SL Uradni list Evropske unije L 164/92

Samo izvirna besedila UN/ECE so pravno veljavna v skladu z mednarodnim javnim pravom. Status in začetek veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343, ki je na voljo na:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Pravilnik št. 98 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) — Enotne določbe za homologacijo žarometov motornih vozil s svetlobnimi viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu

Vključuje vsa veljavna besedila do:

Dodatka 13 k prvotni različici Pravilnika – začetek veljavnosti: 19. avgust 2010

VSEBINA

PRAVILNIK

A. UPRAVNE DOLOČBE

0. Področje uporabe

1. Opredelitve pojmov

2. Vloga za homologacijo žarometa

3. Oznake

4. Homologacija

B. TEHNIČNE ZAHTEVE ZA ŽAROMETE

5. Splošne specifikacije

6. Osvetlitev

7. Ocenitev zaslepljenosti in/ali bleščanja

C. NADALJNJE UPRAVNE DOLOČBE

8. Spremembe tipa žarometa in razširitev homologacije

9. Skladnost proizvodnje

10. Kazni za neskladnost proizvodnje

11. Dokončna prekinitev proizvodnje

12. Imena in naslovi tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter upravnih organov

13. Prehodne določbe

PRILOGE

Priloga 1 – Sporočilo o podeljeni, razširjeni, zavrnjeni ali preklicani homologaciji ali dokončni prekinitvi proizvodnje tipa žarometa v skladu s Pravilnikom št. 98

Priloga 2 – Primeri homologacijskih oznak

Priloga 3 – Merilni zasloni

Priloga 4 – Preskusi stabilnosti fotometričnih lastnosti delujočih žarometov Dodatek – Pregled obratovalnih obdobij v zvezi s preskusom stabilnosti fotometričnih lastnosti

Priloga 5 – Zahteve za svetilke z integriranimi lečami iz plastičnega materiala – preskusi leč ali vzorcev materiala in celotnih svetilk Dodatek 1– Časovno zaporedje homologacijskih preskusov Dodatek 2– Metoda merjenja razpršitve in prepuščanja svetlobe Dodatek 3– Metoda preskušanja z razprševanjem Dodatek 4– Preskus oprijemanja z lepilnim trakom

Priloga 6 – Referenčno središče

Priloga 7 – Oznake za napetost

Priloga 8 – Minimalne zahteve za nadzorne postopke za skladnost proizvodnje

Priloga 9 – Minimalne zahteve za vzorčenje, ki ga opravi inšpektor

Priloga 10 – Preverjanje meje svetlo-temno za žaromete s kratkim svetlobnim pramenom z instrumenti

Priloga 11 – Zahteve za module LED in žaromete z moduli LED

A. UPRAVNE DOLOČBE

0. PODROČJE UPORABE (1)

Ta pravilnik se uporablja za:

(a) žaromete in

(b) porazdeljene sisteme osvetlitve

s svetlobnimi viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, za vozila kategorij M, N in L3.

1. OPREDELITVE POJMOV

V tem pravilniku

1.1 se uporabljajo opredelitve pojmov iz Pravilnika št. 48 in njegovih sprememb, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo tipa.

1.2 „Leča“ pomeni najbolj zunanji del žarometa (žarometne enote), ki oddaja svetlobo skozi svetlečo površino;

1.3 „premaz“ pomeni kakršen koli izdelek ali izdelke, ki so v eni ali več plasteh naneseni na zunanjo površino leče;

1.4 „predstikalna naprava“ pomeni električno napajanje svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu. Predstikalna naprava je lahko delno ali v celoti v žarometu ali zunaj njega;

1.5 „usklajen par“ pomeni sklop svetilk z enako funkcijo na levi in desni strani vozila;

1.6 žarometi različnih „tipov“ so žarometi, ki se razlikujejo po bistvenih značilnostih, kot so:

1.6.1 trgovsko ime ali blagovna znamka;

1.6.2 značilnosti optičnega sistema;

1.6.3 vključitev ali odstranitev sestavnih delov, ki lahko spremenijo optične učinke z refleksijo, lomom, absorpcijo in/ali deformacijo med obratovanjem;

1.6.4 primernost za vožnjo po desni ali levi strani cestišča ali za oba načina vožnje;

1.6.5 vrsta proizvedenega svetlobnega pramena (kratki svetlobni pramen ali dolgi svetlobni pramen ali oba);

1.6.6 materiali, iz katerih so leče in morebitni premazi.

1.6.7 Vendar se šteje, da sta naprava za vgradnjo na levi strani vozila in ustrezna naprava za vgradnjo na desni strani vozila napravi istega tipa.

1.7 Sklicevanja v tem pravilniku na standardne (etalonske) žarnice z žarilno nitko in svetlobne vire, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, se nanašajo na pravilnika št. 37 in št. 99 ter njune spremembe, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo tipa.

2. VLOGA ZA HOMOLOGACIJO ŽAROMETA (2)

2.1 Vlogo za homologacijo vloži lastnik trgovskega imena ali blagovne znamke žarometa ali njegov ustrezno pooblaščen zastopnik. V vlogi se navede:

2.1.1 ali je žaromet predviden za kratki svetlobni pramen, dolgi svetlobni pramen ali oba;

2.1.2 če gre za žaromet s kratkim svetlobnim pramenom, ali je ta namenjen vožnji po levi in desni strani cestišča ali le za levo ali le za desno stran vožnje;

2.1.3 če je žaromet opremljen z nastavljivim odsevnikom, položaje namestitve žarometa glede na tla in vzdolžno srednjo ravnino vozila;

2.1.4 največje navpične kote nad nominalnimi položaji, ki jih lahko doseže naprava za usmerjanje, in pod njimi;

2.1.5 kateri svetlobni viri so pod napetostjo, kadar se uporabljajo različni svetlobni prameni;

2.1.6 ali se uporablja porazdeljeni sistem osvetlitve in katere tipe svetlobnih pramenov naj bi ta sistem zagotavljal;

2.1.7 kategorija svetlobnega vira iz pravilnika št. 37 ali št. 99 in njunih sprememb, ki veljajo v času vloge za homologacijo tipa. Za porazdeljeni sistem osvetlitve z nezamenljivim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, ki ni homologiran v skladu s Pravilnikom št. 99, številka sestavnega dela, ki jo generatorju svetlobe dodeli proizvajalec generatorja svetlobe.

2.2 Vsaki vlogi se priložijo:

2.2.1 risbe v treh izvodih, ki so dovolj podrobne za identifikacijo tipa (glej odstavka 3.2 in 4.2 spodaj). Risbe morajo prikazovati predvideno mesto homologacijske številke in dodatnih simbolov glede na krog homologacijske oznake, v primeru modulov LED tudi mesto za posebne identifikacijske kode modulov, ter morajo prikazovati žaromet v navpičnem (osnem) prerezu in od spredaj z navedbo glavnih podrobnosti optičnih lastnosti, vključno z žlebiči, če je primerno.

2.2.2 Kratke tehnične specifikacije, po potrebi vključno z znamko in tipom predstikalnih naprav ter skrajnimi položaji na podlagi odstavka 6.2.7 spodaj, če gre za žaromet, ki sveti v ovinek. V primeru modulov LED to vključuje: (a) kratke tehnične specifikacije modulov LED; (b) risbo z merami in osnovnimi električnimi in fotometričnimi vrednostmi ter ciljnim svetlobnim tokom. Za porazdeljene sisteme osvetlitve kratke tehnične specifikacije, vključno s seznamom svetlobnih vodnikov in ustreznih optičnih sestavnih delov ter podatki o generatorjih svetlobe, ki so dovolj podrobni za identifikacijo. Ti podatki vključujejo številko sestavnega dela, ki jo dodeli proizvajalec generatorja svetlobe, risbo z merami in osnovnimi električnimi in fotometričnimi vrednostmi ter uradno poročilo o preskusu v zvezi z odstavkom 5.8 tega pravilnika.

2.2.3 Vzorci: 2.2.3.1 Za homologacijo žarometa dva vzorca vsakega tipa žarometa, en vzorec za vgradnjo na levi strani vozila in en vzorec za vgradnjo na desni strani vozila, s standardnim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, in eno predstikalno napravo za vsak tip, ki ga je treba uporabiti, če je primerno. Za homologacijo porazdeljenega sistema osvetlitve z nezamenljivim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, ki ni homologiran v skladu s Pravilnikom št. 99, dva vzorca sistema, vključno z generatorjem svetlobe in eno predstikalno napravo za vsak tip, ki ga je treba uporabiti, če je primerno.

2.2.4 Za preskus plastičnega materiala, iz katerega so izdelane leče: 2.2.4.1 štirinajst leč; 2.2.4.1.1 deset od teh leč se lahko nadomesti z desetimi vzorci materiala v velikosti najmanj 60 × 80 mm, z ravno ali izbočeno zunanjo površino in pretežno ravno površino v sredini (polmer ukrivljenja najmanj 300 mm), veliko najmanj 15 × 15 mm; 2.2.4.1.2 vsaka taka leča ali vzorec materiala mora biti izdelan po postopku, ki se uporablja v serijski proizvodnji; 2.2.4.2 odsevnik, na katerega se lahko namestijo leče po navodilih proizvajalca.

2.2.5 Za preskus odpornosti svetlobno prepustnih delov iz plastičnega materiala proti ultravijoličnemu sevanju svetlobnih virov, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, v žarometu: 2.2.5.1 vzorec vsakega materiala, ki se uporablja v žarometu, ali vzorec žarometa, ki vsebuje te materiale. Vsi vzorci materiala morajo imeti enak videz in biti po potrebi enako površinsko obdelani, kot če bi bili namenjeni za uporabo v žarometu, ki ga je treba homologirati. 2.2.5.2 Preskus odpornosti notranjih materialov proti ultravijoličnemu sevanju svetlobnega vira ni potreben: 2.2.5.2.1 če se uporabljajo svetlobni viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, z nizkim ultravijoličnim sevanjem v skladu s Pravilnikom št. 99, ali 2.2.5.2.2 če se sprejmejo ukrepi za zaščito zadevnih sestavnih delov žarometa pred ultravijoličnim sevanjem, npr. s filtri iz stekla.

2.3 Za porazdeljeni sistem osvetlitve 10 vzorcev materialov (in po potrebi ustreznega zaščitnega premaza/zaščite), iz katerih so izdelani svetlobni vodniki in drugi optični deli sistema.

2.4 Materialom, iz katerih so izdelane leče, ter materialom, iz katerih so izdelani optični deli sistema (in po potrebi ustrezni premazi/zaščita), če gre za porazdeljeni sistem osvetlitve, se priloži poročilo o preskusu lastnosti teh materialov in premazov, če so na njih že bili opravljeni preskusi.

3. OZNAKE

3.1 Žarometi ali porazdeljeni sistemi osvetlitve, predloženi v homologacijo, se opremijo s čitljivim in neizbrisnim trgovskim imenom ali blagovno znamko vlagatelja.

3.2 Na lečah in ohišju (3) mora biti dovolj prostora za homologacijsko oznako in dodatne simbole iz odstavka 4; ta prostor se označi na risbah iz odstavka 2.2.1 zgoraj.

3.3 Žarometi, zasnovani tako, da izpolnjujejo zahteve za vožnjo po desni in levi strani cestišča, morajo imeti oznake, ki označujejo obe nastavitvi optične enote na vozilu ali svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, na odsevniku; te oznake morajo vsebovati črki „R/D“ za nastavitev za vožnjo po desni strani cestišča in črki „L/G“ za nastavitev za vožnjo po levi strani cestišča.

3.4 Vsi svetlobni prameni imajo lahko na svetleči površini referenčno središče, kot je prikazano v Prilogi 6.

3.5 Če se v generatorju svetlobe porazdeljenega sistema osvetlitve uporablja nezamenljiv svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu in ni homologiran v skladu s Pravilnikom št. 99, se generator svetlobe opremi s trgovskim imenom ali blagovno znamko proizvajalca in številko sestavnega dela iz odstavka 2.2.2 zgoraj.

3.6 V primeru svetilk z moduli LED se svetilka opremi z oznako nazivne napetosti in nazivne moči ter posebno identifikacijsko kodo modula svetlobnega vira.

3.7 Moduli LED, predloženi ob vložitvi vloge za homologacijo svetilke:

3.7.1 morajo biti opremljeni s trgovskim imenom ali blagovno znamko vlagatelja. Ta oznaka mora biti jasno čitljiva in neizbrisna;

3.7.2 morajo biti opremljeni s posebno identifikacijsko kodo modula. Ta oznaka mora biti jasno čitljiva in neizbrisna. Ta posebna identifikacijska koda je sestavljena iz začetnih črk „MD“ za „MODUL“, ki jim sledijo homologacijska oznaka brez kroga v skladu z odstavkom 4.2.1 spodaj ter dodatni simboli ali znaki, če gre za več različnih modulov svetlobnega vira. Ta posebna identifikacijska koda se prikaže na risbah iz odstavka 2.2.1 zgoraj. Homologacijska oznaka ni nujno enaka oznaki na svetilki, v kateri se uporablja modul, vendar morata obe oznaki pripadati istemu vlagatelju.

3.8 Če se za upravljanje modulov LED uporablja elektronska krmilna naprava za nadzor svetlobnega vira, ki ni del modula LED, mora biti opremljena s posebnimi identifikacijskimi kodami, nazivno vhodno napetostjo in močjo.

4. HOMOLOGACIJA

4.1 Splošno

4.1.1 Homologacija se podeli, če vsi vzorci tipa žarometa, predloženi v skladu z odstavkom 2 zgoraj, izpolnjujejo določbe tega pravilnika.

4.1.2 Žarometi, skladni s tem pravilnikom, se lahko združijo, kombinirajo ali integrirajo s kakršno koli drugo svetlobno ali signalno funkcijo, če to ne vpliva na njihovo svetlobno funkcijo.

4.1.3 Kadar združene, kombinirane ali integrirane svetilke izpolnjujejo zahteve iz več pravilnikov, se lahko nanje namesti enotna mednarodna homologacijska oznaka, če vsaka združena, kombinirana ali integrirana svetilka izpolnjuje zanjo veljavne zahteve.

4.1.4 Vsakemu homologiranemu tipu se dodeli homologacijska številka. Prvi dve števki (zdaj 00) označujeta spremembe, vključno z zadnjimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob izdaji homologacije. Ista pogodbenica ne sme dodeliti enake številke drugemu tipu žarometa, ki je zajet v tem pravilniku. Vendar se usklajen par šteje za en tip.

4.1.5 Obvestilo o podelitvi, razširitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije ali dokončni prekinitvi proizvodnje tipa žarometa v skladu s tem pravilnikom se predloži pogodbenicam Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

4.1.6 Na vsak žaromet, ki ustreza tipu, homologiranemu v skladu s tem pravilnikom, se na mestih, določenih v odstavku 3.2 zgoraj, poleg oznake iz odstavka 3.1 namesti homologacijska oznaka, opisana v odstavkih 4.2 in 4.3 spodaj.

4.2 Sestava homologacijske oznake

Homologacijsko oznako sestavljajo:

4.2.1 mednarodna homologacijska oznaka, ki vsebuje: 4.2.1.1 krog, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo (4); 4.2.1.2 homologacijsko številko iz odstavka 4.1.4 zgoraj;

4.2.2 naslednji dodatni simbol ali simboli: 4.2.2.1 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve le za promet po levi strani cestišča, vodoravna puščica, ki, gledano od spredaj, kaže v desno, tj. na tisto stran cestišča, po kateri poteka vožnja; 4.2.2.2 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve za vožnjo po desni in levi strani cestišča z ustrezno prilagoditvijo nastavitve optične enote ali svetlobnega vira, vodoravna puščica, ki kaže hkrati v levo in desno stran; 4.2.2.3 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika le za kratki svetlobni pramen, črki „DC“; 4.2.2.4 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika le za dolgi svetlobni pramen, črki „DR“; 4.2.2.5 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika za kratki in dolgi svetlobni pramen, črki „DCR“; 4.2.2.6 na žarometih z lečo iz plastičnega materiala črki „PL“ v bližini simbolov, predpisanih v odstavkih 4.2.2.3 do 4.2.2.5 zgoraj; 4.2.2.7 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika za dolgi svetlobni pramen, navedba največje svetilnosti, izražena z referenčno oznako, opredeljeno v odstavku 6.3.2.2 spodaj, nameščena v bližini kroga, ki obkroža črko „E“; pri integriranih žarometih je treba oznako največje skupne svetilnosti dolgega svetlobnega pramena navesti, kot je določeno zgoraj; 4.2.2.8 na porazdeljenih sistemih osvetlitve se črke „DLS“ uporabljajo namesto črke „D“ iz odstavkov 4.2.2.3, 4.2.2.4 in 4.2.2.5, pri čemer se uporabljajo enaka merila.

4.2.3 V vsakem primeru morajo biti na obrazcih za homologacijo in sporočilih o homologaciji, ki se pošljejo državam pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, navedeni ustrezen način delovanja, uporabljen v preskusnem postopku v skladu z odstavkom 1.1.1.1 Priloge 4, in dovoljene napetosti v skladu z odstavkom 1.1.1.2 Priloge 4. V ustreznih primerih se naprava označi, kot sledi: 4.2.3.1 Na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika in so zasnovani tako, da kratki svetlobni pramen ne sveti hkrati s katero koli drugo svetlobno funkcijo, s katero je lahko integriran: v homologacijski oznaki se za simbolom žarometa s kratkim svetlobnim pramenom doda poševnica (/). 4.2.3.2 Zahteva iz odstavka 4.2.3.1 zgoraj ne velja za žaromete, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika in so zasnovani tako, da kratki svetlobni pramen in dolgi svetlobni pramen zagotavlja isti svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu.

4.2.4 Dve števki homologacijske številke (zdaj 00), ki označujeta spremembe, vključno z zadnjimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob izdaji homologacije, in po potrebi predpisana puščica so lahko v bližini zgoraj opisanih dodatnih simbolov.

4.2.5 Oznake in simboli iz odstavkov 4.2.1 do 4.2.3 zgoraj morajo biti jasno čitljivi in neizbrisni. Namestijo se lahko na notranji ali zunanji del (prozoren ali neprozoren) žarometa, ki je neločljivo povezan s prozornim delom žarometa, ki oddaja svetlobo. V primeru porazdeljenega sistema osvetlitve z zunanjimi lečami, vgrajenimi v svetlobni vodnik, je ta pogoj izpolnjen, če je homologacijska oznaka nameščena vsaj na generator svetlobe in svetlobni vodnik ali na njegovo zaščito. V vsakem primeru mora biti oznaka vidna, ko je žaromet ali sistem nameščen na vozilo ali ko se odpre premičen del, kot je pokrov motorja.

4.3 Namestitev homologacijske oznake

4.3.1 Samostojne svetilke

Slike 1 do 9 v Prilogi 2 k temu pravilniku prikazujejo primere homologacijskih oznak z zgoraj navedenimi dodatnimi simboli.

4.3.2 Združene, kombinirane ali integrirane svetilke

4.3.2.1 Kadar združene, kombinirane ali integrirane svetilke izpolnjujejo zahteve iz več pravilnikov, se lahko namesti enotna mednarodna homologacijska oznaka, sestavljena iz kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo, in homologacijske številke. Ta homologacijska oznaka se lahko namesti kjer koli na združenih, kombiniranih ali integriranih svetilkah, če: 4.3.2.1.1 je vidna v skladu z odstavkom 4.2.5; 4.3.2.1.2 ni mogoče odstraniti nobenega dela združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk, ki prepušča svetlobo, ne da bi pri tem odstranili tudi homologacijsko oznako.

4.3.2.2 Identifikacijski simbol za vsako svetilko, ki ustreza vsakemu pravilniku, v skladu s katerim je bila podeljena homologacija, se skupaj z ustreznimi spremembami, ki vključujejo zadnje večje tehnične spremembe pravilnikov ob izdaji homologacije, in po potrebi predpisano puščico, označi: 4.3.2.2.1 ali na ustrezni svetleči površini; 4.3.2.2.2 ali skupaj, tako da je vsaka od združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk jasno prepoznavna (glej štiri možne primere na sliki 10 v Prilogi 2).

4.3.2.3 Velikost različnih delov enotne mednarodne homologacijske oznake ne sme biti manjša od najmanjše velikosti, ki jo za najmanjšo posamezno oznako zahteva pravilnik, v skladu s katerim je bila podeljena homologacija.

4.3.2.4 Vsakemu homologiranemu tipu se dodeli homologacijska številka. Ista pogodbenica ne sme dodeliti enake številke drugemu tipu združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk, ki so zajete v tem pravilniku.

4.3.2.5 Slika 10 v Prilogi 2 k temu pravilniku prikazuje primere homologacijskih oznak za združene, kombinirane ali integrirane svetilke z vsemi zgoraj navedenimi dodatnimi simboli.

4 3.3 Svetilke, katerih leče se uporabljajo za različne tipe žarometov in ki so lahko integrirane ali združene z drugimi svetilkami

Uporabljajo se določbe iz odstavka 4.3.2. zgoraj.

4.3.3.1 Razen tega, kadar se uporabi ista leča, je lahko označena z različnimi homologacijskimi oznakami, ki se nanašajo na različne tipe žarometov ali svetilk, če ima ohišje ali porazdeljeni sistem osvetlitve žarometa, tudi če je neločljivo povezan z lečo, tudi prostor, opisan v odstavku 3.2 zgoraj, in homologacijske oznake za dejanske funkcije.

4.3.3.2 Slika 11 v Prilogi 2 k temu pravilniku prikazuje primere homologacijskih oznak za zgoraj navedeni primer.

4.3.4 Porazdeljeni sistemi osvetlitve

Za porazdeljene sisteme osvetlitve morajo biti izpolnjene ustrezne določbe odstavkov 4.3.1 do 4.3.3.2 v povezavi z zahtevami iz odstavka 3.4.

B. TEHNIČNE ZAHTEVE ZA ŽAROMETE (5)

5. SPLOŠNE SPECIFIKACIJE

5.1 Vsak vzorec je v skladu z zahtevami iz odstavkov 6 do 8 spodaj.

5.2 Žarometi se izdelajo tako, da ohranijo predpisane fotometrične značilnosti in pri običajni uporabi delujejo brezhibno kljub tresljajem, ki so jim lahko izpostavljeni.

5.2.1 Žarometi so opremljeni z napravo, ki omogoča njihovo nastavitev na vozilo v skladu s pravili, ki se uporabljajo zanje. Takšne naprave ni treba namestiti na enote, pri katerih sta odsevnik in razpršilna leča neločljiva, če je uporaba takšnih enot omejena na vozila, na katerih je možno žaromet nastaviti na drugačen način.

Kadar sta žaromet z glavnim kratkim svetlobnim pramenom in žaromet z dolgim svetlobnim pramenom, ki sta opremljena vsak s svojimi svetlobnimi viri, združena v sestavljeno enoto, naprava za nastavitev omogoča pravilno nastavitev vsakega posameznega optičnega sistema. Ta določba se uporablja tudi za žaromete s svetlobnim pramenom žarometa za meglo in dolgim svetlobnim pramenom, žaromete z glavnim kratkim svetlobnim pramenom in svetlobnim pramenom žarometa za meglo ter za žaromete s temi tremi svetlobnimi prameni.

5.2.2 Vendar se te določbe ne uporabljajo za sestavljene žaromete z neločljivimi odsevniki. Za ta tip sestave se uporabljajo zahteve iz odstavka 6.3 tega pravilnika.

5.3 Žarometi, zasnovani tako, da izpolnjujejo zahteve za vožnjo po desni in levi strani cestišča, se lahko prilagodijo za določeno smer vožnje z ustrezno začetno nastavitvijo pri namestitvi na vozilo ali pa to selektivno nastavitev opravi voznik. Takšna začetna ali selektivna nastavitev lahko vključuje na primer namestitev optične enote na vozilo pod določenim kotom ali namestitev svetlobnih virov pod določenim kotom glede na optično enoto. V vseh primerih sta mogoči le dve različni in natančno določeni nastavitvi, ena za vožnjo po desni in druga za vožnjo po levi strani cestišča, način izdelave pa onemogoča nenameren premik iz ene nastavitve v drugo ali nastavitev žarometa v vmesni položaj. Če je svetlobni vir mogoče postaviti v dva različna položaja, morajo biti deli za pritrditev svetlobnega vira na odsevnik zasnovani in izdelani tako, da je svetlobni vir pri vsaki od teh nastavitev pritrjen tako točno, kot je potrebno za žaromete, ki so namenjeni le za eno smer vožnje. Skladnost z zahtevami iz tega odstavka se preverja z vizualnim pregledom in po potrebi s poskusno namestitvijo.

5.4 Postavitev osvetlitve za različne razmere v prometu

5.4.1 Za žaromete, zasnovane tako, da izpolnjujejo zahteve le za eno smer vožnje (po desni ali levi strani), se sprejmejo ustrezni ukrepi, da se prepreči zaslepitev udeležencev v prometu v državi, v kateri je stran vožnje nasprotna tisti, za katero je izdelan žaromet (6). Ti ukrepi so lahko:

(a) prekritje dela zunanje površine leče žarometa;

(b) premik svetlobnega pramena navzdol. Vodoravni premik je dovoljen;

(c) kateri koli drug ukrep za odstranitev ali zmanjšanje asimetričnega dela svetlobnega pramena.

5.4.2 Po uporabi teh ukrepov morajo biti izpolnjene naslednje zahteve glede osvetlitve brez spremembe nastavitve glede na začetno stran vožnje.

5.4.2.1 Kratki svetlobni pramen, zasnovan za vožnjo po desni strani cestišča in prilagojen vožnji po levi strani cestišča: pri 0,86D-1,72L najmanj 5 luksov pri 0,57U-3,43R največ 1,4 luksa

5.4.2.2 Kratki svetlobni pramen, zasnovan za vožnjo po levi strani cestišča in prilagojen vožnji po desni strani cestišča: pri 0,86D-1,72R najmanj 5 luksov pri 0,57U-3,43L največ 1,4 luksa

5.5 Na žarometih, zasnovanih za izmenično zagotavljanje dolgega in kratkega svetlobnega pramena ali kratkega in/ali dolgega svetlobnega pramena, zasnovanega tako, da lahko sveti v ovinek, mora biti vsaka mehanska, elektromehanska ali druga naprava, ki je za ta namen vgrajena v žaromet (7), izdelana tako, da:

5.5.1 je naprava dovolj trdna, da pri običajnih pogojih uporabe vzdrži 50 000 postopkov. Za preverjanje, ali je ta zahteva izpolnjena, lahko tehnična služba, ki izvaja homologacijske preskuse: (a) zahteva, da vlagatelj zagotovi opremo, ki je potrebna za izvedbo preskusa; (b) ne izvede preskusa, če je žarometu, ki ga predloži vlagatelj, priloženo poročilo o preskusu, ki ga je izdala tehnična služba, ki izvaja homologacijske preskuse za enako izdelane (sestavljene) žaromete, in potrjuje skladnost s to zahtevo;

5.5.2 v primeru okvare osvetljenost nad črto H-H ne presega vrednosti kratkega svetlobnega pramena iz odstavka 6.2.6; poleg tega je v preskusni točki 25 V (črta VV, D 75 cm) na žarometih, zasnovanih za kratki in/ali dolgi svetlobni pramen, ki lahko sveti v ovinek, najmanjša osvetljenost vsaj 5 luksov. Tehnična služba, ki izvaja homologacijske preskuse, pri preskusih za preverjanje skladnosti s temi zahtevami upošteva navodila, ki jih predloži vlagatelj;

5.5.3 se lahko glavni kratki ali dolgi svetlobni pramen vedno proizvede tako, da mehanizem ni v vmesnem položaju;

5.5.4 uporabnik z običajnim orodjem ne more spremeniti oblike ali položaja gibljivih delov.

5.6 V skladu z zahtevami iz Priloge 4 se izvedejo dopolnilni preskusi, da se zagotovi, da pri uporabi ne pride do prekomerne spremembe fotometričnih lastnosti.

5.7 Svetlobno prepustni deli iz plastičnega materiala se preskusijo v skladu z zahtevami iz Priloge 5.

5.8 Zamenljivost svetlobnih virov

5.8.1 Svetlobni viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu in se uporabljajo v žarometih, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, ali porazdeljenih sistemih osvetlitve, se lahko zamenjajo in homologirajo v skladu s Pravilnikom št. 99 in njegovimi spremembami, ki veljajo v času vloge za homologacijo tipa. Vendar se lahko svetlobni viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu in niso homologirani v skladu s Pravilnikom št. 99, uporabljajo le, če so nezamenljiv del generatorja svetlobe. Kljub temu mora biti v primeru porazdeljenih sistemov osvetlitve generator svetlobe mogoče zamenjati brez posebnega orodja tudi, če v njem uporabljen svetlobni vir ni homologiran.

5.8.2 Če se v žarometu, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, uporablja en ali več (dodatnih) svetlobnih virov z žarilno nitko, so ti svetlobni viri z žarilno nitko homologirani v skladu s Pravilnikom št. 37 in njegovimi spremembami, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo tipa, če v Pravilniku št. 37 in njegovih spremembah, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo tipa, niso določene omejitve glede uporabe.

5.8.3 Naprava je zasnovana tako, da je morebitno žarnico z žarilno nitko mogoče pritrditi le v pravilnem položaju.

5.8.4 V primeru zamenljivih svetlobnih virov, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, in dodatnih svetlobnih virov z žarilno nitko je okov žarnice v skladu z dimenzijskimi značilnostmi, navedenimi v podatkovnem listu iz publikacije IEC 60061, ki ustrezajo kategoriji uporabljenih svetlobnih virov. Svetlobne vire je mogoče zlahka namestiti v žaromet.

5.9 Nezamenljivi svetlobni viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, ki niso homologirani v skladu s Pravilnikom št. 99 in se uporabljajo v porazdeljenih sistemih osvetlitve, izpolnjujejo tudi naslednje zahteve (ki ustrezajo zahtevam iz Pravilnika št. 99 za homologacijo svetlobnih virov, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu):

5.9.1 vklop, čas do polne svetilnosti in takojšnji ponovni vklop brez ohlajanja v skladu z odstavkom 3.6 Pravilnika št. 99;

5.9.2 barva v skladu z odstavkom 3.9 Pravilnika št. 99. Barva je bela;

5.9.3 ultravijolično sevanje v skladu z odstavkom 3.10 Pravilnika št. 99, če je tako navedeno v vlogi za homologacijo (odstavek 2.2.2 zgoraj).

5.10 Zaradi žarometa in sistema predstikalne naprave ne smejo nastati sevalne motnje ali motnje v omrežju, ki bi povzročile napako na drugih električnih/elektronskih sistemih vozila (8).

5.11 Če je to potrebno za preskusni postopek, lahko preskuševalna organizacija zahteva, da proizvajalec zagotovi dodatne preskusne vzorce, preskusne naprave (okove) ali posebne vire napajanja.

5.12 Preskusni postopek se izvede v skladu s proizvajalčevimi zahtevami glede namestitve.

5.13 Žaromet (če je opremljen z moduli LED) in moduli LED so v skladu z ustreznimi zahtevami iz Priloge 11 k temu pravilniku. Skladnost z zahtevami se preveri.

6. OSVETLITEV

6.1 Splošne določbe

6.1.1 Žarometi ali porazdeljeni sistemi osvetlitve se izdelajo tako, da z ustreznim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, proizvajajo primerno neslepečo osvetljenost pri oddajanju kratkega svetlobnega pramena in dobro osvetlitev pri oddajanju dolgega svetlobnega pramena.

6.1.2 Osvetljenost, ki jo proizvaja žaromet, se določi z uporabo ravnega navpičnega zaslona, ki je postavljen 25 m pred žarometom in pod pravim kotom na njegove osi, kot je prikazano v Prilogi 3 k temu pravilniku; testni zaslon mora biti dovolj širok, da omogoča pregled in prilagoditev „meje svetlo-temno“ kratkega svetlobnega pramena vsaj v razponu 5 na obeh straneh črte V-V.

6.1.3 Žaromet ali porazdeljeni sistem osvetlitve se šteje za zadovoljivega, če so izpolnjene fotometrične zahteve iz tega odstavka 6 z enim svetlobnim virom, ki se je staral vsaj 15 ciklov v skladu z odstavkom 4 Priloge 4 k Pravilniku št. 99.

Kadar je svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, homologiran v skladu s Pravilnikom št. 99, mora biti standardni (etalonski) svetlobni vir in njegov svetlobni tok se lahko razlikuje od ciljnega svetlobnega toka iz Pravilnika št. 99. V tem primeru se osvetljenost ustrezno prilagodi.

Navedena prilagoditev se ne uporablja za porazdeljene sisteme osvetlitve z nezamenljivim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, ali žaromete s popolnoma ali delno vgrajenimi predstikalnimi napravami.

Kadar svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, ni homologiran v skladu s Pravilnikom št. 99, mora biti proizvodni nezamenljivi svetlobni vir.

6.1.4 Mere, ki določajo položaj obloka v standardnem svetlobnem viru, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, so navedene v ustreznem podatkovnem listu iz Pravilnika št. 99.

6.1.5 Fotometrično skladnost je treba preveriti v skladu z odstavkom 6.2.6 ali 6.3 tega pravilnika. To velja tudi za območje svetlo-temno med 3 °R in 3 °L (metoda merjenja zadevne barve meje svetlo-temno).

6.1.6 Barva oddane svetlobe svetlobnega pramena žarometov s svetlobnimi viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, je bela.

6.1.7 Štiri sekunde po vžigu žarometa, ki ni deloval najmanj 30 minut:

6.1.7.1 se na točki HV doseže najmanj 60 luksov za žaromet le z dolgim svetlobnim pramenom;

6.1.7.2 se na točki 50V doseže najmanj 10 luksov za žaromete le s kratkim svetlobnim pramenom ali funkcijo izmeničnega kratkega in dolgega svetlobnega pramena, kot je opisano v odstavku 5.4 tega pravilnika.

6.1.7.3 V obeh primerih napajanje zadostuje za potrebno povečanje visokotokovnega električnega impulza.

6.2 Določbe o kratkih svetlobnih pramenih

6.2.1 Porazdelitev svetilnosti žarometa s kratkim svetlobnim pramenom vključuje „mejo svetlo-temno“ (glej sliko 1 spodaj), ki omogoča pravilno nastavitev žarometa za fotometrične meritve in usmeritev na vozilu.

Meja svetlo-temno je sestavljena iz:

(a) pri svetlobnih pramenih za vožnjo po desni strani cestišča: (i) ravnega „vodoravnega dela“ na levi; (ii) dvignjenega dela na desni;

(b) pri svetlobnih pramenih za vožnjo po levi strani cestišča: (i) ravnega „vodoravnega dela“ na desni; (ii) dvignjenega dela na levi.

V obeh primerih je rob dvignjenega dela oster.

6.2.2 Žaromet se vidno usmeri s pomočjo meje svetlo-temno (glej sliko 1 spodaj):

6.2.2.1 za navpično nastavitev: vodoravni del meje svetlo-temno se premakne navzgor nad črto B in se nastavi na nominalni položaj en odstotek (25 cm) pod črto H-H; Slika 1

6.2.2.2 za vodoravno nastavitev: dvignjeni del meje svetlo-temno se premakne: (a) za vožnjo po desni strani z desne na levo in se po premiku nastavi vodoravno tako, da: (b) nad črto 0,2° D dvignjeni del ne presega črte A na levi in (c) na črti 0,2° D ali pod dvignjenim delom seka črto A in (d) je prelom predvsem na črti V-V; ali za vožnjo po levi strani z leve na desno in se po premiku nastavi vodoravno tako, da: (a) nad črto 0,2° D dvignjeni del ne presega črte A na desni in (b) na črti 0,2° D ali pod dvignjenim delom seka črto A in (c) je prelom predvsem na črti V-V.

6.2.2.3 Kadar tako usmerjen žaromet ne izpolnjuje zahtev iz odstavkov 6.2.5, 6.2.6 in 6.3, se njegova nastavitev spremeni, če se os svetlobnega pramena ne premakne: vodoravno od črte A za več kot: (a) 0,5° na levo ali 0,75° na desno za vožnjo po desni strani ali (b) 0,5° na desno ali 0,75° na levo za vožnjo po levi strani in navpično največ 0,25° navzgor ali navzdol od črte B.

6.2.2.4 Vendar če ni mogoče izvesti večkratne navpične nastavitve na želeni položaj z dovoljenim odstopanjem iz odstavka 6.2.2.3 zgoraj, se uporabi metoda z instrumenti iz odstavkov 2 in 3 Priloge 10, da se preskusi skladnost s potrebno minimalno kakovostjo meje svetlo-temno in izvede navpična in vodoravna nastavitev svetlobnega pramena.

6.2.3 Kadar je žaromet usmerjen tako, mora, če je vloga za homologacija vložena le za kratki svetlobni pramen, izpolnjevati le zahteve iz odstavkov 6.2.4 in 6.2.5 spodaj; če je predviden za kratki in dolgi svetlobni pramen, pa mora izpolnjevati zahteve iz odstavkov 6.2.4 do 6.2.6. Vrednosti za segment II iz odstavka 6.2.5 se ne uporabljajo za zaslon 2 v Prilogi 3.

6.2.4 Za vsak žaromet s kratkim svetlobnim pramenom je dovoljen le en svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu. Največ dva dodatna svetlobna vira sta dovoljena pod naslednjimi pogoji:

6.2.4.1 V žarometu s kratkim svetlobnim pramenom se lahko uporablja en dodaten svetlobni vir v skladu s Pravilnikom št. 37 ali en ali več dodatnih modulov LED, da lahko žaromet sveti v ovinek.

6.2.4.2 V žarometu s kratkim svetlobnim pramenom se lahko uporablja en dodaten svetlobni vir v skladu s Pravilnikom št. 37 in/ali en ali več modulov LED, da se ustvari infrardeče sevanje. Aktivirajo se lahko le hkrati s svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu. V primeru odpovedi svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, se morajo ta dodatni svetlobni vir in/ali moduli LED samodejno izklopiti. Preskusna napetost pri meritvi z dodatnim svetlobnim virom in/ali moduli LED je enaka napetosti iz odstavka 6.2.4.4.

6.2.4.3 V primeru okvare dodatnega svetlobnega vira ali modula LED žaromet še naprej izpolnjuje zahteve za kratki svetlobni pramen.

6.2.4.4 Napetost na priključnih sponkah predstikalnih naprav je: ali: 13,5 V ± 0,1 za 12-voltne sisteme ali: določeno drugače (glej Prilogo 7)

6.2.5 Po več kot 10 minutah po vžigu mora osvetljenost, ki nastane na zaslonu 1 ali 2 (ali se zrcali prek črte VV za vožnjo po levi strani), izpolnjevati naslednje zahteve:

Opomba: V tabeli:

Črka L pomeni, da je točka ali segment na levi strani črte VV.

Črka R pomeni, da je točka ali segment na desni strani črte VV.

Črka U pomeni, da je točka ali segment nad črto HH.

Črka D pomeni, da je točka ali segment pod črto HH.

Točke ali segmenti Oznaka Osvetljenost (luks) Vodoravne razdalje (cm) Vodoravne razdalje (cm) na črti H/H2 in nad njo ali na črti H/H3/H4 in nad njo največ 1 1 HV največ 1 0 0 2 B 50 L največ 0,5 L 150 U 25 3 75 R najmanj 20 R 50 D 25 4 50 L največ 20 L 150 D 37,5 5 25 L1 največ 30 L 150 D 75 6 50 V najmanj 12 0 D 37,5 7 50 R najmanj 20 R 75 D 37,5 8 25 L2 najmanj 4 L 396 D 75 9 25 R1 najmanj 4 R 396 D 75 10 25 L3 najmanj 2 L 670 D 75 11 25 R2 najmanj 2 R 670 D 75 12 15 L najmanj 1 L 910 D 125 13 15 R najmanj 1 R 910 D 125 14 (9) L 350 U 175 15 (9) 0 U 175 16 (9) R 350 U 175 17 (9) L 175 U 87,5 18 (9) 0 U 87,5 19 (9) R 175 U 87,5 20 najmanj 0,1 L 350 0 21 najmanj 0,2 L 175 0 A do B segment I najmanj 6 L 225 do R 225 D 37,5 C do D segment II največ 6 R 140 do R 396 U 45 E do F segment III in nižje največ 20 L 417 do R 375 D 187,5 E max R največ 70 desno od črte VV nad D 75 E max L največ 50 levo od črte VV

6.2.6 Zahteve iz odstavka 6.2.5 zgoraj se uporabljajo tudi za žaromete, zasnovane tako, da svetijo v ovinek, in/ali ki vključujejo dodaten svetlobni vir ali module LED iz odstavka 6.2.4.2. V primeru žarometa, zasnovanega tako, da sveti v ovinek, se lahko nastavitev spremeni, če se os svetlobnega pramena ne premakne navpično za več kot 0,2°.

6.2.6.1 Če žaromet sveti v ovinek: 6.2.6.1.1 z vrtenjem kratkega svetlobnega pramena ali vodoravnim premikanjem preloma meje svetlo-temno, se meritve izvedejo po ponovni vodoravni usmeritvi celotnega sestavljenega žarometa, npr. z goniometrom; 6.2.6.1.2 s premikanjem enega ali več optičnih delov žarometa brez vodoravnega premikanja preloma meje svetlo-temno, se meritve izvedejo tako, da so ti deli v skrajnem delovnem položaju; 6.2.6.1.3 z dodatnim svetlobnim virom ali enim ali več moduli LED brez vodoravnega premikanja preloma meje svetlo-temno, se meritve izvedejo tako, da so ta svetlobni vir ali moduli LED vključeni.

6.3 Določbe o dolgih svetlobnih pramenih

6.3.1 Pri žarometu, zasnovanem za dolgi in kratki svetlobni pramen, se meritve osvetljenosti dolgega svetlobnega pramena na zaslonu izvedejo z isto nastavitvijo žarometa kot pri meritvah iz odstavka 6.2.5; če je žaromet izdelan le za dolgi svetlobni pramen, je nastavljen tako, da je območje največje osvetljenosti na presečišču črt H-H in V-V; takšen žaromet mora izpolnjevati le zahteve iz odstavka 6.3. Preskusne napetosti so enake napetostim iz odstavka 6.2.4.4.

6.3.2 Za dolgi svetlobni pramen je možno uporabiti več svetlobnih virov, ki so navedeni v Pravilniku št. 37 (v tem primeru se žarnice z žarilno nitko uporabljajo pri referenčnem svetlobnem toku) ali Pravilniku št. 99.

Del dolgega svetlobnega pramena teh svetlobnih virov se lahko uporabi izključno za kratke signale (svetlobna hupa), kot navede vlagatelj. To se prikaže na ustrezni risbi in navede kot opomba v sporočilu

6.3.3 Osvetljenost dolgega svetlobnega pramena na zaslonu izpolnjuje naslednje zahteve:

6.3.3.1 Presečišče (HV) črt HH in VV je znotraj krivulje izoluks in pomeni 80 odstotkov največje osvetlitve. Ta največja osvetlitev, opredeljena kot Emax, je med 70 in 345 luksi.

6.3.3.2 Referenčna oznaka iz odstavka 4.2.2.7 zgoraj se izračuna po enačbi: Referenčna oznaka = 0,146 Emax Ta vrednost se zaokroži na vrednost: 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40.

6.3.3.3 Osvetljenost, ki se začenja v točki HV ter poteka vodoravno proti desni in levi, ne sme biti manjša od 40 luksov do razdalje 1,125 m in ne manjša od 10 luksov do razdalje 2,25 m.

6.4 Osvetljenost zaslona iz odstavkov 6.2.5 do 6.3.2.3 zgoraj se izmeri s fotoreceptorjem, katerega učinkovita površina je v kvadratu s stranico 65 mm.

6.5 Določbe o premičnih odsevnikih

6.5.1 Če je svetilka nameščena v skladu z vsemi položaji iz odstavka 2.1.4, mora žaromet izpolnjevati fotometrične zahteve iz odstavka 6.2 ali 6.3 ali obeh.

6.5.2 Dodatni preskusi se opravijo, ko je odsevnik z uporabo naprav za usmerjanje žarometov navpično nagnjen navzgor za kot iz odstavka 2.1.4 ali 2 stopinji, kar je manj. Žaromet se ponovno usmeri navzdol (z goniometrom) in na naslednjih točkah morajo biti izpolnjene fotometrične specifikacije:

Glavni kratki svetlobni pramen: HV in 75 R (ali 75 L)

Dolgi svetlobni pramen: E max, HV kot odstotek Emax

Če naprave za usmerjanje ne omogočajo stalnega premikanja, se upošteva položaj, ki je najbližje 2 stopinjam.

6.5.3. Odsevnik se ponovno nastavi v nominalni kotni položaj iz odstavka 6.2.2 in goniometer se ponovno nastavi v izhodiščni položaj. Odsevnik se z napravo za usmerjanje žarometov navpično nagne navzdol za kot iz odstavka 2.1.4 ali 2 stopinji, kar je manj. Žaromet se ponovno usmeri navzgor (na primer z goniometrom) in preverijo se točke iz odstavka 6.5.2.

7. OCENA ZASLEPLJENOSTI IN/ALI BLEŠČANJA

Če naprave za usmerjanje ne omogočajo stalnega premikanja, se upošteva položaj, ki je najbližje 2 stopinjam (10).

C. NADALJNJE UPRAVNE DOLOČBE

8. SPREMEMBA TIPA ŽAROMETA IN RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE

8.1 Vsaka sprememba tipa žarometa, vključno s predstikalno napravo, se sporoči upravnemu organu, ki je odobril tip žarometa. Navedeni organ lahko potem:

8.1.1 meni, da spremembe ne bodo imele znatnih škodljivih učinkov in da žaromet v vsakem primeru izpolnjuje zahteve; ali

8.1.2 od tehnične službe, ki izvaja preskuse, zahteva nadaljnje poročilo o preskusu.

8.2 Potrditev ali zavrnitev homologacije se z navedbo sprememb po postopku iz zgornjega odstavka 4.1.5 zgoraj sporoči pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik.

8.3 Pristojni organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli serijsko številko vsakemu sporočilu za takšno razširitev in o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

9. SKLADNOST PROIZVODNJE

9.1 Žarometi, homologirani po tem pravilniku, se izdelajo tako, da so skladni s homologiranim tipom z izpolnjevanjem zahtev iz odstavka 6.

9.2 Zaradi preverjanja izpolnjevanja zahtev iz odstavka 9.1 se izvede ustrezen nadzor proizvodnje.

9.3 Imetnik homologacije mora zlasti:

9.3.1 zagotoviti, da obstajajo postopki za učinkovit nadzor kakovosti izdelkov;

9.3.2 imeti dostop do opreme za nadzor, ki je potrebna za preverjanje skladnosti vsakega homologiranega tipa;

9.3.3 poskrbeti, da so rezultati preskusov evidentirani in s tem povezani dokumenti na voljo za obdobje, dogovorjeno s homologacijskim organom;

9.3.4 analizirati rezultate vseh vrst preskusov zaradi preverjanja in zagotavljanja stabilnosti lastnosti izdelka ob upoštevanju običajnih odstopanj pri serijski proizvodnji;

9.3.5 zagotoviti, da se za vsak tip izdelka opravijo vsaj preskusi, določeni v Prilogi 8 k temu pravilniku;

9.3.6 zagotoviti, da se po vsakem zbiranju vzorcev, pri katerem se ugotovi neskladnost z zadevnim tipom preskusa, izvedeta ponovno vzorčenje in ponoven preskus. Pri tem se uporabijo vsi potrebni ukrepi za ponovno vzpostavitev skladnosti proizvodnje teh izdelkov.

9.4 Pristojni organ, ki je podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri metode nadzora skladnosti, ki se uporabljajo v vsaki proizvodni enoti.

9.4.1 Pri vsakem takem pregledu se inšpektorju predloži proizvodna in preskusna dokumentacija.

9.4.2 Inšpektor lahko vzame naključne vzorce za preskus v proizvajalčevem laboratoriju. Najmanjše število vzorcev se določi glede na rezultate proizvajalčevih lastnih preverjanj.

9.4.3 Če je stopnja kakovosti nezadovoljiva ali če je treba potrditi veljavnost preskusov iz odstavka 9.4.2 zgoraj, mora inšpektor izbrati vzorce in jih poslati tehnični službi, ki je opravila homologacijske preskuse, pri čemer je treba uporabiti merila iz Priloge 9.

9.4.4 Homologacijski organ lahko opravi kateri koli preskus iz tega pravilnika. Ti preskusi se izvedejo na naključno izbranih vzorcih brez oviranja proizvajalca pri njegovih obveznostih dobave v skladu z merili iz Priloge 9.

9.4.5 Pristojni organ si prizadeva, da se pregled opravi enkrat na dve leti. Vendar o tem odloči glede na zanesljivost ukrepov za zagotavljanje učinkovitega nadzora skladnosti proizvodnje. Če so rezultati pregleda negativni, pristojni organ zagotovi, da se sprejmejo vsi potrebni ukrepi za čim hitrejšo ponovno vzpostavitev skladnosti proizvodnje.

9.5 Pri tem se ne upoštevajo žarometi z očitnimi okvarami.

9.6 Referenčna oznaka se ne upošteva.

9.7 Merilne točke 14 do 21 iz odstavka 6.2.6 tega pravilnika se ne upoštevajo.

10. KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE

10.1 Homologacija, ki je bila podeljena za tip žarometa v skladu s tem pravilnikom, se lahko prekliče, če zahteve niso izpolnjene ali če žaromet, ki ima homologacijsko oznako, ni v skladu s homologiranim tipom.

10.2 Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je podelila, o tem takoj obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

11. DOKONČNA PREKINITEV PROIZVODNJE

Če imetnik homologacije dokončno preneha proizvajati tip žarometa, za katerega je bila podeljena homologacija v skladu s tem pravilnikom, o tem obvesti organ, ki je podelil homologacijo. Ko navedeni organ prejme ustrezno sporočilo, o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

12. IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, KI IZVAJAJO HOMOLOGACIJSKE PRESKUSE, TER UPRAVNIH ORGANOV

Pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, sekretariatu Združenih narodov pošljejo imena in naslove tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter upravnih organov, ki podelijo homologacijo in ki se jim pošljejo obrazci, izdani v drugih državah, ki potrjujejo podelitev, razširitev, zavrnitev ali preklic homologacije ali dokončno prekinitev proizvodnje.

13. PREHODNE DOLOČBE

13.1 Od uradnega začetka veljavnosti dodatka 9 nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme zavrniti podelitve homologacij v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen z Dodatkom 9 k prvotni različici Pravilnika.

13.2 Po 24 mesecih od začetka veljavnosti Dodatka 9 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, podelijo homologacije le, če tip žarometa, ki je v homologacijskem postopku, izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen z Dodatkom 9 k prvotni različici Pravilnika.

13.3 Homologacije, podeljene v skladu s prejšnjimi dodatki k temu pravilniku, veljajo še naprej.

13.4 Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, podelijo homologacije na podlagi prejšnjih dodatkov k temu pravilniku, če so žarometi namenjeni za uporabo kot nadomestni del za vgradnjo v vozila v uporabi.

13.5 Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, ne smejo zavrniti razširitve homologacij za prejšnje dodatke k temu pravilniku.

(1) Ta pravilnik ne vsebuje določb, ki preprečujejo pogodbenici Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, da na vozilih, ki jih homologira, prepove kombinacijo žarometa, homologiranega z oznako „PL“ (plastična leča) na podlagi tega pravilnika, in mehanske naprave za čiščenje žarometa (tj. z brisalniki).

(2) Za svetlobne vire, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, glej Pravilnik št. 99.

(3) Če je leča neločljivo povezana z ohišjem žarometa, v skladu z odstavkom 4.2.5 zadošča ena sama oznaka.

(4) 1 za Nemčijo, 2 za Francijo, 3 za Italijo, 4 za Nizozemsko, 5 za Švedsko, 6 za Belgijo, 7 za Madžarsko, 8 za Češko, 9 za Španijo, 10 za Srbijo in Črno goro, 11 za Združeno kraljestvo, 12 za Avstrijo, 13 za Luksemburg, 14 za Švico, 15 (prosto), 16 za Norveško, 17 za Finsko, 18 za Dansko, 19 za Romunijo, 20 za Poljsko, 21 za Portugalsko, 22 za Rusko federacijo, 23 za Grčijo, 24 za Irsko, 25 za Hrvaško, 26 za Slovenijo, 27 za Slovaško, 28 za Belorusijo, 29 za Estonijo, 30 (prosto), 31 za Bosno in Hercegovino, 32 za Latvijo, 33 (prosto), 34 za Bolgarijo, 35 (prosto), 36 za Litvo, 37 za Turčijo, 38 (prosto), 39 za Azerbajdžan, 40 za Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo, 41 (prosto), 42 za Evropsko skupnost (homologacije podelijo države članice z uporabo svojih oznak ECE), 43 za Japonsko, 44 (prosto), 45 za Avstralijo, 46 za Ukrajino, 47 za Južno Afriko, 48 za Novo Zelandijo, 49 za Ciper, 50 za Malto in 51 za Republiko Korejo. Nadaljnje številčne oznake se dodelijo drugim državam v kronološkem zaporedju, po katerem ratificirajo Sporazum o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za kolesna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v kolesna vozila in/ali uporabijo na njih, in o pogojih za vzajemno priznanje homologacij, dodeljenih na podlagi teh predpisov, ali pristopijo k njemu, generalni sekretar Združenih narodov pa tako dodeljene številčne oznake sporoči pogodbenicam Sporazuma.

(5) Tehnične zahteve za svetlobne vire, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu: glej Pravilnik št. 99.

(6) Navodila za namestitev svetilk s temi ukrepi so navedena v Pravilniku št. 48.

(7) Te določbe se ne uporabljajo za preklopno stikalo.

(8) Skladnost z zahtevami o elektromagnetni združljivosti je pomembna za posamezen tip vozila.

(9) Vrednosti osvetljenosti na točkah 14 do 19 so:

14 + 15 + 16 ≥ 0,3 luksa in

17 + 18 + 19 ≥ 0,6 luksa.

(10) Ta zahteva bo vključena v priporočilo organom.

PRILOGA 1 SPOROČILO (Največji format: A4 (210 × 297 mm))

PRILOGA 2 PRIMERI HOMOLOGACIJSKIH OZNAK Slika 1 Slika 2 Slika 3a Žaromet z zgornjo homologacijsko oznako izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika za kratki in dolgi svetlobni pramen ter je zasnovan: le za vožnjo po levi strani cestišča za vožnjo po desni in levi strani cestišča z ustrezno prilagoditvijo nastavitve optične enote ali svetlobnega vira na vozilu Slika 3b Slika 4 Slika 5 Žaromet z zgornjo homologacijsko oznako izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika v njegovi izvirni obliki, ima svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, samo za kratki svetlobni pramen, je opremljen z lečo iz plastičnega materiala in je zasnovan: za vožnjo po desni in levi strani cestišča le za vožnjo po desni strani cestišča Slika 6 Slika 7a Slika 7b Žaromet z zgornjo homologacijsko oznako izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika: ima svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, samo za kratki svetlobni pramen in je zasnovan le za vožnjo po levi strani cestišča enaka razporeditev kot pri sliki 6, vendar prednji žaromet za meglo ne more svetiti hkrati z dolgim svetlobnim pramenom Slika 8 Slika 9 Identifikacija žarometa s kratkim svetlobnim pramenom, ki izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika in vključuje lečo iz plastičnega materiala ter je kombiniran, združen ali integriran s halogenim dolgim svetlobnim pramenom R 8. ter je zasnovan za vožnjo po desni in levi strani cestišča. Kratki svetlobni pramen ne sveti hkrati s halogenim dolgim svetlobnim pramenom. Kratki svetlobni pramen je zasnovan le za vožnjo po desni strani cestišča. Kratki svetlobni pramen ne sveti hkrati z drugim integriranim žarometom. Slika 10 Slika 11 Primeri možnih poenostavljenih oznak za združene, kombinirane ali integrirane svetilke, nameščene na prednjo stran vozila (Navpične in vodoravne črte prikazujejo obliko in splošno namestitev svetlobno-signalne naprave. Niso del homologacijske oznake.) VZOREC A VZOREC B VZOREC C VZOREC D OPOMBA: Štirje zgornji primeri ustrezajo svetlobni napravi s homologacijsko oznako, ki vključuje: prednjo pozicijsko svetilko, homologirano v skladu s spremembami 01 Pravilnika št. 7 za vožnjo po levi strani cestišča; žaromet s kratkim svetlobnim pramenom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, za vožnjo po desni in levi strani cestišča in dolgim svetlobnim pramenom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, z največjo svetilnostjo med 86 250 in 101 250 kandelami (kot kaže številka 30), ki je homologiran v skladu s tem pravilnikom v izvirni obliki in vključuje lečo iz plastičnega materiala; prednji žaromet za meglo, ki je homologiran v skladu s spremembo 02 Pravilnika št. 19 in vključuje lečo iz plastičnega materiala; prednjo smerno svetilko kategorije 1a, homologirano v skladu s spremembo 01 Pravilnika št. 6. Slika 12 Svetilka, integrirana ali združena z žarometom Primer 1 Ohišje žarometa mora biti označeno z edino veljavno homologacijsko številko, npr.: ali ali ali Primer 2 Slika 13 Moduli LED

PRILOGA 3 Slika A Merilni zaslon 1 * Razmerja je treba upoštevati. Kratki svetlobni pramen Slika B Merilni zaslon 2 * Razmerja je treba upoštevati. Kratki svetlobni pramen Slika C Merilne točke za vrednosti osvetljenosti

PRILOGA 4 Preskusi stabilnosti fotometričnih lastnosti delujočih žarometov PRESKUS CELOTNIH ŽAROMETOV Po merjenju fotometričnih vrednosti v skladu z določbami tega pravilnika na točki Emax za dolgi svetlobni pramen ter točkah HV, 50 R in B 50 L za kratki svetlobni pramen (ali HV, 50 L, B 50 R za žaromete, namenjene vožnji po levi strani cestišča) se preskusi stabilnost fotometričnih lastnosti celotnega delujočega žarometa. „Celotni žaromet“ pomeni celotno svetilko, vključno s predstikalnimi napravami ter bližnjimi deli karoserije in svetilkami, ki bi lahko vplivali na količino toplote, ki jo oddaja svetilka. Preskusi se izvajajo: (a) v suhem in mirnem okolju pri temperaturi okolja 23 °C ± 5 °C, pri čemer je preskusni vzorec nameščen na podlago, ki predstavlja pravilno vgradnjo v vozilo; (b) pri zamenljivih svetlobnih virih: s serijsko proizvedenimi svetlobnimi viri z žarilno nitko, ki so se starali najmanj eno uro, ali serijsko proizvedenimi svetlobnimi viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu in so se starali najmanj 15 ur, ali serijsko proizvedenimi moduli LED, ki so se starali najmanj 48 ur in so se pred začetkom preskusov iz tega pravilnika ohladili na temperaturo okolja. Uporabijo se moduli LED, ki jih je predložil vlagatelj. Merilna oprema mora biti enaka opremi, ki se uporablja med homologacijskimi preskusi žarometov. Preskusni vzorec deluje brez odstranitve ali ponovne nastavitve v njegovi preskuševalni pritrditvi. Uporabi se svetlobni vir iz kategorije, določene za navedeni žaromet. 1. PRESKUS STABILNOSTI FOTOMETRIČNIH LASTNOSTI Preskusi se izvedejo v suhem in mirnem okolju pri temperaturi okolja 23 °C ± 5 °C, pri čemer je celotni žaromet nameščen na podlago, kar velja kot pravilna namestitev na vozilo. 1.1 Čist žaromet Žaromet deluje 12 ur, kot je navedeno v pododstavku 1.1.1. Pregledati ga je treba, kot je določeno v pododstavku 1.1.2. 1.1.1 Preskusni postopek Žaromet je prižgan za določen čas, tako da (a) Če se homologira le ena svetlobna funkcija (dolgi ali kratki svetlobni pramen), ustrezni svetlobni vir sveti tako dolgo, kot je predpisano (1). (b) Pri integrirani svetilki s kratkim svetlobnim pramenom in svetilki z dolgim svetlobnim pramenom ali pri integriranem prednjem žarometu za meglo in žarometu z dolgim svetlobnim pramenom: Če vlagatelj izjavi, da bo v žarometu naenkrat svetil le en svetlobni vir (2), se preskus izvede skladno s tem pogojem, tako da se zaporedno aktivira (1) vsaka opredeljena funkcija za polovico časa trajanja iz odstavka 1.1. V vseh drugih primerih (1) (2) se žaromet preskusi v tem ciklusu, dokler ne poteče določen čas: 15 minut je prižgan kratki svetlobni pramen; 5 minut so prižgane vse funkcije. Pri kratkem svetlobnem pramenu in dolgem svetlobnem pramenu istega svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, bo cikel naslednji: 15 minut je prižgan kratki svetlobni pramen; 5 minut so prižgani vsi elementi dolgega svetlobnega pramena. (c) Pri združenih svetlobnih funkcijah se vse funkcije prižgejo hkrati za čas, določen za posamezno svetlobno funkcijo (a), pri čemer se upošteva tudi uporaba integriranih svetlobnih funkcij (b) po priporočilih proizvajalca. (d) Pri kratkem svetlobnem pramenu, ki sveti v ovinek z dodatnim svetlobnim virom, se med tem, ko je vključen le kratki svetlobni pramen, ta svetlobni vir vklopi za 1 minuto in izklopi za 9 minut (glej Dodatek 1). (e) Kadar dolgi svetlobni pramen uporablja več svetlobnih virov v skladu z odstavkom 6.3.2 in če vlagatelj izjavi, da se bo del dolgega svetlobnega pramena (eden od teh dodatnih svetlobnih virov) uporabljal le za kratke signale (svetlobna hupa), se preskus opravi brez tega dela dolgega svetlobnega pramena. 1.1.1.2 Preskusna napetost Napetost na priključnih sponkah preskusnega vzorca je: (a) V primeru zamenljivih svetlobnih virov z žarilno nitko, ki delujejo neposredno pod napetostjo vozila se preskus po potrebi izvede pri napetosti 6,3 V, 13,2 V ali 28,0 V, razen če vlagatelj navede, da se lahko preskusni vzorec uporabi pri drugačni napetosti. V tem primeru se preskus opravi s svetlobnim virom z žarilno nitko, ki deluje pri največji napetosti, ki jo je mogoče uporabiti. (b) V primeru zamenljivih svetlobnih virov, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, je preskusna napetost elektronske krmilne naprave za nadzor svetlobnega vira 13,2 V ± 0,1 V za vozilo, ki deluje pri napetosti 12 V, razen če je v vlogi za homologacijo navedeno drugače. (c) V primeru nezamenljivega svetlobnega vira, ki deluje neposredno pod napetostjo vozila, je treba vse meritve svetilnih enot, opremljenih z nezamenljivimi svetlobni viri (svetlobni viri z žarilno nitko in/ali drugi), opraviti pri napetosti 6,3 V, 13,2 V ali 28,0 V ali pri drugih napetostih, ki ustrezajo napetosti vozila, ki jih navede vlagatelj za posamezen primer. (d) V primeru zamenljivih ali nezamenljivih svetlobnih virov, ki delujejo neodvisno od napajalne napetosti vozila in jih v celoti nadzira sistem, ali v primeru svetlobnih virov, ki jih napaja napajalno-upravljalna naprava, se zgoraj določene preskusne napetosti uporabijo na vhodnih priključnih sponkah navedene naprave. Preskusni laboratorij lahko od proizvajalca zahteva dobavo napajalno-upravljalne naprave ali posebnega napajalnika, potrebnega za napajanje svetlobnih virov. (e) Moduli LED se izmerijo pri napetosti 6,75 V, 13,2 V ali 28,0 V, razen če ta pravilnik določa drugače. Moduli LED, ki jih upravlja elektronska krmilna naprava za nadzor svetlobnega vira, se izmerijo po navodilih vlagatelja. (f) Kadar so signalne svetilke združene, kombinirane ali integrirane v preskusni vzorec in delujejo pri napetostih, ki niso nominalne nazivne napetosti 6 V, 12 V ali 24 V, se napetost prilagodi po navodilih proizvajalca za pravilno fotometrično delovanje navedene svetilke. 1.1.2 Rezultati preskusa 1.1.2.1 Vizualni pregled: Potem ko se temperatura žarometa ustali pri temperaturi okolja, se leča žarometa in morebitna zunanja leča očistita s čisto in vlažno bombažno krpo. Vzorec se nato vizualno pregleda, pri čemer se ne sme ugotoviti nobeno popačenje, deformacija, razpoka ali sprememba barve leče žarometa ali morebitne zunanje leče. 1.1.2.2 Fotometrični preskus: Za izpolnjevanje zahtev tega pravilnika je treba fotometrične vrednosti preveriti v naslednjih točkah: Kratki svetlobni pramen: 50 R – B 50 L – HV pri žarometih, zasnovanih za vožnjo po desni strani cestišča, 50 L – B 50 R – HV pri žarometih, zasnovanih za vožnjo po levi strani cestišča. Dolgi svetlobni pramen: Točka Emax Pri kakršni koli deformaciji nosilca žarometa zaradi toplote se lahko izvede drugačna usmeritev (sprememba položaja meje svetlo-temno je določena v odstavku 2 te priloge). Dovoljena je 10-odstotna razlika med fotometričnimi značilnostmi in vrednostmi, izmerjenimi pred preskusom, vključno z dovoljenimi odstopanji zaradi fotometričnih meritev. 1.2 Umazan žaromet Po opravljenem preskusu iz pododstavka 1.1 zgoraj se žaromet po pripravi v skladu s pododstavkom 1.2.1 in pregledu v skladu s pododstavkom 1.1.2 prižge za eno uro, kot je navedeno v pododstavku 1.1.1. 1.2.1 Priprava žarometa 1.2.1.1 Preskusna mešanica 1.2.1.1.1 Za žaromet z zunanjo lečo iz stekla: Na žaromet se nanese mešanica vode in onesnaževala, ki vsebuje: 9 utežnih delov kremenčevega peska z velikostjo delcev 0–100 μm, 1 utežni del praška iz rastlinskega oglja (iz bukovine) z velikostjo delcev 0–100 μm, 0,2 utežnega dela NaCMC (3) in ustrezno količino destilirane vode s prevodnostjo ≤ 1 mS/m. Mešanica ne sme biti starejša od 14 dni. 1.2.1.1.2 Za žaromet z zunanjo lečo iz plastičnega materiala: Na žaromet se nanese mešanica vode in onesnaževala, ki vsebuje: 9 utežnih delov kremenčevega peska z velikostjo delcev 0–100 μm, 1 utežni del praška iz rastlinskega oglja (iz bukovine) z velikostjo delcev 0–100 μm, 0,2 utežnega dela NaCMC (3), 13 utežnih delov destilirane vode s prevodnostjo ≤ 1 mS/m in 2 ± 1 utežni del površinsko aktivne snovi (4). Mešanica ne sme biti starejša od 14 dni. 1.2.1.2 Nanos preskusne mešanice na žaromet: Preskusna mešanica se enakomerno nanese na celotno svetlečo površino žarometa in se pusti, da se posuši. Ta postopek se ponovi, dokler ni vrednost osvetljenosti med 15 in 20 % vrednosti, izmerjenih za vsako od naslednjih točk v okoliščinah, ki so opisane v tej prilogi: točka Emax pri kratkem/dolgem svetlobnem pramenu in le pri dolgem svetlobnem pramenu, 50 R in 50 V (5) le pri žarometu s kratkim svetlobnim pramenom, zasnovanem za vožnjo po desni strani cestišča, 50 L in 50 V (5) le pri žarometu s kratkim svetlobnim pramenom, zasnovanem za vožnjo po levi strani cestišča. 2. PRESKUS SPREMEMBE NAVPIČNEGA POLOŽAJA MEJE SVETLO-TEMNO POD VPLIVOM TOPLOTE S tem preskusom se preveri, da navpični premik meje svetlo-temno pod vplivom toplote ne presega vrednosti, določene za žaromet s kratkim svetlobnim pramenom. Pri žarometu, ki se preskuša v skladu z odstavkom 1, se izvede preskus, kot je navedeno v odstavku 2.1, brez odstranitve ali ponovne nastavitve v njegovi preskuševalni pritrditvi. Če je žaromet opremljen s premičnim odsevnikom, se pri tem preskusu upošteva le najbližji položaj povprečnega navpičnega kotnega premika. 2.1 Preskus za žaromete s kratkim svetlobnim pramenom Preskus se izvede v suhem in mirnem okolju pri temperaturi okolja 23 ± 5 °C. Pri uporabi serijskega svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu in se je staral vsaj 15 ur, deluje žaromet z vključenim kratkim svetlobnim pramenom brez odstranitve ali ponovne nastavitve v njegovi preskuševalni pritrditvi. (Za ta preskus se napetost nastavi v skladu z odstavkom 1.1.1.2). Položaj vodoravnega dela meje svetlo-temno (med VV in navpično črto skozi točko B 50 L za vožnjo po desni strani cestišča ali točko B 50 R za vožnjo po levi strani cestišča) se preveri 3 minute (r3) ali 60 minut (r60) po delovanju. Meritve odstopanj položaja meje svetlo-temno, kot so opisane zgoraj, se izvedejo s katero koli metodo s sprejemljivo natančnostjo in ponovljivimi rezultati. 2.2 Rezultati preskusa 2.2.1 Rezultat, izražen v miliradianih (mrad), je sprejemljiv za žaromet s kratkim svetlobnim pramenom, če absolutna vrednost , izmerjena na žarometu, ni večja od 1,0 mrad (Δr1 ≤ 1,0 mrad). 2.2.2 Če pa je ta vrednost večja od 1,0 mrad, vendar ne presega 1,5 mrad (1,0 mrad < Δr1 ≤ 1,5 mrad), se v skladu z odstavkom 2.1 po treh zaporednih ponovitvah spodaj opisanega cikla preskusi drugi žaromet, da se stabilizira položaj mehanskih delov žarometa na podlagi, kar velja kot pravilna namestitev na vozilo: žaromet s kratkim svetlobnim pramenom, prižgan eno uro (napetost se nastavi, kot je določeno v odstavku 1.1.1.2); enourni premor. Tip žarometa je sprejemljiv, če povprečna vrednost absolutnih vrednosti ΔrI, izmerjenih na prvem vzorcu, in ΔrII, izmerjenih na drugem vzorcu, ne presega 1,0 mrad. (1) Kadar je preskušani žaromet združen in/ali integriran s signalnimi svetilkami, morajo biti te prižgane med celotnim preskusom, razen pri dnevnih svetilkah. Smerna svetilka mora biti prižgana v utripajočem načinu s približno enakim časovnim razmerjem med vklopom in izklopom. (2) Prižig dveh ali več svetlobnih virov med utripanjem žarometa se ne šteje kot običajna sočasna uporaba svetlobnih virov. (3) NaCMC je natrijeva sol karboksimetilceluloze, običajno znana kot CMC. NaCMC, uporabljena v mešanici, mora imeti stopnjo substitucije med 0,6 in 0,7 ter viskoznost med 200 in 300 cP za dvoodstotno raztopino pri temperaturi 20 °C. (4) Dovoljeno je količinsko odstopanje zaradi potrebe po ustrezno porazdeljenem nanosu na celotni plastični leči. (5) Točka 50 V je 375 mm pod HV na navpični črti VV na zaslonu, oddaljenem 25 m. Dodatek Pregled obratovalnih obdobij v zvezi s preskusom stabilnosti fotometričnih lastnosti

PRILOGA 5 Zahteve za svetilke z integriranimi lečami iz plastičnega materiala – preskusi leč ali vzorcev materiala in celotnih svetilk 1. SPLOŠNE SPECIFIKACIJE 1.1 Vzorci, predloženi v skladu z odstavkoma 2.2.5 in 2.3 tega pravilnika, izpolnjujejo specifikacije, navedene v odstavkih 2.1 do 2.5 spodaj. 1.2 Oba vzorca celotnih svetilk/sistemov z integriranimi lečami iz plastičnega materiala, predložena v skladu z odstavkom 2.2.4 tega pravilnika, v zvezi z materialom leč izpolnjujeta specifikacije spodaj. 1.3 Na vzorcih leč iz plastičnega materiala ali vzorcih materiala, vključno z odsevnikom, na katerega naj bi se pritrdili (kjer je to primerno), se izvedejo homologacijski preskusi v kronološkem zaporedju iz tabele A, ki je ponovno prikazana v Dodatku 1 k tej prilogi. 1.4 Vendar če proizvajalec svetilke lahko dokaže, da je izdelek že uspešno opravil preskuse iz odstavkov 2.1 do 2.5 spodaj ali enakovredne preskuse v skladu z drugim pravilnikom, teh preskusov ni treba ponovno opraviti, obvezno pa je treba opraviti preskuse iz tabele B Dodatka 1. 1.5 Če so žarometi zasnovani izključno za vožnjo po desni strani cestišča ali izključno za vožnjo po levi strani cestišča, se lahko preskusi iz te priloge opravijo samo na enem vzorcu po izbiri vlagatelja. 2. PRESKUSI 2.1 Odpornost proti temperaturnim spremembam 2.1.1 Preskusi Na treh novih vzorcih (lečah) se opravi pet ciklov spremembe temperature in vlažnosti (RH = relativna vlažnost) po naslednjem programu: 3 ure pri 40 ± 2 °C in 85–95 % RH; 1 ura pri 23 ± 5 °C in 60–75 % RH; 15 ur pri –30 ± 2 °C; 1 ura pri 23 ± 5 °C in 60–75 % RH; 3 ure pri 80 ± 2 °C; 1 ura pri 23 ± 5 °C in 60–75 % RH. Pred tem preskusom se vzorci najmanj štiri ure kondicionirajo pri 23 °C ± 5 °C in 60–75 % RH. Opomba: Obdobje ene ure pri 23 ± 5 °C vključuje obdobja prehoda od ene temperature do druge, potrebna za preprečitev učinkov toplotnega šoka. 2.1.2 Fotometrične meritve 2.1.2.1 Metoda Fotometrične meritve na vzorcih se opravijo pred preskusom in po njem. Te meritve se opravijo s standardno žarnico pri naslednjih točkah: B 50 L in 50 R za kratki svetlobni pramen žarometa s kratkim svetlobnim pramenom ali žarometa s kratkim/dolgim svetlobnim pramenom (B 50 R in 50 L za žaromete, namenjene vožnji po levi strani cestišča); Emax za dolgi svetlobni pramen žarometa z dolgim svetlobnim pramenom ali žarometa s kratkim/dolgim svetlobnim pramenom. 2.1.2.2 Rezultati Razlike med fotometričnimi vrednostmi, izmerjenimi na vsakem vzorcu pred preskusom in po njem, ne presegajo 10 %, vključno z dovoljenimi odstopanji zaradi fotometričnih meritev. 2.2 Odpornost proti atmosferskim dejavnikom in kemičnim snovem 2.2.1 Odpornost proti atmosferskim dejavnikom Trije novi vzorci (leče ali vzorci materiala) se izpostavijo sevanju iz vira, katerega spektralna porazdelitev energije je podobna porazdelitvi črnega telesa pri temperaturi med 5 500 K in 6 000 K. Med vir in vzorce se namestijo ustrezni filtri, da se čim bolj zmanjša sevanje z valovnimi dolžinami, manjšimi od 295 nm in večjimi od 2 500 nm. Vzorci se intenzivno osvetlijo s 1 200 W/m2 ± 200 W/m2, dokler prejeta svetlobna energija ni enaka 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. V ohišju je temperatura, izmerjena na črni plošči, ki je na isti višini kot vzorci, 50 °C ± 5 °C. Za zagotovitev enakomerne izpostavljenosti se vzorci vrtijo okrog vira sevanja s hitrostjo med 1 in 5 vrtljaji na min– 1. Vzorci se napršijo z destilirano vodo s prevodnostjo, manjšo od 1 mS/m, pri temperaturi 23 ± 5 °C po naslednjem ciklu: pršenje : 5 minut; sušenje : 25 minut. 2.2.2 Odpornost proti kemičnim snovem Po preskusu iz odstavka 2.2.1 zgoraj in meritvah iz odstavka 2.2.3.1 spodaj se zunanja površina omenjenih treh vzorcev obdela, kot je opisano v odstavku 2.2.2.2, z mešanico iz odstavka 2.2.2.1 spodaj. 2.2.2.1 Preskusna mešanica Preskusna mešanica je sestavljena iz 61,5 odstotka n-heptana, 12,5 odstotka toluena, 7,5 odstotka etiltetraklorida, 12,5 odstotka trikloretilena in 6 odstotkov ksilena (v volumskih odstotkih). 2.2.2.2 Nanašanje preskusne mešanice Kos bombažne krpe (na podlagi ISO 105) se namoči za toliko časa, da je prepojen z mešanico iz odstavka 2.2.2.1 zgoraj, potem pa se v naslednjih 10 sekundah za 10 minut pritisne na zunanjo površino vzorca s tlakom 50 N/cm2, kar ustreza sili 100 N na preskusno površino v velikosti 14 mm × 14 mm. V teh 10 minutah je treba krpo večkrat prepojiti z mešanico, tako da je sestava uporabljene tekočine ves čas enaka sestavi predpisane preskusne mešanice. Med uporabo je dovoljeno uravnavanje tlaka na vzorec, da se na njem prepreči nastanek razpok. 2.2.2.3 Čiščenje Po nanosu preskusne mešanice se vzorci posušijo na prostem, potem pa sperejo z raztopino iz odstavka 2.3 (Odpornost proti detergentom) pri 23 ± 5 °C. Vzorci se nato temeljito sperejo z destilirano vodo pri 23 ± 5 °C, ki ne vsebuje več kot 0,2 odstotka nečistoč, in se obrišejo z mehko krpo. 2.2.3 Rezultati 2.2.3.1 Po preskusu odpornosti proti atmosferskim dejavnikom vzorci ne smejo biti razpokani, opraskani, okrušeni ali deformirani, povprečna sprememba pri prepuščanju svetlobe Δt = (T2 – T3)/T2, izmerjena pri treh vzorcih v skladu s postopkom, opisanim v Dodatku 2 k tej prilogi, pa ne sme presegati 0,020 (Δtm < 0,020). 2.2.3.2 Po preskusu odpornosti proti kemičnim snovem na vzorcih ne sme biti nobenih sledi kemičnega onesnaženja, ki bi lahko povzročilo spremembe pri razpršitvi svetlobe, pri kateri povprečna sprememba Δd = (T5 – T4)/T2, izmerjena pri treh vzorcih v skladu s postopkom iz Dodatka 2 k tej prilogi, ne sme presegati 0,020 (Δ dm < 0,020). 2.2.4 Odpornost proti sevanju svetlobnega vira Opravi se naslednji preskus: Ravni vzorci vseh elementov žarometa iz umetne snovi, ki prepuščajo svetlobo, se izpostavijo svetlobi svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu. Parametri, kot so koti in razdalje med vzorci, morajo biti enaki kot v žarometu. Vsi vzorci morajo biti iste barve in po potrebi enako površinsko obdelani kot deli žarometa. Po 1 500 urah neprekinjene izpostavljenosti morajo biti kolorimetrične zahteve za prepuščeno svetlobo izpolnjene z novim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, pri čemer površina vzorcev ne sme biti razpokana, opraskana, okrušena ali deformirana. 2.3 Odpornost proti detergentom in ogljikovodikom 2.3.1 Odpornost proti detergentom Zunanja površina treh vzorcev (leč ali vzorcev materiala) se segreje na 50 ± 5 °C in za pet minut potopi v mešanico s stalno temperaturo 23 ± 5 °C, sestavljeno iz 99 delov destilirane vode, ki ne vsebuje več kot 0,02 odstotka nečistoč, in enega dela alkilaril sulfonata. Po koncu preskusa se vzorci posušijo pri 50 ± 5 °C. Površina vzorcev se očisti z vlažno krpo. 2.3.2 Odpornost proti ogljikovodikom Zunanja površina teh treh vzorcev se potem eno minuto rahlo otira z bombažno krpo, namočeno v mešanici, sestavljeni iz 70 odstotkov n-heptana in 30 odstotkov toluena (v volumskih odstotkih), ter posuši na prostem. 2.3.3 Rezultati Po uspešno opravljenih zgornjih dveh preskusih povprečna vrednost spremembe pri prepuščanju svetlobe Δt = (T2 – T3)/T2, izmerjene pri treh vzorcih v skladu s postopkom, opisanim v Dodatku 2 k tej prilogi, ne sme presegati 0,010 (Δtm < 0,010). 2.4 Odpornost proti mehanski obrabi 2.4.1 Metoda preskusa mehanske obrabe Na zunanji površini treh novih vzorcev (leč) se izvede enoten preskus mehanske obrabe z metodo iz Dodatka 3 k tej prilogi. 2.4.2 Rezultati Po preskusu se spremembi: pri prepuščanju : Δt = (T2 – T3)/T2 in pri razpršitvi svetlobe : Δd = (T5 – T4)/T2 izmerita v skladu s postopkom iz Dodatka 2 na območju iz odstavka 2.2.4 zgoraj. Povprečna vrednost treh vzorcev mora biti: Δtm ≤ 0,100; Δdm ≤ 0,050. 2.5 Preskus oprijemanja morebitnih premazov 2.5.1 Priprava vzorca Površina 20 mm × 20 mm premaza leče se z britvico ali iglo razreže v mrežo kvadratov velikosti približno 2 mm × 2 mm. Pritisk rezila ali igle mora biti dovolj velik, da se zareže vsaj v premaz. 2.5.2 Opis preskusa Uporabi se lepilni trak z adhezijsko silo 2 N/(cm širine) ± 20 %, izmerjeno v standardnih pogojih iz Dodatka 4 k tej prilogi. Ta lepilni trak, ki je širok najmanj 25 mm, se najmanj pet minut pritiska na površino, pripravljeno v skladu z odstavkom 2.5.1. Potem se konec lepilnega traku obremeni, dokler ni adhezijska sila na zadevno površino uravnotežena s silo, ki je pravokotna na to površino. Potem se trak odtrga z enakomerno hitrostjo 1,5 m/s ± 0,2 m/s. 2.5.3 Rezultati Na površini, razrezani v mrežo, ne sme biti opaznih poškodb. Poškodbe na presečiščih kvadratov ali robovih rezov so dopustne, če poškodovana površina ne presega 15 odstotkov površine, razrezane v mrežo. 2.6 Preskusi celotnega žarometa z vgrajeno lečo iz plastičnega materiala 2.6.1 Odpornost proti mehanski obrabi površine leče 2.6.1.1 Preskusi Na leči vzorca št. 1 svetilke se izvede preskus iz odstavka 2.4.1 zgoraj. 2.6.1.2 Rezultati Rezultati fotometričnih meritev, opravljenih na žarometu v skladu s tem pravilnikom, po preskusu ne smejo presegati največjih vrednosti, predpisanih v točkah B 50 L in HV, za več kot 30 odstotkov in ne smejo biti za več kot 10 odstotkov pod najnižjimi predpisanimi vrednostmi v točki 75 R (v primeru žarometov, namenjenih vožnji po levi strani cestišča, je treba upoštevati točke B 50 R, HV in 75 L). 2.6.2 Preskus oprijemanja morebitnih premazov Na leči vzorca št. 2 svetilke se izvede preskus iz odstavka 2.5 zgoraj. Dodatek 1 KRONOLOŠKO ZAPOREDJE HOMOLOGACIJSKIH PRESKUSOV A. Preskusi plastičnih materialov (leče ali vzorci materialov, predloženi v skladu z odstavkom 2.2.4 tega pravilnika) Vzorci Preskusi Leče ali vzorci materiala Leče 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 1.1 Omejena fotometrija (odst. 2.1.2) x x x 1.1.1 Temperaturna sprememba (odst. 2.1.1) x x x 1.2 Omejena fotometrija (odst. 2.1.2) x x x 1.2.1 Meritev prepuščanja svetlobe x x x x x x x x x 1.2.2 Meritev razpršitve svetlobe x x x x x x 1.3 Atmosferski dejavniki (odst. 2.2.1) x x x 1.3.1 Meritev prepuščanja svetlobe x x x 1.4 Kemične snovi (odst. 2.2.2) x x x 1.4.1 Meritev razpršitve svetlobe x x x 1.5 Detergenti (odst. 2.3.1) x x x 1.6 Ogljikovodiki (odst. 2.3.2) x x x 1.6.1 Meritev prepuščanja svetlobe x x x 1.7 Obraba (odst. 2.4.1) x x x 1.7.1 Meritev prepuščanja svetlobe x x x 1.7.2 Meritev razpršitve svetlobe x x x 1.8 Oprijemanje (odst. 2.5) x 1.9 Odpornost proti sevanju svetlobnega vira (odst. 2.2.4) x

B. Preskusi celotnih žarometov (predloženih v skladu z odstavkom 2.2.3 tega pravilnika) Preskusi Celoten žaromet Vzorec št. 1 2 2.1 Obraba (odst. 2.6.1.1.1) x 2.2 Fotometrija (odst. 2.6.1.2) x 2.3 Oprijemanje (odst. 2.6.2) x Dodatek 2 Metoda merjenja razpršitve in prepuščanja svetlobe 1. OPREMA (glej sliko) Svetlobni pramen kolimatorja K s polovično divergenco β/2 = 17,4 × 10–4 rd je omejen z zaslonko DT z odprtino 6 mm, pred katero se postavi stojalo z vzorci. Konvergentna akromatska leča L2 s korekcijo sferičnih aberacij povezuje zaslonko DT s sprejemnikom R; premer leče L2 je tolikšen, da leča ne zaslanja svetlobe, ki jo vzorec razprši v stožec, katerega polovični kot pri vrhu je β/2 = 14°. Zaslonko DD v obliki obroča s kotoma α/2 = 1° in αmax/2 = 12° se postavi v goriščno ravnino slike, ki jo naredi leča L2. Središčni del zaslonke mora biti neprozoren, da se izloči vpliv svetlobe, ki prihaja neposredno iz svetlobnega vira. Omogočiti je treba, da se odstrani središčni del zaslonke od svetlobnega pramena tako, da se ta vrne točno v svoj prvotni položaj. Razdalja L2 DT in goriščna razdalja F2 (1) leče L2 sta izbrani tako, da slika DT povsem prekrije sprejemnik R. Kadar je začetni vpadni svetlobni tok 1 000 enot, je absolutna natančnost vsakega odčitavanja večja od 1 enote. 2. MERITVE Odčitajo se naslednje vrednosti: Odčitek Z vzorcem S srednjimdelom DD Predstavljena količina T1 ne ne vpadni svetlobni tok pri začetnem odčitavanju T2 da (pred preskusom) ne svetlobni tok, ki ga novi material prepušča na območju 24° T3 da (po preskusu) ne svetlobni tok, ki ga preskušani material prepušča na območju 24° T4 da (pred preskusom) da svetlobni tok, ki ga razprši novi material T5 da (po preskusu) da svetlobni tok, ki ga razprši preskušani material Slika 1 Optična namestitev za merjenje sprememb razpršitve in prepuščanja svetlobe (1) Pri L2 je priporočena uporaba goriščne razdalje približno 80 mm. Dodatek 3 METODA PRESKUŠANJA Z RAZPRŠEVANJEM 1. Oprema za preskušanje 1.1 Brizgalna pištola Uporablja se brizgalna pištola s šobo premera 1,3 mm, ki omogoča pretok tekočine 0,24 ± 0,02 l/minuto pri delovnem tlaku 6,0 barov – 0, + 0,5 bara. Pri teh pogojih delovanja mora imeti dobljeni curek na površini, izpostavljeni obrabi, pri razdalji 380 mm ± 10 mm od šobe premer 170 mm ± 50 mm. 1.2 Preskusna mešanica Preskusna mešanica je sestavljena iz: kremenčevega peska trdote 7 po Mohrovi lestvici z velikostjo zrnc med 0 in 0,2 mm ter skoraj normalno porazdelitvijo s kotnim faktorjem med 1,8 in 2; vode, ki v mešanici 25 g peska na liter vode ne presega trdote 205 g/m3. 2. Preskus Zunanja površina leč žarometa se enkrat ali večkrat obdela s peščenim curkom, kot je opisano zgoraj. Curek se razprši skoraj pravokotno na preskusno površino. Obraba se preveri z enim ali več vzorci stekla, ki se postavijo poleg preskušanih leč kot referenca. Mešanica se prši, dokler ni sprememba pri razpršitvi svetlobe na vzorcu ali vzorcih, izmerjena z metodo iz Dodatka 2, takšna, da je: Za preverjanje, ali je celotna površina, ki se preskuša, enakomerno obrabljena, se lahko uporabi več referenčnih vzorcev. Dodatek 4 PRESKUS OPRIJEMANJA Z LEPILNIM TRAKOM 1. NAMEN Ta metoda omogoča ugotavljanje linearne adhezijske sile lepilnega traku na stekleno ploščo pri standardnih pogojih. 2. NAČELO Meritev sile, ki je potrebna, da se lepilni trak odlepi od steklene plošče pod kotom 90°. 3. PREDPISANI ATMOSFERSKI POGOJI Temperatura okolice je 23 ± 5 °C in relativna vlažnost je 65 ± 15 odstotkov. 4. PRESKUSNI TRAKOVI Pred preskusom se vzorčni zvitek lepilnega traku 24 ur kondicionira pri predpisanih atmosferskih pogojih (glej odstavek 3 zgoraj). Za vsak zvitek se preskusi pet trakov, od katerih je vsak dolg 400 mm. Ti preskusni trakovi se vzamejo z zvitka po odstranitvi prvih treh navitkov. 5. POSTOPEK Preskus se opravi pri pogojih okolice iz odstavka 3. Ob radialnem odvijanju zvitka s hitrostjo približno 300 mm/s se vzame pet preskusnih trakov in se jih potem najpozneje v 15 sekundah nalepi na naslednji način: Trak se postopno nalepi na stekleno ploščo z rahlim vzdolžnim drgnjenjem s prstom brez pretiranega pritiskanja, tako da med trakom in stekleno ploščo ni nobenega zračnega mehurčka. Sestav miruje 10 minut pri predpisanih atmosferskih pogojih. Od plošče se odlepi približno 25 mm preskusnega traku v ravnini, pravokotni na os preskusnega traku. Plošča se pritrdi in prosti konec traku upogne za 90°. Sila deluje tako, da je meja med trakom in ploščo pravokotna na to silo in ploščo. Trak se odlepi s hitrostjo 300 mm/s ± 30 mm/s, pri čemer se zabeleži potrebna sila. 6. REZULTATI Pet ugotovljenih vrednosti se razvrsti po velikosti, pri čemer se kot rezultat meritve upošteva povprečna vrednost. Ta vrednost se izrazi v newtonih na centimeter širine traku.

PRILOGA 6 REFERENČNO SREDIŠČE Premer = a

PRILOGA 7 OZNAKE ZA NAPETOST Ta oznaka mora biti nameščena na ohišju vseh žarometov, ki vsebujejo le svetlobne vire, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, in predstikalno napravo, in na vseh zunanjih delih predstikalne naprave. Predstikalne naprave so zasnovane za **-voltni omrežni sistem. Ta oznaka mora biti nameščena na ohišju vseh žarometov, ki vsebujejo vsaj en svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, in predstikalno napravo. Predstikalne naprave so zasnovane za **-voltni omrežni sistem. Svetilke z žarilno nitko in/ali moduli LED, ki jih vsebuje žaromet, niso zasnovani za 24-voltni omrežni sistem.

PRILOGA 8 Minimalne zahteve za nadzorne postopke za skladnost proizvodnje 1. SPLOŠNO 1.1 Zahteve glede skladnosti so z mehanskega in geometrijskega stališča izpolnjene, če razlike ne presegajo neizogibnega proizvodnega odstopanja glede na zahteve iz tega pravilnika. 1.2 Glede fotometričnega delovanja se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje ne izpodbija, kadar pri preskušanju fotometričnega delovanja katerega koli naključno izbranega žarometa, ki je izmerjen pri 13,5 V ± 0,1 V, razen če je določeno drugače, in ki je: ali opremljen z odstranljivim standardnim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, v skladu z odstavkom 6.1.3. Svetlobni tok tega svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, se lahko razlikuje od referenčnega svetlobnega toka, določenega v Pravilniku št. 99. V tem primeru se osvetljenost ustrezno prilagodi; ali opremljen s serijskim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, in serijsko predstikalno napravo. Svetlobni tok tega svetlobnega vira lahko odstopa od nominalnega svetlobnega toka zaradi dovoljenih odstopanj svetlobnega vira in predstikalne naprave iz Pravilnika št. 99; v skladu s tem se lahko izmerjena osvetlitev popravi za 20 odstotkov v želeno smer; 1.2.1 nobena vrednost osvetljenosti, ki je izmerjena in popravljena v skladu z odstavkom 1.2 zgoraj, ne odstopa za več kot 20 odstotkov od vrednosti, določenih v tem pravilniku. Za vrednosti B 50 L (ali R) ter na črti H/H2 (ali H/H3/H4) in nad njo je lahko največje odstopanje: B 50 L (ali R) (1) : 0,20 luksa, kar ustreza 20 odstotkom 0,30 luksa, kar ustreza 30 odstotkom Na črti H/H2 (ali črti H/H3/H4) in nad njo : 0,30 luksa, kar ustreza 20 odstotkom 0,45 luksa, kar ustreza 30 odstotkom 1.2.2 ali če 1.2.2.1 so na merilnem zaslonu (v oddaljenosti 25 m) predpisane vrednosti za kratki svetlobni pramen iz tega pravilnika dosežene v HV (z dovoljenim odstopanjem + 0,2 luksa), usmerjenih v eno od naštetih točk vsakega območja na zaslonu – B 50 L (ali R) (1) (z dovoljenim odstopanjem + 0,1 luksa), 75 R (ali L), 50 V, 25 R1, 25 L2 – v krogu z radijem 15 cm okoli te točke in na segmentu I; 1.2.2.2 in če je pri dolgem svetlobnem pramenu HV pod krivuljo izoluks 0,75 Emax, se pri fotometričnih vrednostih upošteva dovoljeno odstopanje + 20 odstotkov za največje vrednosti in – 20 odstotkov za najmanjše vrednosti pri kateri koli merilni točki iz odstavka 6.3 tega pravilnika. 1.2.3 Če rezultati zgornjih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se lahko spremeni nastavitev žarometa, če se os svetlobnega pramena ne premakne prečno za več kot 0,5° na desno ali levo in za več kot 0,2° navzgor ali navzdol. 1.2.4 Če rezultati zgornjih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se na žarometu opravijo novi preskusi z drugim standardnim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, ali svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, in predstikalno napravo v skladu z določbami iz odstavka 1.2 zgoraj. 1.3 Za preverjanje spremembe navpičnega položaja meje svetlo-temno pod vplivom toplote se uporabi naslednji postopek: En od vzorčenih žarometov se po treh zaporednih ponovitvah cikla iz odstavka 2.2.2 Priloge 4 preskusi po postopku iz odstavka 2.1 Priloge 4. Žaromet je sprejemljiv, če Δr (kot je opredeljeno v odstavkih 2.1 in 2.2 Priloge 4 k temu pravilniku) ne presega 1,5 mrad. Če ta vrednost presega 1,5 mrad, vendar ni večja od 2,0 mrad, se opravi preskus drugega žarometa, po katerem povprečje absolutnih vrednosti, izmerjenih pri obeh vzorcih, ne sme presegati 1,5 mrad. 1.4 Upoštevajo se kromatske koordinate. 1.5 Vendar če ni mogoče izvesti večkratne navpične nastavitve na želeni položaj z dovoljenim odstopanjem iz odstavka 6.2.2.3 tega pravilnika, se preskusi en vzorec v skladu s postopkom iz odstavkov 2 in 3 Priloge 10. 2. MINIMALNE ZAHTEVE ZA PREVERJANJE SKLADNOSTI S STRANI PROIZVAJALCA Imetnik homologacijske oznake za vsak tip žarometa opravi vsaj naslednje preskuse v ustreznih časovnih presledkih. Preskusi se izvedejo v skladu z določbami iz tega pravilnika. Če katero koli vzorčenje pokaže neskladnost v zvezi s tipom zadevnega preskusa, se izberejo in preskusijo novi vzorci. Proizvajalec sprejme ukrepe za zagotovitev skladnosti zadevne proizvodnje. 2.1 Vrsta preskusov Preskusi skladnosti v tem pravilniku zajemajo fotometrične značilnosti in preverjanje spremembe navpičnega položaja meje svetlo-temno pod vplivom toplote. 2.2 Metode, ki se uporabljajo pri preskusih 2.2.1 Preskusi se na splošno izvajajo v skladu z metodami iz tega pravilnika. 2.2.2 Pri katerem koli preskusu skladnosti, ki ga izvede proizvajalec, se lahko s soglasjem pristojnega organa, ki izvaja homologacijske preskuse, uporabijo enakovredne metode. Proizvajalec mora dokazati, da so uporabljene metode enakovredne metodam iz tega pravilnika. 2.2.3 Uporaba odstavkov 2.2.1 in 2.2.2 zahteva redna umerjanja preskusne naprave in njeno skladnost z meritvami, ki jih izvede pristojni organ. 2.2.4 V vseh primerih, zlasti za upravno preverjanje in vzorčenje, veljajo referenčne metode iz tega pravilnika. 2.3 Vrsta vzorčenja Vzorci žarometov se naključno izberejo iz proizvodnje enotne serije. Enotna serija pomeni vrsto žarometov istega tipa, ki je opredeljen v skladu s proizvodnimi metodami proizvajalca. Ocena na splošno zajema serijsko proizvodnjo posameznih tovarn. Vendar lahko proizvajalec združi zapisnike o istem tipu iz več tovarn, če vse uporabljajo enak sistem kakovosti in enako upravljanje kakovosti. 2.4 Izmerjene in evidentirane fotometrične značilnosti Na vzorčnih žarometih se izvedejo fotometrične meritve v točkah, ki jih določa pravilnik, pri čemer je odčitavanje omejeno na točke Emax, HV (2), HL, HR (3) za dolgi svetlobni pramen ter B 50 L (ali R) (4), HV, 50 V, 75 R (ali L) in 25 L2 (ali R2) za kratki svetlobni pramen (glej sliko iz Priloge 3). 2.5 Merila sprejemljivosti Proizvajalec je odgovoren za izvedbo statistične študije rezultatov preskusa in za določanje meril v soglasju s pristojnim organom, ki urejajo sprejemljivost njegovih izdelkov, da bi izpolnil zahteve za preverjanje skladnosti izdelkov iz odstavka 9.1 tega pravilnika. Merila sprejemljivosti so takšna, da bi bila v skladu s Prilogo 9 (prvo vzorčenje) pri 95-odstotni stopnji zanesljivosti najmanjša verjetnost za uspešen pregled po naključnem izboru 0,95. (1) Črke v oklepaju veljajo pri žarometih za vožnjo po levi strani cestišča. (2) Kadar je dolgi svetlobni pramen integriran s kratkim svetlobnim pramenom, je HV v primeru dolgega svetlobnega pramena ista merilna točka kot pri kratkem svetlobnem pramenu. (3) HL in HR: točki na „hh“ 1,125 m levo ali desno od točke HV. (4) Prim. opombo 1.

PRILOGA 9 MINIMALNE ZAHTEVE ZA VZORČENJE, KI GA OPRAVI INŠPEKTOR 1. SPLOŠNO 1.1 Zahteve glede skladnosti so izpolnjene z mehanskega in geometrijskega stališča v skladu z morebitnimi zahtevami iz tega pravilnika, če razlike ne presegajo neizogibnega proizvodnega odstopanja. 1.2 Glede fotometričnega delovanja se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje ne izpodbija pri preskušanju fotometričnega delovanja katerega koli naključno izbranega žarometa, ki je izmerjen pri 13,5 V ± 0,1 V, razen če je določeno drugače, in ki je: ali opremljen z odstranljivim standardnim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, v skladu z odstavkom 6.1.3. Svetlobni tok tega svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, se lahko razlikuje od referenčnega svetlobnega toka, določenega v Pravilniku št. 99. V tem primeru se osvetljenost ustrezno prilagodi; ali opremljen s serijskim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, in serijsko predstikalno napravo. Svetlobni tok tega svetlobnega vira se lahko razlikuje od nominalnega svetlobnega toka zaradi dovoljenih odstopanj svetlobnega vira in predstikalne naprave iz Pravilnika št. 99; v skladu s tem se lahko izmerjena osvetlitev popravi za 20 odstotkov v želeno smer; 1.2.1 nobena izmerjena vrednost ne sme odstopati za več kot 20 odstotkov od vrednosti, določenih v tem pravilniku. V območju bleščanja je lahko največje odstopanje: B 50 L (ali R) (1) : 0,20 luksa, kar ustreza 20 odstotkom 0,30 luksa, kar ustreza 30 odstotkom Na črti H/H2 (ali črti H/H3/H4) in nad njo : 0,30 luksa, kar ustreza 20 odstotkom 0,45 luksa, kar ustreza 30 odstotkom 1.2.2 ali če 1.2.2.1 so na merilnem zaslonu (v oddaljenosti 25 m) predpisane vrednosti za kratki svetlobni pramen iz tega pravilnika dosežene v HV (z dovoljenim odstopanjem + 0,2 luksa), usmerjenih v eno od naštetih točk vsakega območja na zaslonu – B 50 L (ali R) (1) (z dovoljenim odstopanjem 0,1 luksa), 75 R (ali L), 50 V, 25 R1, 25 L2 – v krogu z radijem 15 cm okoli te točke in na segmentu I; 1.2.2.2 in če je pri dolgem svetlobnem pramenu HV pod krivuljo izoluks 0,75 Emax, se pri fotometričnih vrednostih upošteva dovoljeno odstopanje + 20 odstotkov za največje vrednosti in – 20 odstotkov za najmanjše vrednosti pri kateri koli merilni točki iz odstavka 6.3 tega pravilnika. Referenčna oznaka se ne upošteva. 1.2.3 Če rezultati zgornjih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se lahko spremeni nastavitev žarometa, če se os svetlobnega pramena ne premakne prečno za več kot 0,5° v desno ali levo in za več kot 0,2° navzgor ali navzdol. 1.2.4 Če rezultati zgornjih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se na žarometu opravijo novi preskusi z drugim standardnim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, ali svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, in predstikalno napravo v skladu z določbami iz odstavka 1.2 zgoraj. 1.3 Za preverjanje spremembe navpičnega položaja meje svetlo-temno pod vplivom toplote se uporabi naslednji postopek: En od vzorčenih žarometov se po treh zaporednih ponovitvah cikla iz odstavka 2.2.2 Priloge 4 preskusi po postopku, opisanem v odstavku 2.1 Priloge 4. Žaromet je sprejemljiv, če Dr (kot je opredeljeno v odstavkih 2.1 in 2.2 Priloge 4 k temu pravilniku) ne presega 1,5 mrad. Če ta vrednost presega 1,5 mrad, vendar ni večja od 2,0 mrad, se opravi preskus drugega žarometa, po katerem povprečje absolutnih vrednosti, izmerjenih pri obeh vzorcih, ne sme presegati 1,5 mrad. 1.4 Upoštevajo se kromatske koordinate. 1.5 Če pa ni mogoče izvesti večkratne navpične nastavitve na želeni položaj z dovoljenim odstopanjem iz odstavka 6.2.2.3 tega pravilnika, se preskusi en vzorec v skladu s postopkom iz odstavkov 2 in 3 Priloge 10. 2. PRVO VZORČENJE Pri prvem vzorčenju se naključno izberejo štirje žarometi. Prvi vzorec dveh žarometov se označi kot A, drugi vzorec dveh žarometov pa kot B. 2.1 Skladnost se ne izpodbija 2.1.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 te priloge, se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov v neugodni smeri: 2.1.1.1 vzorec A A1: en žaromet 0 odstotkov en žaromet največ 20 odstotkov A2: oba žarometa več kot 0 odstotkov vendar največ 20 odstotkov nadaljuj z vzorcem B 2.1.1.2 vzorec B B1: oba žarometa 0 odstotkov 2.1.2 ali če so za vzorec A izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 2.2 Skladnost se izpodbija 2.2.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 te priloge, se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje izpodbija, od proizvajalca pa zahteva izpolnjevanje zahtev (uskladitev proizvodnje), če so odstopanja izmerjenih vrednosti žarometov: 2.2.1.1 vzorec A A3: en žaromet največ 20 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov vendar največ 30 odstotkov 2.2.1.2 vzorec B B2: v primeru A2: en žaromet več kot 0 odstotkov vendar največ 20 odstotkov en žaromet največ 20 odstotkov B3: v primeru A2: en žaromet 0 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov vendar največ 30 odstotkov 2.2.2 ali če za vzorec A niso izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 2.3 Preklic homologacije Skladnost se izpodbija in uporabi se odstavek 10, če so po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 te priloge, odstopanja izmerjenih vrednosti žarometov: 2.3.1 vzorec A A4: en žaromet največ 20 odstotkov en žaromet več kot 30 odstotkov A5: oba žarometa več kot 20 odstotkov 2.3.2 vzorec B B4: v primeru A2: en žaromet več kot 0 odstotkov vendar največ 20 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov B5: v primeru A2: oba žarometa več kot 20 odstotkov B6: v primeru A2: en žaromet 0 odstotkov en žaromet več kot 30 odstotkov 2.3.3 ali če za vzorca A in B niso izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 3. PONOVLJENO VZORČENJE V primerih A3, B2, B3 je treba v dveh mesecih po obvestilu ponoviti vzorčenje, tako da se med izdelki, serijsko izdelanimi po uskladitvi proizvodnje, izbereta tretji vzorec C, sestavljen iz dveh žarometov, in četrti vzorec D, sestavljen iz dveh žarometov. 3.1 Skladnost se ne izpodbija 3.1.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 te priloge, se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov: 3.1.1.1 vzorec C C1: en žaromet 0 odstotkov en žaromet največ 20 odstotkov C2: oba žarometa več kot 0 odstotkov vendar največ 20 odstotkov nadaljuj z vzorcem D 3.1.1.2 vzorec D D1: v primeru C2 oba žarometa 0 odstotkov 3.1.2 ali če so za vzorec C izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 3.2 Skladnost se izpodbija 3.2.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 te priloge, se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje izpodbija, od proizvajalca pa zahteva izpolnjevanje zahtev (uskladitev proizvodnje), če so odstopanja izmerjenih vrednosti žarometov: 3.2.1.1 vzorec D D2: v primeru C2 en žaromet več kot 0 odstotkov vendar največ 20 odstotkov en žaromet največ 20 odstotkov 3.2.1.2 ali če za vzorec C niso izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 3.3 Preklic homologacije Skladnost se izpodbija in uporabi se odstavek 11, če so po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 te priloge, odstopanja izmerjenih vrednosti žarometov: 3.3.1 vzorec C C3: en žaromet največ 20 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov C4: oba žarometa več kot 20 odstotkov 3.3.2 vzorec D D3: v primeru C2 en žaromet 0 ali več kot 0 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov 3.3.3 ali če za vzorca C in D niso izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 4. SPREMEMBA NAVPIČNEGA POLOŽAJA MEJE SVETLO-TEMNO Za preverjanje spremembe navpičnih položajev meje svetlo-temno pod vplivom toplote se uporabi naslednji postopek: En od žarometov iz vzorca A po postopku vzorčenja iz slike 1 te priloge se po treh zaporednih ponovitvah cikla iz odstavka 2.2.2 Priloge 4 preskusi po postopku, opisanem v odstavku 2.1 Priloge 4. Žaromet je sprejemljiv, če Dr ne presega 1,5 mrad. Če ta vrednost presega 1,5 mrad, vendar ni večja od 2,0 mrad, se opravi preskus drugega žarometa vzorca A, po katerem povprečje absolutnih vrednosti, izmerjenih pri obeh vzorcih, ne sme presegati 1,5 mrad. Če pa na vzorcu A ni dosežena vrednost 1,5 mrad, se enak postopek izvede pri dveh žarometih vzorca B in vrednost Dr pri nobenem od njiju ne sme presegati 1,5 mrad. Slika 1 (1) Črke v oklepaju veljajo pri žarometih za vožnjo po levi strani cestišča.

PRILOGA 10 Preverjanje meje svetlo-temno za žaromete s kratkim svetlobnim pramenom z instrumenti 1. SPLOŠNO Kadar se uporablja odstavek 6.2.2.4 tega pravilnika, se kakovost meje svetlo-temno preskusi v skladu z zahtevami iz odstavka 2 spodaj, pri čemer se z instrumenti izvede navpična in vodoravna nastavitev svetlobnega pramena v skladu z zahtevami iz odstavka 3 spodaj. Pred merjenjem kakovosti meje svetlo-temno in postopkom usmeritve z instrumenti je treba opraviti predhodno vizualno usmeritev v skladu z odstavkoma 6.2.2.1 in 6.2.2.2 tega pravilnika. 2. MERJENJE KAKOVOSTI MEJE SVETLO-TEMNO Za določitev najmanjše ostrine se opravijo meritve z navpičnim skeniranjem prek vodoravnega dela meje svetlo-temno, pri čemer so kotni premiki 0,05° in se meritve opravijo na razdalji: (a) 10 m z detektorjem premera približno 10 mm ali (b) 25 m z detektorjem premera približno 30 mm. Razdalja merjenja, pri kateri se opravi preskus, se zabeleži pod točko 9 sporočila (glej Prilogo 1 k temu pravilniku). Za določitev največje ostrine se meritve opravijo z navpičnim skeniranjem prek vodoravnega dela meje svetlo-temno, pri čemer so kotni premiki 0,05° ter se meritve opravijo le na razdalji 25 m in z detektorjem premera približno 30 mm. Kakovost meje svetlo-temno se šteje za sprejemljivo, če so zahteve iz odstavkov 2.1 do 2.3 spodaj skladne z vsaj enim sklopom meritev. 2.1 Vidna ne sme biti več kot ena meja svetlo-temno (1). 2.2 Ostrina meje svetlo-temno Faktor ostrine G se določi z navpičnim skeniranjem prek vodoravnega dela meje svetlo-temno pod kotom 2,5° od črte V-V, pri čemer je: G = (log Eβ – log E(β + 0,1°)), pri čemer je β = navpičen položaj v stopinjah. Vrednost G ne sme biti manjša od 0,13 (najmanjša ostrina) in ne večja od 0,40 (največja ostrina). 2.3 Linearnost Del vodoravne meje svetlo-temno, ki se uporablja za navpično nastavitev, mora biti vodoraven in 1,5° do 3,5° od črte V-V (glej sliko 1 spodaj). (a) Točke upognjenosti gradienta meje svetlo-temno na navpičnih črtah pod kotom 1,5°, 2,5° in 3,5° se določijo z enačbo: (d2 (log E)/dβ2 = 0) (b) Največja navpična razdalja med določenimi točkami upognjenosti ne sme presegati 0,2°. 3. NAVPIČNA IN VODORAVNA NASTAVITEV Če je meja svetlo-temno v skladu z zahtevami glede kakovosti iz odstavka 2 te priloge, se lahko svetlobni pramen prilagodi z instrumenti. Slika 1 Merjenje kakovosti meje svetlo-temno 3.1 Navpična nastavitev S premikom navzgor izpod črte B (glej sliko 2 spodaj) se opravi navpično skeniranje prek vodoravnega dela meje svetlo-temno, pri čemer je kot 2,5° od črte V-V. Točka upognjenosti (pri čemer je d2 (log E)/dv2 = 0) se določi in postavi na črto B, ki je postavljena en odstotek pod črto H-H. 3.2 Vodoravna nastavitev Vlagatelj določi eno od naslednjih metod vodoravne usmeritve: (a) Metoda „črte 0,2 D“ (glej sliko 2 spodaj). Ena vodoravna črta pod kotom 0,2° D se skenira od 5° levo do 5° desno po navpični usmeritvi svetilke. Največji gradient „G“, določen po formuli G = (log Eβ – log E(β + 0,1°)), pri čemer je β vodoravni položaj v stopinjah, ne sme biti manjši od 0,08. Točka upognjenosti na črti 0,2 D se postavi na črto A. Slika 2 Navpična in vodoravna nastavitev z instrumenti – metoda skeniranja vodoravne črte (b) Metoda „3 črt“ (glej sliko 3 spodaj). Tri navpične črte se skenirajo od 2 °D do 2 °U pri 1 °R, 2 °R in 3 °R po navpični usmeritvi svetilke. Zadevni največji gradienti „G“, določeni po formuli: G = (log Eβ – log E(β + 0,1°)), pri čemer je β navpični položaj v stopinjah, ne smejo biti manjši od 0,08. Na podlagi točk upognjenosti na teh treh črtah se dobi ravna črta. Presečišče te črte in črte B, ki se dobi med navpičnim usmerjanjem, se postavi na črto V . Slika 3 Navpična in vodoravna nastavitev z instrumenti – metoda skeniranja treh črt (1) Ta odstavek je treba spremeniti, potem ko bo na voljo objektivna metoda preskušanja.