SL Uradni list Evropske unije L 177/113

Le izvirna besedila UN/ECE so pravno veljavna v skladu z mednarodnim javnim pravom. Status in začetek veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343/Rev. X, ki je na voljo na: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Pravilnik št. 19 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe za homologacijo žarometov za meglo za motorna vozila

Vključuje vsa veljavna besedila do:

Dodatka 2 k spremembam 03 – začetek veljavnosti: 19. avgust 2010

VSEBINA

PRAVILNIK

Uvod

0. Področje uporabe

1. Opredelitev pojmov

2. Vloga za homologacijo

3. Oznake

4. Homologacija

5. Splošne specifikacije

6. Svetilnost

7. Barva

8. Določitev motenja (zaslepitev)

9. Spremembe tipa žarometa za meglo in razširitev homologacije

10. Skladnost proizvodnje

11. Kazni za neskladnost proizvodnje

12. Dokončna prekinitev proizvodnje

13. Imena in naslovi tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter upravnih organov

14. Prehodne določbe

PRILOGE

Priloga 1 – Obrazec za sporočanje

Priloga 2 – Tolerančne zahteve za postopek za nadzor skladnosti proizvodnje

Priloga 3 – Primeri homologacijskih oznak za žaromete za meglo razredov B in F3

Priloga 4 – Geometrija merilnega zaslona in merilna mreža

Priloga 5 – Preskusi stabilnosti fotometričnega delovanja delujočih žarometov za meglo

Priloga 6 – Zahteve za žaromete za meglo z lečami iz plastičnega materiala

Priloga 7 – Minimalne zahteve za postopek za nadzor skladnosti proizvodnje

Priloga 8 – Minimalne zahteve za vzorčenje, ki ga opravi inšpektor

Priloga 9 – Določitev in ostrina meje svetlo-temno za žaromete za meglo in postopek nastavitve na podlagi te meje

Priloga 10 – Pregled obratovalnih obdobij za preskus stabilnosti fotometričnega delovanja

Priloga 11 – Referenčno središče

Priloga 12 – Zahteve pri uporabi modulov LED ali generatorjev svetlobe

UVOD

Ta pravilnik (1) se uporablja za žaromete za meglo, ki so lahko opremljeni z lečami iz stekla ali plastičnega materiala. Vključuje dva različna razreda.

Prvotni žaromet za meglo, ki od vsega začetka spada v razred „B“, je bil posodobljen in zdaj vključuje kotni koordinatni sistem s spremenjenimi vrednostmi v ustrezni fotometrični tabeli. S tem razredom se lahko uporabljajo le svetlobni viri iz Pravilnika št. 37.

Razred „F3“ je zasnovan za izboljšanje fotometričnega delovanja. Izboljšani sta predvsem širina svetlobnega pramena in najmanjša svetilnost pod črto H–H (odstavek 6.4.3), nova pa je možnost nadzora največje svetilnosti v ospredju. Nad črto H–H se intenzivnost zastrte svetlobe zmanjša zaradi zagotavljanja boljše vidljivosti. Poleg tega ima lahko ta razred na voljo prilagodljive oblike svetlobnega pramena, kar pomeni, da se delovanje prilagodi pogojem vidljivosti.

Predstavitev razreda „F3“ določa zahteve, ki so spremenjene tako, da so podobne zahtevam za žaromete:

(a) Fotometrične vrednosti so določene kot vrednosti svetilnosti z uporabo kotnega koordinatnega sistema.

(b) Svetlobne vire je mogoče izbrati v skladu z določbami Pravilnika št. 37 (Svetlobni viri z žarilno nitko) in Pravilnika št. 99 (Svetlobni viri, ki delujejo na načelu razelektritve v plinu). Dovoljena je tudi uporaba modulov s svetlečimi diodami (LED) in porazdeljenih svetlobnih sistemov.

(c) Določitev naklona in meje svetlo-temno.

(d) Fotometrične zahteve dopuščajo uporabo asimetrične porazdelitve svetlobnih pramenov.

0. PODROČJE UPORABE

Ta pravilnik se uporablja za žaromete za meglo za vozila kategorij L3, L4, L5, L7, M, N in T (2).

1. OPREDELITEV POJMOV

V tem pravilniku:

1.1 Za ta pravilnik velja opredelitev pojmov iz Pravilnika št. 48 in njegovih sprememb, ki veljajo v času vloge za homologacijo tipa.

1.2 „leča“ pomeni skrajni zunanji del žarometa za meglo (enote), ki oddaja svetlobo skozi svetlečo površino;

1.3 „obloga“ pomeni vse proizvode, ki so v enem ali več slojih naneseni na zunanjo površino leče;

„žarometi za meglo različnih tipov“ pomenijo žaromete za meglo, ki se razlikujejo v tako pomembnih vidikih, kot so:

1.4.1 blagovno ime ali znamka;

1.4.2 različni „razredi“ (B ali F3), za katere veljajo posebne fotometrične določbe:

1.4.3 značilnosti optičnega sistema; (osnovna optična konstrukcija, tip/kategorija svetlobnega vira, modul LED, DLS itd.),

1.4.4 vsebovanje morebitnih sestavnih delov, ki lahko med delovanjem spremenijo optične učinke z odbojem, lomom, absorpcijo in/ali deformacijo, in morebitnega nadzora spreminjanja svetilnosti:

1.4.5 kategorija uporabljenih žarnic z žarilno nitko, kakor je navedeno v Pravilniku št. 37, Pravilniku št. 99 in/ali na posebnih identifikacijskih oznakah modula LED ali generatorja svetlobe (če je primerno);

1.4.6 materiali, iz katerih so leče in morebitne obloge.

1.4.7 Vendar naprava, namenjena namestitvi na levo stran vozila, in pripadajoča naprava, namenjena namestitvi na desno stran vozila, veljata za napravi istega tipa.

1.5 „Barva svetlobe, ki jo oddaja naprava“. Za ta pravilnik veljajo opredelitve barve oddajane svetlobe iz Pravilnika št. 48 in njegovih sprememb, ki veljajo v času vloge za homologacijo tipa.

1.6 Sklicevanje v tem pravilniku na standardne (etalonske) svetlobne vire ter na pravilnika št. 37 in 99 pomeni sklicevanje na pravilnika št. 37 in 99 ter njune spremembe, ki veljajo v času vloge za homologacijo tipa.

2. VLOGA ZA HOMOLOGACIJO

2.1 Vlogo za homologacijo vloži imetnik blagovnega imena ali znamke ali njegov ustrezno pooblaščen predstavnik.

Vlogi za posamezni tip žarometa za meglo se priložijo:

risbe v treh izvodih, ki so dovolj natančne za identifikacijo tipa in prikazujejo prednji del žarometa za meglo s pomembnimi podrobnostmi morebitnih optičnih sestavnih delov ter njegov prerez; na risbah mora biti prikazan prostor, namenjen homologacijski oznaki;

2.2.1.1 če je žaromet za meglo opremljen z nastavljivim reflektorjem, položaji vgradnje žarometa za meglo glede na cestišče in vzdolžno srednjo ravnino vozila, če je žaromet za meglo predviden le za uporabo v teh položajih;

za preskus plastičnega materiala, iz katerega so izdelane leče:

trinajst leč;

2.2.2.1.1 šest teh leč se lahko nadomesti s šestimi vzorci materiala velikosti najmanj 60 × 80 mm, z ravno ali izbočeno zunanjo površino in pretežno ravno površino v sredini (polmer ukrivljenja najmanj 300 mm), veliko najmanj 15 × 15 mm;

2.2.2.1.2 vsaka taka leča ali vzorec materiala mora biti izdelan po postopku, ki se lahko uporablja v serijski proizvodnji;

2.2.2.1.3 reflektor, na katerega se lahko namestijo leče po navodilih proizvajalca.

2.2.3 Materialom, iz katerih so izdelane leče in morebitne obloge, je treba priložiti poročilo o preskusu lastnosti teh materialov in oblog, če so na njih že bili opravljeni preskusi.

Pri žarometih za meglo razreda B:

2.3.1 kratek opis tehničnih specifikacij, vključno s kategorijo uporabljene žarnice z žarilno nitko glede na Pravilnik št. 37 in njegove spremembe, ki veljajo v času vloge za homologacijo tipa, četudi gre za nezamenljivo žarnico z žarilno nitko;

2.3.2 Dva vzorca posameznega žarometa za meglo, in sicer eden za namestitev na levo stran in eden za namestitev na desno stran vozila.

Pri žarometih za meglo razreda F3:

2.4.1 kratek opis tehničnih specifikacij, vključno s kategorijo uporabljenih svetlobnih virov; kategorije svetlobnih virov morajo biti navedene v Pravilniku št. 37 ali Pravilniku št. 99 in njunih spremembah, ki veljajo v času vloge za homologacijo tipa, četudi gre za nezamenljiv svetlobni vir;

2.4.2 pri uporabi modulov LED ali generatorja svetlobe je treba navesti posebno identifikacijsko oznako modula. Risba mora biti dovolj podrobna, da je mogoče določiti tip, na njej pa mora biti navedeno mesto za namestitev posebne identifikacijske oznake in blagovne znamke vlagatelja.

treba je navesti, kadar je ustrezno, znamko in tipe predstikalnih naprav in/ali krmilne naprave za nadzor svetlobnega vira:

2.4.3.1 pri prilagodljivem žarometu za meglo je treba dodati podroben opis nadzora spreminjanja svetilnosti.

2.4.3.2 pri uporabi krmilne naprave za nadzor svetlobnega vira, ki ni del naprave, je treba navesti napetosti z dovoljenimi odstopanji ali celotni razpon napetosti na priključnih sponkah krmilne naprave za nadzor svetlobnega vira.

2.4.4 Če je žaromet za meglo opremljen z moduli LED ali s porazdeljenim svetlobnim sistemom, je treba dodati kratek opis tehničnih specifikacij. Ti podatki morajo vsebovati številko dela, ki jo je dodelil proizvajalec svetlobnega vira, risbo z merami ter osnovnimi električnimi in fotometričnimi vrednostmi, navedbo o tem, ali svetlobni vir ustreza zahtevam glede UV-sevanja iz odstavka 4.6 Priloge 12 tega pravilnika, uradno poročilo o preskusu, ki se nanaša na odstavek 5.9 tega pravilnika, ter ciljni svetlobni tok.

2.4.5 Če se uporablja porazdeljeni svetlobni sistem: kateri deli so namenjeni oskrbovanju žarometa za meglo prek tega sistema. Poleg tega še kratek opis tehničnih specifikacij, vključno s seznamom svetlobnih vodnikov in sorodnih optičnih sestavnih delov ter podatki o generatorjih svetlobe, ki zadoščajo za identifikacijo. Ti podatki morajo vsebovati številko dela, ki jo je dodelil proizvajalec generatorja svetlobe, risbo z merami ter osnovnimi električnimi in fotometričnimi vrednostmi ter uradno poročilo o preskusu, ki se nanaša na odstavek 5.9 tega pravilnika.

Pri uporabi svetlobnega vira, ki deluje na načelu razelektritve v plinu:

2.4.6.1 Ena predstikalna naprava, ki je lahko v celoti ali delno vgrajena v žaromet za meglo.

2.4.6.2 Za homologacijo porazdeljenega svetlobnega sistema, ki uporablja nezamenljiv svetlobni vir na načelu razelektritve v plinu, ki ni homologiran po Pravilniku št. 99, dva vzorca sistema, vključno z generatorjem svetlobe in s po eno predstikalno napravo vsakega tipa, ki bo uporabljen, kjer je potrebno.

2.4.7 Če se uporabljajo moduli LED ali porazdeljen svetlobni sistem in če niso sprejeti ukrepi za zaščito pomembnih plastičnih delov žarometa za meglo ali porazdeljenega svetlobnega sistema pred UV-sevanjem (razelektritev v plinu) svetlobnih virov, npr. steklenih filtrov, ki zadržujejo UV-žarke:

Po en vzorec vseh zadevnih materialov. Ti morajo imeti podobno geometrijo kot žaromet za meglo ali porazdeljen svetlobni sistem, ki se preskuša. Glede videza in morebitne površinske obdelave mora biti vsak vzorec materiala skladen z ustreznim delom žarometa za meglo, ki ga je treba homologirati.

2.4.8 V primeru homologacije žarometa za meglo v skladu z odstavkom 2.4.8 in/ali v skladu z odstavkom 5.9, ki vsebuje plastične leče in/ali notranje optične dele iz plastike, ki so že bili preskušeni:

Materialom, iz katerih so izdelane leče, obloge ali morebitni notranji optični deli, je treba priložiti poročila o preskusu materialov glede UV-sevanja.

2.4.9 Dva vzorca posameznega žarometa za meglo, in sicer eden za namestitev na levo stran in eden za namestitev na desno stran vozila; ali ujemajoč par žarometov za meglo.

2.4.10 Ena krmilna naprava za nadzor svetlobnega vira, če se uporablja.

2.4.11 En nadzor za spreminjanje svetilnosti ali generator, ki zagotavlja enake signale, če se uporablja.

2.5 Pristojni organ pred podelitvijo homologacije preveri, ali obstajajo zadovoljivi ukrepi za zagotavljanje učinkovitega nadzora skladnosti proizvodnje.

3. OZNAKE

3.1 Vzorci tipa žarometa za meglo ali porazdeljenega svetlobnega sistema, predloženi v homologacijo, morajo imeti jasno, čitljivo in neizbrisljivo navedene:

(a) blagovno ime ali znamko vlagatelja;

(b) oznako z razredom žarometa za meglo

in pri žarometih za meglo razreda F3:

(a) posebno identifikacijsko oznako modula LED ali generatorja svetlobe, če se uporablja.

3.2 Obsegati morajo, na leči in na ohišju (3), prostor zadostne velikosti za homologacijsko oznako in dodatne simbole iz odstavka 3; ta prostor mora biti označen na risbah iz odstavka 2.2.1.

3.3 Homologacijsko oznako je treba namestiti na notranji ali zunanji del (prosojen ali ne) naprave, ki ga ni mogoče ločiti od prosojnega dela naprave, ki oddaja svetlobo; pri porazdeljenem svetlobnem sistemu, pri katerem je leča vgrajena v svetlobni vodnik, se ta pogoj šteje za izpolnjenega, če je homologacijska oznaka nameščena vsaj na generatorju svetlobe in na svetlobnem vodniku ali na njegovem ščitniku. V vsakem primeru mora biti po namestitvi naprave na vozilo oznaka vidna, vsaj ko je odprt kateri od gibljivih delov, kot so pokrov motorja, prtljažnik ali vrata.

Pri žarometih za meglo razreda F3:

3.4.1 Pri porazdeljenem svetlobnem sistemu morajo imeti generatorji svetlobe oznako nazivne napetosti in nazivne moči, v primeru da elektronska krmilna naprava ni del naprave, pa morajo biti generatorji opremljeni z blagovnim imenom ali znamko proizvajalca ter številko dela.

3.4.2 Pri žarometih z moduli LED mora imeti žaromet oznako nazivne napetosti in nazivne moči ter posebno identifikacijsko oznako modula svetlobnega vira.

Moduli LED, priloženi vlogi za homologacijo žarometa, morajo imeti:

3.5.1 blagovno ime ali znamko vlagatelja; ta oznaka mora biti jasno čitljiva in neizbrisna;

3.5.2 posebno identifikacijsko oznako modula; ta oznaka mora biti jasno čitljiva in neizbrisna.

To posebno identifikacijsko oznako sestavljata začetni črki „MD“ za „MODUL“, sledi pa jima homologacijska oznaka brez kroga, kakor je predpisano v odstavku 4.2.1; ta posebna identifikacijska oznaka mora biti prikazana na risbah iz odstavka 2.2.1, v primeru večjega števila različnih modulov LED pa ji sledijo še dodatni simboli ali znaki. Ni nujno, da je homologacijska oznaka enaka oznaki na žarometu, v katerem se uporablja modul, vendar morata obe oznaki pripadati istemu vlagatelju.

3.6 Če se uporablja krmilna naprava za nadzor svetlobnega vira, ki ni del modula LED, mora biti označena z lastno posebno identifikacijsko oznako (oznakami) ter z nazivnima vhodnima napetostjo in močjo.

4. HOMOLOGACIJA

4.1 Splošno

4.1.1 Homologacija se podeli, če vsi vzorci tipa žarometa za meglo, ki se predložijo v skladu z odstavkom 2, izpolnjujejo zahteve tega pravilnika.

4.1.2 Kadar se ugotovi, da združene, kombinirane ali integrirane svetilke izpolnjujejo zahteve več pravilnikov, se lahko uporabi ena sama mednarodna homologacijska oznaka, če vsaka od združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk izpolnjuje določbe, ki veljajo zanjo.

4.1.3 Številka homologacije se določi za vsak homologiran tip. Prvi dve števki (zdaj 03) označujeta spremembe, vključno z zadnjimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob izdaji homologacije. Ista pogodbenica ne sme dodeliti iste številke drugemu tipu žarometa za meglo, ki je zajet v tem pravilniku, razen v primeru razširitve homologacije na napravo, ki se razlikuje le po barvi oddajane svetlobe.

4.1.4 Obvestilo o podelitvi, razširitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije ali o dokončni prekinitvi proizvodnje tipa žarometa za meglo v skladu s tem pravilnikom se predloži pogodbenicam Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, z obrazcem, skladnim z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku, z oznakami v skladu z odstavkom 2.2 tega pravilnika.

4.1.5 Poleg oznake iz odstavka 3.1 se na vsak žaromet za meglo, ki je skladen s tipom, homologiranim v skladu s tem pravilnikom, na prostor iz odstavka 3.2 namesti homologacijska oznaka, kakor je opisana v odstavkih 4.2 in 4.3.

4.2 Sestava homologacijske oznake

Homologacijsko oznako sestavljajo:

mednarodna homologacijska oznaka, ki je sestavljena iz:

4.2.1.1 kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo (4), in;

4.2.1.2 številke homologacije, predpisane v odstavku 4.1.3;

naslednji dodatni simbol (ali simboli):

4.2.2.1 na žarometih za meglo, ki izpolnjujejo zahteve tega pravilnika, v primeru:

(a) razreda B; črka „B“;

(b) razreda F3; simbol „F3“;

4.2.2.2 na žarometih za meglo z zunanjo lečo iz plastičnega materiala je treba namestiti črki „PL“ v bližini simbolov iz odstavka 4.2.2.1;

V vsakem primeru se na homologacijskih obrazcih in obrazcih za sporočanje državam, ki so pogodbenice Sporazuma in uporabljajo ta pravilnik, navedejo ustrezni način delovanja, uporabljen med preskusnim postopkom v skladu z odstavkom 1.1.1 Priloge 5, in dovoljene napetosti v skladu z odstavkom 1.1.2 Priloge 5.

V ustreznih primerih se naprava označi, kakor sledi:

4.2.2.3.1 Na napravah, ki izpolnjujejo zahteve tega pravilnika in so konstruirane tako, da žarilne nitke ene funkcije ne smejo goreti hkrati z žarilnimi nitkami funkcije, s katero je ta lahko integrirana, mora simbolu v homologacijski oznaki te funkcije slediti poševnica (/).

4.2.2.3.2 Če pa hkrati ne smeta biti vklopljena samo žaromet za meglo in žaromet za kratki svetlobni pramen, mora biti poševnica za simbolom žarometa za meglo, pri čemer se ta simbol namesti ločeno ali pa kot zadnji v skupini simbolov.

4.2.2.3.3 Na napravah, ki izpolnjujejo zahteve Priloge 5 k temu pravilniku samo pri napajalni napetosti 6 ali 12 V, se v bližini okova žarnice z žarilno nitko namesti številka 24, prečrtana s križcem (×).

4.2.2.4 Žaromet za kratki svetlobni pramen in žaromet za meglo sta lahko integrirana ob upoštevanju določb Pravilnika št. 48;

4.2.2.5 Žarometi za meglo razreda F3, ki imajo asimetrično porazdelitev svetlobe in se ne smejo poljubno namestiti na katero koli stran vozila, se označijo s puščico, ki kaže proti boku vozila.

4.2.2.6 Števki številke homologacije (zdaj 03), ki označujeta spremembe, vključno z nedavnimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob izdaji homologacije, se lahko navedeta v bližini zgornjih dodatnih simbolov;

4.2.2.7 Znaki in simboli iz odstavkov 4.2.1 in 4.2.2 morajo biti jasno čitljivi in neizbrisni, tudi ko je žaromet vgrajen v vozilo.

4.3 Namestitev homologacijske oznake

4.3.1 Samostojne svetilke

V Prilogi 3 k temu pravilniku so primeri sestave homologacijske oznake skupaj z zgoraj navedenimi dodatnimi simboli.

4.3.2 Združene, kombinirane ali integrirane svetilke

Če združene, kombinirane ali integrirane svetilke izpolnjujejo zahteve več pravilnikov, se lahko uporabi enotna mednarodna homologacijska oznaka, sestavljena iz kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo, ter številke homologacije. Ta homologacijska oznaka se lahko namesti kjer koli na združenih, kombiniranih ali integriranih svetilkah, če:

4.3.2.1.1 je vidna po vgradnji svetilk;

4.3.2.1.2 ni mogoče odstraniti nobenega dela združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk, ki prepušča svetlobo, ne da bi pri tem odstranili tudi homologacijsko oznako.

Identifikacijski simbol za vsako svetilko, ki ustreza vsakemu pravilniku, v skladu s katerim je bila podeljena homologacija, se skupaj z ustreznimi spremembami, ki vključujejo zadnje večje tehnične spremembe Pravilnika ob izdaji homologacije, in po potrebi z zahtevano puščico, označi:

4.3.2.2.1 ali na ustrezni svetleči površini;

4.3.2.2.2 ali v skupini, tako da je jasno razpoznavna vsaka od združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk.

4.3.2.3 Velikost različnih elementov enotne homologacijske oznake ne sme biti manjša od najmanjše velikosti, ki jo za najmanjšo posamezno oznako zahteva Pravilnik, v skladu s katerim je bila podeljena homologacija.

4.3.2.4 Številka homologacije se določi za vsak homologiran tip. Ista pogodbenica ne sme dodeliti enake številke drugemu tipu združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk, ki so zajete v tem pravilniku.

4.3.2.5 Slika 3 iz Priloge 3 k temu pravilniku ponazarja primere sestave homologacijskih oznak za združene, kombinirane ali integrirane svetilke skupaj z vsemi zgoraj navedenimi dodatnimi simboli.

Za svetilke, katerih zunanje leče se uporabljajo za različne tipe žarometov za meglo in ki jih je mogoče integrirati ali združiti z drugimi svetilkami, veljajo določbe odstavka 4.3.2.

4.3.3.1 Če se poleg tega za različne tipe svetilk uporabi ista zunanja leča, je ta lahko označena z različnimi homologacijskimi oznakami, ki se nanašajo na različne tipe žarometov za meglo ali sklopov svetilk, pod pogojem, da ima ohišje žarometa za meglo, tudi če je neločljivo povezano z lečo, tudi prostor, opisan v odstavku 3.2 zgoraj, in homologacijske oznake za dejanske funkcije.

Če so v enem ohišju različni tipi žarometov za meglo, je ohišje lahko označeno z različnimi homologacijskimi oznakami.

4.3.3.2 Slika 4 iz Priloge 3 k temu pravilniku ponazarja primere sestave homologacijskih oznak, ki se nanašajo na zgornji primer.

5. SPLOŠNE SPECIFIKACIJE

5.1 Vsi vzorci žarometov za meglo, predloženi v skladu z odstavkom 2.2, morajo biti skladni s specifikacijami, določenimi v odstavkih 6 in 7 tega pravilnika.

Žarometi za meglo morajo biti zasnovani in izdelani tako, da ob običajni uporabi kljub tresljajem, ki jim utegnejo biti izpostavljeni, njihovo delovanje ostane zadovoljivo in ohranijo značilnosti, predpisane v tem pravilniku. Ustrezni položaj leče mora biti jasno označen, leča in reflektor pa morata biti nameščena tako, da se med uporabo ne moreta zasukati. Skladnost z zahtevami iz tega odstavka se preverja z vizualnim pregledom in po potrebi s poskusno namestitvijo.

5.2.1 Žarometi za meglo morajo biti opremljeni z napravo, ki omogoča nastavitev na vozilu v skladu z veljavnimi predpisi. Takšne naprave ni treba namestiti na enote, v katerih reflektorja in leče ni mogoče ločiti, pod pogojem, da je žaromete za meglo mogoče nastaviti kako drugače. Kjer sta žaromet za meglo in druga prednja svetilka, oba opremljena z lastnim svetlobnim virom, združena v sestavljeno enoto, mora naprava za nastavitev omogočati nastavitev vsakega optičnega sistema posebej.

5.2.2 Te določbe ne veljajo za sklope prednjih luči z nedeljivimi reflektorji. Za tovrstne sklope veljajo zahteve odstavka 6.3.4 ali 6.4.3 (kot je ustrezno).

5.3 V skladu z zahtevami Priloge 5 se izvedejo dodatni preskusi, s katerimi se zagotovi, da se fotometrične lastnosti niso preveč spremenile.

5.4 Če je zunanja leča žarometa za meglo izdelana iz plastičnega materiala, se preskusi izvedejo v skladu z zahtevami Priloge 6.

5.5 Pri uporabi zamenljivih svetlobnih virov:

(a) nosilec svetlobnega vira mora biti skladen z značilnostmi iz publikacije IEC št. 60061. Velja list s podatki o nosilcu, ki ustreza uporabljeni kategoriji svetlobnega vira;

(b) svetlobni vir mora biti takšen, da ga je mogoče brez težav namestiti v žaromet za meglo;

(c) zasnova naprave mora biti takšna, da je mogoče svetlobne vire namestiti samo v pravilno lego.

Žaromet za meglo razreda B mora biti opremljen z žarnico z žarilno nitko, odobreno v skladu s Pravilnikom št. 37, tudi če žarnice z žarilno nitko ni mogoče zamenjati. Uporabijo se lahko katere koli žarnice z žarilno nitko, skladne s Pravilnikom št. 37, če njihove uporabe ne omejujejo Pravilnik št. 37 in njegove spremembe, ki veljajo v času vloge za homologacijo tipa.

5.6.1 Tudi če žarnice z žarilno nitko ni mogoče zamenjati, mora ustrezati zahtevam iz odstavka 5.6.

V primeru razreda F3 mora biti svetlobni vir:

5.7.1 en ali več zamenljivih svetlobnih virov, homologiranih v skladu s Pravilnikom št. 37 ali Pravilnikom št. 99 in njunimi spremembami, ki veljajo v času vloge za homologacijo tipa.

5.7.2 in/ali en ali več modulov LED, za katere veljajo zahteve iz Priloge 12 k temu pravilniku. Preveri se skladnost z zahtevami.

5.7.3 in/ali en ali več generatorjev, za katere veljajo zahteve iz Priloge 12 k temu pravilniku. Preveri se skladnost z zahtevami.

5.8 Tudi če teh svetlobnih virov ni mogoče zamenjati, morajo ustrezati zahtevam iz odstavka 5.7.

Če je uporabljen modul LED ali generator svetlobe, je treba preveriti, da:

5.9.1 je zasnova modulov LED ali generatorjev svetlobe takšna, da jih je mogoče namestiti samo v pravilno lego.

5.9.2 če so uporabljeni moduli svetlobnih virov z različnimi lastnostmi, modulov svetlobnih virov ne sme biti mogoče zamenjati znotraj istega ohišja svetilke.

5.9.3 moduli LED ali generatorji svetlobe ne smejo dopuščati sprememb.

5.10 Če imajo svetlobni viri žarometov za meglo skupni ciljni svetlobni tok, ki presega 2 000 lumnov, je treba to navesti v obrazcu za sporočanje iz Priloge 1 pod točko 10.

Če je zunanja leča žarometa za meglo izdelana iz plastičnega materiala, se preskusi izvedejo v skladu z zahtevami iz Priloge 6.

5.11.1 Odpornost proti ultravijoličnemu sevanju svetlobnoprepustnih delov, nameščenih v žarometu za meglo in izdelanih iz plastičnega materiala, se preskusi v skladu z odstavkom 2.7 Priloge 6.

5.11.2 Preskus, opisan v odstavku 5.11.1, ni potreben, če se uporabljajo svetlobni viri z nizkim ultravijoličnim sevanjem, kakor je določeno v Pravilniku št. 99 ali v Prilogi 12 k temu pravilniku, ali če so sprejeti ukrepi za zaščito zadevnih delov svetilke pred ultravijoličnim sevanjem, npr. s filtri iz stekla.

5.12 Žaromet za meglo in njegov predstikalni sistem ali krmilna naprava za nadzor svetlobnega vira ne smeta ustvarjati motenj zaradi sevanja ali motenj v električni napeljavi, ki povzročajo okvare na drugih električnih/elektronskih sistemih vozila (5).

5.13 Žarometi za meglo, ki so namenjeni za stalno delovanje z dodatnim sistemom za nadzor svetilnosti ali ki so integrirani v katero drugo funkcijo, ki uporablja običajni svetlobni vir in je namenjena za stalno delovanje z dodatnim sistemom za nadzor svetilnosti, so dovoljeni.

5.14 Pri razredu F3 se ostrina in linearnost meje svetlo-temno preskuša v skladu z zahtevami iz Priloge 9.

6. SVETILNOST

6.1 Žarometi za meglo morajo biti izdelani tako, da zagotavljajo osvetljenost brez pretirane zaslepitve.

6.2 Svetilnost, ki jo proizvaja žaromet za meglo, se meri na razdalji 25 m s fotoelektrično celico, katere uporabna površina obsega kvadrat s stranico 65 mm.

Točka HV je središčna točka koordinatnega sistema z navpično polarno osjo. Črta h je horizontala, ki poteka skozi točko HV (glej Prilogo 4 k temu pravilniku).

Pri žarometih za meglo razreda B:

Uporablja se brezbarvna standardna (etalonska) žarnica z žarilno nitko, opredeljena v Pravilniku št. 37, ki spada v kategorijo, ki jo določi proizvajalec, in ki jo lahko dobavi proizvajalec ali vlagatelj.

6.3.1.1 Med preskušanjem žarometa za meglo je treba napajanje žarnice z žarilno nitko uravnavati tako, da se doseže referenčni svetlobni tok, kakor je navedeno na ustreznem podatkovnem listu Pravilnika št. 37.

6.3.1.2 Med preskušanjem žarometa za meglo, pri katerem žarnice z žarilno nitko ni mogoče zamenjati, se na priključne sponke žarometa za meglo dovaja napetost 12,0 V.

6.3.2 Žaromet za meglo velja za sprejemljivega, če izpolnjuje fotometrične zahteve z vsaj eno standardno žarnico z žarilno nitko.

Merilni zaslon za vizualno nastavitev (glej Prilogo 4 k temu pravilniku) je treba postaviti 10 ali 25 m pred žaromet za meglo.

6.3.3.1 Svetlobni pramen mora na merilnem zaslonu, na površini, ki sega do najmanj 5,0° na obeh straneh premice v, ustvariti simetrično in večinoma vodoravno mejo svetlo-temno za vizualno navpično nastavitev.

6.3.3.2 Žaromet za meglo je treba nastaviti tako, da je meja svetlo-temno na merilnem zaslonu 1,15° pod premico h.

6.3.4 Pri takšni nastavitvi žaromet za meglo izpolnjuje zahteve iz odstavka 6.3.5.

6.3.5 Svetilnost (glej Prilogo 4, odstavek 2.1) mora ustrezati naslednjim zahtevam:

Označene črte ali območja Navpični položaj (6) Vodoravni položaj (6) Svetilnost Obsega naj Črta 1 od 15°U do 60°U 0° največ 100 cd celo črto Območje A od 0° do 1,75°U od 5° L do 5°R najmanj 62 cd celo območje Območje B od 0° do 3,5°U od 26°L do 26°R največ 400 cd celo območje Območje C od 3,5°U do 15°U od 26°L do 26°R največ 250 cd celo območje Območje D od 1,75°D do 3,5°D od 12°L do 12°R najmanj 1 250 cd največ 8 000 cd vsaj eno točko na vsaki navpični črti Območje E od 1,75°D do 3,5°D od 12°L do 22°L in od 12°R do 22°R najmanj 600 cd največ 8 000 cd vsaj eno točko na vsaki navpični črti

Svetilnost se izmeri v beli ali selektivno rumeni svetlobi, odvisno od tega, katero barvo določi proizvajalec za običajno uporabo žarometa za meglo.

Različice, ki škodljivo vplivajo na sprejemljivo vidljivost v območju B ali C, niso dovoljene.

6.3.6 Pri porazdelitvi svetlobe, določeni v tabeli iz odstavka 6.3.5, so dovoljene posamezne ozke lise ali črte v območju nad 15° z največ 160 cd, če ne segajo prek kota stožca, odprtega 2°, ali prek širine 1°. Če je prisotnih več lis ali črt, morajo biti ločene z najmanjšim kotom 10°.

6.4 Pri žarometih za meglo razreda F3

Glede na svetlobni vir veljajo naslednji pogoji.

Pri zamenljivih svetlobnih virih z žarilno nitko:

6.4.1.1.1 Žaromet za meglo mora izpolnjevati zahteve iz odstavka 6.4.3 v tem pravilniku z vsaj enim celotnim kompletom ustreznih standardnih (etalonskih) svetilk, ki ga lahko dobavi proizvajalec ali vlagatelj.

Pri žarnicah z žarilno nitko, ki delujejo neposredno pod pogoji napetostnega sistema vozila:

Žaromet za meglo je treba preveriti z brezbarvnimi standardnimi (etalonskimi) žarnicami z žarilno nitko, kakor je določeno v Pravilniku št. 37.

Med preskušanjem žarometa za meglo je treba napajanje žarnic z žarilno nitko uravnavati tako, da se doseže referenčni svetlobni tok, kakor je navedeno na ustreznem podatkovnem listu Pravilnika št. 37.

6.4.1.1.2 Če sistem uporablja krmilno napravo za nadzor svetlobnega vira in je ta del svetilke, se na vhodne priključne sponke svetilke dovaja napetost, ki jo določi vlagatelj. Pred preverjanjem skladnosti je treba izmerjeno fotometrično vrednost pomnožiti s faktorjem 0,7.

6.4.1.1.3 Če sistem uporablja krmilno napravo za nadzor svetlobnega vira in ta ni del svetilke, se na vhodne priključne sponke krmilne naprave za nadzor svetlobnega vira dovaja napetost, ki jo določi vlagatelj. Preskusni laboratorij od vlagatelja zahteva krmilno napravo za nadzor svetlobnega vira, ki je potrebna za napajanje svetlobnega vira in ustreznih funkcij. Če se uporablja, je treba identifikacijo krmilne naprave za nadzor svetlobnega vira in/ali uporabljeno napetost vključno z dovoljenimi odstopanji navesti na obrazcu za sporočanje v Prilogi 1 k temu pravilniku. Pred preverjanjem skladnosti je treba izmerjeno fotometrično vrednost pomnožiti s faktorjem 0,7.

6.4.1.2 Pri svetlobnem viru, ki deluje na načelu razelektritve v plinu:

Uporabi se standardni svetlobni vir, določen v Pravilniku št. 99, ki je bil izpostavljen najmanj 15 ciklom staranja v skladu z odstavkom 4 Priloge 4 k Pravilniku št. 99.

Med preskušanjem žarometa za meglo je treba pri 12-voltnem sistemu napetost na priključnih sponkah predstikalne naprave ohranjati pri 13,5 V ali pri napetosti vozila, kakor jo določi vlagatelj, z dovoljenim odstopanjem ±0,1 V.

Pred preverjanjem skladnosti je treba izmerjene vrednosti svetilnosti pomnožiti s faktorjem 0,7.

Ciljni svetlobni tok svetlobnega vira na načelu razelektritve v plinu se lahko razlikuje od tistega, ki je naveden v Pravilniku št. 99. V tem primeru je treba vrednosti svetilnosti ustrezno popraviti.

6.4.1.3 Pri nezamenljivih svetlobnih virih:

Vse meritve na žarometih za meglo, opremljenih z nezamenljivimi svetlobnimi viri, je treba opraviti pri napetosti 6,3 V, 13,2 V ali 28,0 V ali pri kateri drugi napetosti vozila, ki jo določi vlagatelj. Preskusni laboratorij lahko od vlagatelja zahteva posebni vir energije, ki je potreben za napajanje svetlobnih virov. Pri preskušanju se napetosti dovajajo na vhodne priključne sponke svetilke. Pred preverjanjem skladnosti je treba izmerjene vrednosti svetilnosti pomnožiti s faktorjem 0,7.

6.4.1.4 Pri modulih LED:

Če v tem pravilniku ni drugače določeno, se vse meritve na žarometih za meglo, opremljenih z moduli LED, opravijo pri napetosti 6,3 V, 13,2 V oziroma 28,0 V. Meritve na modulih LED, ki jih upravlja elektronska krmilna naprava za nadzor svetlobnega vira, je treba opraviti po določilih vlagatelja.

Pred preverjanjem skladnosti je treba izmerjene vrednosti svetilnosti pomnožiti s faktorjem 0,7.

6.4.1.5 Pri ugotavljanju skladnosti z zahtevo iz odstavka 5.9.1 se preverijo vsaj vrednosti v črtah 3 in 4 tabele v odstavku 6.4.3.

Fotometrična nastavitev in pogoji merjenja:

6.4.2.1 Merilni zaslon za vizualno nastavitev (glej odstavek 2.2 Priloge 4) je treba postaviti 10 ali 25 m pred žaromet za meglo.

6.4.2.2 Svetlobni pramen mora na merilnem zaslonu, na površini, ki sega do najmanj 5,0° na obeh straneh premice v, ustvariti simetrično in večinoma vodoravno mejo svetlo-temno za vizualno navpično nastavitev. Če pri vizualni nastavitvi pride do težav ali dvoumnih položajev, se po potrditvi kakovosti meje svetlo-temno, kakor je opisano v odstavku 6.4.2.3, uporabi instrumentalna metoda, določena v odstavku 5 Priloge 9.

6.4.2.3 Ostrina meje svetlo-temno se preskuša v skladu z zahtevami iz odstavka 4.1.2 Priloge 9. Vrednost G ne sme biti manjša od 0,08.

Linearnost meje svetlo-temno se preskuša v skladu z zahtevami iz odstavka 4.1.3 Priloge 9, del meje svetlo-temno, ki je namenjen navpični nastavitvi, pa mora biti vodoravni del med točkama 3° levo in 3° desno na premici v–v. Linearnost velja za sprejemljivo, če navpični položaji prevojnih točk na 3° levo in desno od premice v–v, določenih po metodi iz odstavka 3.2 Priloge 9, ne odstopajo za več kot ± 0,20°.

6.4.2.4 Žaromet za meglo je treba nastaviti tako, da je meja svetlo-temno na zaslonu 1° pod premico h, skladno z zahtevami iz odstavka 2 Priloge 9.

6.4.3 Fotometrične zahteve

Pri takšni nastavitvi žaromet za meglo izpolnjuje fotometrične zahteve, navedene v spodnji tabeli (glej tudi odstavek 2.2 Priloge 4 k temu pravilniku):

Označene črte ali območja Navpični položaj (7) nad h + pod h – Vodoravni položaj (7) levo od v: – desno od v: + Svetilnost (v cd) Obsega naj Točki 1, 2 (8) +60° ±45° največ 60 vse točke Točki 3, 4 (8) +40° ±30° Točki 5, 6 (8) +30° ±60° Točki 7, 10 (8) +20° ±40° Točki 8, 9 (8) +20° ±15° Črta 1 (8) +8° od –26° do +26° največ 90 celo črto Črta 2 (8) +4° od –26° do +26° največ 105 celo črto Črta 3 +2° od –26° do +26° največ 170 celo črto Črta 4 +1° od –26° do +26° največ 250 celo črto Črta 5 0° od –10° do +10° največ 340 celo črto Črta 6 (9) –2,5° od 5° navznoter do 10° navzven najmanj 2 000 celo črto Črta 7 (9) –6,0° od 5° navznoter do 10° navzven < 50 odstotkov največje vred. na črti 6 celo črto Črti 8L in R (9) od –1,5° do –3,5° –22° in +22° najmanj 800 eno ali več točk Črti 9L in R (9) od –1,5° do –4,5° –35° in +35° najmanj 320 eno ali več točk Območje D od –1,5° do –3,5° od –10° do +10° največ 8 400 celo območje

6.4.3.1 Svetilnost se izmeri v beli ali barvni svetlobi, odvisno od tega, katero barvo določi vlagatelj za običajno uporabo žarometa za meglo. Spremembe homogenosti, ki škodljivo vplivajo na vidljivost v območju nad črto 5 od 10 stopinj levo do 10 stopinj desno, niso dovoljene.

6.4.3.2 Na zahtevo vlagatelja se lahko žarometa za meglo, ki v skladu z odstavkom 4.2.2.5 sestavljata ujemajoči se par, preskusita posebej. V tem primeru predpisane zahteve za črte 6, 7, 8, 9 in območje D v tabeli iz odstavka 6.4.3 veljajo za polovico vsote odčitkov desnega in levega žarometa za meglo. Vendar mora vsak izmed žarometov za meglo dosegati vsaj 50 odstotkov minimalne vrednosti, zahtevane za črto 6.

6.4.3.3 V polju med črtama 1 in 5 na sliki 3 Priloge 4 mora biti oblika svetlobnega pramena bolj ali manj enotna. Prekinitve svetilnosti, ki škodljivo vplivajo na sprejemljivo vidljivost med črtami 6, 7, 8 in 9, niso dovoljene.

6.4.3.4 Pri porazdelitvi svetlobe, določeni v tabeli iz odstavka 6.4.3, so dovoljene posamezne ozke lise ali črte v območju med merilnima točkama 1 in 10 ter črto 1 ali v območju med črto 1 in črto 2 z največ 120 cd, če ne segajo prek kota stožca, odprtega 2°, ali prek širine 1°. Če je prisotnih več lis ali črt, morajo biti ločene z najmanjšim kotom 10°.

6.4.3.5 Če navedene zahteve glede svetilnosti niso izpolnjene, je dovoljena ponovna nastavitev meje svetlo-temno v območju ± 0,5° navpično in/ali ± 2° vodoravno. Pri ponovno nastavljenem položaju morajo biti izpolnjene vse fotometrične zahteve.

Druge fotometrične zahteve

6.4.4.1 Pri žarometih za meglo, opremljenih s svetlobnimi viri, ki delujejo na načelu razelektritve v plinu, mora svetilnost v merilni točki 0° vodoravno in 2° D navpično štiri sekunde po vklopu žarometa, ki se ni uporabljal 30 minut ali več, presegati 800 cd.

Za prilagoditev gosti megli ali podobnim pogojem zmanjšane vidljivosti je dovoljeno samodejno spreminjanje svetilnosti, če:

(a) je v funkcijski sistem žarometa za meglo integrirana aktivna elektronska krmilna naprava za nadzor svetlobnega vira;

(b) se vse svetilnosti spreminjajo sorazmerno.

Sistem po preverjanju skladnosti v skladu z določbami odstavka 6.4.1.1.2 velja za sprejemljivega, če vrednosti svetilnosti ostanejo med 60 in 100 odstotki vrednosti iz tabele v odstavku 6.4.3.

6.4.4.2.1 Potrebna je navedba v obrazcu za sporočanje (Priloga 1, odstavek 10).

6.4.4.2.2 Tehnična služba, ki je odgovorna za homologacijo tipa, preveri, ali sistem omogoča samodejne spremembe za zagotavljanje dobre osvetlitve ceste in pri tem ne povzroča motenj za voznika ali druge udeležence v prometu.

6.4.4.2.3 Fotometrične meritve se izvedejo v skladu z vlagateljevim opisom.

7. BARVA

Barva svetlobe, ki jo oddaja žaromet za meglo, mora biti bela ali selektivno rumena, odvisno od želje vlagatelja. Morebitno selektivno rumeno barvo svetlobnega pramena je mogoče doseči z barvo svetlobnega vira, z zunanjo lečo žarometa za meglo ali drugimi primernimi sredstvi.

7.1 Kolorimetrične značilnosti žarometa za meglo se izmerijo z napetostmi, določenimi v odstavkih 6.3 in 6.4.

8. DOLOČITEV MOTENJA (ZASLEPITVE)

Določi se stopnja moteče zaslepitve, ki jo povzroča žaromet za meglo (10).

9. SPREMEMBE TIPA ŽAROMETA ZA MEGLO IN RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE

Vsaka sprememba tipa žarometa za meglo se sporoči upravnemu organu, ki je podelil homologacijo za tip žarometa za meglo. Organ lahko potem bodisi:

9.1.1 meni, da spremembe verjetno ne bodo imele občutnih škodljivih učinkov in da žaromet za meglo v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve;

bodisi

9.1.2 od tehnične službe, odgovorne za izvajanje preskusov, zahteva dodatno poročilo o preskusu.

9.2 Potrditev ali zavrnitev homologacije se z navedbo sprememb po postopku iz odstavka 4.1.4 sporoči pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik.

9.3 Pristojni organ, ki izda razširitev homologacije, tej razširitvi dodeli serijsko številko in o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu za sporočanje, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

10. SKLADNOST PROIZVODNJE

10.1 Žarometi za meglo, homologirani v skladu s tem pravilnikom, se izdelajo skladno s homologiranim tipom, tako da izpolnjujejo zahteve iz odstavkov 6 in 7 tega pravilnika ter iz Priloge 7.

10.2 Zaradi ugotavljanja, ali so izpolnjene zahteve odstavka 10.1, se izvaja primeren nadzor proizvodnje.

Imetnik homologacije mora zlasti:

10.3.1 zagotoviti, da obstajajo postopki za učinkovit nadzor kakovosti izdelkov;

10.3.2 imeti dostop do opreme za nadzor, ki je potrebna za preverjanje skladnosti vsakega homologiranega tipa;

10.3.3 poskrbeti, da so rezultati preskusov zapisani in so z ustreznimi dokumenti na voljo za obdobje, določeno v skladu s homologacijskim organom;

10.3.4 analizirati rezultate vseh vrst preskusov, da se preveri in zagotovi stalnost značilnosti izdelka, pri čemer se upoštevajo dopustna odstopanja pri industrijski proizvodnji;

10.3.5 zagotoviti, da se za vsak tip izdelka izvedejo vsaj preskusi iz Priloge 6 k temu pravilniku z dovoljenimi odstopanji iz Priloge 2 k temu pravilniku;

10.3.6 zagotoviti, da se po vsakem vzorčenju, ki pokaže neskladnost z zadevno vrsto preskusa, opravi novo vzorčenje in nov preskus. Pri tem se uporabijo vsi potrebni ukrepi za ponovno vzpostavitev skladnosti proizvodnje teh izdelkov.

Pristojni organ, ki je podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri ustreznost uporabljenih metod preverjanja skladnosti v vsaki proizvodni enoti.

10.4.1 Pri vsakem takem pregledu se inšpektorju predloži proizvodna in preskusna dokumentacija.

10.4.2 Inšpektor lahko vzame naključne vzorce za preskus v proizvajalčevem laboratoriju. Najmanjše število vzorcev se določi glede na rezultate proizvajalčevih lastnih preverjanj.

10.4.3 Če je raven kakovosti nezadovoljiva ali če je treba preveriti veljavnost preskusov, opravljenih v skladu z odstavkom 10.4.2, inšpektor ob upoštevanju meril iz Priloge 7 k temu pravilniku in dopustnih odstopanj, predpisanih v Prilogi 2 k temu pravilniku, izbere vzorce in jih pošlje tehnični službi, ki je opravila homologacijske preskuse.

10.4.4 Homologacijski organ lahko opravi kateri koli preskus iz tega pravilnika. Ti preskusi se opravijo na naključno izbranih vzorcih brez oviranja proizvajalca pri njegovih obveznostih dobave ter ob upoštevanju meril iz Priloge 7 k temu pravilniku in dovoljenih odstopanj iz, Priloge 2 k temu pravilniku.

10.4.5 Pristojni organ si mora prizadevati za to, da se nadzor opravi vsaki dve leti. Vendar je to prepuščeno presoji pristojnega organa in njegovemu zaupanju v ureditev za zagotavljanje učinkovitega nadzora skladnosti proizvodnje. Če so rezultati nezadovoljivi, pristojni organ zagotovi, da se sprejmejo vsi potrebni ukrepi za čim hitrejšo ponovno vzpostavitev skladnosti proizvodnje.

10.5 Pri tem se ne upoštevajo žarometi za meglo z očitnimi okvarami.

11. KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE

11.1 Homologacija, podeljena za tip žarometa za meglo v skladu s tem pravilnikom, se lahko prekliče, če zgornje zahteve niso izpolnjene ali če žaromet za meglo, opremljen s homologacijsko oznako, ni v skladu s homologiranim tipom.

11.2 Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je podelila, o tem takoj obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, z obrazcem za sporočanje, skladnim z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

12. DOKONČNA PREKINITEV PROIZVODNJE

Če imetnik homologacije povsem preneha proizvajati žaromet za meglo, homologiran v skladu s tem pravilnikom, o tem obvesti organ, ki je podelil homologacijo. Ko navedeni organ prejme ustrezno sporočilo, o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, z obrazcem za sporočanje, skladnim z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

13. IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, KI IZVAJAJO HOMOLOGACIJSKE PRESKUSE, TER UPRAVNIH ORGANOV

Pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, sekretariatu Združenih narodov sporočijo imena in naslove tehničnih služb, odgovornih za opravljanje homologacijskih preskusov, ter upravnih organov, ki podelijo homologacijo in katerim se pošljejo certifikati, izdani v drugih državah, ki potrjujejo podelitev, razširitev, zavrnitev ali preklic homologacije ali dokončno prekinitev proizvodnje.

14. PREHODNE DOLOČBE

Pri žarometih za meglo razreda B:

14.1.1 Od začetka veljavnosti sprememb 03 k temu pravilniku ne sme nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, zavrniti podelitve homologacij v skladu s tem pravilnikom, kakor je bil spremenjen s spremembami 03.

14.1.2 Po 24 mesecih od začetka veljavnosti sprememb 03 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, podelijo homologacije le, če žarometi za meglo razreda B izpolnjujejo zahteve tega pravilnika, kakor je bil spremenjen s spremembami 03.

14.1.3 Po 36 mesecih od začetka veljavnosti sprememb 03 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, podelijo homologacije za nov tip žarometa za meglo le, če žarometi za meglo izpolnjujejo zahteve razreda F3 v tem pravilniku, kakor je bil spremenjen s spremembami 03.

14.1.4 Obstoječe homologacije žarometov za meglo, ki so bile podeljene v skladu s tem pravilnikom pred začetkom veljavnosti sprememb 03, so še naprej veljavne. Vendar lahko po začetku veljavnosti sprememb 03 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, prepovejo vgradnjo žarometov za meglo, opremljenih z žarnico z žarilno nitko, če ti ne izpolnjujejo zahtev Pravilnika št. 37.

Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, lahko prepovejo vgradnjo naprav, ki ne izpolnjujejo zahtev tega pravilnika:

14.1.5.1 v vozila, za katera se homologacija tipa ali posamična odobritev podeli več kot 24 mesecev po začetku veljavnosti, navedenem v odstavku 14.1.1.

14.1.5.2 v vozila, ki se prvič registrirajo 60 mesecev po začetku veljavnosti, navedenem v odstavku 14.1.1.

Po 60 mesecih od začetka veljavnosti sprememb 03 lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, zavrnejo razširitev homologacij, če žarometi za meglo ne izpolnjujejo zahtev razreda F3 v tem pravilniku, kakor je bil spremenjen s spremembami 03.

14.1.6.1 Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, še naprej podeljujejo homologacije za žaromete za meglo na osnovi sprememb 03 in 02 k temu pravilniku, če gre za nadomestne dele za vgradnjo v vozila v uporabi.

Pri žarometih za meglo razreda F3:

14.2.1 Jih ni.

(1) Ta pravilnik ne preprečuje pogodbenici Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, da prepove uporabo žarometa za meglo s plastično lečo, homologiranega po tem pravilniku, skupaj z mehansko napravo za čiščenje žarometov (z brisalci).

(2) Kakor je določeno v Prilogi 7 h Konsolidirani resoluciji o proizvodnji vozil (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Sprem.2, kakor je bil nazadnje spremenjen s Sprem.4).

(3) Če leče ni mogoče odstraniti z ohišja žarometa za meglo, zadostuje prostor na leči ali na ohišju.

(4) 1 za Nemčijo, 2 za Francijo, 3 za Italijo, 4 za Nizozemsko, 5 za Švedsko, 6 za Belgijo, 7 za Madžarsko, 8 za Češko, 9 za Španijo, 10 za Srbijo, 11 za Združeno kraljestvo, 12 za Avstrijo, 13 za Luksemburg, 14 za Švico, 15 (prosto), 16 za Norveško, 17 za Finsko, 18 za Dansko, 19 za Romunijo, 20 za Poljsko, 21 za Portugalsko, 22 za Rusko federacijo, 23 za Grčijo, 24 za Irsko, 25 za Hrvaško, 26 za Slovenijo, 27 za Slovaško, 28 za Belorusijo, 29 za Estonijo, 30 (prosto), 31 za Bosno in Hercegovino, 32 za Latvijo, 33 (prosto), 34 za Bolgarijo, 35 (prosto), 36 za Litvo, 37 za Turčijo, 38 (prosto), 39 za Azerbajdžan, 40 za Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo, 41 (prosto), 42 za Evropsko skupnost (homologacije podelijo države članice z uporabo svojih oznak ECE), 43 za Japonsko, 44 (prosto), 45 za Avstralijo, 46 za Ukrajino, 47 za Južnoafriško republiko, 48 za Novo Zelandijo, 49 za Ciper, 50 za Malto, 51 za Republiko Korejo, 52 za Malezijo, 53 za Tajsko, 54 in 55 (prosto), 56 za Črno goro, 57 (prosto) ter 58 za Tunizijo. Nadaljnje številke se za druge države določijo po kronološkem vrstnem redu, po katerem ratificirajo Sporazum o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za kolesna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v kolesna vozila in/ali na njih uporabijo, in pogojih za vzajemno priznavanje homologacij, podeljenih na podlagi teh predpisov, ali pristopijo k njemu, generalni sekretar Združenih narodov pa tako določene številke sporoči pogodbenicam Sporazuma.

(5) Skladnost z zahtevami glede elektromagnetne združljivosti je odvisna od tipa vozila.

(6) Koordinate so podane v stopinjah za kotno mrežo z navpično polarno osjo.

(7) Koordinate so podane v stopinjah za kotno mrežo z navpično polarno osjo.

(8) Glej odstavek 6.4.3.4.

(9) Glej odstavek 6.4.3.2.

(10) Ta določitev bo predmet priporočila homologacijskim organom.

PRILOGA 1 OBRAZEC ZA SPOROČANJE (Največji format: A4 (210 × 297 mm)) ( 1 ) Izdal: Ime homologacijskega organa: … … … o (2): PODELJENI HOMOLOGACIJI RAZŠIRJENI HOMOLOGACIJI ZAVRNJENI HOMOLOGACIJI PREKLICANI HOMOLOGACIJI DOKONČNI PREKINITVI PROIZVODNJE za tip žarometa za meglo v skladu s Pravilnikom št. 19. Št. homologacije … Št. razširitve. … 1. Blagovno ime ali znamka naprave: … 2. Tip naprave: … 3. Oznaka za tip naprave, kot jo je določil proizvajalec: … 4. Ime in naslov proizvajalca: … 5. Po potrebi ime in naslov zastopnika proizvajalca: … 6. Predloženo v homologacijo dne: … 7. Tehnična služba, ki izvaja homologacijske preskuse: … 8. Datum poročila, ki ga je izdala ta služba: … 9. Številka poročila, ki ga je izdala ta služba: … 10. Kratek opis: … … 10.1 Razred, ki je naveden na ustrezni oznaki: … … B, B/, BPL, B/PL, F3, F3, F3/, F3PL, F3/PL 10.2 Številka in kategorije žarnic z žarilno nitko: … 10.3 Modul LED: da/ne (2) 10.4 Generator svetlobe: da/ne (2) 10.5 Posebna identifikacijska oznaka modula LED ali generatorja svetlobe: … 10.6 Uporaba elektronske krmilne naprave za nadzor svetlobnega vira (3): da/ne (2) Napajanje svetlobnega vira: … Specifikacije krmilne naprave za nadzor svetlobnega vira: … Vhodna napetost: … Če elektronska krmilna naprava za nadzor svetlobnega vira ni del svetilke: Specifikacija izhodnega signala: … 10.7 Barva oddane svetlobe: … bela/selektivno rumena (2) 10.8 Svetlobni tok svetlobnega vira (glej odstavek 5.10) večji od 2 000 lumnov: … da/ne (2) 10.9 Svetilnost je spremenljiva: … da/ne (2) 10.10 Določitev naklona meje svetlo-temno (če se izmeri) je bila opravljena pri … 10 m/25 m (2) 11. mesto homologacijske oznake: … 12. Razlogi za razširitev homologacije (če je potrebno): … 13. Homologacija se podeli/razširi/zavrne/prekliče (2) 14. Kraj: … 15. Datum: … 16. Podpis:… 17. Temu sporočilu je priložen seznam dokumentov, shranjenih pri upravni službi, ki je podelila homologacijo, in se lahko pridobijo na zahtevo. (1) Številčna oznaka države, ki je podelila/razširila/zavrnila/preklicala homologacijo (glej določbe o homologaciji v pravilniku). (2) Neustrezno črtati. (3) Podatki o napetosti vključujejo dovoljena odstopanja ali območje napetosti, ki jih določi proizvajalec in se preverijo s to homologacijo.

PRILOGA 2 Tolerančne zahteve za postopek za nadzor skladnost proizvodnje Pri žarometih za meglo razreda B: 1.1 Pri preskušanju fotometričnega delovanja katerega koli naključno izbranega žarometa za meglo, opremljenega z žarnico z žarilno nitko, ne sme nobena izmerjena vrednost za več kot 20 odstotkov odstopati od vrednosti, predpisane v tem pravilniku. 1.2 Pri periodičnih zapisnikih je odčitavanje omejeno na točko B50 (1) ter levi in desni spodnji kot območja D (glej sliko 2 v Prilogi 4). Pri žarometih za meglo razreda F3: 2.1 pri preskušanju fotometričnega delovanja katerega koli naključno izbranega žarometa za meglo, kakor je opisano v odstavku 6.4 tega pravilnika, ne sme nobena izmerjena vrednost za svetilnost odstopati za več kot 20 odstotkov. 2.2 izmerjene vrednosti v tabeli v skladu z odstavkom 6.4.3 tega pravilnika lahko odstopajo za največ: Označene črte ali območja Navpični položaj (2) nad h + pod h – Vodoravni položaj (2) levo od v: – desno od v: + Svetilnost v kandelah Obsega naj Enakovredno 20 odstotkom Enakovredno 30 odstotkom Točki 1, 2 (3) +60° ±45° največ 80 največ 90 vse točke Točki 3, 4 (3) +40° ±30° Točki 5, 6 (3) +30° ±60° Točki 7, 10 (3) +20° ±40° Točki 8, 9 (3) +20° ±15° Črta 1 (3) +8° od –26° do +26° največ 110 največ 120 celo črto Črta 2 (3) +4° od –26° do +26° največ 130 največ 140 celo črto Črta 3 +2° od –26° do +26° največ 205 največ 220 celo črto Črta 4 +1° od –26° do +26° največ 300 največ 325 celo črto Črta 5 0° od –10° do +10° največ 410 največ 445 celo črto Črta 6 –2,5° od –10° do +10° najmanj 1 600 najmanj 1 400 celo črto Črta 8 L in R (4) od –1,5° do –3,5° –22° in +22° najmanj 640 najmanj 560 eno ali več točk Črta 9 L in R (4) od –1,5° do –4,5° –35° in +35° najmanj 250 najmanj 225 eno ali več točk Območje D od –1° do –3° od –10° do +10° največ 10 000 največ 10 900 celo območje 2.3 V periodičnih zapisnikih morajo fotometrične meritve za preverjanje skladnosti vsebovati vsaj podatke za točki 8 in 9, največjo vrednost na črtah 1 in 5 ter najmanjšo vrednost na črtah 6, 8 in 9, kakor je določeno v odstavku 6.4.3 tega pravilnika. (1) Točka B 50 ustreza koordinatama 0° vodoravno in 0,86°U navpično. (2) Koordinate so podane v stopinjah za kotno mrežo z navpično polarno osjo. (3) Glej odstavek 6.4.3.4 tega pravilnika. (4) Glej odstavek 6.4.3.2 tega pravilnika.

PRILOGA 3 Primeri homologacijskih oznak za žaromete za meglo razreda B Slika 1 Naprava z zgornjo homologacijsko oznako je žaromet za meglo razreda „B“, homologiran v Nemčiji (E1) pod številko 221 v skladu s Pravilnikom št. 19. Številka, navedena blizu simbola „B“, pomeni, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami Pravilnika št. 19, kakor je bil spremenjen s spremembami 03. Slika 1 pomeni, da je naprava žaromet za meglo, ki je lahko hkrati prižgan s katero koli svetilko, s katero je lahko integriran. Slika 2a Slika 2b Sliki 2a in 2b označujeta žaromet za meglo, homologiran v Franciji (E2) pod številko 222 v skladu s Pravilnikom št. 19, opremljen z lečo iz plastičnega materiala, in ki ga ni mogoče prižgati hkrati s katero koli svetilko, s katero je lahko integriran. Opomba: Številka homologacije in dodatni simboli so v bližini kroga in bodisi nad bodisi pod črko „E“ ali desno ali levo od te črke. Števke v številki homologacije so na isti strani črke „E“ in so obrnjene v isto smer. V številki homologacije se je treba izogniti uporabi rimskih številk, da se prepreči zamenjava z drugimi simboli. Primeri možnih oznak za združene, kombinirane ali integrirane svetilke na prednji strani vozila Slika 3 Navpične in vodoravne črte posnemajo obliko svetlobnosignalne naprave. Črte niso del homologacijske oznake. Naprave, prikazane pri vzorcu A in vzorcu B na sliki 3, so označene s homologacijskimi oznakami za žaromet za meglo, homologiran v Italiji (E3) pod številko 17120 v skladu s Pravilnikom št. 19. Naprave, prikazane pri vzorcu C in vzorcu D na sliki 3, so označene s homologacijskimi oznakami za žaromet za meglo, homologiran na Nizozemskem (E4) pod številko 17122 v skladu s Pravilnikom št. 19. Opomba: Štirje primeri, prikazani na sliki 3, ustrezajo svetlobni napravi s homologacijsko oznako, ki se nanaša na: prednjo pozicijsko svetilko, homologirano v skladu s spremembami 02 Pravilnika št. 7; žaromet za kratki svetlobni pramen, zasnovan za vožnjo po desnem in levem delu cestišča, in za dolgi svetlobni pramen z največjo svetilnostjo med 86 250 in 101 250 kandelami (označeno s številko 30), ki je bil homologiran v skladu s spremembami 00 k Pravilniku št. 112 in vključuje lečo iz plastičnega materiala; žaromet za meglo, ki je bil homologiran v skladu s spremembami 03 Pravilnika št. 19 in vključuje lečo iz plastičnega materiala; prednjo smerno svetilko kategorije 1a, homologirano v skladu s spremembami 02 Pravilnika št. 6; Svetilka, integrirana z žarometom Slika 4 Primer na sliki 4 ustreza oznaki leče iz plastičnega materiala, ki je predvidena za uporabo v različnih tipih žarometov, in sicer: bodisi: v žarometu za kratki svetlobni pramen, zasnovanem za vožnjo po desnem in levem delu cestišča, in za dolgi svetlobni pramen z največjo svetilnostjo med 86 250 in 101 250 kandelami, ki je bil homologiran na Švedskem (E5) v skladu z zahtevami Pravilnika št. 112, kakor je bil spremenjen s spremembami 00, ki je integriran z žarometom za meglo, homologiranim v skladu s spremembami 03 Pravilnika št. 19. bodisi: v žarometu za kratki svetlobni pramen, zasnovanem za vožnjo po desnem in levem delu cestišča, in za dolgi svetlobni pramen, ki je bil homologiran na Švedskem (E5) v skladu z zahtevami Pravilnika št. 98, kakor je bil spremenjen s spremembami 00, ki je integriran z enakim žarometom za meglo kot zgoraj; ali celo: v katerem koli izmed zgoraj navedenih žarometov, ki je bil homologiran kot ena svetilka. Ohišje žarometa je označeno z edino veljavno številko homologacije. Primeri veljavnih oznak so prikazani na sliki 5. Slika 5 Svetlobna naprava, uporabljena kot žaromet za meglo ali kot žaromet za vzvratno vožnjo Naprava s homologacijsko oznako na sliki 6 je svetilka, homologirana v Belgiji (E6) pod številkama 17120 in 17122 v skladu s Pravilnikom št. 19 in v skladu s Pravilnikom št. 23 (žarometi za vzvratno vožnjo): Slika 6 Ena od zgoraj navedenih svetilk, ki je bila homologirana kot ena svetilka, se lahko uporabi le kot žaromet za meglo ali kot žaromet za vzvratno vožnjo. Primeri homologacijskih oznak za žaromete za meglo razreda „F3“ Slika 7 Naprava s homologacijsko oznako, prikazano na sliki 7, je žaromet za meglo razreda „F3“, homologiran v Nemčiji (E1) pod številko 221 v skladu s Pravilnikom št. 19. Številka, navedena blizu simbola „F3“, kaže, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami Pravilnika št. 19, kakor je bil spremenjen s spremembami 03. Oznaka na sliki 7 kaže, da je naprava žaromet za meglo, ki je lahko hkrati prižgan s katero koli svetilko, s katero je lahko integriran. Slika 8a Slika 8b Naprava s homologacijsko oznako, prikazano na slikah 8a in 8b, je žaromet za meglo razreda „F3“, opremljen s plastično lečo in homologiran v Franciji (E2) pod številko 222 v skladu s Pravilnikom št. 19. Številka, navedena blizu simbola „F3“, kaže, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami Pravilnika št. 19, kakor je bil spremenjen s spremembami 03. Sliki 8a in 8b kažeta, da je naprava žaromet za meglo, opremljen z lečo iz plastičnega materiala, in da ga ni mogoče prižgati hkrati s katero koli svetilko, s katero je lahko integriran. Opomba: Številka homologacije in dodatni simboli so v bližini kroga in bodisi nad bodisi pod črko „E“ ali desno ali levo od te črke. Števke v številki homologacije so na isti strani črke „E“ in so obrnjene v isto smer. V številki homologacije se je treba izogniti uporabi rimskih številk, da se prepreči zamenjava z drugimi simboli. Primeri možnih oznak za združene, kombinirane ali integrirane svetilke na prednji strani vozila Slika 9 Navpične in vodoravne črte prikazujejo obliko svetlobnosignalne naprave. Črte niso del homologacijske oznake. Naprava s homologacijsko oznako, prikazano pri vzorcih A in B na sliki 9, je žaromet za meglo, homologiran v Italiji (E3) pod številko 17120, ki vključuje: prednjo pozicijsko svetilko, homologirano v skladu s spremembami 02 Pravilnika št. 7; žaromet za kratki svetlobni pramen, zasnovan za vožnjo po desnem in levem delu cestišča, in za dolgi svetlobni pramen z največjo svetilnostjo med 86 250 in 101 250 kandelami (označeno s številko 30), ki je bil homologiran v skladu s spremembami 00 k Pravilniku št. 112 in vključuje lečo iz plastičnega materiala; žaromet za meglo, ki je bil homologiran v skladu s spremembami 03 Pravilnika št. 19 in vključuje lečo iz plastičnega materiala; prednjo smerno svetilko kategorije 1a, homologirano v skladu s spremembami 02 Pravilnika št. 6. Naprava s homologacijsko oznako, prikazano pri vzorcih C in D na sliki 9, je naprava, homologirana na Nizozemskem (E4) pod številko 17122 v skladu z uporabljenim pravilnikom in ima namestitev, ki je nekoliko drugačna od tiste, prikazane pri vzorcih A in B. Svetlobna naprava, uporabljena kot žaromet za meglo ali kot žaromet za vzvratno vožnjo Naprava s homologacijsko oznako na sliki 10 je svetilka, homologirana na Švedskem (E5) pod številkama 17120 in 17122 v skladu s Pravilnikom št. 19 in v skladu s Pravilnikom št. 23 (žarometi za vzvratno vožnjo): Slika 10 Ena od zgoraj navedenih svetilk, ki je bila homologirana kot ena svetilka, se lahko uporabi le kot žaromet za meglo ali kot žaromet za vzvratno vožnjo. Žaromet za meglo, integriran z žarometom Naprave s homologacijsko oznako, prikazano na sliki 11, so bile homologirane v Belgiji (E6) pod številko 17120 ali 17122 v skladu z ustreznimi pravilniki. Slika 11 Zgornji primer ustreza oznaki leče iz plastičnega materiala, ki je predvidena za uporabo v različnih tipih žarometov, in sicer: bodisi: v žarometu za kratki svetlobni pramen, zasnovanem za vožnjo po desnem in levem delu cestišča, in za dolgi svetlobni pramen z največjo svetilnostjo med 86 250 in 101 250 kandelami, ki je bil homologiran v Belgiji (E6) v skladu z zahtevami Pravilnika št. 112 (tabela B), kakor je bil spremenjen s spremembami 00, ki je integriran z žarometom za meglo, homologiranim v skladu s spremembami 03 Pravilnika št. 19; bodisi: v žarometu za kratki svetlobni pramen, zasnovanem za vožnjo po desnem in levem delu cestišča, in za dolgi svetlobni pramen, ki je bil homologiran v Belgiji (E6) v skladu z zahtevami Pravilnika št. 98, kakor je bil spremenjen s spremembami 00, ki je integriran z enakim žarometom za meglo kot zgoraj; ali celo: v katerem koli izmed zgoraj navedenih žarometov, ki je bil homologiran kot ena svetilka. Ohišje žarometa je označeno z edino veljavno številko homologacije. Primeri veljavnih oznak so prikazani na sliki 12. Slika 12 Zgornji primer ustreza napravam, homologiranim na Češkem (E8). Moduli LED Slika 13 MD E8 17325 Modul LED z identifikacijsko oznako, prikazano na sliki 13, je bil homologiran skupaj s svetilko, homologirano na Češkem (E8) pod številko homologacije 17325. Žarometa za meglo kot usklajen par Homologacijska oznaka, prikazana spodaj, označuje žaromet za meglo, ki je izveden kot usklajen par in izpolnjuje zahteve tega pravilnika. Naprava s homologacijsko oznako, prikazano na sliki 14, je žaromet za meglo, homologiran na Japonskem (E43) pod številko 321. Slika 14

PRILOGA 4 GEOMETRIJA MERILNEGA ZASLONA IN MERILNA MREŽA 1. MERILNI ZASLON Koordinate so podane v stopinjah za sferične kote v mreži z navpično polarno osjo (glej sliko 1). Slika 1 V skladu s standardi CIE: h: vzdolžne ravnine okrog polarne osi v: prečne ravnine, pravokotne na polarno os 2. MERILNA MREŽA (glej sliko 2) Merilna mreža je simetrična okrog premice v–v (glej tabelo v odstavku 6.4.3 tega pravilnika). Za lažjo predstavo je kotna mreža prikazana v obliki pravokotne mreže. Merilna mreža za žaromete za meglo razreda B je prikazana na sliki 2. Slika 2 Porazdelitev svetlobe pri žarometu za meglo razreda B Merilna mreža za žaromete za meglo razreda F3 je prikazana na sliki 3. Slika 3 Porazdelitev svetlobe pri žarometu za meglo razreda F3

PRILOGA 5 Preskusi stabilnosti fotometričnega delovanja delujočih žarometov za meglo (preskusi na celotnih žarometih za meglo) Potem ko se v skladu z določili tega pravilnika izmerijo fotometrične vrednosti v točki največje osvetljenosti v območju D (Emax) in v točki HV, se preskusi stabilnost fotometričnega delovanja vzorca celotnega delujočega žarometa za meglo. „Celotni žaromet za meglo“ pomeni celotno svetilko, skupaj z drugimi deli in svetilkami, ki bi utegnili vplivati na njeno oddajanje toplote. Preskusi se izvajajo: (a) v suhem in mirnem okolju pri temperaturi okolja 23 °C ± 5 °C, pri čemer mora biti preskusni vzorec nameščen na podlago, ki predstavlja pravilno vgradnjo v vozilo; (b) pri zamenljivih svetlobnih virih: s serijsko proizvedenimi svetlobnimi viri z žarilno nitko, ki so se starali najmanj eno uro, ali serijsko proizvedenimi svetlobnimi viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu in so se starali najmanj 15 ur, ali serijsko proizvedenimi moduli LED, ki so se starali najmanj 48 ur in so se pred začetkom preskusov iz tega pravilnika ohladili na temperaturo okolja. Uporabijo se moduli LED, ki jih je predložil vlagatelj. Merilna oprema mora biti enaka opremi, ki se uporablja med homologacijskimi preskusi žarometov. Preskusni vzorec se preveri brez odstranitve ali ponovne nastavitve v njegovi preskusnem držalu. Uporabi se svetlobni vir kategorije, določene za navedeni žaromet za meglo. 1. PRESKUS STABILNOSTI FOTOMETRIČNEGA DELOVANJA Preskusi se izvedejo v suhem in mirnem ozračju pri temperaturi okolja 23 °C ± 5 °C, pri čemer mora biti celoten žaromet za meglo pritrjen na nosilec tako, kakor bi bil nameščen na vozilu. 1.1 Čist žaromet za meglo Žaromet za meglo je treba pustiti delovati 12 ur, kakor je opisano v odstavku 1.1.1, in ga pregledati, kakor je predpisano v odstavku 1.1.2. 1.1.1 Preskusni postopek Žaromet za meglo mora delovati na naslednji način: 1.1.1.1 če je potrebna homologacija samo ene funkcije osvetlitve (žarometa za meglo), mora biti ustrezni svetlobni vir vklopljen določen čas (1), 1.1.1.2 če je funkcij osvetlitve več (npr. žaromet z enim ali več dolgimi svetlobnimi prameni in/ali žaromet za meglo): žaromet se preskusi za določeni čas v tem ciklu: (a) 15 minut sveti žaromet za meglo; (b) 5 minut svetijo vse žarilne nitke. Če vlagatelj izjavi, da bo svetila samo ena funkcija osvetlitve naenkrat (npr. samo kratki svetlobni pramen, samo dolgi svetlobni prameni ali samo žaromet za meglo (1)), se preskus izvede skladno s tem pogojem, pri čemer se zaporedno vklapljajo žaromet za meglo in ena od drugih funkcij osvetlitve, in sicer vsak za polovico časa, določenega v odstavku 1.1. 1.1.1.3 V primeru žarometa za meglo s kratkim svetlobnim pramenom in ene ali več funkcij osvetlitve (ena od njih je žaromet za meglo): (a) se žaromet za meglo preskusi za določeni čas v tem ciklu: (i) 15 minut svetijo svetlobni viri za kratki svetlobni pramen; (ii) 5 minut svetijo vsi svetlobni viri. (b) če vlagatelj izjavi, da se bo žaromet za meglo naenkrat uporabljal samo s kratkim svetlobnim pramenom ali samo z žarometom za meglo (2), se preskus izvede skladno s tem pogojem, pri čemer se zaporedno vklapljata (3) kratki svetlobni pramen in žaromet za meglo, in sicer vsak za polovico časa, določenega v odstavku 1.1. Dolgi svetlobni prameni se preskušajo v ciklu, kjer so pol časa 15 minut izklopljeni in 5 minut vklopljeni, in med delovanjem kratkega svetlobnega pramena; (c) če vlagatelj izjavi, da se bo žaromet za meglo naenkrat uporabljal samo s kratkim svetlobnim pramenom, samo z dolgimi svetlobnimi prameni (2) ali samo z žarometom za meglo (2), se preskus izvede skladno s tem pogojem, pri čemer se zaporedno vklapljajo (2) kratki svetlobni pramen, dolgi svetlobni prameni in žaromet za meglo, in sicer vsak za tretjino časa, določenega v odstavku 1.1. 1.1.2 Preskusna napetost Na priključnih sponkah preskusnega vzorca se uporabi naslednja napetost: (a) V primeru zamenljivih svetlobnih virov z žarilno nitko, ki delujejo neposredno pod napetostjo vozila, se preskus izvede pri napetosti 6,3 V, 13,2 V ali 28,0 V, razen če vlagatelj navede, da se lahko preskusni vzorec uporabi pri drugačni napetosti. V tem primeru se preskus opravi s svetlobnim virom z žarilno nitko, ki deluje pri največji napetosti, ki jo je mogoče uporabiti. (b) V primeru zamenljivih svetlobnih virov, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, je preskusna napetost elektronske krmilne naprave za nadzor svetlobnega vira 13,2 V ±0,1 V za vozilo z napetostjo 12 V razen če je v vlogi za homologacijo navedeno drugače. (c) V primeru nezamenljivega svetlobnega vira, ki deluje neposredno pod napetostjo vozila, je treba vse meritve svetilnih enot, opremljenih z nezamenljivimi svetlobni viri (svetlobni viri z žarilno nitko in/ali drugi), opraviti pri napetosti 6,3 V, 13,2 V ali 28,0 V ali pri drugih napetostih, ki ustrezajo napetosti vozila in jih navede vlagatelj za posamezen primer. (d) V primeru zamenljivih ali nezamenljivih svetlobnih virov, ki delujejo neodvisno od napajalne napetosti vozila in jih v celoti nadzira sistem, ali v primeru svetlobnih virov, ki jih napaja napajalno-upravljalna naprava, se na vhodnih priključnih sponkah navedene naprave uporabijo zgoraj določene preskusne napetosti. Preskusni laboratorij lahko od proizvajalca zahteva napajalno-upravljalno napravo ali posebni napajalnik, potreben za napajanje svetlobnih virov. (e) Če v tem pravilniku ni določeno drugače, se moduli LED izmerijo pri napetosti 6,75 V, 13,2 V ali 28,0 V. Moduli LED, ki se upravljajo z elektronsko krmilno napravo za nadzor svetlobnega vira, se izmerijo po navodilih vlagatelja. (f) Kadar so signalne svetilke združene, kombinirane ali integrirane v preskusni vzorec in delujejo pri napetostih, ki niso nominalne nazivne napetosti 6 V, 12 V ali 24 V, se napetost prilagodi po navodilih proizvajalca za pravilno fotometrično delovanje navedene svetilke. 1.1.3 Rezultati preskusa 1.1.3.1 Vizualni pregled Ko se temperatura žarometa za meglo ustali na temperaturo okolja, je treba lečo žarometa za meglo in morebitno zunanjo lečo očistiti s čisto in vlažno bombažno krpo. Potem je treba opraviti vizualni pregled, pri katerem ne sme biti niti na leči žarometa za meglo niti na morebitni zunanji leči vidno kakršno koli zvitje, deformacija, razpoka ali sprememba barve. 1.1.3.2 Fotometrični preskus Za zagotovitev skladnosti z zahtevami tega pravilnika je treba fotometrične vrednosti preveriti na naslednjih točkah: Pri žarometih za meglo razreda „B“: na točki HV in na točki Imax v območju D. Pri žarometih za meglo razreda „F3“: na črti 5 na točki h = 0 in na točki Imax v območju D. Lahko se opravi še ena nastavitev zaradi upoštevanja morebitne deformacije nosilca žarometa za meglo zaradi delovanja toplote (sprememba lege meje svetlo-temno je obravnavana v odstavku 2). Dovoljeno je 10-odstotno odstopanje fotometričnih značilnosti od vrednosti, izmerjenih pred preskusom, vključno z dovoljenimi odstopanji fotometričnega postopka. 1.2 Umazan žaromet za meglo Žaromet za meglo, ki je bil preskušen v skladu z zahtevami iz odstavka 1.1, mora eno uro delovati tako, kakor je opisano v odstavku 1.1.1. Po opravljeni pripravi, predpisani v odstavku 1.2.1, se preveri v skladu z navodili iz odstavka 1.1.2. 1.2.1 Priprava žarometa za meglo 1.2.1.1 Preskusna mešanica 1.2.1.1.1 Za žaromete za meglo z zunanjimi lečami iz stekla: Mešanica vode in umazanije, ki jo je treba nanesti na žaromet za meglo, mora vsebovati: (a) 9 masnih delov silikatnega peska z zrnatostjo od 0 do 100 µm; (b) 1 masni del rastlinskega oglenega prahu (iz bukovega lesa) z zrnatostjo od 0 do 100 µm; (c) 0,2 masnega dela NaCMC (4), in (d) ustrezno količino destilirane vode s prevodnostjo S < l µS/m. Mešanica ne sme biti starejša od 14 dni. 1.2.1.1.2 Za žaromet za meglo z zunanjo lečo iz plastičnega materiala: Mešanica vode in umazanije, ki jo je treba nanesti na žaromet za meglo, mora vsebovati: (a) 9 masnih delov silikatnega peska z zrnatostjo od 0 do 100 µm; (b) 1 masni del rastlinskega oglenega prahu (iz bukovega lesa) z zrnatostjo od 0 do 100 µm; (c) 0,2 masnega dela NaCMC (4); (d) 13 masnih delov destilirane vode s prevodnostjo S < 1 µS/m, in (e) ±1 masni del površinsko aktivne snovi (5). Mešanica ne sme biti starejša od 14 dni. 1.2.1.2 Nanašanje preskusne mešanice na žaromet za meglo Preskusno mešanico je treba enakomerno nanesti na celotno svetlečo površino žarometa za meglo in nato pustiti, da se posuši. Postopek je treba ponavljati, dokler vrednost svetilnosti ne pade na 15–20 % vrednosti, ki so bile izmerjene za naslednjo točko pod pogoji, opisanimi v tej prilogi: točka Emax v območju D. 2. PRESKUS SPREMEMBE NAVPIČNEGA POLOŽAJA MEJE SVETLO-TEMNO POD VPLIVOM TOPLOTE Pri tem preskusu se preverja, ali navpični premik meje svetlo-temno pod vplivom toplote pri delujočem žarometu za meglo presega predpisane vrednosti. Na žarometu za meglo, ki je bil preskušen v skladu z odstavkom 1, se opravi preskus, opisan v odstavku 2.1, ne da bi ga odstranili iz vpenjalne naprave, namenjene za preskus, ali spremenili njegovo lego v njej. 2.1 Preskus Preskus se izvede v suhem in mirnem ozračju pri temperaturi okolja 23 °C ± 5 °C. Ob uporabi serijskega svetlobnega vira, ki je bil staran vsaj eno uro, mora žaromet za meglo delovati, ne da bi ga vzeli iz vpenjalne naprave, namenjene za preskus, ali spremenili njegovo lego v njej. (Za ta preskus je treba napetost prilagoditi, kakor je določeno v odstavku 1.1.2) Položaj meje svetlo-temno med točkama, ki ležita 3,0 stopinje levo in 3,0 stopinje desno od črte v–v (glej Prilogo 4 tega pravilnika) se preveri po treh minutah (r3) oziroma 60 minutah (r60) delovanja. Meritev spremembe položaja meje svetlo-temno, opisane zgoraj, je treba izvesti s katero koli metodo, ki daje zadosti točne in ponovljive rezultate. 2.2 Rezultati preskusa 2.2.1 Rezultat, izražen v miliradianih (mrad), se šteje kot sprejemljiv, če absolutna vrednost Δ rI = | r3 – r60 |, izmerjena na tem žarometu za meglo, ni večja kot 2 mrad (Δ rI ≤ 2 mrad). 2.2.2 Če je ta vrednost večja kot 2 mrad, vendar ne večja kot 3 mrad (2 mrad < ΔrI ≤ 3 mrad), je treba opraviti preskus na drugem žarometu za meglo, kakor je opisano v odstavku 2.1. Preskus se opravi, ko je bil žaromet za meglo izpostavljen trem zaporednim ciklom, kakor je opisano spodaj, zaradi stabiliziranja lege mehanskih delov žarometa za meglo na vpenjalni napravi, ki ustreza pravilni vgradnji na vozilu: (a) Enourno delovanje žarometa za meglo. (Napetost je treba prilagoditi skladno z odstavkom 1.1.2) (b) Enourno mirovanje. 2.2.3 Tip žarometa za meglo velja za sprejemljivega, če srednja vrednost absolutnih vrednosti Δ rI, izmerjena za prvi vzorec, in Δ rII, izmerjena za drugi vzorec, ne presega 2 mrad. (Δ rI + Δ rII) / 2 ≤ 2 mrad. (1) Če preskušani žaromet za meglo vključuje signalne svetilke, morajo biti vse, razen svetilke za dnevno vožnjo, med preskusom ves čas vklopljene. Če je prisotna smerna svetilka, mora biti vklopljena v načinu utripanja, pri čemer naj bo časovno razmerje med vklopom in izklopom približno ena proti ena. (2) Če hkrati svetita dve ali več žarilnih nitk, medtem ko se uporablja utripanje žarometov, to ne šteje za običajno hkratno uporabo žarilnih nitk. (3) Če preskušani žaromet vključuje signalne svetilke, morajo biti med preskusom ves čas vklopljene. Če je prisotna smerna svetilka, mora biti vklopljena v načinu utripanja, pri čemer naj bo časovno razmerje med vklopom in izklopom približno ena proti ena. (4) NaCMC predstavlja natrijevo sol karboksimetilceluloze, ki se običajno označuje kot CMC. NaCMC, ki se uporabi pri mešanici umazanije, mora imeti v 2-odstotni raztopini pri temperaturi 20 °C substitucijsko stopnjo od 0,6 do 0,7 in viskoznost od 200 do 300 µP. (5) Potrebna je količinska toleranca, da se dobi umazanija, ki se pravilno porazdeli po celotni plastični leči.

PRILOGA 6 Zahteve za žaromete z lečami iz plastičnega materiala – preskušanje vzorcev leč ali materiala in celotnih žarometov 1. SPLOŠNE SPECIFIKACIJE 1.1 Vzorci, predloženi skladno z odstavkom 2.2.2 tega pravilnika, morajo ustrezati zahtevam iz odstavkov od 2.1 do 2.5. 1.2 Vzorca celotnih žarometov, predložena skladno z odstavkom 2.3 tega pravilnika (ali z odstavkom 2.4 tega pravilnika, če je ustrezno) in opremljena z lečami iz plastičnega materiala, morata glede materiala leč ustrezati zahtevam iz odstavka 2.6. 1.3 Na vzorcih leč iz plastičnega materiala ali na vzorcih materiala skupaj z reflektorjem, na katerega bodo pritrjene (kjer to pride v poštev), je treba opraviti homologacijske preskuse v časovnem zaporedju, določenem v tabeli A Dodatka 1 k tej prilogi. Če pa proizvajalec žarometov lahko dokaže, da so bili na izdelku že opravljeni preskusi, predpisani v odstavkih od 2.1 do 2.5, ali enakovredni preskusi skladno s katerim drugim pravilnikom, teh preskusov ni treba ponoviti; obvezni so le preskusi, predpisani v tabeli B Dodatka 1. 2. PRESKUSI 2.1 Odpornost proti temperaturnim spremembam 2.1.1 Preskusi Na treh novih vzorcih (lečah) je treba v petih ciklih spreminjajoče se temperature in vlažnosti (RH = relativna vlažnost) opraviti preskuse po naslednjem programu: 3 ure pri temperaturi 40 °C ± 2 °C in relativni vlažnosti 85–95 %; 1 uro pri temperaturi 23 °C ± 5 °C in relativni vlažnosti 60–75 %; 15 ur pri temperaturi – 30 °C ± 2 °C; 1 uro pri temperaturi 23 °C ± 5 °C in relativni vlažnosti 60–75 %; 3 ure pri temperaturi 80 °C ± 2 °C; 1 uro pri temperaturi 23 °C ± 5 °C in relativni vlažnosti 60–75 %; Pred tem preskusom morajo biti vzorci najmanj štiri ure izpostavljeni temperaturi 23 °C ± 5 °C in relativni vlažnosti 60–75 %. Opomba: V enournih časovnih obdobjih s temperaturo 23 °C ± 5 °C je vključen čas za prehod z ene temperature na drugo, ki je potreben za izogibanje učinkom toplotnih šokov. 2.1.2 Fotometrične meritve 2.1.2.1 Metoda Pred preskusom in po preskusu je treba na vzorcih opraviti fotometrične meritve. Te meritve je treba opraviti pod pogoji, določenimi v odstavku 6.3 ali 6.4 tega pravilnika, v naslednjih točkah: Pri žarometih za meglo razreda „B“: (a) točka HV in (b) točka h = 0, v = 2° D v območju D. Pri žarometih za meglo razreda „F3“: (a) presečišče črte VV s črto 6 in (b) presečišče črte VV s črto 4. 2.1.2.2 Rezultati Fotometrične vrednosti, izmerjene pri vsakem vzorcu pred in po preskusu, se ob upoštevanju dovoljenih odstopanj fotometričnega postopka ne smejo razlikovati za več kot deset odstotkov. 2.2 Odpornost proti okoljskim in kemičnim dejavnikom 2.2.1 Odpornost proti okoljskim dejavnikom Tri nove vzorce (leče ali vzorce materiala) je treba izpostaviti sevanju vira, katerega spektralna razporeditev energije ustreza razporeditvi energije črnega telesa pri temperaturi med 5 500 K in 6 000 K. Med virom in vzorci je treba namestiti ustrezne filtre, da se čim bolj oslabijo sevanja z valovnimi dolžinami, manjšimi od 295 nm in večjimi od 2 500 nm. Vzorci se izpostavijo sevanju energije 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 za obdobje, ki je določeno tako, da energija sevanja, ki jo sprejmejo, znaša 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Znotraj preskusne naprave mora biti temperatura, ki se meri na črni plošči, ki je na isti višini kot vzorci, 50 °C ± 5 °C. Zaradi zagotovitve enakomernega obsevanja se morajo vzorci vrteti okoli vira sevanja s hitrostjo med 1 in 5 obratov na minuto. Vzorce je treba škropiti z destilirano vodo s prevodnostjo, nižjo od 1 µS/m, pri temperaturi 23 °C ± 5 °C po naslednjem ciklu: škropljenje : 5 minut; sušenje : 25 minut. 2.2.2 Odpornost proti kemičnim dejavnikom Po preskusu, opisanem v odstavku 2.2.1, in meritvi, opisani v odstavku 2.2.3.1, je treba obdelati zunanjo površino navedenih treh vzorcev po postopku, opisanem v odstavku 2.2.2.2, z mešanico, določeno v odstavku 2.2.2.1. 2.2.2.1 Preskusna mešanica Preskusna mešanica vsebuje 61,5 odstotka n-heptana, 12,5 odstotka toluena, 7,5 odstotka etiltetraklorida, 12,5 odstotka trikloretilena in 6 odstotkov ksilena (volumski odstotki). 2.2.2.2 Nanašanje preskusne mešanice Kos bombažnega blaga (po standardu ISO 105) se do nasičenja namoči v mešanico iz odstavka 2.2.2.1 in nato prej kot v 10 sekundah za 10 minut pritisne na zunanjo površino vzorca s pritiskom 50 N/cm2, kar ustreza sili 100 N na preskusno površino velikosti 14 × 14 mm. Med temi 10 minutami se blago ponovno napoji z mešanico, da sestava nanesene tekočine ustreza predpisani preskusni mešanici med celotnim trajanjem preskusa. Med pritiskanjem namočenega blaga na vzorec se lahko pritisk, ki deluje na vzorec, izravna, da se prepreči nastajanje razpok. 2.2.2.3 Čiščenje Po nanašanju preskusne mešanice se morajo vzorci posušiti na zraku, nato pa oprati z raztopino iz odstavka 2.3 (odpornost proti čistilom) pri temperaturi 23 °C ± 5 °C. Nato je treba vzorce dobro sprati z destilirano vodo, ki pri temperaturi 23 °C ± 5 °C ne vsebuje več kot 0,2 odstotka primesi, in jih obrisati z mehko krpo. 2.2.3 Rezultati 2.2.3.1 Po preskusu odpornosti proti okoljskim dejavnikom ne sme biti na zunanji površini vzorca nobenih razpok, prask, oddrobljenih delov in deformacij, srednja vrednost spremembe stopnje prepuščanja svetlobe Δ t = (T2 – T3) / T2, ki se pri treh vzorcih meri po postopku, opisanem v Dodatku 2 k tej prilogi, pa ne sme biti večja od 0,020 (Δ tm ≤ 0,020). 2.2.3.2 Po preskusu odpornosti proti kemičnim dejavnikom ne sme biti na vzorcih nobenih sledi kemičnega obarvanja, ki bi utegnilo povzročiti spremenjeno razsipanje svetlobe, pri čemer srednja vrednost spremembe Δ d = (T5 – T4) / T2, ki se pri treh vzorcih meri po postopku, opisanem v Dodatku 2 k tej prilogi, ne sme biti večja od 0,020 (Δ dm ≤ 0,020). 2.3 Odpornost proti čistilom in ogljikovodikom 2.3.1 Odpornost proti čistilom Zunanja površina treh vzorcev (leč ali vzorcev materiala) se segreje na 50 °C ± 5 °C in se za pet minut potopi v mešanico, katere temperatura je 23 °C ± 5 °C in ki vsebuje 99 delov destilirane vode z največ 0,02 odstotka primesi in en del alkilarilsulfonata. Po končanem preskusu se vzorci posušijo pri temperaturi 50 °C ± 5 °C. Površina vzorcev se očisti z vlažno krpo. 2.3.2 Odpornost proti ogljikovodikom Nato je treba zunanjo površino teh treh vzorcev eno minuto rahlo drgniti s kosom bombažnega blaga, prepojenega z mešanico iz 70 odstotkov n-heptana in 30 odstotkov toluena (volumski odstotki), potem pa pustiti, da se posuši na zraku. 2.3.3 Rezultati Po zaporedno opravljenih obeh zgornjih preskusih srednja vrednost spremembe stopnje prepuščanja svetlobe: Δ t = (T2 – T3) / T2, ki se pri treh vzorcih meri po postopku, opisanem v Dodatku 2 k tej prilogi, ne sme biti večja od 0,010 (Δ tm ≤ 0,010). 2.4 Odpornost proti mehanskim poškodbam 2.4.1 Metoda preskušanja odpornosti proti mehanskim poškodbam Zunanjo površino treh novih vzorcev (leč) je treba preskušati po metodi, opisani v Dodatku 3 k tej prilogi, s katero je treba doseči enakomerno mehansko poškodbo te površine. 2.4.2 Rezultati Po tem preskusu je treba po postopku, opisanem v Dodatku 2, na površini iz odstavka 2.2.4.1.1 izmeriti spremembe: stopnje prepuščanja svetlobe : Δ t (T2 – T3) / T2 in razsipanja svetlobe : Δ d (T5 – T4) / T2 Za srednjo vrednost pri treh vzorcih velja naslednje: Δ tm ≤ 0,010; Δ dm ≤ 0,050. 2.5 Preskus sile oprijema prevlek (če obstajajo): 2.5.1 Priprava vzorca Na prevleki leče se na površini 20 mm × 20 mm z britvico ali z iglo vreže mrežasti vzorec s kvadratki velikosti približno 2 mm × 2 mm. Tlak, ki deluje na britvico ali iglo, mora biti zadosten, da se prereže vsaj prevleka. 2.5.2 Opis preskusa Treba je uporabiti lepilni trak s silo oprijemanja 2 N/(cm širine) ± 20 %, ki je bila izmerjena v normalnih razmerah, določenih v Dodatku 4 k tej prilogi. Ta lepilni trak, ki mora biti širok vsaj 25 mm, se za najmanj pet minut pritisne na površino, ki je bila pripravljena skladno z zahtevami iz odstavka 2.5.1. Nato se konec lepilnega traku obremeni tako, da se sila oprijema na zadevni površini izravna s silo, ki deluje pravokotno na to površino. Na tej stopnji je treba lepilni trak odtrgati z enakomerno hitrostjo 1,5 m/s ±0,2 m/s. 2.5.3 Rezultati Na mrežasti površini ne sme biti znatnih poškodb. Poškodbe na presečiščih kvadratov ali na robovih vreznin so dovoljene, če poškodovana površina ne presega 15 odstotkov površine z mrežastim vzorcem. 2.6 Preskušanje celotnega žarometa z lečo iz plastičnega materiala 2.6.1 Odpornost površine leče proti mehanskim poškodbam 2.6.1.1 Preskusi Na leči vzorca žarometa št. 1 je treba opraviti preskus, opisan v odstavku 2.4.1. 2.6.1.2 Rezultati Po opravljenem preskusu rezultati fotometričnih meritev, predpisanih v območjih A in B za žaromet za meglo razreda B in na črtah 2 in 5 za žaromet za meglo razreda F3, ne smejo za več kot 30 odstotkov presegati največjih vrednosti. 2.6.2 Preskus sile oprijema prevlek (če obstajajo): Na leči vzorca žarometa št. 2 je treba opraviti preskus, opisan v odstavku 2.5. 2.7 Odpornost proti sevanju svetlobnega vira Pri svetlobnih virih na načelu razelektritve v plinu: za preskušanje odpornosti svetlobno prepustnih delov iz plastičnega materiala, nameščenih v žarometu za meglo, proti ultravijoličnemu sevanju: 2.7.1.1 Ploščati vzorci posameznega svetlobno prepustnega dela žarometa za meglo se izpostavijo svetlobi svetlobnega vira na načelu razelektritve v plinu. Parametri, kot so koti in razdalje teh vzorcev, so enaki kot za žaromet za meglo. 2.7.1.2 Po 1 500 urah neprekinjenega izpostavljanja morajo kolorimetrične specifikacije oddane svetlobe ustrezati novemu standardnemu svetlobnemu viru na načelu razelektritve v plinu, na površini vzorcev pa ne sme biti razpok, prask, lusk ali deformacij. 3. PREVERJANJE SKLADNOSTI PROIZVODNJE V zvezi z materiali, uporabljenimi pri izdelavi leč, se šteje, da žarometi proizvodne serije ustrezajo zahtevam tega pravilnika, če: 3.1.1 se po preskusu odpornosti proti kemičnim dejavnikom ter po preskusu odpornosti proti čistilom in ogljikovodikom na zunanji površini vzorca ne pojavijo razpoke, oddrobljeni deli ali deformacije, ki so vidni s prostim očesom (glej odstavke 2.2.2, 2.3.1 in 2.3.2); 3.1.2 so po preskusu, opisanem v odstavku 2.6.1.1, fotometrične vrednosti na merilnih točkah, navedenih v odstavku 2.6.1.2, znotraj mejnih vrednosti, ki so v tem pravilniku predpisane za skladnost proizvodnje. 3.2 Če rezultati preskusov ne ustrezajo zahtevam, je treba preskuse ponoviti na drugem naključno izbranem vzorcu žarometa za meglo. DODATEK 1 ČASOVNO ZAPOREDJE HOMOLOGACIJSKIH PRESKUSOV A. Preskusi plastičnih materialov (leč ali vzorcev materiala, ki so bili oddani skladno z odstavkom 2.2.2 tega pravilnika). Vzorci Leče ali vzorci materiala Leče Preskusi 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 1.1 Določene fotometrične meritve (odst. 2.1.2) X X X 1.1.1 Sprememba temperature (odst. 2.1.1) X X X 1.1.2 Določene fotometrične meritve (odst. 2.1.2) X X X 1.2 Meritev stopnje prepuščanja svetlobe X X X X X X X X X 1.2.2 Meritev razpršene svetlobe X X X X X X 1.3 Okoljski dejavniki (odst. 2.2.1) X X X 1.3.1 Meritev stopnje prepuščanja svetlobe X X X 1.4 Kemični dejavniki (odst. 2.2.2) X X X 1.4.1 Meritev razpršene svetlobe X X X 1.5 Čistila (odst. 2.3.1) X X X 1.6 Ogljikovodiki (odst. 2.3.2) X X X 1.6.1 Meritev stopnje prepuščanja svetlobe X X X 1.7 Poškodbe (odst. 2.4.1) X X X 1.7.1 Meritev stopnje prepuščanja svetlobe X X X 1.7.2 Meritev razpršene svetlobe X X X 1.8 Sila oprijema (odst. 2.5) X B. Preskusi celotnih žarometov za meglo (ki so bili predloženi skladno z odstavkom 2.3.2 tega pravilnika). Preskusi Celoten žaromet Št. vzorca 1 2 2.1 Poškodbe (odst. 2.6.1.1) X 2.2 Fotometrične meritve (odst. 2.6.1.2) X 2.3 Sila oprijema (odst. 2.6.2) X DODATEK 2 Postopek meritve razpršene svetlobe in stopnje prepuščanja svetlobe 1. OPREMA (GLEJ SLIKO) Svetlobni pramen kolimatorja K s polovično divergenco β/2 = 17,4 x 10–4 rd se omeji z zaslonko DT z odprtino 6 mm, pri kateri je nameščen nosilec za vzorec. Akromatična zbiralna leča L2, ki je korigirana za sferične aberacije, povezuje zaslonko DT s sprejemnikom svetlobnih žarkov R; premer leče L2 mora biti tak, da ne zaslanja svetlobe, ki se od vzorca razprši v stožcu s polovičnim vršnim kotom ß/2 = 14°. Obročasta zaslonka DD s koti a/2 = 1° in amax/2 = 12° je nameščena v ravnini slike leče L2. Neprozorni srednji del zaslonke je potreben za zaslanjanje svetlobe, ki prihaja neposredno iz svetlobnega vira. Srednji del zaslonke mora biti mogoče odstraniti iz svetlobnega pramena tako, da se lahko vrne točno v svojo izhodiščno lego. Razdaljo L2 DT in goriščno razdaljo F2 (1) leče L2 je treba izbrati tako, da slika DT v celoti pokrije sprejemnik žarkov R. Če se za začetni vpadni svetlobni tok vzame 1 000 enot, mora biti absolutna točnost odčitanja manjša od ene enote. 2. MERITVE Odčitajo se naslednje vrednosti: Odčitana vrednost Z vzorcem S srednjim delom DD Ustrezajoča velikost T1 ne ne Vpadni svetlobni tok pri prvem odčitku T2 da (pred preskusom) ne Svetlobni tok, ki ga je prepustil novi material na območju 24° T3 da (po preskusu) ne Svetlobni tok, ki ga je prepustil material po preskusu na območju 24° T4 da (pred preskusom) da Svetlobni tok, ki ga je prepustil novi material T5 da (po preskusu) da Svetlobni tok, ki ga je prepustil material po preskusu (1) Za L2 se priporoča goriščna razdalja približno 80 mm. DODATEK 3 METODA PRI PRESKUSU Z BRIZGANJEM 1. PRESKUSNA OPREMA 1.1 Brizgalna pištola Uporabljena brizgalna pištola mora imeti šobo s premerom 1,3 mm, ki omogoča pretok tekočine 0,24 ± 0,02 1/minuto pri tlaku obratovanja 6,0 bara – 0, + 0,5 bara. Na razdalji 380 mm ± 10 mm od šobe mora imeti del površine, ki je neposredno izpostavljen poškodbam, pod zgoraj navedenimi pogoji premer 170 mm ± 50 mm. 1.2 Preskusna mešanica Preskusna mešanica je sestavljena iz: kremenčevega peska s trdoto 7 po Mohsovi lestvici, z velikostjo zrn med 0 in 0,2 mm in približno normalno razdelitvijo s kotnim faktorjem od 1,8 do 2; vode, katere trdota ne presega 205 g/m3, za mešanico, ki vsebuje 25 g peska na liter vode. 2. PRESKUS Zunanjo površino leče žarometa je treba enkrat ali večkrat izpostaviti delovanju curka vode in peska, dobljenega po zgoraj opisani metodi. Pri tem je treba curek vode in peska usmeriti skoraj pravokotno na površino, ki jo je treba preskusiti. Poškodbo je treba preveriti z enim ali več vzorci stekla, ki so kot referenčni vzorci nameščeni v bližini leč, ki jih je treba preskusiti. Mešanico je treba brizgati, dokler sprememba razpršene svetlobe na vzorcu ali vzorcih, izmerjena po metodi iz Dodatka 2, ne ustreza naslednji vrednosti: Δ d = (T5 – T4) / T2 ≤ 0,0250 ± 0,0025 Za preverjanje enakomernosti poškodb na celotni površini, ki jo je treba preskusiti, se lahko uporabi več referenčnih vzorcev. DODATEK 4 PRESKUS SILE OPRIJEMA LEPILNEGA TRAKU 1. NAMEN Po tem metodi se lahko pri normalnih pogojih določi linearna sila oprijema lepilnega traku na stekleni plošči. 2. PRINCIP Merjenje sile, ki jo je treba uporabiti za snemanje lepilnega traku s steklene plošče pod kotom 90°. 3. PREDPISANI POGOJI OKOLJA Zrak mora imeti temperaturo 23 °C ± 5 °C in relativno vlažnost 65 ± 15 %. 4. PRESKUŠANCI Pred preskusom se vzorčni kolut lepilnega traku 24 ur pripravlja pri predpisanih pogojih okolja (glej odstavek 3). Z vsakega koluta je treba preskusiti po pet preskušancev dolžine 400 mm. Ti preskušanci se vzamejo s koluta, ko so odstranjene prve tri plasti. 5. POSTOPEK Preskus je treba opraviti pod pogoji okolja, kakor so določeni v odstavku 3. Pet preskušancev je treba sneti s koluta med radialnim odvijanjem lepilnega traku s hitrostjo približno 300 mm/s, nato pa jih je treba v 15 sekundah nanesti, kakor sledi: Lepilni trak se nanaša na stekleno ploščo postopoma, tako da se s prstom rahlo drgne v vzdolžni smeri, vendar brez prekomernega pritiska na lepilni trak in stekleno ploščo. Stekleno ploščo z lepilnim trakom je treba za deset minut izpostaviti predpisanim pogojem okolja. Približno 25 mm preskušanca je treba odlepiti s plošče na ravnini, ki je pravokotna na os preskušanca. Ploščo je treba pritrditi, prosti konec lepilnega traku pa prepogniti za 90° od plošče. Vlečna sila mora delovati tako, da je ločilna črta med lepilnim trakom in ploščo pravokotna na to silo in na ploščo. Lepilni trak je treba odstraniti s hitrostjo 300 mm/s ± 30 mm/s in zapisati uporabljeno silo. 6. REZULTATI Pet dobljenih vrednosti je treba razporediti po vrstnem redu, srednjo vrednost pa je treba vpisati kot rezultat meritve. Ta vrednost je izražena v njutnih na centimeter širine lepilnega traku.

PRILOGA 7 Minimalne zahteve za postopek za nadzor skladnosti proizvodnje 1. SPLOŠNO 1.1 Zahteve glede skladnosti so z mehanskega in geometrijskega stališča izpolnjene, če razlike ne presegajo neizogibnega proizvodnega odstopanja glede na zahteve tega pravilnika. V zvezi s fotometričnim delovanjem se skladnost žarometov za meglo iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če je fotometrično delovanje prevladujočega razreda žarometov za meglo, določeno z zahtevami iz Priloge 2 k temu pravilniku, ustrezno. Če rezultati zgoraj opisanih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se preskusi na žarometu za meglo ponovijo s svetlobnimi viri, določenimi v odstavku 6.3 ali 6.4 tega pravilnika, kakor je ustrezno. 1.2.1 Če rezultati zgoraj opisanih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se sme žaromet za meglo namestiti drugače, vendar samo pod pogojem, da os pramena ni za več kot 0,5° odmaknjena v desno ali levo in ne za več kot 0,2° gor ali dol. Pri ponovno nastavljenem položaju morajo biti izpolnjene vse fotometrične zahteve. Glede preverjanja spremembe lege meje svetlo-temno v navpični smeri zaradi vpliva toplote se uporabi naslednji postopek: 1.3.1 Na enem izmed vzorcev žarometov za meglo se opravi preskus po postopku, opisanem v odstavku 2.1 Priloge 5, potem ko je bil trikrat zaporedoma izpostavljen ciklu, opisanem v odstavku 2.2.2 Priloge 5. 1.3.2 Žaromet za meglo se šteje za sprejemljivega, če vrednost Δr ne presega 3,0 mrad. Če je ta vrednost večja od 3,0 mrad, vendar ne presega 4,0 mrad, se preskusi drug žaromet za meglo. Srednja vrednost absolutnih vrednosti, izmerjenih za oba vzorca, ne sme presegati 3,0 mrad. 1.4 Kromatske koordinate morajo biti v skladu z odstavkom 7 tega pravilnika. Fotometrična dejavnost žarometa za meglo za povečano selektivno rumeno svetlobo, ki je opremljen z brezbarvnim svetlobnim virom, mora ustrezati vrednostim v tem pravilniku, pomnoženim z 0,84. 2. MINIMALNE ZAHTEVE ZA PREVERJANJE SKLADNOSTI S STRANI PROIZVAJALCA Za vsak tip žarometa za meglo imetnik homologacijske oznake v ustreznih časovnih presledkih opravi vsaj naslednje preskuse. Preskusi se izvedejo v skladu z določbami iz tega pravilnika. Če katero koli vzorčenje pokaže neskladnost glede na tip ustreznega preskusa, se izberejo in preskusijo novi vzorci. Proizvajalec sprejme ukrepe za zagotovitev skladnosti ustrezne proizvodnje. 2.1 Vrsta preskusov Preskusi skladnosti v tem pravilniku zajemajo fotometrične značilnosti in preverjanje spremembe navpične lege mejne črte svetlo-temno pod vplivom toplote. 2.2 Metode, ki se uporabljajo pri preskusih 2.2.1 Preskusi se v splošnem izvajajo v skladu z metodami iz tega pravilnika. 2.2.2 Pri katerem koli preskusu skladnosti, ki ga izvede proizvajalec, se lahko s soglasjem pristojnega organa, ki izvaja homologacijske preskuse, uporabijo enakovredne metode. Proizvajalec mora dokazati enakovrednost uporabljenih metod s tistimi iz tega pravilnika. 2.2.3 Za uporabo odstavkov 2.2.1 in 2.2.2 se zahteva redno umerjanje preskusne naprave in njena skladnost z meritvami, ki jih izvede pristojni organ. 2.2.4 V vseh primerih veljajo referenčne metode iz tega pravilnika, zlasti za upravno preverjanje in vzorčenje. 2.3 Vrsta vzorčenja Vzorci žarometov za meglo se naključno izberejo iz proizvodnje enotne serije. Enotna serija pomeni vrsto žarometov za meglo istega tipa, ki je opredeljen v skladu s proizvodnimi metodami proizvajalca. Ocena na splošno zajema serijsko proizvodnjo posameznih tovarn. Vendar lahko proizvajalec združi zapisnike o istem tipu iz več tovarn, če vse uporabljajo enak sistem kakovosti in enako upravljanje kakovosti. 2.4 Izmerjene in zapisane fotometrične značilnosti Na naključno izbranem žarometu za meglo se izvedejo fotometrične meritve na točkah, ki so določene v tem pravilniku, pri čemer se odčitajo samo točke, naštete v Prilogi 2 k temu pravilniku, odvisno od prevladujočega razreda žarometov za meglo. 2.5 Merila sprejemljivosti Proizvajalec je odgovoren za izvedbo statistične študije rezultatov preskusa in v soglasju s pristojnim organom za določanje meril za sprejemljivost proizvodov zaradi izpolnjevanja zahtev za preverjanje skladnosti proizvodov iz odstavka 10.1 tega pravilnika. Merila sprejemljivosti morajo biti takšna, da bi bila v skladu s Prilogo 8 (prvo vzorčenje) pri stopnji zanesljivosti 95 odstotkov najmanjša verjetnost za uspešen pregled po naključnem izboru 0,95.

PRILOGA 8 MINIMALNE ZAHTEVE ZA VZORČENJE, KI GA OPRAVI INŠPEKTOR 1. SPLOŠNO 1.1 Za zahteve glede skladnosti se šteje, da so izpolnjene z mehanskega in geometrijskega stališča, če razlike ne presegajo neizogibnega proizvodnega odstopanja v skladu z zahtevami tega pravilnika. V zvezi s fotometričnim delovanjem se skladnost žarometov za meglo iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če je fotometrično delovanje prevladujočega razreda žarometov za meglo, določeno z zahtevami iz Priloge 2 k temu pravilniku, ustrezno. Če rezultati zgoraj opisanih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se preskusi na žarometu za meglo ponovijo s svetlobnimi viri, določenimi v odstavku 6.3 ali 6.4 tega pravilnika, kakor je ustrezno. 1.2.1 Če rezultati zgoraj opisanih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se sme žaromet za meglo namestiti drugače, vendar samo pod pogojem, da os pramena ni za več kot 0,5° odmaknjena v desno ali levo in ne za več kot 0,2° gor ali dol. Pri ponovno nastavljenem položaju morajo biti izpolnjene vse fotometrične zahteve. Če navedene zahteve glede svetilnosti niso izpolnjene, je dovoljena ponovna nastavitev meje svetlo-temno v območju ± 0,5° navpično in/ali ± 2° vodoravno. Pri ponovno nastavljenem položaju morajo biti izpolnjene vse fotometrične zahteve. Če navpične nastavitve po več zaporednih poskusih ni mogoče nastaviti na zahtevani položaj znotraj dovoljenih odstopanj, se uporabi instrumentalna metoda, določena v Prilogi 9 k temu pravilniku, kakovost meje svetlo-temno pa se preskusi na enem vzorcu. 1.2.2 Žarometi za meglo z očitnimi okvarami se pri tem ne upoštevajo. 1.3 Kromatske koordinate morajo biti v skladu z odstavkom 7 tega pravilnika. Fotometrična dejavnost žarometa za meglo za povečano selektivno rumeno svetlobo, ki je opremljen z brezbarvnim svetlobnim virom, mora ustrezati vrednostim v tem pravilniku, pomnoženim z 0,84. 2. PRVO VZORČENJE Pri prvem vzorčenju se naključno izberejo štirje žarometi za meglo. Prvi vzorec dveh žarometov za meglo je označen kot A, drugi vzorec dveh žarometov za meglo je označen kot B. 2.1 Skladnost se ne izpodbija Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost žarometov za meglo iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov za meglo v neugodno smer: 2.1.1.1 vzorec A A1: en žaromet za meglo 0 odstotkov en žaromet za meglo ne več kot 20 odstotkov A2: oba žarometa za meglo več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov nadaljuj z vzorcem B 2.1.1.2 vzorec B B1: oba žarometa za meglo 0 odstotkov 2.2 Skladnost se izpodbija Po postopku vzorčenja, prikazanega na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost žarometov za meglo iz serijske proizvodnje izpodbija, pri čemer se od proizvajalca zahteva, da proizvodnjo uskladi z zahtevami (uskladitev), če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov za meglo: 2.2.1.1 vzorec A A3: en žaromet za meglo ne več kot 20 odstotkov en žaromet za meglo več kot 20 odstotkov vendar ne več kot 30 odstotkov 2.2.1.2 vzorec B B2: v primeru A2: en žaromet za meglo več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov en žaromet za meglo ne več kot 20 odstotkov B3: v primeru A2 en žaromet za meglo 0 odstotkov en žaromet za meglo več kot 20 odstotkov vendar ne več kot 30 odstotk 2.3 ov Preklic homologacije Skladnost se izpodbija in uporabi se odstavek 11, če je po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov za meglo: 2.3.1 vzorec A A4: en žaromet za meglo ne več kot 20 odstotkov en žaromet za meglo več kot 30 odstotkov A5: oba žarometa za meglo več kot 20 odstotkov 2.3.2 vzorec B B4: v primeru A2 en žaromet za meglo več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov en žaromet za meglo več kot 20 odstotkov B5: v primeru A2 oba žarometa za meglo več kot 20 odstotkov B6: v primeru A2 en žaromet za meglo 0 odstotkov en žaromet za meglo več kot 30 odstotkov 3. PONOVLJENO VZORČENJE V primerih A3, B2, B3 je treba v dveh mesecih po obvestilu ponoviti vzorčenje, tako da se iz zaloge izdelkov, proizvedenih po uskladitvi, izbereta tretji vzorec C, sestavljen iz dveh žarometov za meglo, in četrti vzorec D, sestavljen iz dveh žarometov za meglo. 3.1 Skladnost se ne izpodbija Po postopku vzorčenja, prikazanega na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost žarometov za meglo iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov za meglo: 3.1.1.1 vzorec C C1: en žaromet za meglo 0 odstotkov en žaromet za meglo ne več kot 20 odstotkov C2: oba žarometa za meglo več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov nadaljuj z vzorcem D 3.1.1.2 vzorec D D1: v primeru C2 oba žarometa za meglo 0 odstotkov 3.2 Skladnost se izpodbija 3.2.1 Po postopku vzorčenja, prikazanega na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost žarometov za meglo iz serijske proizvodnje izpodbija, pri čemer se od proizvajalca zahteva, da proizvodnjo uskladi z zahtevami (uskladitev), če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov za meglo: vzorec D D2: v primeru C2 en žaromet za meglo več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov en žaromet za meglo ne več kot 20 odstotkov 3.3 Preklic homologacije Skladnost se izpodbija in uporabi se odstavek 12, če je po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov za meglo: 3.3.1 vzorec C C3: en žaromet za meglo ne več kot 20 odstotkov en žaromet za meglo več kot 20 odstotkov C4: oba žarometa za meglo več kot 20 odstotkov 3.3.2 vzorec D D3: v primeru C2 en žaromet za meglo 0 ali več kot 0 odstotkov en žaromet za meglo več kot 20 odstotkov 4. SPREMEMBA NAVPIČNE LEGE MEJE SVETLO-TEMNO Glede preverjanja spremembe lege meje svetlo-temno v navpični smeri zaradi vpliva toplote se uporabi naslednji postopek: Na enem izmed žarometov za meglo v