SL Uradni list Evropske unije L 89/1

Samo izvirna besedila UN/ECE so pravno veljavna v skladu z mednarodnim javnim pravom. Status in začetek veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343, ki je na voljo na:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Pravilnik št. 12 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe za homologacijo vozil v zvezi z zaščito voznika pred krmilnim mehanizmom v primeru trčenja

Vključuje vsa veljavna besedila do:

Dodatek 1 k spremembam 04 – začetek veljavnosti: 26. julij 2012

VSEBINA

PRAVILNIK

1. Področje uporabe

2. Opredelitev pojmov

3. Vloga za homologacijo

4. Homologacija

5. Specifikacije

6. Preskusi

7. Sprememba in razširitev homologacije tipa vozila ali tipa naprave za upravljanje krmilja

8. Skladnost proizvodnje

9. Kazni za neskladnost proizvodnje

10. Navodila

11. Popolno prenehanje proizvodnje

12. Imena in naslovi tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter homologacijski organov

13. Prehodne določbe

PRILOGE

PRILOGA 1A Sporočilo o podeljeni, razširjeni, zavrnjeni ali preklicani homologaciji ali popolnem prenehanju proizvodnje tipa vozila v zvezi z zaščito voznika pred krmilnim mehanizmom v primeru trčenja v skladu s Pravilnikom št. 12

PRILOGA 1B Sporočilo o podeljeni, razširjeni, zavrnjeni ali preklicani homologaciji ali popolnem prenehanju proizvodnje tipa naprave za upravljanje krmilja v zvezi z zaščito voznika pred krmilnim mehanizmom v primeru trčenja v skladu z zadevnim delom Pravilnika št. 12

PRILOGA 2 Primeri homologacijskih oznak

PRILOGA 3 Preskus čelnega trčenja ob oviro

PRILOGA 4 Preskus s preskusnim telesom

Dodatek: Preskusno telo

PRILOGA 5 Preskus s preskusno glavo

PRILOGA 6 Postopek za določanje točke H in dejanskega naklona trupa za sedežna mesta v motornih vozilih

Dodatek 1: Opis tridimenzionalne naprave za določanje točke „H“

Dodatek 2: Tridimenzionalni referenčni sistem

Dodatek 3: Referenčni podatki za sedežna mesta

PRILOGA 7 Preskusni postopki za zaščito potnikov v vozilih na električno energijo pred visoko napetostjo in razlitjem elektrolita

Dodatek: Spojeni preskusni zobci (IPXXB)

1. PODROČJE UPORABE

1.1 Ta pravilnik se uporablja za delovanje krmilnega mehanizma in električni pogonski sistem, ki deluje na visoko napetost, ter visokonapetostne sestavne dele in sisteme, galvansko spojene z visokonapetostnim vodilom električnega pogonskega sistema, motornih vozil kategorije M1 in vozil kategorije N1 z največjo dovoljeno maso, ki ne presega 1 500 kg, v zvezi z zaščito oseb v vozilu pri čelnem trčenju.

1.2 Na zahtevo proizvajalca se lahko na podlagi tega pravilnika homologirajo tudi druga vozila, ki niso navedena v zgornjem odstavku 1.1.

2. OPREDELITEV POJMOV

V tem pravilniku se uporabljajo naslednje opredelitve:

2.1 „homologacija vozila“ pomeni homologacijo tipa vozila v zvezi z zaščito voznika pred krmilnim mehanizmom v primeru trčenja;

2.2 „tip vozila“ pomeni kategorijo motornih vozil, ki se ne razlikujejo v tako bistvenih značilnostih, kot so:

2.2.1 vozilo s pogonom izključno na motor z notranjim izgorevanjem:

2.2.1.1 konstrukcija, mere, oblika in sestavni material dela vozila pred napravo za upravljanje krmilja;

2.2.1.2 masa vozila v stanju, pripravljenem za vožnjo, kot je opredeljena spodaj v odstavku 2.18;

2.2.2 vozilo s pogonom na elektromotor:

2.2.2.1 konstrukcija, mere, oblika in sestavni material dela vozila pred napravo za upravljanje krmilja;

2.2.2.2 mesta sistema za shranjevanje energije z možnostjo ponovnega polnjenja, če vplivajo negativno na rezultat preskusa trčenja, predpisanega v tem pravilniku;

2.2.2.3 masa vozila v stanju, pripravljenem za vožnjo, kot je opredeljena spodaj v odstavku 2.18;

2.3 „homologacija naprave za upravljanje krmilja“ pomeni homologacijo tipa naprave za upravljanje krmilja v zvezi z zaščito voznika pred krmilnim mehanizmom v primeru trčenja;

2.4 „tip naprave za upravljanje krmilja“ pomeni kategorijo naprav za upravljanje krmilja, ki se ne razlikujejo v tako bistvenih vidikih, kot so:

2.4.1 konstrukcija, mere, oblika in sestavni materiali;

2.5 „naprava za upravljanje krmilja“ pomeni krmilno napravo, navadno volan, ki jo aktivira voznik;

2.6 „univerzalna naprava za upravljanje krmilja“ pomeni napravo za upravljanje krmilja, ki jo je mogoče vgraditi v več homologiranih tipov vozil, pri čemer razlike v pritrditvi naprave za upravljanje krmilja na volanski drog ne vplivajo na obnašanje naprave za upravljanje krmilja pri trčenju;

2.7 „zračna blazina“ pomeni prožno blazino, ki je oblikovana tako, da se pod pritiskom napolni s plinom, in je:

2.7.1 oblikovana za zaščito voznika pred udarcem ob napravo za upravljanje krmilja;

2.7.2 napihnjena z napravo, ki se sproži pri trčenju vozila;

2.8 „obod naprave za upravljanje krmilja“ pomeni skoraj okrogel zunanji obroč naprave za upravljanje krmilja, ki ga voznik med vožnjo ponavadi drži z roko;

2.9 „napera“ pomeni palico, ki povezuje obod naprave za upravljanje krmilja s pestom volana;

2.10 „pesto“ pomeni tisti del naprave za upravljanje krmilja, ponavadi na sredini, ki:

2.10.1 povezuje napravo za upravljanje krmilja s krmilnim drogom,

2.10.2 prenaša navor z naprave za upravljanje krmilja na krmilni drog;

2.11 „središče pesta naprave za upravljanje krmilja“ pomeni točko na površini pesta, ki leži v osi krmilnega droga;

2.12 „ravnina naprave za upravljanje krmilja“ pomeni pri volanu ravno površino, ki deli obod volana na dva enaka dela med voznika in sprednji del vozila;

2.13 „krmilni drog“ pomeni sestavni del, ki na krmilno gonilo prenaša navor, ki deluje na napravo za upravljanje krmilja;

2.14 „volanski drog“ pomeni ohišje, ki obdaja krmilni drog.

2.15 „krmilni mehanizem“ pomeni celoto, ki združuje napravo za upravljanje krmilja, volanski drog, montažne dodatke, krmilni drog, ohišje krmilnega gonila in vse druge sestavne dele, namenjene dodatni absorpciji energije pri trčenju ob napravo za upravljanje krmilja.

2.16 Potniški prostor

2.16.1 „potniški prostor glede na zaščito oseb“ pomeni prostor za namestitev oseb v vozilu, ki ga omejujejo streha, pod, bočne stene, vrata, zunanja stekla in prednja pregradna stena ter ravnina, ki poteka skozi zadnjo pregradno steno potniškega prostora, oziroma ravnina, ki poteka skozi oporo naslonov zadnjih sedežev;

2.16.2 „potniški prostor za oceno električne varnosti“ pomeni prostor za namestitev oseb v vozilu, ki ga omejujejo streha, pod, bočne stene, vrata, zunanja stekla, prednja pregradna stena in zadnja pregradna stena ali zadnja vrata ter pregrade in ohišja za električno zaščito pogonskega sistema pred neposrednim stikom z deli pod visoko napetostjo;

2.17 „udarna naprava“ je sestavljena iz toge polkrožne udarne glave premera 165 mm v skladu z odstavkom 3 Priloge 5 k temu pravilniku;

2.18 „masa vozila v stanju, pripravljenega za vožnjo,“ pomeni maso praznega in neobremenjenega vozila, vendar z gorivom, hladilno tekočino, mazivi, orodjem ter rezervnim kolesom, če ga je proizvajalec vozila predvidel kot standardno opremo, ter s sistemom za shranjevanje energije z možnostjo ponovnega polnjenja;

2.19 „visoka napetost“ pomeni razvrstitev električnega sestavnega dela ali tokokroga, če je njegova delovna napetost > 60 V in ≤ 1 500 V enosmernega toka (DC) ali > 30 V in ≤ 1 000 V izmeničnega toka (AC) efektivne vrednosti (r.m.s.);

2.20 „sistem za shranjevanje energije z možnostjo ponovnega polnjenja“ pomeni sistem za shranjevanje energije z možnostjo ponovnega polnjenja, ki zagotavlja električno energijo za pogon;

2.21 „pregrada za električno zaščito“ pomeni del, ki ščiti pred neposrednim stikom z deli pod visoko napetostjo;

2.22 „električni pogonski sistem“ pomeni električni tokokrog, ki vključuje pogonski motor oziroma motorje in lahko vključuje sistem za shranjevanje energije z možnostjo ponovnega polnjenja, sistem za pretvorbo električne energije, elektronske pretvornike, ustrezne kable in konektorje ter priklopni sistem za napajanje sistema za shranjevanje energije z možnostjo ponovnega polnjenja;

2.23 „deli pod napetostjo“ pomenijo prevodne dele, ki so pri običajni uporabi oskrbovani z električno energijo;

2.24 „izpostavljeni prevodni del“ pomeni prevodni del, ki se ga je mogoče dotakniti v skladu z določbami zaščite IPXXB in ki zaradi napake v izolaciji pride pod napetost. To vključuje dele pod pokrovom, ki jih je mogoče odstraniti brez orodja;

2.25 „neposredni stik“ pomeni stik oseb z deli pod visoko napetostjo;

2.26 „posredni stik“ pomeni stik oseb z izpostavljenimi prevodnimi deli;

2.27 „zaščita IPXXB“ pomeni zaščito pred stikom z deli pod visoko napetostjo, ki jo zagotavlja pregrada ali ohišje za električno zaščito in se preskusi s spojenimi preskusnimi zobci (IPXXB), kot je opisano v odstavku 4 Priloge 7;

2.28 „delovna napetost“ pomeni največjo efektivno vrednost (r.m.s.) napetosti električnega tokokroga, ki jo določi proizvajalec in se lahko pojavi med katerimi koli prevodnimi deli v pogojih odprtega vezja ali v običajnih pogojih delovanja. Če je električni tokokrog galvansko ločen, se delovna napetost določi za vsak ločen tokokrog;

2.29 „priklopni sistem za napajanje sistema za shranjevanje energije z možnostjo ponovnega polnjenja“ pomeni električni tokokrog, ki se uporablja za napajanje sistema za shranjevanje energije z možnostjo ponovnega polnjenja iz zunanjega vira napajanja z električno energijo, vključno z dovodom v vozilo;

2.30 „električno podvozje“ pomeni sklop električno povezanih prevodnih delov, katerih potencial se upošteva kot referenca;

2.31 „električni tokokrog“ pomeni sklop povezanih delov pod visoko napetostjo, ki so zasnovani tako, da so pri običajnem delovanju oskrbovani z električno energijo;

2.32 „sistem za pretvorbo električne energije“ pomeni sistem, ki ustvarja in zagotavlja električno energijo za električni pogon;

2.33 „elektronski pretvornik“ pomeni napravo, ki omogoča krmiljenje in/ali pretvorbo električne energije za električni pogon;

2.34 „ohišje“ pomeni del, ki obdaja notranje enote in jih ščiti pred kakršnim koli neposrednim stikom;

2.35 „visokonapetostno vodilo“ pomeni električni tokokrog, vključno s priklopnim sistemom za napajanje sistema za shranjevanje energije z možnostjo ponovnega polnjenja, ki deluje pri visoki napetosti;

2.36 „trden izolator“ pomeni izolacijsko prevleko kablov, ki obdaja dele pod visoko napetostjo in preprečuje kakršni koli neposredni stik z njimi. To vključuje pokrove za izolacijo delov konektorjev, ki so pod visoko napetostjo, ter lak ali barvo za izolacijo;

2.37 „samodejni izklop“ pomeni napravo, ki ob sprožitvi galvansko loči vire električne energije od ostalega visokonapetostnega tokokroga električnega pogonskega sistema;

2.38 „pogonski akumulator odprtega tipa“ pomeni tip akumulatorja, ki potrebuje tekočino in ustvarja vodikov plin, ki se sprošča v ozračje.

3. VLOGA ZA HOMOLOGACIJO

3.1 Tip vozila

3.1.1 Vlogo za podelitev homologacije tipa vozila v zvezi z zaščito voznika pred krmilnim mehanizmom v primeru trčenja vloži proizvajalec vozila ali njegov ustrezno pooblaščen zastopnik.

3.1.2 Vlogi se priložijo spodaj navedeni dokumenti v treh izvodih in naslednji podatki: 3.1.2.1 podroben opis tipa vozila glede na konstrukcijo, mere, obliko in sestavni material dela vozila pred napravo za upravljanje krmilja; 3.1.2.2 risbe, ki so v ustreznem merilu in dovolj podrobne, krmilnega mehanizma in njegove pritrditve na podvozje in karoserijo vozila; 3.1.2.3 tehnični opis navedene naprave; 3.1.2.4 maso vozila v stanju, pripravljenem za vožnjo; 3.1.2.5 dokazilo, da je bila naprava za upravljanje krmilja homologirana v skladu z odstavkom 5.2 Pravilnika, če je to potrebno; 3.1.2.6 dokazilo, da je krmilni mehanizem skladen s specifikacijami iz odstavka 5.2.2 Pravilnika št. 94, če vlogo za podelitev homologacije predloži vlagatelj v skladu z odstavkom 5.1.2; 3.1.2.7 dokazilo, da je naprava za upravljanje krmilja skladna s specifikacijami iz odstavkov 5.2.1.4 in 5.2.1.5 Pravilnika št. 94, če vlagatelj predloži vlogo za podelitev homologacije v skladu z odstavkom 5.2.1; 3.1.2.8 splošen opis tipa vira električne energije, mesta in električnega pogonskega sistema (npr. hibridni, električni).

3.1.3 Tehnični službi, pristojni za opravljanje homologacijskih preskusov, je treba predložiti naslednje: 3.1.3.1 vozilo, ki je vzorec tipa vozila, ki ga je treba homologirati, za preskus iz odstavka 5.1; 3.1.3.2 po odločitvi proizvajalca in v dogovoru s tehnično službo drugo vozilo ali tiste dele vozila, za katere proizvajalec meni, da so bistveni za preskuse iz odstavkov 5.2 in 5.3. 3.1.3.3 Pristojni organ pred podelitvijo homologacije preveri, ali so na voljo zadovoljivi ukrepi za zagotovitev učinkovitega nadzora skladnosti proizvodnje.

3.2 Tip naprave za upravljanje krmilja

3.2.1 Vlogo za podelitev homologacije tipa naprave za upravljanje krmilja v zvezi z zaščito voznika pred krmilnim mehanizmom v primeru trčenja vloži proizvajalec naprave za upravljanje krmilja ali njegov ustrezno pooblaščen zastopnik.

3.2.2 Vlogi se priložijo spodaj navedeni dokumenti v treh izvodih in naslednji podatki: 3.2.2.1 podroben opis tipa naprave za upravljanje krmilja glede na konstrukcijo, mere in sestavne materiale naprave za upravljanje krmilja; 3.2.2.2 risbe, ki so v ustreznem merilu in dovolj podrobne, krmilnega mehanizma in njegove pritrditve na podvozje in karoserijo vozila; 3.2.2.3 dokazilo, da je naprava za upravljanje krmilja skladna s specifikacijami iz odstavkov 5.2.1.4 in 5.2.1.5 Pravilnika št. 94, če vlagatelj predloži vlogo za podelitev homologacije v skladu z odstavkom 5.2.1.

3.2.3 Za preskuse iz odstavkov 5.2. in 5.3. se tehnični službi, ki izvaja homologacijske preskuse, predloži naprava za upravljanje krmilja, ki je vzorec tipa naprave za upravljanje krmilja, ki ga je treba homologirati, ter po odločitvi proizvajalca in v dogovoru s tehnično službo tisti deli vozila, za katere proizvajalec meni, da so bistveni za preskus.

4. HOMOLOGACIJA

4.1 Certifikatu o homologaciji se priloži certifikat, ki je skladen z vzorcem iz odstavka 4.1.1 ali 4.1.2:

4.1.1 iz Priloge 1A za vloge iz odstavka 3.1;

4.1.2 iz Priloge 1B za vloge iz odstavka 3.2.

4.2 Tip vozila

4.2.1 Če vozilo, predloženo v homologacijo v skladu s tem pravilnikom, izpolnjuje zahteve iz odstavkov 5 in 6 in iz Prilog 4, 5 in 6 k temu pravilniku, se homologacija za ta tip vozila podeli.

4.2.2 Vsakemu homologiranemu tipu se dodeli homologacijska številka. Prvi dve števki (sedaj 04, kar ustreza spremembam 04) označujeta zaporedno številko sprememb, ki vsebujejo zadnje pomembne tehnične spremembe Pravilnika ob času podelitve homologacije. Ista pogodbenica ne sme dodeliti iste številke istemu tipu vozila, ki je opremljen z drugim tipom krmilnega mehanizma, ali drugemu tipu vozila, kot je določeno v odstavku 2.2.

4.2.3 Obvestilo o podelitvi, razširitvi ali zavrnitvi homologacije tipa vozila v skladu s tem pravilnikom se predloži pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, v obliki, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1A k temu pravilniku.

4.2.4 Na vsako vozilo, ki je v skladu s tipom vozila, homologiranim po tem pravilniku, se na vidno in zlahka dostopno mesto, opredeljeno na homologacijskem obrazcu, namesti mednarodna homologacijska oznaka, ki jo sestavljajo: 4.2.4.1 krog, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo (1); 4.2.4.2 številka tega pravilnika, ki ji sledijo črka „R“, pomišljaj in homologacijska številka na desni strani kroga iz odstavka 4.2.4.1.

4.2.5 Če je vozilo skladno s tipom vozila, homologiranim po enem ali več drugih pravilnikih, ki so priloženi Sporazumu, v državi, ki je podelila homologacijo v skladu s tem pravilnikom, simbola iz odstavka 4.2.4.1 ni treba ponoviti; v tem primeru se na desni strani simbola iz odstavka 4.2.4.1 v stolpcih navedejo številke pravilnikov, homologacijske številke in dodatni simboli vseh pravilnikov, v skladu s katerimi je bila podeljena homologacija v državi, ki je podelila homologacijo v skladu s tem pravilnikom.

4.2.6 Homologacijska oznaka mora biti jasno čitljiva in neizbrisna.

4.2.7 Homologacijska oznaka se namesti v bližini deklaracijske tablice, ki jo pritrdi proizvajalec, ali nanjo.

4.3 Tip naprave za upravljanje krmilja

4.3.1 Če naprava za upravljanje krmilja, predložena za ločeno homologacijo v skladu s tem pravilnikom, izpolnjuje zahteve iz odstavkov 5 in 6 in iz Prilog 4, 5 in 6 k temu pravilniku, se homologacija za ta tip naprave za upravljanje krmilja podeli. To se uporablja samo za naprave za upravljanje krmilja, ki nimajo zračne blazine.

4.3.2 Vsakemu homologiranemu tipu se dodeli homologacijska številka. Prvi dve števki (zdaj 04 v skladu s spremembami 04) označujeta spremembe, vključno z zadnjimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob podelitvi homologacije. Ista pogodbenica ne dodeli iste številke drugemu tipu naprave za upravljanje krmilja, kot je določeno v zgornjem odstavku 2.4.

4.3.3 Obvestilo o podelitvi, razširitvi ali zavrnitvi homologacije tipa naprave za upravljanje krmilja v skladu s tem pravilnikom se predloži pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, v obliki, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1B k temu pravilniku.

4.3.4 Na vsako napravo za upravljanje krmilja, ki je v skladu s tipom naprave za upravljanje krmilja, homologiranim po tem pravilniku, se na vidno in zlahka dostopno mesto, opredeljeno na homologacijskem certifikatu, namesti mednarodna homologacijska oznaka, ki jo sestavljajo: 4.3.4.1 krog, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo (1); 4.3.4.2 homologacijska številka, nameščena pod krog; 4.3.4.3 simbol R94-02 v primeru homologacije v skladu s členom 5.2.1.

4.3.5 Homologacijska oznaka mora biti jasno čitljiva in neizbrisna.

4.4 Priloga 2 k temu pravilniku prikazuje primere homologacijskih oznak.

5. SPECIFIKACIJE

5.1 Pri preskušanju trčenja neobremenjenega vozila v stanju, pripravljenem za vožnjo, brez preskusne lutke, ob oviro pri hitrosti 48,3 km/h (30 mph) se vrh volanskega droga in njegov krmilni drog ne smeta premakniti nazaj, vodoravno in vzporedno z vzdolžno osjo vozila, za več kakor 12,7 cm in navpično navzgor za več kot 12,7 cm (2) glede na točko vozila, ki ni prizadeta zaradi trčenja.

5.1.1 Poleg tega morajo vozila, opremljena z električnim pogonskim sistemom, izpolnjevati zahteve iz odstavka 5.5. To bi se na zahtevo proizvajalca po potrditvi tehnične službe lahko pokazalo z ločenim preskusom čelnega trčenja, če električni sestavni deli ne vplivajo na zaščito voznika tipa vozila, kakor je opredeljena v tem pravilniku.

5.1.2 Specifikacije iz zgornjega odstavka 5.1 so izpolnjene, če vozilo, ki je opremljeno s takim krmilnim sistemom, izpolnjuje zahteve iz odstavka 5.2.2 Pravilnika št. 94.

5.2 Ko ob napravo za upravljanje krmilja udari preskusno telo, usmerjeno proti tej napravi, z relativno hitrostjo 24,1 km/h (15 mph), sila, s katero naprava za upravljanje krmilja deluje na telo, ne presega 1 111 daN.

5.2.1 Če je naprava za upravljanje krmilja opremljena z zračno blazino na volanu, so specifikacije iz odstavka 5.2 izpolnjene, če vozilo, ki je opremljeno s takim krmilnim sistemom, izpolnjuje zahteve iz odstavkov 5.2.1.4 in 5.2.1.5 Pravilnika št. 94.

5.3 Ko ob napravo za upravljanje krmilja udari udarna naprava, usmerjena proti njej, z relativno hitrostjo 24,1 km/h v skladu s postopkom iz Priloge 5, pojemek udarne naprave ne presega 80 g kumulativno za več kakor 3 milisekunde. Pojemek je pri C.F.C 600 Hz vedno manjši od 120 g.

5.4 Naprava za upravljanje krmilja je oblikovana, izdelana in vgrajena tako, da:

5.4.1 pred preskusom trčenja iz odstavkov 5.2 in 5.3 ni noben del površine naprave za upravljanje krmilja, ki je usmerjen proti vozniku in ki se ga lahko dotakne krogla s premerom 165 mm, hrapav ali z ostrimi robovi s polmerom zaobljenosti manj kot 2,5 mm.

Če je naprava za upravljanje krmilja opremljena z zračno blazino, se te zahteve štejejo za zadovoljive, če noben del, ki se ga lahko dotakne krogla s premerom 165 mm, nima nevarnih ostrih robov, kot je opredeljeno v odstavku 2.18 Pravilnika št. 21, ki bi lahko povečali tveganje resnih poškodb potnikov.

5.4.1.1 Po vsakem preskusu trčenja iz odstavkov 5.2 in 5.3 ni noben del površine naprave za upravljanje krmilja, ki je usmerjen proti vozniku, hrapav ali z ostrimi robovi, ki lahko povečajo nevarnost ali resnost poškodb voznika. Manjše površinske razpoke in reže se zanemarijo.

5.4.1.1.1 Če je štrleči del izdelan iz mehkega materiala s trdoto, manjšo od 50 po Shore A, in je nameščen na trdno oporo, se zahteva iz odstavka 5.4.1.1 uporablja le za trdno oporo.

5.4.2 Naprava za upravljanje krmilja je oblikovana, izdelana in vgrajena tako, da ne vključuje sestavnih delov ali dodatkov, vključno s stikalom za hupo in montažnimi dodatki, ki se lahko zataknejo za obleko ali nakit voznika pri običajnih premikih med vožnjo.

5.4.3 Naprave za upravljanje krmilja, ki niso del originalne opreme, morajo pri preskusu v skladu z odstavkom 2.1.3 Priloge 4 in odstavkom 2.3 Priloge 5 izpolnjevati specifikacije.

5.4.4 Pri „univerzalnih napravah za upravljanje krmilja“ so izpolnjene zahteve za:

5.4.4.1 celoten obseg kotov volanskega droga, pri čemer se razume, da se preskusi opravijo vsaj za največje in najmanjše kote volanskega droga za vse homologirane tipe vozil, ki so jim naprave namenjene;

5.4.4.2 vse možne položaje udarne glave in preskusnega telesa glede na napravo za upravljanje krmilja, pri čemer se razume, da se preskusi opravijo vsaj za srednji položaj za vse homologirane tipe vozila, ki so jim naprave namenjene. Kadar se uporablja volanski drog, je ta takega tipa, da ustreza pogojem v najbolj neugodnem primeru.

5.4.5 Kadar se za prilagajanje posameznega tipa naprave za upravljanje krmilja na različne volanske droge uporabljajo deli za prilagoditev in se lahko dokaže, da so s takimi deli za prilagoditev lastnosti absorpcije energije sistema enake, je mogoče opraviti vse preskuse z enim tipom dela za prilagoditev.

5.5 Po preskusu, opravljenem po postopku iz Priloge 3 k temu pravilniku, morajo električni pogonski sistem, ki deluje na visoko napetost, ter visokonapetostni sestavni deli in sistemi, galvansko spojeni z visokonapetostnim vodilom električnega pogonskega sistema, izpolnjevati naslednje zahteve:

5.5.1 Zaščita pred električnim udarom

Po trčenju mora biti izpolnjeno vsaj eno od štirih meril iz odstavkov 5.5.1.1 do 5.5.1.4.2.

Če ima vozilo funkcijo samodejnega izklopa ali napravo oziroma naprave, ki med vožnjo galvansko ločijo tokokrog električnega pogonskega sistema, se po sprožitvi izklopa za izklopljeni tokokrog ali za vsak ločen tokokrog posebej uporablja vsaj eno od naslednjih meril.

Merila iz odstavka 5.5.1.4 se ne uporabljajo, če več kot en potencial dela visokonapetostnega vodila ni zaščiten v skladu s pogoji zaščite IPXXB.

Če se test opravi, ko deli visokonapetostnega sistema niso oskrbovani z energijo, se zaščita pred električnim udarom za zadevne dele dokaže v skladu z odstavkom 5.5.1.3 ali z odstavkom 5.5.1.4.

5.5.1.1 Odsotnost visoke napetosti

Napetosti Vb, V1 in V2 visokonapetostnih vodil morajo biti enake ali manjše od 30 VAC ali 60 VDC v skladu z odstavkom 2 Priloge 7.

5.5.1.2 Nizka električna energija

Skupna energija (TE) na visokonapetostnih vodilih, izmerjena po preskusnem postopku iz odstavka 3 Priloge 7 po enačbi (a), mora biti nižja od 2 joula. Skupna energija (TE) pa se lahko izračuna tudi z izmerjeno napetostjo Vb visokonapetostnega vodila in kapacitivnostjo X-kondenzatorjev (Cx), ki jo z enačbo (b) iz odstavka 3 Priloge 7 določi proizvajalec.

Energija, shranjena v Y-kondenzatorjih (TEy1, TEy2), mora biti tudi nižja od 2 joula. To se izračuna tako, da se izmerita napetosti V1 in V2 visokonapetostnega vodila in električnega podvozja ter kapacitivnost Y-kondenzatorjev, ki jo z enačbo (c) iz odstavka 3 Priloge 7 določi proizvajalec.

5.5.1.3 Fizična zaščita

Za zaščito pred neposrednim stikom z deli pod visoko napetostjo je treba zagotoviti zaščito IPXXB.

Poleg tega mora biti zaradi zaščite pred električnim udarom zaradi posrednega stika upornost med vsemi izpostavljenimi prevodnimi deli in električni podvozjem nižja od 0,1 ohma, če je tok najmanj 0,2 ampera.

Ta zahteva je izpolnjena, če je galvanski spoj zvarjen.

5.5.1.4 Izolacijska upornost

Izpolnjena morajo biti merila iz odstavkov 5.5.1.4.1 in 5.5.1.4.2.

Meritev se izvede v skladu z odstavkom 5 Priloge 7.

5.5.1.4.1 Električni pogonski sistem, sestavljen iz ločenih vodil za enosmerni in izmenični tok

Če so visokonapetostna vodila za izmenični tok in visokonapetostna vodila za enosmerni tok med seboj galvansko ločena, mora izolacijska upornost med visokonapetostnim vodilom in električnim podvozjem (Ri, kakor je opredeljena v odstavku 5 Priloge 7) znašati najmanj 100 Ω/V delovne napetosti za vodila za enosmerni tok in najmanj 500 Ω/V delovne napetosti za vodila za izmenični tok.

5.5.1.4.2 Električni pogonski sistem, sestavljen iz kombiniranih vodil za enosmerni in izmenični tok

Če so visokonapetostna vodila za izmenični tok in visokonapetostna vodila za enosmerni tok galvansko spojena, mora izolacijska upornost med visokonapetostnim vodilom in električnim podvozjem (Ri, kakor je opredeljena v odstavku 5 Priloge 7) znašati najmanj 500 Ω/V delovne napetosti.

Če pa je zaščita IPXXB izpolnjena za vsa visokonapetostna vodila za izmenični tok ali pa je izmenična napetost po trku vozila enaka ali manjša od 30 V, mora izolacijska upornost med visokonapetostnim vodilom in električnim podvozjem (Ri, kakor je opredeljena v odstavku 5 Priloge 7) znašati najmanj 100 Ω/V delovne napetosti.

5.5.2 Razlitje elektrolita

V 30 minutah po trku se iz sistema za shranjevanje energije z možnostjo ponovnega polnjenja v potniški prostor ne sme razliti nič elektrolita; iz sistema za shranjevanje energije z možnostjo ponovnega polnjenja se lahko razlije največ 7 odstotkov elektrolita, razen če so pogonski akumulatorji odprtega tipa zunaj potniškega prostora. Pri pogonskih akumulatorjih odprtega tipa se zunaj potniškega prostora ne sme razliti več kot 7 odstotkov oziroma največ 5 litrov. Proizvajalec dokaže skladnost v skladu z odstavkom 6 Priloge 7.

5.5.3 Zadrževanje sistema za shranjevanje energije z možnostjo ponovnega polnjenja

Sistem za shranjevanje energije z možnostjo ponovnega polnjenja, nameščen v potniškem prostoru, ostane na mestu, kjer je nameščen, in sestavni deli sistema za shranjevanje energije z možnostjo ponovnega polnjenja ostanejo znotraj meja sistema za shranjevanje energije z možnostjo ponovnega polnjenja.

Noben del sistema za shranjevanje energije z možnostjo ponovnega polnjenja, nameščen zunaj potniškega prostora za oceno električne varnosti, med preskusom trčenja in po njem ne sme priti v potniški prostor.

Proizvajalec dokaže skladnost v skladu z odstavkom 7 Priloge 7.

5.6 Specifikacije iz odstavkov od 5.5.3 do 5.5 so izpolnjene, če je vozilo, ki je opremljeno z električnim pogonskim sistemom, ki deluje na visoko napetost, v skladu s specifikacijami iz odstavkov od 5.2.8 do 5.2.8.3 sprememb 02 Pravilnika št. 94.

6. PRESKUSI

6.1 Izpolnjevanje zahtev iz odstavkov od 5.1 do 5.4 se preverja v skladu z metodami iz prilog 3, 4 in 5 k temu pravilniku. Izpolnjevanje zahtev iz zgornjega odstavka 5.5 se preverja v skladu z metodami iz Priloge 3 k temu pravilniku. Vse meritve se opravijo na podlagi standarda ISO 6487 1987.

6.2 Vseeno so po presoji homologacijskega organa dovoljeni tudi drugi preskusi, če je mogoče dokazati enakovrednost. V tem primeru se homologacijski dokumentaciji priloži poročilo, ki opisuje uporabljene metode in dobljene rezultate.

7. SPREMEMBA IN RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE TIPA VOZILA ALI TIPA NAPRAVE ZA UPRAVLJANJE KRMILJA

7.1 Vsaka sprememba tipa vozila ali tipa naprave za upravljanje krmilja ali obojega se sporoči homologacijskemu organu, ki je podelil homologacijo tipa vozila ali tipa naprave za upravljanje krmilja. Organ lahko potem: 7.1.1 oceni, da spremembe verjetno ne bodo imele znatnega škodljivega vpliva in da vozilo v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve, ali 7.1.2 od tehnične službe, ki izvaja preskuse, zahteva dodatno poročilo o preskusu.

7.2 Brez poseganja v določbe iz odstavka 7.1 se različica vozila, katerega masa je v stanju, pripravljenem za vožnjo, manjša od mase vozila, na katerem se opravi homologacijski preskus, ne obravnava kot sprememba tipa vozila.

7.3 Potrditev ali zavrnitev homologacije, ki opredeljuje spremembo, se po postopku iz odstavka 4.2.3 ali 4.3.3 sporoči pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik.

7.4 Pristojni organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli serijsko številko te razširitve in o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom v obliki, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1A ali Priloge 1B k temu pravilniku.

8. SKLADNOST PROIZVODNJE

8.1 Vsako vozilo ali naprava za upravljanje krmiljenja, homologirana na podlagi tega pravilnika, se izdela tako, da izpolnjuje zahteve iz zgornjih odstavkov 5 in 6 za skladnost s homologiranim tipom.

8.2 Za preverjanje izpolnjevanja zahtev iz odstavka 8.1 se izvajajo primerni pregledi proizvodnje.

8.3 Imetnik homologacije zlasti: 8.3.1 zagotovi postopke za učinkovit nadzor kakovosti vozila ali naprave za upravljanje krmilja; 8.3.2 ima dostop do preskusne opreme, potrebne za preverjanje skladnosti vsakega homologiranega tipa; 8.3.3 zagotovi, da se podatki o rezultatih preskusov zabeležijo in so priloženi dokumenti na voljo za obdobje, določeno po dogovoru s homologacijskim organom; 8.3.4 analizira rezultate vseh vrst preskusov za potrditev in zagotovitev stalnosti lastnosti vozila ali naprave za upravljanje krmilja, pri čemer so dopustna dovoljena odstopanja pri industrijski proizvodnji; 8.3.5 zagotovi, da se za vsak tip vozila ali naprave za upravljanje krmilja opravijo vsaj preskusi v zvezi z merjenjem; 8.3.6 zagotovi, da se vsako serijo vzorcev ali preskušancev, ki kažejo neskladnost v zadevni vrsti preskusa, dodatno vzorči in preskusi. Sprejmejo se vsi potrebni ukrepi za ponovno skladnost zadevne proizvodnje.

8.4 Pristojni organ, ki je podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri metode nadzora skladnosti, ki se uporabljajo v vsakem proizvodnem obratu.

8.4.1 Pri vsakem pregledu se inšpektorju predložijo zapisi o preskusih in proizvodnji.

8.4.2 Inšpektor lahko naključno izbere vzorce za preskus v proizvajalčevem laboratoriju. Najmanjše število vzorcev se lahko določi v skladu z rezultati pregleda, ki ga opravi proizvajalec.

8.4.3 Kadar stopnja kakovosti ni zadovoljiva ali je treba preveriti veljavnost opravljenih preskusov iz odstavka 8.4.2, inšpektor izbere vzorce, ki se pošljejo tehnični službi, ki je izvedla homologacijske preskuse.

8.4.4 Pristojni organ lahko opravi kateri koli preskus iz tega pravilnika. Pregledi, ki jih odobri pristojni organ, se navadno izvedejo enkrat na leto. Če so rezultati enega od teh pregledov nezadovoljivi, pristojni organ zagotovi, da se sprejme vse potrebno za čim prejšnjo ponovno skladnost proizvodnje.

9. KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE

9.1 Homologacija, podeljena za tip vozila ali tip naprave za upravljanje krmilja v skladu s tem pravilnikom, se lahko prekliče, če ni izpolnjena zahteva iz odstavka 8.1 ali če izbrana vozila ali izbrane naprave za upravljanje krmilja uspešno ne prestanejo preskusov iz odstavka 8.2.

9.2 Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je prej podelila, o tem takoj obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom v obliki, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1A ali Priloge 1B k temu pravilniku (kot je ustrezno).

10. NAVODILA

Če se tip naprave za upravljanje krmilja dostavi ločeno od vozila, mora biti na embalaži in v navodilih za vgradnjo jasno navedeno, za katere tipe vozil je naprava namenjena.

11. POPOLNO PRENEHANJE PROIZVODNJE

Če imetnik homologacije povsem preneha proizvajati tip vozila ali tip naprave za upravljanje krmilja, homologiranega v skladu s tem pravilnikom, o tem obvesti organ, ki je podelil homologacijo. Ko naveden organ prejme ustrezno sporočilo, o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1A ali Priloge 1B k temu pravilniku (kot je ustrezno).

12. IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, KI IZVAJAJO HOMOLOGACIJSKE PRESKUSE, TER HOMOLOGACIJSKIH ORGANOV

Pogodbenice Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, sekretariatu Združenih narodov sporočijo imena in naslove tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter homologacijskih organov, ki podelijo homologacijo in katerim se pošljejo certifikati o podelitvi, razširitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije, izdani v drugih državah.

13. PREHODNE DOLOČBE

13.1 Od začetka veljavnosti sprememb 03 tega pravilnika nobena pogodbenica ne sme zavrniti vloge za podelitev homologacije, predložene v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 03.

13.2 Od uradnega začetka veljavnosti Sprememb 04 nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme zavrniti podelitve homologacije v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 04.

13.3 Homologacija tipa vozila

13.3.1 Po 36 mesecih od uradnega začetka veljavnosti iz odstavka 13.1 lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, homologacijo za kategorijo vozil M1 v izvedbi trambus in kategorijo vozil N1, ki tehtajo manj od 1,5 tone, podelijo le, če tip vozila izpolnjuje zahteve tega pravilnika, kot je spremenjen s spremembami 03, razen določb iz odstavka 5.1 tega pravilnika v zvezi z največjim premikom volanskega droga po višini, ki bodo veljale za nove homologacije šele po nadaljnjem obdobju 12 mesecev.

13.3.2 Po 48 mesecih od uradnega datuma začetka veljavnosti iz odstavka 13.1 lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, homologacijo za kategorijo vozil M1, ki niso v izvedbi trambus, podelijo le, če tip vozila izpolnjuje zahteve tega pravilnika, kot je spremenjen s spremembami 03.

13.3.3 Po 60 mesecih od uradnega začetka veljavnosti iz odstavka 13.1 lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, zavrnejo priznavanje homologacij tipa vozila, ki niso bile podeljene v skladu s spremembami 03 tega pravilnika.

13.3.4 Po 24 mesecih od začetka veljavnosti sprememb 04 lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, podelijo homologacijo samo za tiste tipe vozil, ki izpolnjujejo zahteve tega pravilnika, kot je spremenjen s spremembami 04. Za vozila z električnim pogonskim sistemom, ki deluje na visoko napetost, se odobri dodatno obdobje 12 mesecev, če proizvajalec tehnični službi zadovoljivo dokaže, da vozilo zagotavlja varnost, enakovredno tisti, ki jo zahteva ta pravilnik, kot je bil spremenjen s spremembami 04.

13.3.5 Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, ne smejo zavrniti razširitve homologacij, izdanih v skladu s prejšnjimi spremembami tega pravilnika, če razširitev ne vključuje sprememb pogonskega sistema vozila. Po 48 mesecih od uradnega začetka veljavnosti sprememb 04 pa se razširitve homologacij, izdanih v skladu s prejšnjimi spremembami, ne smejo podeliti za vozila z električnim pogonskim sistemom, ki deluje na visoko napetost.

13.3.6 Če pa ob začetku veljavnosti sprememb 04 tega pravilnika obstajajo nacionalne zahteve glede varnostnih določb za vozila z električnim pogonskim sistemom, ki deluje na visoko napetost, lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, zavrnejo nacionalno homologacijo ali registracijo takih vozil, ki ne izpolnjujejo nacionalnih zahtev, razen če so ta vozila homologirana v skladu s spremembami 04 tega pravilnika.

13.3.7 Po 48 mesecih od začetka veljavnosti sprememb 04 tega pravilnika lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, zavrnejo nacionalno ali regionalno homologacijo in lahko zavrnejo prvo regionalno ali nacionalno registracijo (začetek uporabe) vozila z električnim pogonskim sistemom, ki deluje na visoko napetost, če ta ne izpolnjuje zahtev iz sprememb 04 tega pravilnika.

13.3.8 Homologacije vozil v skladu s spremembami 03 tega pravilnika, na katere spremembe 04 ne vplivajo, ostanejo veljavne in pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, jih še naprej sprejemajo.

13.4 Homologacije tipa naprave za upravljanje krmilja

13.4.1 Tudi po začetku veljavnosti sprememb 04 ostanejo homologacije naprav za upravljanje krmilja, izdane v skladu s prejšnjimi spremembami pravilnika, veljavne, pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, pa jih še naprej sprejemajo ter lahko podelijo razširitev homologacije v skladu s spremembami 03.

13.4.2 Od uradnega začetka veljavnosti Dodatka 2 k spremembam 03 pogodbenice ne podeljujejo ločenih homologacij za tip naprave za upravljanje krmilja, ki ima zračno blazino.

13.4.3 Od uradnega datuma začetka veljavnosti Dodatka 2 k spremembam 03 lahko pogodbenice zavrnejo priznavanje ločenih homologacij za tip naprave za upravljanje krmilja, ki ima zračno blazino.

(1) Številčne oznake pogodbenic Sporazuma iz leta 1958 so navedene v Prilogi 3 h Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Sprem.1.

(2) Glej odstavek 3.1 Priloge 3.

PRILOGA 1A SPOROČILO (največji format: A4 (210 × 297 mm))

PRILOGA 1B SPOROČILO (največji format: A4 (210 × 297 mm))

PRILOGA 2 PRIMERI HOMOLOGACIJSKIH OZNAK Vzorec A (Glej odstavek 4.2.4 tega pravilnika) Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo, pomeni, da je bil zadevni tip vozila v zvezi z zaščito voznika pred krmilnim mehanizmom v primeru trčenja homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 12. Številka homologacije pomeni, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami Pravilnika št. 12, kot je bil spremenjen s spremembami 04. Vzorec B (Glej odstavek 4.2.5 tega pravilnika) Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo, pomeni, da je bil zadevni tip vozila homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s pravilnikoma št. 12 in 42 (1). Števke homologacije pomenijo, da je na dan podelitve zadevnih homologacij Pravilnik št. 12 vključeval spremembe 04, Pravilnik št. 42 pa spremembe 00. Vzorec C (Glej odstavek 4.3.4 tega pravilnika) Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na napravo za upravljanje krmilja, pomeni, da je bil zadevni tip naprave za upravljanje krmilja v zvezi z zaščito voznika pred krmilnim mehanizmom v primeru trčenja homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 12, kot je bil spremenjen s spremembami 04. Vzorec C (glej odstavek 4.3.4.3 tega pravilnika) Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na napravo za upravljanje krmilja, pomeni, da je bil zadevni tip naprave za upravljanje krmilja v zvezi z zaščito voznika pred krmilnim mehanizmom v primeru trčenja homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu z določbami iz odstavkov 5.2.1 in/ali 5.3.1 Pravilnika št. 12, kot je bil spremenjen s spremembami 03. (1) Druga številka je navedena le kot primer.

PRILOGA 3 PRESKUS ČELNEGA TRČENJA OB OVIRO 1. NAMEN Namen tega preskusa je preveriti, ali vozilo izpolnjuje zahteve iz odstavka 5.1. 2. PRIPRAVE, POSTOPEK IN MERILNI INSTRUMENTI 2.1 Preskusni poligon Preskusna površina mora biti dovolj velika, da se lahko namestijo zaletna steza, pregrada in tehnična oprema, potrebna za preskus. Zadnji del steze mora biti vsaj 5 m pred oviro vodoraven (manj kot 3 % nagib na dolžini enega metra), plosk in gladek. 2.2 Pregrada Oviro sestavlja blok iz armiranega betona, ki je spredaj širok vsaj 3 m in visok vsaj 1,5 m. Ovira mora biti take debeline, da je njena masa vsaj 70 ton. Sprednji del je plosk, navpičen in pravokoten na os zaletne steze. Prekrit je z vezanimi lesenimi ploščami, debeline 20 ± 2 mm, ki so v dobrem stanju. Med vezano ploščo in oviro se lahko postavi konstrukcija na jekleni plošči, debeline najmanj 25 mm. Podobno se lahko uporabi ovira z drugačnimi značilnostmi, če je površina trčenja večja kakor sprednji zmečkani del vozila, ki se preskuša, in če daje enakovredne rezultate. 2.3 Pogon vozila V trenutku trčenja vozilo ne sme biti več pod vplivom dodatne krmilne oziroma pogonske naprave. Vozilo mora oviro doseči v smeri, ki je pravokotna na steno trčenja; največji sprejemljiv stranski odmik med navpično srednjo linijo sprednjega dela vozila in navpično srednjo linijo stene trčenja je ± 30 cm. 2.4 Stanje vozila 2.4.1 Za preskus je vozilo opremljeno z vsemi običajnimi sestavnimi deli in opremo, vključenimi v maso neobremenjenega vozila, ali je v takem stanju, da tej zahtevi ustreza, če se pri tem upoštevajo sestavni deli in oprema, ki so pomembni za potniški prostor in porazdelitev mase vozila kot celote v stanju, pripravljenem za vožnjo. Z odstopanjem od odstavka 5.1 tega pravilnika je mogoče na zahtevo proizvajalca opraviti preskus z lutkami, če nikoli ne ovirajo gibanja krmilnega mehanizma. Za preskus se masa lutk ne upošteva. 2.4.2 Če se vozilo poganja z zunanjim pogonom, se sistem za napajanje z gorivom napolni vsaj do 90 % prostornine z nevnetljivo tekočino, z gostoto med 0,7 in 1. Ta zahteva se ne uporablja za rezervoarje za vodikovo gorivo. Vsi drugi sistemi (posode za zavorno tekočino, hladilnik itd.) so lahko prazni. 2.4.3 Če se vozilo poganja na lastni pogon, se posoda za gorivo napolni vsaj do 90 % kapacitete posode za gorivo. Vse druge posode morajo biti popolnoma napolnjene. Po dogovoru med proizvajalcem in tehnično službo se sme sistem za dovajanje goriva spremeniti tako, da se lahko uporabi ustrezna količina goriva za delovanje motorja ali sistema za pretvorbo električne energije. V tem primeru se posoda za gorivo napolni do najmanj 90 % kapacitete posode za gorivo z nevnetljivo tekočino gostote med 0,7 in 1. Ta zahteva se ne uporablja za rezervoarje za vodikovo gorivo. 2.4.4 Nastavitev električnega pogonskega sistema 2.4.4.1 Sistem za shranjevanje energije z možnostjo ponovnega polnjenja mora biti napolnjen toliko, da je omogočeno običajno delovanje pogonskega sistema, kot ga priporoča proizvajalec. 2.4.4.2 Električni pogonski sistem mora biti oskrbovan z energijo z delovanjem prvotnih virov električne energije (npr. motor-generator, sistem za shranjevanje energije z možnostjo ponovnega polnjenja ali sistem za pretvorbo električne energije) ali brez njih, vendar: 2.4.4.2.1 po dogovoru med tehnično službo in proizvajalcem se sme preskus opraviti s celim električnim pogonskim sistemom ali z deli sistema, ki niso oskrbovani z energijo, če to ne vpliva negativno na rezultate preskusa. Za dele električnega pogonskega sistema, ki niso oskrbovani z energijo, se zaščita pred električnim udarom dokaže bodisi s fizično zaščito bodisi z izolacijsko upornostjo in ustreznimi dodatnimi dokazi. 2.4.4.2.2 Če je zagotovljena funkcija samodejnega izklopa, se sme na zahtevo proizvajalca preskus opraviti ob vklopljeni funkciji samodejnega izklopa. V tem primeru je treba dokazati, da bi samodejni izklop deloval med preskusom trčenja. To vključuje signal samodejnega aktiviranja ter galvansko ločitev ob upoštevanju pogojev, videnih med trkom. 2.4.5 Na zahtevo proizvajalca lahko tehnična služba, odgovorna za izvajanje preskusov, dovoli, da se isto vozilo, ki se uporabi za preskuse, predpisane z drugimi pravilniki (vključno s preskusi konstrukcije vozila), uporabi tudi za preskuse, predpisane s tem pravilnikom. 2.4.6 Če je volan nastavljiv, je v običajnem položaju, kot ga določi proizvajalec; če tega podatka ni, pa na sredini območja nastavitve. 2.5 Hitrost ob trčenju Hitrost ob trčenju je med 48,3 km/h (30 mph) in 53,1 km/h (33 mph). Vseeno velja preskus kot zadovoljiv, če je bil opravljen pri večji hitrosti ob trčenju in je vozilo izpolnilo predpisane zahteve. 2.6 Merilni instrumenti Instrumenti, ki se uporabljajo za beleženje hitrosti iz odstavka 2.5, lahko odstopajo za največ 1 %. 3. REZULTATI 3.1 Za določanje premika naprave za upravljanje krmilja nazaj in navzgor se med trčenjem beleži (1) spreminjanje razdalje – merjeno vodoravno (2) in vzporedno z vzdolžno osjo vozila ter navpično pravokotno na to os – med vrhom volanskega droga (in krmilnega droga) in točko na vozilu, ki ni prizadeta zaradi trčenja. Največja zabeležena vrednost te spremembe šteje kot premik nazaj in navzgor. 3.2 Po preskusu je treba poškodbe na vozilu opisati v pisnem poročilu; treba je posneti vsaj eno fotografijo naslednjih pogledov na vozilo: 3.2.1 s strani (leva in desna), 3.2.2 sprednja stran, 3.2.3 spodaj, 3.2.4 prizadeto območje znotraj potniškega prostora. 4. KOREKCIJSKI FAKTORJI 4.1 Oznake V zabeležena hitrost v km/h; mo masa prototipa v stanju iz odstavka 2.4 te priloge; m1 masa prototipa s preskusno opremo; Do sprememba razdalje, izmerjena med trčenjem, kakor je opredeljeno v odstavku 3.1 te priloge; D1 sprememba razdalje, ki se uporablja za določanje rezultatov preskusa; K1 = večje od in 0,83; K2 = večje od in 0,8. 4.2 Popravljena vrednost spremembe D1, ki se uporablja za pregled skladnosti prototipa z zahtevami tega pravilnika, se izračuna po naslednji formuli: 4.3 Preskus čelnega trčenja ob oviro ni potreben za vozilo, ki je glede lastnosti iz odstavka 2.2 tega pravilnika identično z obravnavanim prototipom, vendar je njegova masa m1 večja od mo, če m1 ni večja od 1,25 mo in če popravljena vrednost spremembe D2, dobljena iz spremembe D1 po formuli , kaže, da novo vozilo še vedno izpolnjuje zahteve iz odstavka 5 tega pravilnika. 5. ENAKOVREDNI POSTOPKI 5.1 Homologacijski organ lahko dovoli tudi druge preskusne postopke, če je mogoče dokazati njihovo enakovrednost. V tem primeru se homologacijski dokumentaciji priloži poročilo, ki opisuje uporabljene postopke in dobljene rezultate ali razlog, zakaj preskus ni bil opravljen. 5.2 Za dokazovanje enakovrednosti nadomestne metode je odgovoren proizvajalec ali njegov zastopnik, ki želi uporabiti to metodo. (1) To beleženje se lahko nadomesti z merjenjem največjih vrednosti. (2) „Vodoravno“ pomeni položaj glede na potniški prostor pri mirujočem vozilu pred preskusom ter ne glede na prostor in tla med premikanjem vozila, „navpično“ pa pomeni pravokotno na vodoravno in v smeri navzgor.

PRILOGA 4 PRESKUS S PRESKUSNIM TELESOM 1. NAMEN Namen tega preskusa je preveriti, ali vozilo izpolnjuje zahteve iz odstavka 5.2 tega pravilnika. 2. PRIPRAVE, POSTOPKI IN MERILNI INSTRUMENTI 2.1 Namestitev naprave za upravljanje krmilja 2.1.1 Naprava se vgradi v sprednji del vozila, tako da se karoserija prečno prereže na višini sprednjih sedežev, po možnosti se odstranijo streha, vetrobransko steklo in vrata. Ta del se nepremično pritrdi na napravo za preskušanje tako, da se ob udarcu preskusnega telesa ne premakne. Dovoljeno odstopanje za kot vgradnje naprave je ± 2 stopinji glede na konstrukcijsko določen kot. 2.1.2 Na zahtevo proizvajalca in s soglasjem tehnične službe je mogoče napravo za upravljanje krmilja vgraditi v okvir, ki simulira vgradnjo krmilnega mehanizma, če ima v primerjavi z dejansko sestavo „sprednji del karoserije/krmilni mehanizem“ sestava „okvir/krmilni mehanizem“: 2.1.2.1 enako geometrično razporeditev, 2.1.2.2 večjo togost. 2.1.3 Vgradnja naprave za upravljanje krmilja, če se zahteva le homologacija naprave za upravljanje krmilja. Naprava za upravljanje krmilja se preskusi skupaj z vso opremo. Med napravo za upravljanje krmilja in preskusno mizo mora biti minimalen prazen prostor 100 mm. Krmilni drog mora biti čvrsto pritrjen na preskusno napravo, tako da se drog pod udarcem ne premika (glej sliko 1 Priloge 5). 2.2 Nastavitev krmilnega mehanizma za preskuse 2.2.1 Med prvim preskusom mora biti naprava za upravljanje krmilja obrnjena tako, da je njena najbolj toga napera pravokotna na točko stika s preskusnim telesom; če je naprava za upravljanje krmilja volan, je treba preskus ponoviti tako, da je najprožnejši del volana pravokoten na to stično točko. Če je naprava za upravljanje krmilja nastavljiva, se oba preskusa opravita z napravo, nameščeno v običajen položaj, ki ga določi proizvajalec, ali, če ta ni določen, v srednji položaj znotraj meja območij nastavitve naprave. 2.2.2 Če je vozilo opremljeno z napravo za nastavitev nagiba in položaja volana, se opravi preskus tako, da je volan v običajnem položaju uporabe, ki ga določi proizvajalec in za katerega laboratorij meni, da je značilen z vidika absorpcije energije. 2.2.3 Če je naprava za upravljanje krmilja opremljena z zračno blazino na volanu, se preskus opravi z napihnjeno zračno blazino. Na zahtevo proizvajalca in s soglasjem tehnične službe je mogoče preskus opraviti z nenapihnjeno zračno blazino. 2.3 Preskusno telo Preskusno telo ima obliko, mere, maso in lastnosti, kakor so prikazane v Dodatku te priloge. 2.3.1 Neobvezne dodatne smernice za mehanske lastnosti preskusnega telesa: (a) stopnja obremenitve pri meritvi togosti: 250 ± 50 mm/min; (b) težišče: 551,2 ± 6 mm od vrha preskusnega telesa; (c) vztrajnostni moment okoli prečne osi, ki poteka skozi težišče: 2,26 ± 0,23 kg × m2. 2.4 Meritev sil 2.4.1 Opravijo se meritve največje sile, ki deluje navpično in vzporedno z vzdolžno osjo vozila na preskusno telo kot posledica udarca ob napravo za upravljanje krmilja. 2.4.2 To silo je mogoče izmeriti posredno ali neposredno ali izračunati iz vrednosti, zabeleženih med preskusom. 2.5 Pogon preskusnega telesa 2.5.1 Lahko se uporabi kakršen koli način pogona, če preskusno telo ob udarcu ob napravo za upravljanje krmilja ni povezano s pogonsko napravo. Preskusno telo udari ob to napravo po približno ravni poti, vzporedni z vzdolžno osjo prednjega dela vozila. 2.5.2 Točka H preskusnega telesa, označena s posebnim znakom, je nastavljena tako, da je pred udarcem v vodoravni ravnini, ki poteka skozi točko R, kakor jo je označil proizvajalec vozila. 2.6 Hitrost Preskusno telo udari ob napravo za upravljanje krmilja s hitrostjo 24,1 km/h + 1,2 (15 mph + 0,8). Vseeno se preskus šteje kot zadovoljiv, če je bil opravljen pri večji hitrosti ob udarcu in je naprava izpolnila predpisane zahteve. 2.7 Merilni instrumenti 2.7.1 Instrumenti, ki se uporabljajo za beleženje parametrov iz odstavka 5.2 tega pravilnika, omogočajo, da se meritve opravijo z naslednjo natančnostjo: 2.7.1.1 hitrost preskusnega telesa: do 2 %; 2.7.1.2 beleženje časa: do 1/1 000 sekunde; 2.7.1.3 začetek udarca (ničelna točka) v trenutku prvega stika preskusnega telesa z napravo za upravljanje krmilja se določi na podlagi zapisov in filmov, ki se uporabljajo za analizo rezultatov preskusa. 2.7.1.4 Meritev sile Uporabljeni instrumenti so skladni s standardom ISO 6487: 1987, razen če je v tem pravilniku določeno drugače. 2.7.1.4.1 Pri primarnih senzorjih obremenitve, vstavljenih v krmilni sistem: je razred kanalske amplitude 1 960 daN (2 000 kg) in razred kanalske frekvence 600. 2.7.1.4.2 Pri merilcih pospeška ali primarnih senzorjih obremenitve, ki so vstavljeni v preskusno telo: dva merilca pospeška, ki delujeta v isti smeri, se postavita simetrično v prečno ravnino težišča preskusnega telesa. Razred kanalske amplitude je 60 g in razred kanalske frekvence 180. Dovoljeni so tudi drugi postopki glede na število in namestitev merilcev pospeška, kot so porazdelitev preskusne naprave v ločene dele v težišču, kjer so postavljeni merilci pospeška za merjenje pospeškov vodoravno in vzporedno z vzdolžno osjo vozila. Rezultanta je sila, ki ustreza največji vsoti sil, izračunanih ali izmerjenih neposredno za vsak del preskusnega telesa. 2.8 Temperatura okolice: ustaljena pri 20 °C ± 5 °C. 3. REZULTATI 3.1 Po preskusu se ugotovijo poškodbe na krmilnem mehanizmu in opišejo v pisnem poročilu; fotografirati je treba vsaj en stranski in en čelni pogled na predel „naprava za upravljanje krmilja/volanski drog/armaturna plošča“. 3.2 Največja vrednost sile se izmeri ali izračuna, kakor je navedeno v odstavku 2.4. Dodatek Preskusno telo

PRILOGA 5 PRESKUS S PRESKUSNO GLAVO 1. NAMEN Namen tega preskusa je preveriti, ali naprava za upravljanje krmilja izpolnjuje zahteve iz odstavka 5.3 tega pravilnika. 2. PRIPRAVE, POSTOPKI IN MERILNI INSTRUMENTI 2.1 Splošno 2.1.1 Naprava za upravljanje krmilja se preskusi skupaj z vso opremo. 2.1.2 Če je naprava za upravljanje krmilja opremljena z zračno blazino na volanu, se preskus opravi z napihnjeno zračno blazino. Na zahtevo proizvajalca in s soglasjem tehnične službe je mogoče preskus opraviti z nenapihnjeno zračno blazino. 2.2 Namestitev naprave za upravljanje krmilja v primeru, če se ta naprava homologira skupaj z vozilom 2.2.1 Naprava se vgradi v sprednji del vozila, tako da se karoserija prečno prereže na višini sprednjih sedežev, po možnosti se odstranijo streha, vetrobransko steklo in vrata. Ta del se nepremično pritrdi na napravo za preskušanje tako, da se ob udarcu preskusne glave ne premakne. Dovoljeno odstopanje za kot vgradnje naprave je ± 2 stopinji glede na konstrukcijsko določen kot. 2.2.2 Na zahtevo proizvajalca in s soglasjem tehnične službe je mogoče napravo za upravljanje krmilja vgraditi v okvir, ki simulira vgradnjo krmilnega mehanizma, če ima v primerjavi z dejansko sestavo „sprednji del karoserije/krmilni mehanizem“ sestava „okvir/krmilni mehanizem“: 2.2.2.1 enako geometrično razporeditev, 2.2.2.2 večjo togost. 2.3 Namestitev naprave za upravljanje krmilja v primeru homologacije samo naprave za upravljanje krmilja Naprava za upravljanje krmilja se preskusi skupaj z vso opremo. Med napravo za upravljanje krmilja in preskusno mizo mora biti minimalen prazen prostor 100 mm. Krmilni drog mora biti čvrsto pritrjen na preskusno napravo, tako da se drog pod udarcem ne premika (glej sliko 1). 2.3.1 Vseeno je na zahtevo proizvajalca mogoče opraviti preskus pod pogoji iz zgornjega odstavka 2.2. V tem primeru je homologacija veljavna le za določene tipe vozila. 3. PRESKUSNA NAPRAVA 3.1 Ta naprava je popolnoma vodeno linearno togo udarno telo z maso 30 kg. Stična površina ob trčenju je polkrožna s premerom 165 mm. 3.2 Udarna glava je opremljena z dvema merilcema pospeškov, ki lahko merita vrednosti v smeri udarca. 3.3 Merilni instrumenti 3.3.1 Uporabljeni merilni instrumenti izpolnjujejo standard ISO 6487: 1987. Poleg tega morajo imeti naslednje značilnosti: 3.3.2 Pospeševanje razred kanalske amplitude 150 g CAC razred kanalske frekvence 600 Hz CFC 3.3.3 Hitrost merilna natančnost v mejah ± 1 % 3.3.4 Beleženje časa Instrumenti omogočajo beleženje delovanja ves čas trajanja in odčitke na tisočinko sekunde natančno. Začetek udarca v trenutku prvega stika med udarno napravo in napravo za upravljanje krmilja se zabeleži v zapisniku, ki se uporablja za analizo preskusa. 4. PRESKUSNI POSTOPEK 4.1 Ravnina naprave za upravljanje krmilja mora biti pravokotna na smer trčenja. 4.2 Vsak tip naprave za upravljanje krmilja se udari na največ 3 mesta. Za vsak udarec se uporabi nova naprava za upravljanje krmilja. Ob zaporednih udarcih je os udarne naprave poravnana z eno od naslednjih točk: 4.2.1 središče pesta na napravi za upravljanje krmilja; 4.2.2 stikališče najbolj toge ali najbolj ojačane napere z notranjim robom oboda volana; 4.2.3 središčna točka najkrajšega nepodprtega loka oboda naprave za upravljanje krmilja, ki ne vključuje napere, ko jo zadene preskusna glava; 4.2.4 po odločitvi homologacijskega organa „najbolj neugoden“ položaj na napravi za upravljanje krmilja. 4.3 Udarna glava mora udariti krmilni mehanizem s hitrostjo 24,1 km/h; to hitrost je treba doseči zgolj z energijo vztrajnosti gibanja ali z uporabo dodatne pogonske naprave. 5. REZULTATI 5.1 Pri preskusih, opravljenih v skladu z zgornjimi postopki, se za stopnjo zmanjšanja hitrosti udarne naprave vzame povprečje sočasnih odčitkov dveh merilcev pojemkov hitrosti. 6. ENAKOVREDNI POSTOPKI 6.1 Homologacijski organ lahko dovoli tudi druge preskusne postopke, če je mogoče dokazati njihovo enakovrednost. Homologacijski dokumentaciji se priloži poročilo, ki opisuje uporabljeno metodo in dobljene rezultate. 6.2 Za dokazovanje enakovrednosti nadomestne metode je odgovoren proizvajalec ali njegov zastopnik, ki želi uporabiti to metodo. Slika 1a Preskusna nastavitev Slika 1b Merjenje togosti preskusne nastavitve

PRILOGA 6 POSTOPEK ZA DOLOČANJE TOČKE „H“ IN DEJANSKEGA NAKLONA TRUPA ZA SEDEŽNA MESTA V MOTORNIH VOZILIH (1) (1) Postopek je opisan v Prilogi 1 h Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3), (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 2). Dodatek 1 Opis tridimenzionalne naprave za določanje točke „H“ (naprava 3-D H) (1) Dodatek 2 Tridimenzionalni referenčni sistem (1) Dodatek 3 Referenčni podatki za sedežna mesta (1)