SL Uradni list Evropske unije L 250/67

Samo izvirna besedila UN/ECE so pravno veljavna v skladu z mednarodnim javnim pravom. Status in datum začetka veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343, ki je dostopen na: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Pravilnik št. 112 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe za homologacijo žarometov motornih vozil za asimetrični kratki svetlobni pramen ali dolgi svetlobni pramen ali oba, ki so opremljeni z žarnicami z žarilno nitko in/ali z moduli LED

Vključuje vsa veljavna besedila do:

dodatka 4 k spremembam 01 – začetek veljavnosti: 15. julij 2013

VSEBINA

A. Upravne določbe

Področje uporabe

1. Opredelitev pojmov

2. Vloga za homologacijo žarometa

3. Oznake

4. Homologacija

B. Tehnične zahteve za žaromete

5. Splošne specifikacije

6. Osvetljenost

7. Barva

8. Meritev motenja

C. Nadaljnje upravne določbe

9. Sprememba tipa žarometa in razširitev homologacije

10. Skladnost proizvodnje

11. Kazni za neskladnost proizvodnje

12. Dokončno prenehanje proizvodnje

13. Imena in naslovi tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, in homologacijskih organov

14. Prehodne določbe

PRILOGE

1. Obveščanje

2. Primeri homologacijskih oznak

3. Krogelni koordinatni merilni sistem in lokacije preskusnih točk

4. Preskusi stabilnosti fotometričnih lastnosti delujočih žarometov

5. Minimalne zahteve za postopke nadzora skladnosti proizvodnje

6. Zahteve za svetilke z integriranimi lečami iz plastičnega materiala – preskusi leč ali vzorcev materiala in celotnih svetilk

7. Minimalne zahteve za vzorčenje, ki ga opravi inšpektor

8. Pregled obratovalnih obdobij v zvezi s preskusi stabilnosti fotometričnih lastnosti

9. Preverjanje meje zastiranja za žaromete za kratki svetlobni pramen z instrumenti

10. Zahteve za module LED in žaromete z moduli LED

11. Splošni prikaz za glavni kratki svetlobni pramen in elemente svetlobnega pramena ter povezane možnosti svetlobnih virov

A. UPRAVNE DOLOČBE

PODROČJE UPORABE (1)

Ta pravilnik se uporablja za žaromete za vozila kategorij L, M, N in T (2).

1. OPREDELITEV POJMOV

V tem pravilniku:

1.1 „leča“ pomeni skrajni zunanji del žarometa (enote), ki oddaja svetlobo skozi svetlečo površino;

1.2 „prevleka“ pomeni vse proizvode, ki so v enem ali več slojih naneseni na zunanjo površino leče;

1.3 „žarometi različnih tipov“ pomeni žaromete, ki se razlikujejo v tako pomembnih vidikih, kot so: 1.3.1 blagovna znamka; 1.3.2 značilnosti optičnega sistema; 1.3.3 vključitev ali odstranitev sestavnih delov, ki lahko med delovanjem spremenijo optične učinke z odbojem, lomom, absorpcijo in/ali deformacijo; 1.3.4 primernost za vožnjo po desni ali levi strani cestišča ali za oba načina vožnje; 1.3.5 vrsta proizvedenega svetlobnega pramena (kratki svetlobni pramen, dolgi svetlobni pramen ali oba); 1.3.6 kategorija uporabljene žarnice z žarilno nitko in/ali posebne identifikacijske kode modulov LED; 1.3.7 vendar se šteje, da sta naprava za vgradnjo na levi strani vozila in ustrezna naprava za vgradnjo na desni strani vozila napravi istega tipa.

1.4 Žarometi različnih „razredov“ (A ali B) pomenijo žaromete, ki jih določajo posebni fotometrični predpisi.

1.5 Za ta pravilnik se uporabljajo opredelitve pojmov iz Pravilnika št. 48 in njegovih sprememb, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo.

1.6 Sklicevanje tega pravilnika na standardne (etalonske) žarnice z žarilno nitko in na Pravilnik št. 37 pomeni sklicevanje na Pravilnik št. 37 in njegove spremembe, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo.

2. VLOGA ZA HOMOLOGACIJO ŽAROMETA

2.1 Vlogo za homologacijo vloži imetnik blagovne znamke ali njegov ustrezno pooblaščeni predstavnik. V vlogi se navedejo: 2.1.1 podatek o tem, ali je žaromet predviden za kratki in dolgi svetlobni pramen ali le za enega od njiju; 2.1.2 če gre za žaromet za kratki svetlobni pramen, ali je ta namenjen vožnji po levi in desni strani cestišča ali le za desno ali le za levo stran vožnje; 2.1.3 če je žaromet opremljen z nastavljivim reflektorjem, položaji vgradnje žarometa glede na cestišče in vzdolžno srednjo ravnino vozila; 2.1.4 ali gre za žaromet razreda A ali B; 2.1.5 kategorija uporabljenih žarnic z žarilno nitko iz seznama v Pravilniku št. 37 in njegovih spremembah, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo tipa, in/ali posebne identifikacijske kode modulov svetlobnega vira za module LED, če so na voljo.

2.2 Vsaki vlogi za homologacijo se priložijo: 2.2.1 risbe v treh izvodih, ki so dovolj natančne za identifikacijo tipa žarometa in vsebujejo pogled od spredaj s podrobnim prikazom morebitnih reber na lečah ter njegov prečni prerez; na risbah morajo biti prikazana mesta, predvidena za homologacijsko oznako, in v primeru modulov LED tudi mesto, predvideno za posebne identifikacijske kode modulov; 2.2.1.1 če je žaromet opremljen z nastavljivim reflektorjem, je treba navesti položaje vgradnje žarometa glede na cestišče in vzdolžno srednjo ravnino vozila, če je žaromet predviden le za uporabo v navedenih položajih; 2.2.2 kratek tehnični opis, vključno s skrajnimi položaji na podlagi odstavka 6.2.7, če gre za žaromete, ki se uporabljajo za osvetljevanje ovinka. V primeru modulov LED to vključuje: (a) kratke tehnične specifikacije modulov LED; (b) risbo z merami, osnovnimi električnimi in fotometričnimi vrednostmi ter ciljnim svetlobnim tokom in navedbo za vsak modul LED, ali je zamenljiv ali ne; (c) v primeru elektronske krmilne naprave za nadzor svetlobnega vira podatke o električnem vmesniku, potrebnem za homologacijsko preskušanje; 2.2.3 dva vzorca posameznega tipa žarometa, in sicer enega za vgradnjo na levi strani vozila in enega za vgradnjo na desni strani vozila. 2.2.4 Za preskus plastičnega materiala, iz katerega so izdelane leče: 2.2.4.1 štirinajst leč; 2.2.4.1.1 deset izmed teh leč se lahko nadomesti z desetimi vzorci materiala velikosti najmanj 60 × 80 mm, z ravno ali izbočeno zunanjo površino in pretežno ravno površino v sredini (polmer ukrivljenja najmanj 300 mm), veliko najmanj 15 × 15 mm; 2.2.4.1.2 vsaka taka leča ali vzorec materiala se izdela po postopku, ki se uporablja v serijski proizvodnji; 2.2.4.2 reflektor, na katerega se lahko vgradijo leče po navodilih proizvajalca. 2.2.5 Za preskus odpornosti svetlobno prepustnih delov iz plastičnega materiala proti ultravijoličnemu sevanju modulov LED v žarometu: 2.2.5.1 po en vzorec vsakega materiala, ki se uporablja v žarometu, ali vzorec žarometa, ki vsebuje te materiale; vsi vzorci materiala morajo imeti enak videz in biti po potrebi enako površinsko obdelani, kot če bi bili namenjeni za uporabo v žarometu, ki ga je treba homologirati; 2.2.5.2 preskus odpornosti notranjih materialov proti ultravijoličnemu sevanju svetlobnega vira ni potreben, če se uporabljajo le tipi modulov LED z nizkim ultravijoličnim sevanjem, kakor so določeni v Prilogi 10 k temu pravilniku oziroma če se sprejmejo ukrepi za zaščito zadevnih sestavnih delov žarometa pred ultravijoličnim sevanjem, npr. s filtri iz stekla; 2.2.6 ena elektronska krmilna naprava za nadzor svetlobnega vira, če se uporablja.

2.3 Materialom, iz katerih so izdelane leče in morebitnega nanosa, se priloži poročilo o preskusu lastnosti teh materialov in nanosov, če so na njih že bili opravljeni preskusi.

3. OZNAKE

3.1 Žarometi, predloženi v homologacijo, morajo imeti navedeno blagovno znamko vložnika.

3.2 Na leči in na ohišju (3) morajo imeti prostor zadostne velikosti za homologacijsko oznako in dodatne simbole iz odstavka 4; ta prostor mora biti označen na risbah iz odstavka 2.2.1.

3.3 Žarometi, zasnovani tako, da izpolnjujejo zahteve za vožnjo po desni in levi strani cestišča, morajo imeti oznake, ki prikazujejo obe nastavitvi optične enote ali modula LED na vozilu ali žarnice z žarilno nitko na reflektorju; te oznake morajo vsebovati črki „R/D“ za nastavitev za vožnjo po desni strani cestišča in črki „L/G za nastavitev za vožnjo po levi strani cestišča.

3.4 V primeru svetilk z moduli LED se svetilka opremi z oznako nazivne napetosti in nazivne moči ter posebno identifikacijsko kodo modula svetlobnega vira.

3.5 Moduli LED, predloženi ob vložitvi vloge za homologacijo žarometa: 3.5.1 morajo biti opremljeni s trgovskim imenom ali blagovno znamko vlagatelja. Ta oznaka mora biti jasno berljiva in neizbrisna; 3.5.2 morajo biti opremljeni s posebno identifikacijsko kodo modula. Ta oznaka mora biti jasno berljiva in neizbrisna. Ta posebna identifikacijska koda mora biti sestavljena iz začetnih črk „MD“ za „MODUL“, ki jima sledijo homologacijska oznaka brez kroga v skladu z odstavkom 4.2.1 ter dodatni simboli ali znaki, če gre za več različnih modulov svetlobnega vira. Ta posebna identifikacijska koda se prikaže na risbah iz odstavka 2.2.1. Ni treba, da je homologacijska oznaka enaka oznaki na svetilki, v kateri se uporablja modul, vendar sta obe oznaki od istega vložnika. 3.5.3 Če so moduli LED nezamenljivi, oznake modulov LED niso potrebne.

3.6 Če se za upravljanje modulov LED uporablja elektronska krmilna naprava za nadzor svetlobnega vira, ki ni del modula LED, mora biti opremljena s posebnimi identifikacijskimi kodami, nazivno vhodno napetostjo in močjo.

4. HOMOLOGACIJA

4.1 Splošno

4.1.1 Homologacija se podeli, če vsi vzorci tipa žarometa, ki se predložijo v skladu z odstavkom 2, izpolnjujejo zahteve tega pravilnika.

4.1.2 Kjer združene, kombinirane ali integrirane svetilke izpolnjujejo zahteve več kot ene uredbe, se lahko namesti enotna mednarodna oznaka, če vsaka od združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk izpolnjuje določbe, ki veljajo zanjo.

4.1.3 Vsakemu homologiranemu tipu se dodeli številka homologacije. Prvi dve števki navajata spremembe, vključno z nedavnimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob izdaji homologacije. Ista pogodbenica ne sme dodeliti enake številke drugemu tipu žarometa, ki je zajet v tem pravilniku.

4.1.4 Obvestilo o podelitvi, razširitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije ali o dokončnem prenehanju proizvodnje tipa žarometa v skladu s tem pravilnikom se pošlje pogodbenicam Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu, ki je skladen z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku, z navedbami v skladu z odstavkom 2.2.1.1. 4.1.4.1 Če je žaromet opremljen z nastavljivim reflektorjem in če naj bi se žaromet uporabljal le v položajih vgradnje v skladu z navedbami iz odstavka 2.2.1.1, mora vlagatelj uporabnika na ustrezen način obvestiti o pravilnih položajih vgradnje.

4.1.5 Poleg oznake iz odstavka 3.1 se na vsak žaromet, ki je skladen s tipom, homologiranim v skladu s tem pravilnikom, na prostorih iz odstavka 3.2 namesti homologacijska oznaka, kakor je opisana v odstavkih 4.2 in 4.3.

4.2 Sestava homologacijske oznake

Homologacijsko oznako sestavljajo:

4.2.1 mednarodna homologacijska oznaka, ki jo sestavljajo: 4.2.1.1 krog, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo (4); 4.2.1.2 homologacijska številka iz odstavka 4.1.3;

4.2.2 naslednji dodatni simboli: 4.2.2.1 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve le za promet po levi strani cestišča, vodoravna puščica, ki, gledano od spredaj, kaže v desno, tj. na tisto stran cestišča, po kateri teče promet; 4.2.2.2 na žarometih, zasnovanih, da z ustrezno nastavitvijo optične enote ali žarnice z žarilno nitko ali modulov LED izpolnjujejo zahteve za oba prometna sistema, vodoravna puščica z dvema konicama, ki kažeta ena v levo, druga pa v desno; 4.2.2.3 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve tega pravilnika le za kratki svetlobni pramen, črka „C“ za žaromet razreda A ali črki „HC“ za žaromet razreda B; 4.2.2.4 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve tega pravilnika le za dolgi svetlobni pramen, črka „R“ za žaromet razreda A ali črki „HR“ za žaromet razreda B; 4.2.2.5 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve tega pravilnika za kratki in dolgi svetlobni pramen, črki „CR“ za žaromet razreda A ali „HCR“ za žaromet razreda B; 4.2.2.6 na žarometih z lečo iz plastičnega materiala črki „PL“ v bližini simbolov iz odstavkov 4.2.2.3 do 4.2.2.5; 4.2.2.7 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve tega pravilnika za dolgi svetlobni pramen, oznaka največje svetilnosti, izražena z referenčno oznako, kakor je določena v odstavku 6.3.4, nameščeno v bližini kroga, ki obkroža črko „E“; pri združenih ali integriranih žarometih za dolgi svetlobni pramen je treba oznako največje skupne svetilnosti dolgih svetlobnih pramenov navesti, kakor je določeno zgoraj.

4.2.3 V vsakem primeru morajo biti na homologacijskih obrazcih in obrazcih za sporočanje za države, ki so pogodbenice Sporazuma in uporabljajo ta pravilnik, določeni ustrezen način delovanja, uporabljen med preskusnim postopkom v skladu z odstavkom 1.1.1.1 Priloge 4, in dovoljene napetosti v skladu z odstavkom 1.1.1.2 Priloge 4. V ustreznih primerih je treba napravo označiti, kakor sledi: 4.2.3.1 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve tega pravilnika in so zasnovani tako, da žarilna nitka ali moduli LED, ki proizvajajo glavni kratki svetlobni pramen, ne svetijo hkrati s katero koli drugo svetlobno funkcijo, s katero so lahko integrirani, se za simbolom žarometa za kratki svetlobni pramen v homologacijski oznaki postavi poševnica (/); 4.2.3.2 na žarometih, ki so opremljeni z žarnicami z žarilno nitko in izpolnjujejo zahteve iz Priloge 4 k temu pravilniku samo pri napajalni napetosti 6 V ali 12 V, je treba v bližini nosilca žarnice z žarilno nitko navesti številko 24, prečrtano s poševnim križem (x).

4.2.4 Števki številke homologacije, ki navajata spremembe, vključno z nedavnimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob izdaji homologacije, in po potrebi zahtevana puščica se lahko označijo v bližini zgornjih dodatnih simbolov.

4.2.5 Znaki in simboli iz odstavkov 4.2.1 do 4.2.3 morajo biti jasno berljivi in neizbrisni. Lahko se namestijo na notranji ali zunanji (prozorni ali neprozorni) del žarometa, ki je neločljiv od prozornega dela žarometa, ki oddaja svetlobo. V vsakem primeru morajo biti vidni, ko se žaromet vgradi v vozilo ali ko je odprt premičen del, kot je pokrov motorja.

4.3 Namestitev homologacijske oznake

4.3.1 Samostojne svetilke

Na slikah 1 do 10 v Prilogi 2 k temu pravilniku so prikazani primeri sestave homologacijske oznake skupaj z zgoraj omenjenimi dodatnimi simboli.

4.3.2 Združene, kombinirane ali integrirane svetilke

4.3.2.1 Kadar se ugotovi, da združene, kombinirane ali integrirane svetilke izpolnjujejo zahteve več pravilnikov, se lahko namesti enotna mednarodna homologacijska oznaka, sestavljena iz kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo, ter številke homologacije. Ta homologacijska oznaka se lahko namesti kjer koli na združenih, kombiniranih ali integriranih svetilkah, če: 4.3.2.1.1 je vidna v skladu z odstavkom 4.2.5; 4.3.2.1.2 ni mogoče odstraniti nobenega dela združenih, kombiniranih ali integriranih žarometov, ki prepušča svetlobo, ne da bi pri tem odstranili tudi homologacijsko oznako.

4.3.2.2 Označi se identifikacijski simbol za vsako svetilko, ki ustreza pravilniku, v skladu s katerim je bila podeljena homologacija, skupaj z ustreznimi spremembami, ki vključujejo zadnje večje tehnične spremembe Pravilnika ob izdaji homologacije, in po potrebi tudi zahtevana puščica: 4.3.2.2.1 bodisi na ustrezni svetleči površini; 4.3.2.2.2 ali v skupini, tako da je jasno razpoznavna vsaka od združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk (glej štiri mogoče primere iz Priloge 2).

4.3.2.3 Velikost posameznih elementov enotne homologacijske oznake ne sme biti manjša od najmanjše velikosti, ki jo za najmanjšo posamezno oznako zahteva Pravilnik, v skladu s katerim je bila podeljena homologacija.

4.3.2.4 Vsakemu homologiranemu tipu se dodeli številka homologacije. Ista pogodbenica ne sme dodeliti enake številke za drug tip združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk, ki so zajete v tem pravilniku.

4.3.2.5 Slika 11 iz Priloge 2 k temu pravilniku ponazarja primere sestave homologacijskih oznak za združene, kombinirane ali integrirane svetilke skupaj z vsemi zgoraj navedenimi dodatnimi simboli.

4.3.3 Svetilke, katerih leče se uporabljajo za različne tipe žarometov in ki so lahko integrirane ali združene z drugimi svetilkami

Veljajo določbe iz odstavka 4.3.2.

4.3.3.1 Če se uporabi ista leča, je lahko označena z različnimi homologacijskimi oznakami, ki se nanašajo na različne tipe žarometov ali sklopov svetilk, pod pogojem, da ima ohišje žarometa, tudi če je neločljivo povezano z lečo, prostor, opisan v odstavku 3.2, in homologacijske oznake za dejanske funkcije. Če imajo različni tipi žarometov isto ohišje, je to lahko označeno z različnimi homologacijskimi oznakami.

4.3.3.2 Slika 12 iz Priloge 2 k temu pravilniku ponazarja primere sestave homologacijskih oznak, ki se nanašajo na zgornji primer.

B. TEHNIČNE ZAHTEVE ZA ŽAROMETE (5)

5. SPLOŠNE SPECIFIKACIJE

5.1 Vsi vzorci morajo biti skladni s specifikacijami iz odstavkov 6 do 8.

5.2 Žarometi so izdelani tako, da ohranijo predpisane fotometrične značilnosti in ob običajni uporabi njihovo delovanje ostane zadovoljivo kljub tresljajem, ki bi jim lahko bili izpostavljeni.

5.2.1 Žarometi morajo imeti napravo, ki omogoča, da se na vozilu nastavijo tako, da ustrezajo veljavnim predpisom. Takšne naprave ni treba namestiti na enote, pri katerih sta odsevnik in razpršilna leča neločljiva, če je uporaba takšnih enot omejena na vozila, na katerih je možno žaromet nastaviti na drugačen način.

Kjer sta žaromet za glavni kratki svetlobni pramen in žaromet za dolgi svetlobni pramen opremljena vsak s svojo žarnico z žarilno nitko ali moduli LED, mora naprava za nastavitev omogočati ločeno nastavitev glavnega kratkega in dolgega pramena.

5.2.2 Te določbe pa ne veljajo za sklope žarometov z nedeljivimi reflektorji. Za tovrstne sklope veljajo zahteve iz odstavka 6.3 tega pravilnika.

5.3 Žarometi morajo biti opremljeni z:

5.3.1 žarnicami z žarilno nitko, homologiranimi v skladu s Pravilnikom št. 37. Uporabi se lahko vsaka žarnica z žarilno nitko, zajeta v Pravilniku št. 37, če njene uporabe ne omejujejo Pravilnik št. 37 in spremembe, ki veljajo v času vloge za homologacijo. 5.3.1.1 Zasnova naprave mora biti takšna, da je mogoče žarnico z žarilno nitko namestiti samo v pravilno lego (6). 5.3.1.2 Nosilec žarnice z žarilno nitko mora biti skladen z značilnostmi iz publikacije IEC 60061. Velja list s podatki o nosilcu, ki ustreza uporabljeni kategoriji žarnice z žarilno nitko. 5.3.1.3 Pripomoček za krmiljenje napetosti na priključkih naprave je lahko zaradi poenostavitve, v mejah opredelitve iz Pravilnika št. 48, nameščen v ohišju žarometa. Vendar pa se za namene homologacije kratkega in/ali dolgega svetlobnega pramena v skladu z določbami tega pravilnika takšen pripomoček ne šteje za del žarometa in se odklopi med preskušanjem za preverjanje zmogljivosti v skladu z zahtevami tega pravilnika;

5.3.2 in/ali moduli LED: 5.3.2.1 elektronske krmilne naprave za nadzor svetlobnega vira, povezane z delovanjem modulov LED, če se uporabljajo, se štejejo za del žarometa; lahko so del modulov LED; 5.3.2.2 žaromet, če je opremljen z moduli LED, in moduli LED morajo biti skladni z ustreznimi zahtevami iz Priloge 10 k temu pravilniku. Skladnost z zahtevami se preskusi. 5.3.2.3 Skupni ciljni svetlobni tok vseh modulov LED, ki proizvajajo glavni kratki svetlobni pramen, ki se meri v skladu z odstavkom 5 Priloge 10, mora biti enak ali večji od 1 000 lumnov. 5.3.2.4 V primeru zamenljivega modula LED se tehnični službi na zadovoljiv način prikažeta odstranitev in zamenjava tega modula LED, kot je opisano v odstavku 1.4.1 Priloge 10.

5.4 Žarometi, zasnovani tako, da izpolnjujejo zahteve za vožnjo po desni in po levi strani cestišča, se lahko prilagodijo za določeno stran cestišča z ustrezno začetno nastavitvijo pri vgradnji v vozilo ali pa to izbirno nastavitev opravi voznik. Takšna začetna ali izbirna nastavitev lahko vključuje, na primer, vgradnjo optične enote v vozilo pod določenim kotom ali namestitev žarnice z žarilno nitko ali modulov LED, ki proizvajajo glavni kratki svetlobni pramen pod določenim kotom/lego glede na optično enoto. V vsakem primeru morata biti mogoči samo dve različni in natančno določeni nastavitvi, in sicer ena za vožnjo po desni in druga za vožnjo po levi strani cestišča, način izdelave pa mora onemogočiti nehoteni premik iz ene nastavitve v drugo ali nastavitev v vmesno lego. Če je žarnico z žarilno nitko ali module LED, ki proizvajajo glavni kratki svetlobni pramen, mogoče namestiti v dve različni legi, morajo biti deli za pritrditev žarnice z žarilno nitko ali modulov LED, ki proizvajajo glavni kratki svetlobni pramen, na reflektor zasnovani in izdelani tako, da je žarnica z žarilno nitko (ali moduli LED) v vsaki od teh dveh leg pritrjena tako natančno, kakor je zahtevano za žaromete, ki so namenjeni le za eno stran vožnje. Skladnost z zahtevami iz tega odstavka se preverja z vizualnim pregledom in po potrebi s poskusno namestitvijo.

5.5 V skladu z zahtevami Priloge 4 se izvedejo dodatni preskusi, s katerimi se zagotovi, da se fotometrično delovanje ni preveč spremenilo.

5.6 Svetlobno prepustni deli iz plastičnega materiala se preskusijo v skladu z zahtevami iz Priloge 6.

5.7 Na žarometih, zasnovanih tako, da zagotavljajo izmenično dolgi in kratki svetlobni pramen ali kratki in/ali dolgi svetlobni pramen, zasnovan tako, da lahko sveti v ovinek, mora biti vsaka mehanska, elektromehanska ali druga naprava, ki je v ta namen vgrajena v žaromet, izdelana tako, da:

5.7.1 je naprava dovolj vzdržljiva, da pri običajnih pogojih uporabe vzdrži 50 000 postopkov. Za preverjanje, ali je ta zahteva izpolnjena, lahko tehnična služba, ki izvaja homologacijske preskuse: (a) zahteva, da vlagatelj zagotovi opremo, ki je potrebna za izvedbo preskusa; (b) ne izvede preskusa, če je žarometu, ki ga predloži vložnik, priloženo poročilo o preskusu, ki ga je izdala tehnična služba, ki izvaja homologacijske preskuse za enako izdelane (sestavljene) žaromete, in potrjuje skladnost s to zahtevo.

5.7.2 V primeru okvare svetilnost nad črto H-H ne sme presegati vrednosti za kratki svetlobni pramen v skladu z odstavkom 6.2.4; poleg tega tega mora biti v preskusni točki 25 V (črta V-V, 1,72 D) na žarometih, zasnovanih za kratki in/ali dolgi svetlobni pramen, ki lahko sveti v ovinek, najmanjša svetilnost vsaj 2 500 cd. Tehnična služba, ki izvaja homologacijske preskuse, pri preskusih za preverjanje skladnosti s temi zahtevami upošteva navodila vlagatelja.

5.7.3 Glavni kratki svetlobni pramen ali dolgi svetlobni pramen se vedno proizvede tako, da se mehanizem ne more ustaviti v kakem vmesnem položaju;

5.7.4 uporabnik ne more z navadnimi orodji spremeniti oblike ali položaja gibljivih delov.

5.8 Postavitev osvetlitve za različne razmere v prometu

5.8.1 Za žaromete, zasnovane tako, da izpolnjujejo zahteve le za vožnjo po eni strani cestišča (po desni ali levi strani), se sprejmejo ustrezni ukrepi, da se prepreči zaslepitev udeležencev v prometu v državi, v kateri je stran vožnje nasprotna tisti, za katero je izdelan žaromet (7). Ti ukrepi so lahko:

(a) zatemnitev dela zunanje površine leče žarometa;

(b) premik svetlobnega pramena navzdol; vodoravni premik je dovoljen;

(c) kateri koli drug ukrep za odpravo ali zmanjšanje asimetričnega dela svetlobnega pramena.

5.8.2 Po uporabi teh ukrepov morajo biti, brez spremembe nastavitve glede na začetno stran vožnje, izpolnjene naslednje zahteve glede svetilnosti:

5.8.2.1 kratki svetlobni pramen, zasnovan za vožnjo po desni strani cestišča in prilagojen vožnji po levi strani cestišča: pri 0,86D-1,72L najmanj 2 500 cd; pri 0,57U-3,43R največ 880 cd.

5.8.2.2 kratki svetlobni pramen, zasnovan za vožnjo po levi strani cestišča in prilagojen vožnji po desni strani cestišča: pri 0,86D-1,72R najmanj 2 500 cd; pri 0,57U-3,43L največ 880 cd.

5.9 Pri žarometu za kratki svetlobni pramen, ki ima svetlobni vir ali module LED, ki proizvajajo glavni kratki svetlobni pramen in imajo skupni ciljni svetlobni tok večji od 2 000 lumnov, se v točki 9 obrazca za sporočanje iz Priloge 1 navede sklic. Ciljni svetlobni tok modulov LED se izmeri v skladu z odstavkom 5 Priloge 10.

5.10 Opredelitve iz odstavkov 2.7.1.1.3 in 2.7.1.1.7 Pravilnika št. 48 omogočajo uporabo modulov LED, ki lahko vsebujejo nosilce za druge svetlobne vire. Ne glede na to določbo ni dovoljeno kombiniranje svetlečih diod in drugih svetlobnih virov za glavni kratki svetlobni pramen ali prispevek k osvetlitvi ovinka ali posamezni dolgi svetlobni pramen, kot je določen s to uredbo.

5.11 Modul LED mora biti:

(a) odstranljiv z naprave le z orodjem, razen če je v sporočilu navedeno, da je modul LED nezamenljiv, in

(b) zasnovan tako, da ga tudi z orodjem ni mogoče mehansko zamenjati z nobenim homologiranim zamenljivim svetlobnim virom.

6. OSVETLJENOST

6.1 Splošne določbe

6.1.1 Žarometi morajo biti izdelani tako, da dajejo primerno neslepečo osvetljenost pri kratkem svetlobnem pramenu in dobro osvetljenost pri dolgem svetlobnem pramenu. Žaromet lahko sveti v ovinek z vključitvijo dodatnega svetlobnega vira z žarilno nitko oziroma enega ali več modulov LED, ki so del žarometa za kratki svetlobni pramen.

6.1.2 Svetilnost, ki jo proizvaja žaromet, se meri na razdalji 25 m s fotoelektrično celico, katere uporabna površina obsega kvadrat s stranico 65 mm. Točka HV je središčna točka koordinatnega sistema z navpično polarno osjo. Črta h je horizontala, ki poteka skozi točko HV (glej Prilogo 3 k temu pravilniku).

6.1.3 Poleg modulov LED se žarometi preverijo s standardno (etalonsko) brezbarvno žarnico z žarilno nitko, zasnovano za nazivno napetost 12 V.

6.1.3.1 Med pregledom žarometa se napetost na sponkah žarnice z žarilno nitko uravnava tako, da se proizvede referenčni svetlobni tok pri 13,2 V, kakor je za vsako žarnico z žarilno nitko navedeno v ustreznem podatkovnem listu v Pravilniku št. 37.

Vendar lahko vložnik pri uporabi žarnice z žarilno nitko kategorije H9 ali H9B za glavni kratki svetlobni pramen izbere referenčni svetlobni tok pri 12,2 V ali 13,2 V, kot je navedeno v ustreznem podatkovnem listu Pravilnika št. 37, in v točki 9 obrazca za obveščanje iz Priloge 1 navede, katera napetost je bila izbrana za homologacijo.

6.1.3.2 Zaradi zaščite standardne (etalonske) žarnice z žarilno nitko v postopku fotometričnih meritev, se lahko meritve izvedejo pri svetlobnem toku, ki se razlikuje od referenčnega svetlobnega toka pri 13,2 V. Če se tehnična služba odloči za izvajanje meritev na tak način, se svetilnost popravi tako, da se izmerjena vrednost za preverjanje skladnosti s fotometričnimi zahtevami pomnoži s faktorjem Flamp standardne (etalonske) žarnice z žarilno nitko, pri čemer je:

Fžarnica = Φreferenca / Φpreskus

Φreferenca je referenčni svetlobni tok pri napetosti 13,2 V, kakor je navedeno na ustreznem podatkovnem listu Pravilnika št. 37

Φpreskus je dejanski svetlobni tok, ki se uporablja za merjenje.

Vendar ta postopek ni dovoljen, kadar se izbere referenčni svetlobni tok 12,2 V, kakor je opredeljeno v podatkovnem listu za kategorijo H9 ali H9b.

6.1.3.3 Žaromet se šteje za sprejemljivega, če izpolnjuje zahteve odstavka 6 vsaj z eno standardno (etalonsko) žarnico z žarilno nitko, ki se lahko predloži skupaj z žarometom.

6.1.4 Moduli LED se izmerijo pri napetosti 6,3 V, 13,2 V ali 28 V, razen če ta pravilnik določa drugače. Moduli LED, ki jih upravlja elektronska krmilna naprava za nadzor svetlobnega vira, se izmerijo po navodilih vložnika.

6.1.5 V primeru žarometov, opremljenih z moduli LED in žarnicami z žarilno nitko, se del žarometa z žarnicami z žarilno nitko preskusi v skladu z odstavkom 6.1.3, del žarometa z moduli LED pa se oceni v skladu z določbami odstavka 6.1.4. Ta rezultat se nato prišteje prejšnjemu rezultatu, pridobljenemu pri preskusu žarnic z žarilno nitko.

6.2 Določbe glede dolgih svetlobnih pramenov

6.2.1 Porazdelitev svetilnosti žarometa za glavni kratki svetlobni pramen vključuje mejo zastiranja (glej sliko 1), ki omogoča pravilno nastavitev žarometa za fotometrične meritve in usmeritev na vozilu.

Meja zastiranja je sestavljena iz:

(a) pri svetlobnih pramenih za vožnjo po desni strani cestišča: (i) ravnega „vodoravnega dela“ na levi; (ii) dvignjenega dela na desni;

(b) pri svetlobnih pramenih za vožnjo po levi strani cestišča: (i) ravnega „vodoravnega dela“ na desni; (ii) dvignjenega dela na levi.

V obeh primerih je rob dvignjenega dela oster.

6.2.2 Žaromet se vidno usmeri s pomočjo meje zastiranja (glej sliko 1). Usmeritev se izvede z ravnim navpičnim zaslonom, ki je postavljen na razdalji 10 m ali 25 m (kot je navedeno v točki 9 Priloge 1) pred žarometom in pravokotno na H-V osi, kot je prikazano v Prilogi 3 k temu pravilniku. Zaslon mora biti dovolj širok, da omogoča pregled in nastavitev meje zastiranja za kratki svetlobni pramen vsaj v razponu 5° na obeh straneh črte V-V.

6.2.2.1 Za navpično nastavitev: vodoravni del meje zastiranja se premakne navzgor nad črto B in se nastavi v nazivni položaj, en odstotek (0,57 stopinje) pod črto H-H;

Slika 1

Opomba: Razmerje je drugačno za navpične in vodoravne črte.

6.2.2.2 za vodoravno nastavitev: dvignjeni del meje zastiranja se premakne:

za vožnjo po desni strani z desne na levo in se po premiku nastavi vodoravno tako, da: (a) nad črto 0,2° D dvignjeni del ne presega črte A na levi; (b) na črti 0,2° D ali pod dvignjenim delom seka črto A; ter (c) prelom se v glavnem nahaja v območju ± 0,5 stopinje levo ali desno od črte V-V; ali

za vožnjo po levi strani z leve na desno in se po premiku nastavi vodoravno tako, da: (a) nad črto 0,2° D dvignjeni del ne presega črte A na desni; (b) na črti 0,2° D ali pod dvignjenim delom seka črto A; ter (c) je prelom predvsem na črti V-V;

6.2.2.3 Kadar tako usmerjen žaromet ne izpolnjuje zahtev iz odstavkov 6.2.4 do 6.2.6 in 6.3, se njegova nastavitev lahko spremeni, če se os svetlobnega pramena ne premakne:

vodoravno od črte A za več kot: (a) 0,5° na levo ali 0,75° na desno za vožnjo po desni strani; ali (b) 0,5° na desno ali 0,75° na levo za vožnjo po levi strani; ter

navpično največ 0,25° navzgor ali navzdol od črte B;

6.2.2.4 vendar se v primeru, če ni mogoče izvesti večkratne navpične nastavitve na želeni položaj z dovoljenim odstopanjem iz odstavka 6.2.2.3, uporabi metoda z instrumenti iz odstavkov 2 in 3 Priloge 9, da se preskusi skladnost s potrebno minimalno kakovostjo meje zastiranja in izvede navpična in vodoravna nastavitev svetlobnega pramena.

6.2.3 Kadar je žaromet usmerjen tako, mora, če se njegova homologacija zahteva le za kratki svetlobni pramen (8), izpolnjevati le zahteve iz odstavkov 6.2.4 do 6.2.6; če je predviden za kratki in dolgi svetlobni pramen, mora izpolnjevati zahteve iz odstavkov 6.2.4 do 6.2.6 in 6.3.

6.2.4 Kratki svetlobni pramen mora ustrezati svetilnostim na preskusnih točkah, ki so navedene v spodnjih preglednicah in na sliki B v Prilogi 3 (ali prezrcaljenim prek črte V-V za vožnjo po levi strani):

Žarometi za vožnjo po desni strani cestišča (10) Žarometi razreda A Žarometi razreda B Označevanje preskusnih točk Kotne koordinate preskusne točke – v stopinjah Zahtevana svetilnost cd Zahtevana svetilnost cd Maks. Min. Maks. Min. B 50 L 0,57U, 3,43L 350 350 BR 1,0 U, 2,5R 1 750 1 750 75 R 0,57D, 1,15R 5 100 10 100 75 L 0,57D, 3,43L 10 600 10 600 50 L 0,86D, 3,43L 13 200 (11) 13 200 (11) 50 R 0,86D, 1,72R 5 100 10 100 50 V 0,86D, 0 5 100 25 L 1,72D, 9,0L 1 250 1 700 25 R 1,72D, 9,0R 1 250 1 700 Katera koli točka v območju III (omejenem z naslednjimi koordinatami v stopinjah) 8 L 8 L 8 R 8 R 6 R 1,5 R V-V 4 L 1 U 4 U 4 U 2 U 1,5 U 1,5 U H-H H-H 625 625 Katera koli točka v območju IV (0,86D do 1,72D, 5,15 L do 5,15 R) 1 700 2 500 Katera koli točka v območju I (1,72D do 4D, 9L do 9R) 17 600 < 2I (9) Opomba: v preglednici: črka L pomeni, da je točka ali segment na levi strani črte V-V; črka R pomeni, da je točka ali segment na desni strani črte V-V; črka U pomeni, da je točka ali segment nad črto H-H; črka D pomeni, da je točka ali segment pod črto H-H.





Žarometi za vožnjo po desni strani cestišča (**) Preskusna točka Kotne koordinate Stopinje Zahtevana svetilnost - cd min. 1 4U, 8L točke 1 + 2 + 3 190 2 4U, 0 3 4U, 8R 4 2U, 4L točke 4 + 5 + 6 375 5 2U, 0 6 2U, 4R 7 0, 8L 65 8 0, 4L 125

6.2.5 V območjih I, II, III in IV niso dopustna stranska odstopanja, ki bi zmanjšala dobro vidljivost.

6.2.6 Žarometi, zasnovani tako, da izpolnjujejo zahteve za vožnjo po desni-in levi-strani cestišča, morajo v obeh nastavitvah optične enote ali modulov LED, ki proizvajajo glavni kratki svetlobni pramen ali žarnice z žarilno nitko izpolnjevati zgornje zahteve, določene za ustrezno smer prometa.

6.2.7 Zahteve iz odstavka 6.2.4 se uporabljajo tudi za žaromete, ki so zasnovani tako, da svetijo v ovinek, in/ali ki vključujejo dodaten svetlobni vir ali module LED iz odstavka 6.2.8.2. V primeru žarometa, zasnovanega tako, da sveti v ovinek, se lahko nastavitev spremeni, če se os svetlobnega pramena ne premakne navpično za več kot 0,2°.

6.2.7.1 Če žaromet sveti v ovinek:

6.2.7.1.1 z vrtenjem kratkega svetlobnega pramena ali vodoravnim premikanjem preloma meje zastiranja se meritve izvedejo po ponovni vodoravni usmeritvi celotnega sestavljenega žarometa, npr. z goniometrom;

6.2.7.1.2 s premikanjem enega ali več optičnih delov žarometa brez vodoravnega premikanja preloma meje zastiranja se meritve izvedejo tako, da so ti deli v skrajnem delovnem položaju;

6.2.7.1.3 z dodatnim svetlobnim virom z žarilno nitko ali enim ali več moduli LED brez vodoravnega premikanja preloma meje zastiranja se meritve izvedejo tako, da so ta svetlobni vir ali moduli LED vključeni.

6.2.8 Za glavni kratki svetlobni pramen je dovoljen le en svetlobni vir z žarilno nitko ali en ali več modulov LED. Dodatni svetlobni viri ali moduli LED so dovoljeni le pod naslednjimi pogoji (glej Prilogo 10):

6.2.8.1 v žarometu za kratki svetlobni pramen se lahko uporablja en dodaten svetlobni vir v skladu s Pravilnikom št. 37 ali en ali več dodatnih modulov LED, da lahko žaromet sveti v ovinek;

6.2.8.2 v žarometu za kratki svetlobni pramen se lahko uporablja en dodaten svetlobni vir v skladu s Pravilnikom št. 37 in/ali en ali več modulov LED, da se ustvari infrardeče sevanje. Svetlobni vir oziroma moduli LED se vključijo le hkrati z glavnim svetlobnim virom oziroma moduli LED. V primeru okvare glavnega svetlobnega vira ali enega ali več glavnih modulov LED, se mora ta dodatni svetlobni vir in/ali moduli LED samodejno izklopiti.

6.2.8.3 V primeru okvare dodatnega svetlobnega vira z žarilno nitko ali enega ali več dodatnih modulov LED mora žaromet še naprej izpolnjevati zahteve za kratki svetlobni pramen.

6.3 Določbe glede dolgih svetlobnih pramenov

6.3.1 Pri žarometih, zasnovanih za dolgi in kratki svetlobni pramen, se meritve svetilnosti dolgega svetlobnega pramena izvedejo z isto nastavitvijo žarometa kot pri meritvah iz odstavkov 6.2.4 do 6.2.6; če je žaromet zasnovan le za dolgi svetlobni pramen, se nastavi tako, da je območje največje svetilnosti na presečišču črt H-H in V-V; takšen žaromet mora izpolnjevati le zahteve iz odstavka 6.3. V primeru, ko se za dolgi svetlobni pramen uporablja več svetlobnih virov, se za določitev najvišje vrednosti svetilnosti (IM) uporabi njihovo skupno delovanje.

6.3.2 Ne glede na tip svetlobnega vira (moduli LED ali svetlobni viri z žarilno nitko), ki proizvaja glavni kratki svetlobni pramen, se za vsak posamezen dolgi svetlobni pramen lahko uporabi več svetlobnih virov, bodisi:

(a) svetlobni viri z žarilno nitko iz Pravilnika št. 37; ali

(b) moduli LED.

6.3.3 V zvezi s sliko C iz Priloge 3 in spodnjo preglednico mora porazdelitev svetilnosti izpolnjevati naslednje zahteve:

Žarometi razreda A Žarometi razreda B Preskusna točka Kotne koordinate – v stopinjah Zahtevana svetilnost cd Zahtevana svetilnost cd min. min. Imax 27 000 40 500 H-5L 0,0, 5,0 L 3 400 5 100 H-2,5L 0,0, 2,5 L 13 500 20 300 H-2,5R 0,0, 2,5 R 13 500 20 300 H-5R 0,0, 5,0 R 3 400 5 100

6.3.3.1 Presečišče (HV) črt h-h in v-v mora biti znotraj krivulje izoluks za 80 odstotkov največje svetilnosti (Imax).

6.3.3.2 Največja vrednost (IM) v nobenem primeru ne sme presegati 215 000 cd.

6.3.4 Referenčna oznaka (I′M) te največje svetilnosti iz odstavka 6.3.3.2 se dobi z razmerjem:

I′M = IM /4 300

Ta vrednost se zaokroži na vrednost 7,5 – 10 – 12,5 – 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40 – 45 – 50.

6.4 Za žaromete z nastavljivim reflektorjem se uporabljajo zahteve iz odstavkov 6.2 in 6.3 za vsak položaj vgradnje iz odstavka 2.1.3. Za preverjanje se uporabi naslednji postopek:

6.4.1 Vsak uporabljeni položaj je prikazan na preskusnem goniometru na podlagi črte, ki združuje središče vira svetlobe in točke HV na zaslonu, v katerega je usmerjen pramen. Nastavljivi reflektor se nato premakne v takšen položaj, da svetlobni vzorec na zaslonu ustreza predpisom za usmerjanje iz odstavkov 6.2.1 do 6.2.2.3 in/ali 6.3.1;

6.4.2 ko je reflektor pritrjen v skladu z odstavkom 6.4.1, mora žaromet izpolnjevati ustrezne fotometrične zahteve iz odstavkov 6.2 in 6.3;

6.4.3 dodatni preskusi se izvedejo po navpičnem premiku reflektorja iz prvotnega položaja za ± 2° ali vsaj v najvišji položaj, če je manj kot 2°, s pomočjo naprave za nastavitev žarometov. Po ponovni usmeritvi celotnega žarometa (npr. s pomočjo goniometra) v ustrezno nasprotno smer se izhodna svetloba v naslednjih smereh nadzoruje in je v okviru naslednjih omejitev: kratki svetlobni pramen : točki HV in 75 R (oziroma 75 L); dolgi svetlobni pramen : IM in točka HV (odstotek od IM).

6.4.4 Če je vložnik navedel več kot en položaj vgradnje, se za vse ostale položaje ponovi postopek iz odstavkov 6.4.1 do 6.4.3;

6.4.5 če vložnik ni zahteval posebnih položajev vgradnje, se za meritve iz odstavkov 6.2 in 6.3 žaromet usmeri z napravo za nastavitev žarometov v srednji legi. Dodatni preskus iz odstavka 6.4.3 se izvede tako, da se reflektor premakne v skrajna položaja (namesto + 2°), in sicer s pomočjo naprave za nastavitev žarometov.

7. BARVA

7.1 Barva oddane svetlobe mora biti bela.

8. MERITEV MOTENJA

Izmeriti je treba motenje, ki ga povzroči kratki svetlobni pramen žarometov (12).

C. NADALJNJE UPRAVNE DOLOČBE

9. SPREMEMBA TIPA ŽAROMETA IN RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE

9.1 O vseh spremembah tipa žarometa se uradno obvesti homologacijski organ, ki je tip žarometa homologiral. Zadevni organ lahko potem: 9.1.1 meni, da spremembe verjetno ne bodo imele občutnih škodljivih učinkov in da žaromet v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve; ali 9.1.2 od tehnične službe, pristojne za izvajanje preskusov, zahteva dodatno poročilo o preskusu.

9.2 Potrditev ali zavrnitev homologacije se z navedbo sprememb po postopku iz odstavka 4.1.4 sporoči pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik

9.3 Pristojni organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli serijsko številko vsakemu obrazcu za sporočanje, pripravljenemu za takšno razširitev, in o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, z obrazcem za sporočanje, ki je skladen z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

10. SKLADNOST PROIZVODNJE

Skladnost proizvodnih postopkov mora biti v skladu z Dodatkom 2 k Sporazumu (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) glede naslednjih zahtev:

10.1 Žarometi, homologirani v skladu s tem pravilnikom, se izdelajo skladno s homologiranim tipom, tako da izpolnjujejo zahteve iz odstavkov 6 in 7.

10.2 Izpolnjene morajo biti minimalne zahteve za skladnost postopkov za nadzor proizvodnje, določene v Prilogi 5 k temu pravilniku.

10.3 Izpolnjene morajo biti minimalne zahteve za vzorčenje, ki ga opravi inšpektor, iz Priloge 7 k tej uredbi.

10.4 Organ, ki je podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri metode nadzora skladnosti, ki se uporabljajo v vsakem proizvodnem obratu. Običajno se preverjanje izvede enkrat na vsaki dve leti.

10.5 Pri tem se ne upoštevajo žarometi z očitnimi okvarami.

10.6 Referenčna oznaka se ne upošteva.

10.7 Merilne točke od 1 do 8 iz odstavka 6.2.4 tega pravilnika se ne upoštevajo.

11. KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE

11.1 Homologacija, ki je bila podeljena za tip žarometa v skladu s to uredbo, se lahko prekliče, če zahteve niso izpolnjene ali če ima žaromet homologacijsko oznako, ki ni v skladu s homologiranim tipom.

11.2 Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je podelila, o tem nemudoma uradno obvesti ostale pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom na obrazcu iz Priloge 1 k temu pravilniku.

12. DOKONČNO PRENEHANJE PROIZVODNJE

Če imetnik homologacije povsem preneha proizvajati tip žarometa, homologiran v skladu s tem pravilnikom, o tem obvesti organ, ki je podelil homologacijo. Ko ta organ prejme ustrezno sporočilo, o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom na obrazcu iz Priloge 1 k temu pravilniku.

13. IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, KI IZVAJAJO HOMOLOGACIJSKE PRESKUSE, IN HOMOLOGACIJSKIH ORGANOV

Pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, Sekretariatu Združenih narodov sporočijo imena in naslove tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter homologacijskih organov, ki podeljujejo homologacije in se jim pošljejo potrdila, izdana v drugih državah, ki potrjujejo podelitev, razširitev, zavrnitev ali preklic homologacije oziroma dokončno prenehanje proizvodnje.

14. PREHODNE DOLOČBE

14.1 Od začetka veljavnosti sprememb 01 k temu pravilniku ne sme nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, zavrniti podelitve homologacij v skladu s tem pravilnikom, kakor je bil spremenjen s spremembami 01.

14.2 Da bi tehničnim službam omogočili posodobitev preskusne opreme, ne sme nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, 60 mesecev od začetka veljavnosti sprememb 01 tega pravilnika v zvezi s spremembami, ki so bile uvedene s spremembami 01 glede postopkov za fotometrično preskušanje, ki vključujejo uporabo krogelnega koordinatnega sistema in določitev vrednosti svetilnosti, zavrniti podelitve homologacij v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 01, kadar se obstoječa preskusna oprema uporablja z ustrezno pretvorbo vrednosti, ki je sprejemljiva za organ, pristojen za homologacijo.

14.3 Po 60 mesecih od začetka veljavnosti Sprememb 01 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, podelijo homologacije le, če žaromet izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s Spremembami 01.

14.4 Obstoječe homologacije žarometov, ki so bile podeljene v skladu s tem pravilnikom pred začetkom veljavnosti sprememb 01, so veljavne brez časovne omejitve.

14.5 Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, ne smejo zavrniti razširitve homologacij, podeljenih v skladu s prejšnjimi spremembami tega pravilnika.

(1) Ta pravilnik ne preprečuje možnosti, da pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prepove uporabo žarometa s plastično lečo, homologiranega po tem pravilniku, skupaj z mehansko napravo za čiščenje žarometov (z brisalniki).

(2) Kot je opredeljeno v Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 2, odst. 2.

(3) Če je leča neločljivo povezana z ohišjem žarometa, zadošča enkratna oznaka v skladu z odstavkom 4.2.5.

(4) številčne oznake pogodbenic Sporazuma iz leta 1958 so navedene v Prilogi 3 h Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Sprem.1;

(5) Tehnične zahteve za žarnice z žarilno nitko: glej Pravilnik št. 37.

(6) Šteje se, da žaromet izpolnjuje zahteve iz tega odstavka, če se lahko žarnica z žarilno nitko z lahkoto namesti v žaromet in je pozicionirne nastavke mogoče pravilno vstaviti v reže tudi v temi.

(7) Navodila za vgradnjo žarometov s temi ukrepi so v Pravilniku št. 48.

(8) Tak poseben žaromet za „kratki svetlobni pramen“ lahko vključuje dolgi svetlobni pramen, za katerega zahteve ne veljajo.

(9) dejansko izmerjena vrednost v točki 50 R / 50 L

(10) za vožnjo po levi strani cestišča se črka R nadomesti s črko L in obratno.

(11) V primeru žarometa, v katerem moduli LED oddajajo kratki svetlobni pramen v povezavi z elektronsko krmilno napravo za nadzor svetlobnega vira, izmerjena vrednost ne sme presegati 18 500 cd.

(12) Ta zahteva bo predmet priporočila homologacijskim organom.

PRILOGA 1 OBVEŠČANJE (največji format: A4 (210 × 297 mm))

PRILOGA 2 PRIMERI HOMOLOGACIJSKIH OZNAK Slika 1 Slika 2 a ≥ 8 mm (na steklu) a ≥ 5 mm (na plastičnem materialu) Žaromet z eno od zgornjih homologacijskih oznak je bil homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 112 pod številko homologacije 243 in izpolnjuje zahteve tega pravilnika, kot je bil spremenjen s Spremembami 01. Kratki svetlobni pramen je zasnovan le za vožnjo po desni strani cestišča. Črki CR (slika 1) označujeta, da gre za kratki in dolgi svetlobni pramen žarometa razreda A, črke HCR (slika 2) pa, da gre za kratki in dolgi svetlobni pramen žarometa razreda B. Številka 30 označuje, da je največja svetilnost dolgega svetlobnega pramena med 123 625 in 145 125 kandelami. Opomba: Številka homologacije in dodatni simboli morajo biti v bližini kroga in bodisi nad bodisi pod črko „E“ ali desno ali levo od te črke. Števke v številki homologacije morajo biti na isti strani črke „E“ in obrnjene v isto smer. V številkah homologacij se je treba izogibati uporabi rimskih številk, da ne pride do zamenjave z drugimi simboli. Slika 3 Slika 4 a Slika 4 b Žaromet z zgornjo homologacijsko oznako izpolnjuje zahteve tega pravilnika v zvezi s kratkim in dolgim svetlobnim pramenom in je zasnovan: Slika 3: Razred A le za vožnjo po levi strani cestišča. Sliki 4a in 4b: Razred B za vožnjo po obeh straneh cestišča z ustrezno nastavitvijo optične enote ali žarnice z žarilno nitko na vozilu. Slika 5 Slika 6 Žaromet z zgornjo homologacijsko oznako je žaromet z lečo iz plastičnega materiala, ki izpolnjuje zahteve tega pravilnika le v zvezi s kratkim svetlobnim pramenom in je zasnovan: Slika 5: Razred A za vožnjo po obeh straneh cestišča. Slika 6: Razred B le za vožnjo po desni strani cestišča. Slika 7 Slika 8 Žaromet z zgornjo homologacijsko oznako je žaromet, ki izpolnjuje zahteve tega pravilnika: Slika 7: za razred B le v zvezi s kratkim svetlobnim pramenom in je zasnovan le za vožnjo po levi strani cestišča. Slika 8: za razred A le v zvezi z dolgim svetlobnim pramenom. Slika 9 Slika 10 Identifikacija žarometa z lečo iz plastičnega materiala, ki izpolnjuje zahteve tega pravilnika: Slika 9: za razred B v zvezi s kratkim in dolgim svetlobnim pramenom ter je zasnovan le za vožnjo po desni strani cestišča. Slika 10: za razred B le v zvezi s kratkim svetlobnim pramenom in je zasnovan le za vožnjo po desni strani cestišča. Kratki svetlobni pramen ne sme svetiti hkrati z dolgim svetlobnim pramenom in/ali drugim integriranim žarometom. Slika 11 Poenostavljeno označevanje združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk (Navpične in vodoravne črte prikazujejo obliko svetlobnosignalne naprave. Črte niso del homologacijske oznake.) Vzorec A Vzorec B Vzorec C Vzorec D Opomba: Štirje primeri, prikazani zgoraj, ustrezajo svetlobni napravi s homologacijsko oznako, ki vključuje: sprednjo pozicijsko svetilko, homologirano v skladu s spremembami 02 Pravilnika št. 7, žaromet razreda B s kratkim svetlobnim pramenom za vožnjo po desni in levi strani cestišča ter dolgim svetlobnim pramenom z največjo svetilnostjo med 123 625 in 145 125 kandelami (kot označuje številka 30), homologiran v skladu z zahtevami tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 01, z vgrajeno lečo iz plastičnega materiala, žaromet za meglo, ki je bil homologiran v skladu s spremembami 02 Pravilnika št. 19 in vključuje lečo iz plastičnega materiala, sprednjo smerno svetilko kategorije 1a, homologirano v skladu s spremembami 01 Pravilnika št. 6. Slika 12 Svetilka, integrirana z žarometom Primer 1 Zgornji primer ustreza oznaki leče iz plastičnega materiala, ki je predvidena za uporabo v različnih tipih žarometov, in sicer: bodisi v žarometu razreda B za kratki svetlobni pramen, zasnovanem za vožnjo po obeh straneh cestišča, in za dolgi svetlobni pramen z največjo svetilnostjo med 123 625 in 145 125 kandelami (kot označuje številka 30), ki je bil homologiran v Nemčiji (E1) v skladu z zahtevami tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 01, ki je integriran s sprednjo pozicijsko svetilko, homologirano v skladu s spremembami 02 k Pravilniku št. 7; ali v žarometu razreda A za kratki svetlobni pramen, zasnovanem za vožnjo po obeh straneh cestišča, in za dolgi svetlobni pramen z največjo svetilnostjo med 48 375 in 64 500 cd (kot označuje številka 12,5), ki je bil homologiran v Nemčiji (E1) v skladu z zahtevami tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 01, ki je integriran z: enako sprednjo pozicijsko svetilko kot zgoraj; ali tudi s katerim koli izmed omenjenih žarometov, ki je homologiran kot posamična svetilka. Ohišje žarometa mora biti označeno z edino veljavno številko homologacije, npr.: Primer 2 Zgornji primer ustreza oznaki leče iz plastičnega materiala, ki je uporabljena v enoti iz dveh žarometov, homologirani v Franciji (E2) s številko homologacije 81151 in sestavljeni iz: žarometa razreda B za kratki svetlobni pramen in dolgi svetlobni pramen z največjo svetilnostjo med x in y kandelami, ki izpolnjuje zahteve tega pravilnika, ter žarometa razreda B za dolgi svetlobni pramen, zasnovanega za vožnjo po obeh straneh cestišča, z največjo svetilnostjo med w in z kandelami, ki izpolnjuje zahteve tega pravilnika, pri čemer je največja skupna svetilnost obeh dolgih svetlobnih pramenov med 123 625 in 145 125 kandelami. Slika 13 Moduli LED Modul LED z zgornjo identifikacijsko kodo modula svetlobnega vira je bil homologiran skupaj z žarometom, homologiranim v Italiji (E3) pod številko homologacije 17325.

PRILOGA 3 KROGELNI KOORDINATNI MERILNI SISTEM IN LOKACIJE PRESKUSNIH TOČK Slika A Krogelni koordinatni merilni sistem Slika B Kratki svetlobni snop za vožnjo po desni strani cestišča Položaji preskusnih točk za vožnjo po levi strani cestišča se prezrcalijo prek črte v-v Slika C Preskusne točke za dolgi svetlobni pramen

PRILOGA 4 PRESKUSI STABILNOSTI FOTOMETRIČNIH LASTNOSTI DELUJOČIH ŽAROMETOV Preskusi celotnih žarometov Potem ko se v skladu s predpisi tega pravilnika izmerijo fotometrične vrednosti v točki za Imax za dolgi svetlobni pramen in v točkah HV, 50 R, B 50 L za kratki svetlobni pramen (ali HV, 50 L, B 50 R za žaromete, zasnovane za vožnjo po levi strani cestišča), se preskusi stabilnost fotometričnih lastnosti celotnega delujočega žarometa. „Celotni žaromet“ pomeni celotno svetilko, skupaj z drugimi deli in svetilkami, ki bi utegnili vplivati na njeno oddajanje toplote. Preskusi se izvajajo: (a) v suhem in mirnem ozračju pri temperaturi okolice 23 °C ± 5 °C, pri čemer mora biti preskusni vzorec pritrjen na nosilec tako, kakor bi bil pravilno nameščen na vozilu; (b) pri zamenljivih svetlobnih virih: s serijsko proizvedenimi svetlobnimi viri z žarilno nitko, ki so se starali najmanj eno uro, ali serijsko proizvedenimi svetlobnimi viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu in so se starali najmanj 15 ur, ali serijsko proizvedenimi moduli LED, ki so se starali najmanj 48 ur in so se pred začetkom preskusov iz tega pravilnika ohladili na temperaturo okolice. Uporabijo se moduli LED, ki jih je predložil vlagatelj. Merilna oprema mora biti enaka opremi, ki se uporablja med homologacijskimi preskusi žarometov. Preskusni vzorec se preveri brez odstranitve ali ponovne nastavitve v njegovem preskusnem držalu. Uporabi se svetlobni vir iz kategorije, določene za navedeni žaromet. 1. Preskus stabilnosti fotometričnih lastnosti 1.1 Čist žaromet Žaromet mora delovati 12 ur, kakor je opisano v odstavku 1.1.1, in mora biti pregledan, kakor je predpisano v odstavku 1.1.2. 1.1.1 Postopek preskušanja (1) Žaromet naj deluje določen čas, in sicer: (a) če je potrebna homologacija samo ene funkcije osvetlitve (kratki ali dolgi svetlobni pramen ali žaromet za meglo), morajo biti ustrezni moduli z žarilno nitko in/ali moduli LED vklopljeni določen čas (2); (b) pri žarometu za kratki svetlobni pramen in za en ali več dolgih svetlobnih pramenov ali pri žarometu za kratki svetlobni pramen in žarometu za meglo: (i) se žaromet preskusi za določeni čas v tem ciklu: 15 minut sveti žarilna nitka ali moduli LED glavnega kratkega svetlobnega pramena; 5 minut svetijo vse žarilne nitke in/ali moduli LED; (ii) če vložnik izjavi, da bo v žarometu naenkrat svetil le kratki svetlobni pramen oziroma dolgi svetlobni prameni (3), se preskus izvede skladno s tem pogojem, pri čemer se zaporedno vklapljata (2) kratki svetlobni pramen za polovico časa in dolgi svetlobni prameni za polovico časa, določenega v odstavku 1.1; (c) pri žarometu s prednjim žarometom za meglo in enim ali več dolgimi svetlobnimi prameni: (i) se žaromet preskusi za določeni čas v tem ciklu: 15 minut sveti žaromet za meglo; 5 minut svetijo vse žarilne nitke in/ali vsi moduli LED; (ii) če vložnik izjavi, da bo v žarometu naenkrat svetil le žaromet za meglo oziroma le dolgi svetlobni prameni (3), se preskus izvede skladno s tem pogojem, pri čemer se zaporedno vklapljata (2) žaromet za meglo za polovico časa in dolgi svetlobni prameni za polovico časa, določenega v odstavku 1.1; (d) pri žarometu za kratki svetlobni pramen, en ali več dolgih svetlobnih pramenov in z žarometom za meglo: (i) se žaromet preskusi za določeni čas v tem ciklu: 15 minut sveti žarilna nitka ali moduli LED glavnega kratkega svetlobnega pramena; 5 minut svetijo vse žarilne nitke in/ali vsi moduli LED; (ii) če vložnik izjavi, da bo v žarometu naenkrat svetil le kratki svetlobni pramen oziroma le dolgi svetlobni prameni (3), se preskus izvede skladno s tem pogojem, pri čemer se zaporedno vklapljata (2) glavni kratki svetlobni pramen za polovico časa in dolgi svetlobni prameni za polovico časa, določenega v odstavku 1.1, medtem ko se žaromet za meglo preskusi v naslednjem ciklu: 15 minut ne sveti in 5 minut sveti polovico časa ter med delovanjem dolgega svetlobnega pramena; (iii) če vložnik izjavi, da bo v žarometu naenkrat svetil le kratki svetlobni pramen oziroma le žaromet za meglo (3), se preskus izvede skladno s tem pogojem, pri čemer se zaporedno vklapljata (2) glavni kratki svetlobni pramen za polovico časa in žaromet za meglo za polovico časa, določenega v odstavku 1.1, medtem ko se dolgi svetlobni prameni preskusijo v naslednjem ciklu: 15 minut ne svetijo in 5 minut svetijo polovico časa ter med delovanjem glavnega kratkega svetlobnega pramena; (iv) če vložnik izjavi, da bo v žarometu naenkrat svetil le kratki svetlobni pramen oziroma le dolgi svetlobni prameni (3) ali le žaromet za meglo (3), se preskus izvede skladno s tem pogojem, pri čemer se zaporedno vklapljajo (2) glavni kratki svetlobni pramen za tretjino časa, dolgi svetlobni prameni za tretjino časa in žaromet za meglo za tretjino časa, določenega v odstavku 1.1; (e) pri kratkem svetlobnem pramenu, ki je zasnovan za osvetljevanje ovinka z dodatnim svetlobnim virom z žarilno nitko in/ali enim ali več moduli LED, se medtem, ko je vključen le kratki svetlobni pramen, ta svetlobni vir in/ali moduli LED vklopijo za 1 minuto in izklopijo za 9 minut (glej Dodatek 4 k Prilogi 1). 1.1.1.2 Preskusna napetost Na priključnih sponkah preskusnega vzorca se uporabijo naslednje napetosti: (a) V primeru zamenljivih svetlobnih virov z žarilno nitko, ki delujejo neposredno pri napetosti vozila: se preskus po potrebi izvede pri napetosti 6,3 V, 13,2 V ali 28,0 V, razen če vložnik navede, da se lahko preskusni vzorec uporabi pri drugačni napetosti. V tem primeru se preskus opravi s svetlobnim virom z žarilno nitko, ki deluje pri največji napetosti, ki jo je mogoče uporabiti. (b) Pri zamenljivih svetlobnih virih, ki delujejo na principu razelektritve v plinu: preskusna napetost elektronske krmilne naprave za nadzor svetlobnega vira 13,2 ± 0,1 volta za vozilo, ki deluje pri napetosti 12 V, razen če je v vlogi za homologacijo navedeno drugače. (c) Če nezamenljiv svetlobni vir deluje neposredno pri napetosti vozila: vse meritve svetilnih enot, opremljenih z nezamenljivimi svetlobni viri (svetlobni viri z žarilno nitko in/ali drugi), se opravijo pri napetosti 6,3 V, 13,2 V ali 28,0 V oziroma pri drugih napetostih, ki ustrezajo napetostim vozila, ki jih navede vlagatelj za posamezen primer. (d) Pri zamenljivih ali nezamenljivih svetlobnih virih, ki delujejo neodvisno od napajalne napetosti vozila in jih v celoti nadzira sistem, ali v primeru svetlobnih virov, ki jih napaja napajalno-upravljalna naprava, se na vhodnih priključnih sponkah navedene naprave uporabijo zgoraj določene preskusne napetosti. Preskusni laboratorij lahko od proizvajalca zahteva napajalno-upravljalno napravo ali posebni napajalnik, potreben za napajanje svetlobnih virov. (e) Moduli LED se izmerijo pri napetosti 6,75 V, 13,2 V ali 28 V, razen če ta pravilnik določa drugače. Moduli LED, ki jih upravlja elektronska krmilna naprava za nadzor svetlobnega vira, se izmerijo po navodilih vložnika. (f) Kadar so signalne svetilke združene, kombinirane ali integrirane v preskusni vzorec in delujejo pri napetostih, ki niso nominalne nazivne napetosti 6 V, 12 V ali 24 V, se napetost prilagodi po navodilih proizvajalca za pravilno fotometrično delovanje navedene svetilke. 1.1.2 Rezultati preskusa 1.1.2.1 Vizualni pregled Ko se žaromet stabilizira pri temperaturi okolice, se leča žarometa in morebitna zunanja leča očistita s čisto in vlažno bombažno krpo. Nato se opravi vizualni pregled, pri katerem ne sme biti niti na leči žarometa niti na morebitni zunanji leči vidno kakršno koli zvitje, deformacija, razpoka ali sprememba barve. 1.1.2.2 Fotometrični preskus Za zagotovitev skladnosti z zahtevami tega pravilnika je treba fotometrične vrednosti preveriti v naslednjih točkah: Kratki svetlobni pramen: 50 R - B 50 L – 25 L pri žarometih, zasnovanih za vožnjo po desni strani cestišča, 50 L - B 50 R – 25 R pri žarometih, zasnovanih za vožnjo po levi strani cestišča. Dolgi svetlobni pramen: točka Imax Lahko se opravi še eno usmerjanje zaradi upoštevanja morebitne deformacije nosilca žarometa zaradi delovanja toplote (sprememba lege meje zastiranja je obravnavana v odstavku 2 te priloge). Z izjemo točke B 50 L je dovoljeno 10-odstotno odstopanje fotometričnih značilnosti od vrednosti, izmerjenih pred preskusom, vključno z dovoljenimi odstopanji fotometričnega postopka. Vrednost, izmerjena v točki B 50 L, ne sme presegati fotometrične vrednosti, izmerjene pred preskusom, za več kot 170 cd. 1.2 Umazan žaromet Žaromet, ki je bil preskušen v skladu z zahtevami iz odstavka 1.1, mora po opravljeni pripravi v skladu z odstavkom 1.2.1 eno uro delovati tako, kakor je opisano v odstavku 1.1.1, nato pa se pregleda v skladu z navodili iz odstavka 1.1.2. 1.2.1 Priprava žarometa 1.2.1.1 Preskusna mešanica 1.2.1.1.1 Za žaromet z zunanjimi lečami iz stekla: Mešanica vode in umazanije, ki jo je treba nanesti na žaromet, mora vsebovati: 9 masnih delov silikatnega peska z zrnatostjo od 0 do 100 μm, 1 masni del rastlinskega oglenega prahu (iz bukovega lesa) z zrnatostjo od 0 do 100 μm, 0,2 masnega dela NaCMC (4), ustrezno količino destilirane vode s prevodnostjo ≤ 1 mS/m. Mešanica ne sme biti starejša od 14 dni. 1.2.1.1.2 Za žaromet z zunanjo lečo iz plastičnega materiala: Mešanica vode in umazanije, ki jo je treba nanesti na žaromet, mora vsebovati: 9 masnih delov silikatnega peska z zrnatostjo od 0 do 100 μm, 1 masni del rastlinskega oglenega prahu (iz bukovega lesa) z zrnatostjo od 0 do 100 μm, 0,2 masnega dela NaCMC (4), 13 masnih delov destilirane vode s prevodnostjo ≤ 1 mS/m in 2 ± 1 masna dela površinsko aktivne snovi (5). Mešanica ne sme biti starejša od 14 dni. 1.2.1.2 Nanašanje preskusne mešanice na žaromet Preskusno mešanico je treba enakomerno nanesti na celotno svetlečo površino žarometa in nato pustiti, da se posuši. Postopek je treba ponavljati, dokler vrednost svetilnosti ne pade na 15–20 odstotkov vrednosti, ki so bile izmerjene za vsako naslednjo točko pod pogoji iz te priloge: Točka Emax pri kratkem/dolgem svetlobnem pramenu in samo dolgem svetlobnem pramenu, 50 R in 50 V (6) le pri žarometu za kratki svetlobni pramen, zasnovanem za vožnjo po desni strani cestišča, 50 L in 50 V (6) le pri žarometu za kratki svetlobni pramen, zasnovanem za vožnjo po levi strani cestišča. 2. Preskus spremembe navpične lege meje zastiranja pod vplivom toplote Pri tem preskusu se preverja, ali navpični premik meje zastiranja pod vplivom toplote pri delujočem žarometu za kratki svetlobni pramen ne presega predpisane vrednosti. Na žarometu, ki je bil preskušen v skladu z odstavkom 1, se opravi preskus, opisan v odstavku 2.1, ne da bi ga odstranili iz preskusne vpenjalne naprave ali spremenili njegovo lego v njej. 2.1 Preskus Preskus se izvede v suhem in mirnem ozračju pri temperaturi okolice 23 °C ± 5 °C. S serijsko žarnico z žarilno nitko ali moduli LED, predloženimi z žarometom, ki so bili starani vsaj eno uro, mora žaromet delovati z glavnim kratkim svetlobnim pramenom, ne da bi ga vzeli iz preskusne vpenjalne naprave ali spremenili njegovo lego v njej. (Za ta preskus je treba napetost prilagoditi, kakor je določeno v odstavku 1.1.1.2) Lego vodoravnega dela meje zastiranja (med V-V in navpično črto skozi točko B 50 L za vožnjo po desni strani cestišča oziroma točko B 50 R za vožnjo po levi strani cestišča) je treba preveriti po treh minutah (r3) in po 60 minutah (r60) delovanja. Meritev spremembe lege meje zastiranja, opisano zgoraj, je treba izvesti s katero koli metodo, ki daje zadosti točne in ponovljive rezultate. 2.2 Rezultati preskusa 2.2.1 Rezultat, izražen v miliradianih (mrad), se pri žarometu za kratki svetlobni pramen šteje za sprejemljivega, če absolutna vrednost , zabeležena na žarometu, ne odstopa za več kot 1,0 mrad (Δ r 1 ≤ 1,0 mrad) navzgor in 2,0 mrad (Δ r 1 ≤ 2,0 mrad) navzdol. 2.2.2 Če pa je ta vrednost: Pomik navzgor večja kot 1,0 mrad, vendar ne večja kot 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad), navzdol večja kot 2,0 mrad, vendar ne večja kot 3,0 mrad (2,0 mrad < ΔrI ≤ 3,0 mrad), je treba opraviti preskus na drugem žarometu, kakor je opisano v odstavku 2.1, in sicer potem, ko je bil žaromet trikrat zapored izpostavljen ciklu, kakor je opisano spodaj, zaradi stabiliziranja lege mehanskih delov žarometa na vpenjalni napravi, ki ustreza pravilni vgradnji na vozilu: kratki svetlobni pramen deluje eno uro (napetost je treba prilagoditi v skladu z odstavkom 1.1.1.2). Po tem obdobju ene ure se tip žarometa šteje kot sprejemljiv, če absolutna vrednost Δr, izmerjena na tem vzorcu, izpolnjuje zahteve iz odstavka 2.2.1. (1) Za razpored preskusa glej Prilogo 8 k temu pravilniku. (2) Če preskušani žaromet vključuje signalne svetilke, morajo biti te svetilke, razen svetilke za dnevno vožnjo, med preskusom ves čas vklopljene. Smerna svetilka mora biti vklopljena v načinu utripanja, pri čemer naj bo časovno razmerje med vklopom in izklopom približno ena proti ena. (3) Če med uporabo svetlobne hupe hkrati svetijo dve ali več žarilnih nitk in/ali moduli LED, to ne šteje za običajno uporabo žarilnih nitk in/ali modulov LED. (4) NaCMC predstavlja natrijevo sol karboksimetilceluloze, ki se običajno označuje kot CMC. NaCMC, ki se uporabi pri mešanici umazanije, mora imeti v 2-odstotni raztopini pri temperaturi 20 °C substitucijsko stopnjo od 0,6 do 0,7 in viskoznost od 200 do 300 cP. (5) Potrebna je količinska toleranca, da se dobi umazanija, ki se pravilno porazdeli po celotni plastični leči. (6) Točka 50 V je 375 mm pod HV na navpični črti V-V na zaslonu, oddaljenem 25 m. Dodatek 1 PREGLED OBRATOVALNIH OBDOBIJ ZA PRESKUS STABILNOSTI FOTOMETRIČNEGA DELOVANJA Kratice : P: svetilka za kratki svetlobni pramen D: svetilka za dolgi svetlobni pramen (D1 + D2 pomeni dva dolga svetlobna pramena) F: žaromet za meglo : pomeni ciklus 15-minutnega izklopa in 5-minutnega vklopa : pomeni ciklus 9-minutnega izklopa in 1-minutnega vklopa Vsi naslednji združeni žarometi in žarometi za meglo so skupaj z označevalnimi simboli navedeni kot primeri in niso izčrpni. 1. P ali D ali F (HC ali HR ali B) P, D ali F Dodatni svetlobni vir ali moduli LED za osvetlitev ovinka 2. P+F (HC B) ali P+D (HCR) Dodatni svetlobni vir ali moduli LED za osvetlitev ovinka D ali F P 3. P+F (HC/B) ali HC/B ali P+D (HC/R) D ali F P Dodatni svetlobni vir ali moduli LED za osvetlitev ovinka

PRILOGA 5 MINIMALNE ZAHTEVE ZA POSTOPKE ZA NADZOR SKLADNOSTI PROIZVODNJE 1. Splošno 1.1 Za zahteve glede skladnosti se šteje, da so izpolnjene z mehanskega in geometrijskega stališča, če razlike ne presegajo neizogibnega proizvodnega odstopanja v skladu z zahtevami tega pravilnika. Ta pogoj velja tudi za barvo. 1.2 V zvezi s fotometričnimi lastnostmi se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če pri preskušanju fotometričnih lastnosti naključno izbranega žarometa s standardno (etalonsko) žarnico z žarilno nitko in/ali moduli LED, s katerimi je ta opremljen: 1.2.1 nobena izmerjena vrednost ne odstopa za več kot 20 odstotkov od vrednosti, predpisane v tem pravilniku. Za vrednosti B 50 L (ali R) (1) in območje III je lahko največje odstopanje v neugodno smer: B 50 L (ali R) 170 cd, kar ustreza 20 odstotkom 255 cd, kar ustreza 30 odstotkom Območje III 255 cd, kar ustreza 20 odstotkom 380 cd, kar ustreza 30 odstotkom 1.2.2 ali če 1.2.2.1 so na merilnem zaslonu (v oddaljenosti 25 m) predpisane vrednosti iz tega pravilnika za kratki svetlobni pramen dosežene v HV (z dovoljenim odstopanjem +170 cd) in povezane s to usmeritvijo v vsaj eni točki v krogu 0,35 stopinje okoli točk B 50 L (ali R) (z dovoljenim odstopanjem 85 cd), 75 R (ali L), 50 V, 25 R, 25 L ter na celotnem območju IV, ki ni nad črto 25 R in 25 L za več kot 0,52 stopinje; 1.2.2.2 in če se pri dolgem svetlobnem pramenu, kjer je HV pod krivuljo izoluks 0,75 Imax, pri fotometričnih vrednostih upošteva dovoljeno odstopanje +20 odstotkov za največje vrednosti in –20 odstotkov za najmanjše vrednosti v kateri koli merilni točki, določeni v odstavku 6.3.2 tega pravilnika. 1.2.3 Če rezultati zgoraj opisanih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se sme žaromet namestiti drugače, vendar samo pod pogojem, da os svetlobnega pramena ni zamaknjena za več kot 1° v desno ali levo. 1.2.4 Če pri žarometu, opremljenem z zamenljivim svetlobnim virom z žarilno nitko, rezultati zgoraj opisanih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se preskusi ponovijo z uporabo druge standardne (etalonske) žarnice z žarilno nitko. 1.3 Glede preverjanja spremembe lege meje zastiranja v navpični smeri zaradi vpliva toplote se uporabi naslednji postopek: Na enem izmed vzorcev žarometov se opravi preskus po postopku iz odstavka 2.1 Priloge 4, potem ko je bil trikrat zapored izpostavljen ciklu iz odstavka 2.2.2 Priloge 4. Žaromet se šteje za sprejemljivega, če vrednost Δr ne presega 1,5 mrad Če ta vrednost presega 1,5 mrad, vendar ne 2 mrad, se preskus opravi na drugem vzorcu; v tem primeru povprečje absolutnih vrednosti, zabeleženih za oba vzorca, ne sme preseči 1,5 mrad. 1.4 Če pa ni mogoče izvesti večkratne navpične nastavitve na želeni položaj z dovoljenim odstopanjem iz odstavka 6.2.2.3 tega pravilnika, se preskusi en vzorec v skladu s postopkom iz odstavkov 2 in 3 iz Priloge 9. 2. Minimalne zahteve glede preverjanja skladnosti s strani proizvajalca Za vsak tip žarometa imetnik homologacijske oznake v ustreznih časovnih presledkih opravi vsaj naslednje preskuse. Preskusi se izvedejo v skladu z določbami iz tega pravilnika. Če katero koli vzorčenje pokaže neskladnost v zvezi s tipom ustreznega preskusa, se vzamejo in preskusijo novi vzorci. Proizvajalec sprejme ukrepe za zagotovitev skladnosti ustrezne proizvodnje. 2.1 Vrsta preskusov Preskusi skladnosti v tem pravilniku zajemajo fotometrične značilnosti in preverjanje spremembe navpične lege meje zastiranja pod vplivom toplote. 2.2 Metode, ki se uporabljajo pri preskusih 2.2.1 Preskusi se na splošno izvajajo v skladu z metodami iz tega pravilnika. 2.2.2 Pri katerem koli preskusu skladnosti, ki ga izvede proizvajalec, se lahko uporabijo enakovredne metode s soglasjem pristojnega organa, ki izvaja homologacijske preskuse. Proizvajalec je odgovoren, da dokaže enakovrednost uporabljenih metod s tistimi iz tega pravilnika. 2.2.3 Uporaba odstavkov 2.2.1 in 2.2.2 zahteva redno umerjanje preskusne naprave in njeno skladnost z meritvami, ki jih izvede pristojni organ. 2.2.4 V vseh primerih veljajo referenčne metode iz tega pravilnika, zlasti za upravno preverjanje in vzorčenje. 2.3 Vrsta vzorčenja Vzorci žarometov se naključno izberejo iz proizvodnje enotne serije. Enotna serija pomeni vrsto žarometov istega tipa, ki je opredeljen v skladu s proizvodnimi metodami proizvajalca. Ocena na splošno zajema serijsko proizvodnjo posameznih tovarn. Vseeno lahko proizvajalec združi zapisnike o istem tipu iz več tovarn, če vse uporabljajo enak sistem kakovosti in enako upravljanje kakovosti. 2.4 Izmerjene in zapisane fotometrične značilnosti Na naključno izbranem žarometu se izvedejo fotometrične meritve v točkah, ki so določene v tem pravilniku, pri čemer se odčitajo samo točke Imax, HV (2), HL, HR (3) za dolgi svetlobni pramen ter B 50 L (ali R), HV, 50 V, 75 R (ali L) in 25 L (ali R) B 50 L (ali R), HV, 50 V, 75 R (ali L) in 25 L (ali R) za kratki svetlobni pramen (glej sliko iz Priloge 3). 2.5 Merila sprejemljivosti Proizvajalec je odgovoren za izvedbo statistične študije rezultatov preskusa in v soglasju s pristojnim organom za določanje meril za sprejemljivost proizvodov zaradi izpolnjevanja zahtev za preverjanje skladnosti proizvodov iz odstavka 10.1 tega pravilnika. Merila sprejemljivosti morajo biti takšna, da bi bila v skladu s Prilogo 7 (prvo vzorčenje) pri stopnji zanesljivosti 95 odstotkov najmanjša verjetnost za uspešen pregled po naključnem izboru 0,95. (1) Črke v oklepajih veljajo pri žarometih za vožnjo po desni strani cestišča. (2) Če je dolgi svetlobni pramen integriran s kratkim svetlobnim pramenom, je HV pri dolgem svetlobnem pramenu ista merilna točka kot pri kratkem svetlobnem pramenu. (3) HL in HR: točki „hh“ sta 2,5 stopinje v levo oziroma desno od točke HV.

PRILOGA 6 ZAHTEVE ZA SVETILKE Z INTEGRIRANIMI LEČAMI IZ PLASTIČNEGA MATERIALA – PRESKUSI LEČ ALI VZORCEV MATERIALA IN CELOTNIH SVETILK 1. Splošne specifikacije 1.1 Vzorci, predloženi skladno z odstavkom 2.2.4 tega pravilnika, morajo ustrezati specifikacijam iz odstavkov od 2.1 do 2.5. 1.2 Dva vzorca celotnih žarometov, predložena skladno z odstavkom 2.2.3 tega pravilnika in opremljena z lečami iz plastičnega materiala, morata glede materiala leč ustrezati specifikacijam iz odstavka 2.6. 1.3 Na vzorcih leč iz plastičnega materiala ali vzorcih materiala skupaj z reflektorjem, na katerega bodo pritrjene (kjer to pride v poštev), je treba opraviti homologacijske preskuse v časovnem zaporedju, določenem v tabeli A Dodatka 1 k tej prilogi. 1.4 Če pa proizvajalec žarometov lahko dokaže, da so bili na izdelku že opravljeni preskusi, predpisani v odstavkih 2.1 do 2.5, ali enakovredni preskusi skladno s katerim drugim pravilnikom, teh preskusov ni treba ponoviti; obvezni so le preskusi, predpisani v tabeli B Dodatka 1. 2. Preskusi 2.1 Odpornost proti temperaturnim spremembam 2.1.1 Preskusi Na treh novih vzorcih (lečah) je treba v petih ciklih spreminjajoče se temperature in vlažnosti (RH = relativna vlažnost) opraviti preskuse po naslednjem programu: 3 ure pri temperaturi 40 °C ± 2 °C in relativni vlažnosti 85–95 odstotkov; 1 uro pri temperaturi 23 °C ± 5 °C in relativni vlažnosti 60–75 odstotkov; 15 ur pri – 30 °C ± 2 °C; 1 uro pri temperaturi 23 °C ± 5 °C in relativni vlažnosti 60–75 odstotkov; 3 ure pri 80 °C ± 2 °C; 1 uro pri temperaturi 23 °C ± 5 °C in relativni vlažnosti 60–75 odstotkov; Pred tem preskusom morajo biti vzorci najmanj štiri ure hranjeni pri temperaturi 23 °C ± 5 °C in relativni vlažnosti 60–75 odstotkov. Opomba: V enournih časovnih obdobjih s temperaturo 23 °C ± 5 °C mora biti vključen čas za prehod z ene temperature na drugo, ki je potreben za preprečevanje učinkov toplotnih šokov. 2.1.2 Fotometrične meritve 2.1.2.1 Metoda Pred preskusom in po njem je treba na vzorcih opraviti fotometrične meritve. Te meritve je treba opraviti s standardno (etalonsko) žarnico in/ali moduli LED, s katerimi je opremljen žaromet, v naslednjih točkah: B 50 L in 50 R za kratki svetlobni pramen (B 50 R in 50 L za žaromete, namenjene vožnji po levi strani cestišča); Imax za dolgi svetlobni pramen. 2.1.2.2 Rezultati Fotometrične vrednosti, izmerjene pri vsakem vzorcu pred in po preskusu, se ob upoštevanju dovoljenih odstopanj fotometričnega postopka ne smejo razlikovati za več kot 10 odstotkov. 2.2 Odpornost proti okoljskim in kemičnim dejavnikom 2.2.1 Odpornost proti okoljskim dejavnikom Tri nove vzorce (leče ali vzorce materiala) je treba izpostaviti sevanju vira, katerega spektralna razporeditev energije ustreza razporeditvi energije črnega telesa pri temperaturi med 5 500 K in 6 000 K Med virom in vzorci je treba namestiti ustrezne filtre, da se čim bolj oslabijo sevanja z valovnimi dolžinami, manjšimi od 295 nm in večjimi od 2 500 nm. Vzorci se izpostavijo sevanju energije 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 za obdobje, ki je določeno tako, da energija sevanja, ki jo sprejmejo, znaša 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Znotraj preskusne naprave mora biti temperatura, izmerjena na črni plošči, ki je na isti višini kot vzorci, 50 °C ± 5 °C. Za zagotovitev enakomerne izpostavljenosti se vzorci vrtijo okrog vira sevanja s hitrostjo med 1 in 5 min–1. Vzorce je treba škropiti z destilirano vodo s prevodnostjo, nižjo od 1 mS/m, pri temperaturi 23 °C ± 5 °C po naslednjem ciklu: škropljenje: 5 minut; sušenje: 25 minut. 2.2.2 Odpornost proti kemičnim dejavnikom Po preskusu, opisanem v odstavku 2.2.1, in meritvi, opisani v odstavku 2.2.3.1, je treba obdelati zunanjo površino navedenih treh vzorcev po postopku, opisanem v odstavku 2.2.2.2, z mešanico, določeno v odstavku 2.2.2.1. 2.2.2.1 Preskusna mešanica Preskusna mešanica vsebuje 61,5 odstotkov n-heptana, 12,5 odstotkov toluena, 7,5 odstotkov etiltetraklorida, 12,5 odstotkov trikloretilena in 6 odstotkov ksilena (volumski odstotki). 2.2.2.2 Nanašanje preskusne mešanice Kos bombažne krpe (po standardu ISO 105) se do nasičenja namoči v mešanico iz odstavka 2.2.2.1 in nato prej kot v 10 sekundah za 10 minut pritisne na zunanjo površino vzorca s pritiskom 50 N/cm2, kar ustreza sili 100 N na preskusno površino velikosti 14 × 14 mm. Med temi 10 minutami se blago ponovno napoji z mešanico, da sestava nanesene tekočine ustreza predpisani preskusni mešanici med celotnim trajanjem preskusa. Med pritiskanjem namočenega blaga na vzorec se lahko pritisk, ki deluje na vzorec, izravna, da se prepreči nastajanje razpok. 2.2.2.3 Čiščenje Po nanašanju preskusne mešanice se vzorci posušijo na zraku, nato pa operejo z raztopino iz odstavka 2.3.1 (odpornost proti čistilom) pri temperaturi 23 °C ± 5 °C. Nato je treba vzorce dobro sprati z destilirano vodo, ki pri temperaturi 23 °C ± 5 °C ne vsebuje več kot 0,2 odstotka primesi, in jih obrisati z mehko krpo. 2.2.3 Rezultati 2.2.3.1 Po preskusu odpornosti proti atmosferskim dejavnikom ne sme biti na zunanji površini vzorca nobenih razpok, prask, oddrobljenih delov in deformacij, srednja vrednost spremembe stopnje prepuščanja svetlobe , ki se pri treh vzorcih izmeri po postopku iz Dodatka 2 k tej prilogi, pa ne sme biti večja od 0,020 (Δt m ≤ 0,020). 2.2.3.2 Po preskusu odpornosti proti kemičnim dejavnikom ne sme biti na vzorcih nobenih sledi kemičnega obarvanja, ki bi utegnilo povzročiti spremenjeno razsipanje svetlobe, pri čemer srednja vrednost spremembe , ki se pri treh vzorcih meri po postopku iz Dodatka 2 k tej prilogi, ne sme biti večja od 0,020 (Δd m ≤ 0,020). 2.2.4 Odpornost proti sevanju svetlobnega vira Opravi se naslednji preskus: Ravni vzorci vseh elementov žarometa iz umetne snovi, ki prepuščajo svetlobo, se izpostavijo svetlobi modulov LED. Parametri, kot so koti in razdalje med vzorci, morajo biti enaki kot v žarometu. Vsi vzorci morajo biti iste barve in po potrebi enako površinsko obdelani kot deli žarometa. Po 1 500 urah neprekinjenega delovanja morajo biti kolorimetrične specifikacije za prepuščeno svetlobo izpolnjene, pri čemer ne sme biti na površini vzorcev nobenih razpok, prask, oddrobljenih delov in deformacij. 2.3 Odpornost proti čistilom in ogljikovodikom 2.3.1 Odpornost proti čistilom Zunanja površina treh vzorcev (leč ali vzorcev materiala) se segreje na 50 °C ± 5 °C in se za pet minut potopi v mešanico, katere temperatura je 23 °C ± 5 °C in ki vsebuje 99 delov destilirane vode z največ 0,02 odstotka primesi in en del alkilarilsulfonata. Po končanem preskusu se vzorci posušijo pri temperaturi 50 °C ± 5 °C. Površina vzorcev se očisti z vlažno krpo. 2.3.2 Odpornost proti ogljikovodikom Nato je treba zunanjo površino teh treh vzorcev eno minuto rahlo drgniti s kosom bombažnega blaga, prepojenega z mešanico iz 70 odstotkov n-heptana in 30 odstotkov toluena (volumski odstotki), potem pa pustiti, da se posuši na zraku. 2.3.3 Rezultati Po zaporedno opravljenih obeh zgornjih preskusih srednja vrednost spremembe stopnje prepuščanja svetlobe , ki se pri treh vzorcih meri po postopku iz Dodatka 2 k tej prilogi, ne sme biti večja od 0,010 (Δtm ≤ 0,010). 2.4 Odpornost proti mehanskim poškodbam 2.4.1 Metoda preskušanja odpornosti proti mehanskim poškodbam Zunanjo površino treh novih vzorcev (leč) je treba preskušati po metodi, opisani v Dodatku 3 k tej prilogi, s katero je treba doseči enakomerno mehansko poškodbo te površine. 2.4.2 Rezultati Po tem preskusu je treba po postopku, opisanem v Dodatku 2, na površini iz odstavka 2.2.4.1.1 tega pravilnika izmeriti spremembe: prepuščanja svetlobe : , in sipanja svetlobe : . Srednja vrednost pri treh vzorcih mora biti takšna, da velja naslednje: Δtm ≤ 0,100, Δdm ≤ 0,050. 2.5 Preskus sile oprijema prevlek (če obstajajo) 2.5.1 Priprava vzorca Na prevleki leče se na površini 20 mm × 20 mm z britvico ali iglo vreže mrežasti vzorec s kvadratki velikosti približno 2 mm × 2 mm. Pritisk na britvico ali iglo mora biti zadosten, da se prereže vsaj prevleka. 2.5.2 Opis preskusa Uporabi se lepilni trak s silo oprijema 2 N/(cm širine) ± 20 %, izmerjeno v normalnih okoliščinah, opisanih v Dodatku 4 k tej prilogi. Ta lepilni trak, ki mora biti širok vsaj 25 mm, se za najmanj pet minut pritisne na površino, ki je bila pripravljena skladno z zahtevami iz odstavka 2.5.1. Nato se konec lepilnega traku obremeni tako, da se sila oprijema na zadevni površini izravna s silo, ki deluje pravokotno na to površino. Tedaj je treba lepilni trak odtrgati z enakomerno hitrostjo 1,5 m/s ± 0,2 m/s. 2.5.3 Rezultati Na mrežasti površini ne sme biti znatnih poškodb. Poškodbe na presečiščih kvadratov ali na robovih vreznin so dovoljene, če poškodovana površina ne presega 15 odstotkov površine z mrežastim vzorcem. 2.6 Preskušanje celotnega žarometa z lečo iz plastičnega materiala 2.6.1 Odpornost površine leče proti mehanskim poškodbam 2.6.1.1 Preskusi Na leči vzorca žarometa št. 1 se opravi preskus, opisan v odstavku 2.4.1. 2.6.1.2 Rezultati Po preskusu rezultati fotometričnih meritev, opravljenih na žarometu v skladu s tem pravilnikom, ne smejo: (a) za več kot 30 odstotkov presegati največjih vrednosti, predpisanih v točkah B 50 L in HV, in ne smejo biti za več kot 10 odstotkov pod najmanjšimi vrednostmi, predpisanimi v točki 75 R (pri žarometih, namenjenih vožnji po levi strani cestišča, je treba upoštevati točke B 50 R, HV in 75 L), ali (b) biti za več kot 10 % pod najmanjšimi vrednostmi, predpisanimi za HV pri žarometu samo za dolgi svetlobni pramen. 2.6.2 Preskus sile oprijema prevlek (če obstajajo) Na leči vzorca žarometa št. 2 je treba opraviti preskus, opisan v odstavku 2.5. 3. Preverjanje skladnosti proizvodnje 3.1 V zvezi z materiali, uporabljenimi pri izdelavi leč, se šteje, da žarometi proizvodne serije ustrezajo zahtevam tega pravilnika, če: 3.1.1 se po preskusu odpornosti proti kemičnim dejavnikom ter po preskusu odpornosti proti čistilom in ogljikovodikom na zunanji površini vzorca ne pojavijo razpoke, oddrobljeni deli ali deformacije, ki so vidni s prostim očesom (glej odstavke 2.2.2, 2.3.1 in 2.3.2); 3.1.2 so po preskusu, opisanem v odstavku 2.6.1.1, fotometrične vrednosti na merilnih točkah, navedenih v odstavku 2.6.1.2, znotraj mejnih vrednosti, ki so v tem pravilniku predpisane za skladnost proizvodnje. 3.2 Če rezultati preskusov ne ustrezajo zahtevam, je treba preskuse ponoviti na drugem naključno izbranem vzorcu žarometa. Dodatek 1 KRONOLOŠKO ZAPOREDJE HOMOLOGACIJSKIH PRESKUSOV A. Preskusi umetnih snovi (leče ali vzorci materiala, dobavljeni v skladu z odstavkom 2.2.4 tega pravilnika) Vzorci Leče ali vzorci materiala Leče Preskusi 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 1.1 Omejena fotometrija (A.6, odst. 2.1.2) X X X 1.1.1 Sprememba temperature (A.6, odst. 2.1.1) X X X 1.2 Omejena fotometrija (A.6, odst. 2.1.2) X X X 1.2.1 Meritev prepustnosti svetlobe X X X X X X X X X 1.2.2 Meritev razprševanja svetlobe X X X X X X 1.3 Atmosferski dejavniki (A.6, odst. 2.2.1) X X X 1.3.1 Meritev prepustnosti svetlobe X X X 1.4 Kemični dejavniki (A.6, odst. 2.2.2) X X X 1.4.1 Meritev razpršene svetlobe X X X 1.5 Čistila (A.6, odst. 2.3.1) X X X 1.6 Ogljikovodiki (A.6, odst. 2.3.2) X X X 1.6.1 Meritev prepustnosti svetlobe X X X 1.7 Poslabšanje (A.6, odst. 2.4.1) X X X 1.7.1 Meritev prepustnosti svetlobe X X X 1.7.2 Meritev razprševanja svetlobe X X X 1.8 Sila oprijema (A.6, odst. 2.5) X 1,9 Odpornost proti sevanju svetlobnega vira (A.6, odst. 2.2.4) X B. Preskusi celotnih žarometov (ki so bili predloženi skladno z odstavkom 2.2.3 tega pravilnika). Preskusi Celoten žaromet Št. vzorca 1 2 2.1 Poslabšanje (odst. 2.6.1.1) x 2.2 Fotometrija (odst. 2.6.1.2) x 2.3 Oprijemljivost (odst. 2.5) x Dodatek 2 METODA MERJENJA PREPUŠČANJA IN SIPANJA SVETLOBE 1. Oprema (glej sliko) Svetlobni pramen kolimatorja K s polovično divergenco β/2 = 17,4 × 10–4 rd se omeji z zaslonko Dτ z odprtino 6 mm, pri kateri je nameščen nosilec za vzorec. Akromatična zbiralna leča L2, ki je korigirana za sferične aberacije, povezuje zaslonko Dτ s sprejemnikom svetlobnih žarkov R; premer leče L2 mora biti tak, da ne zaslanja svetlobe, ki se od vzorca razprši v stožcu s polovičnim vršnim kotom ß/2 = 14°. Obročasta zaslonka DD s kotoma αο/2 = 1° in αmax /2 = 12° je nameščena v goriščni ravnini slike leče L2. Neprozoren srednji del zaslonke je potreben, da se zaustavi svetloba, ki prihaja neposredno iz vira svetlobe. Ta del zaslonke svetlobnega pramena mora biti mogoče odstraniti, tako da se vrne natančno v prvi položaj. Razdalja L2 Dτ in goriščna razdalja F2 (1) leče L2 morata biti izbrani tako, da slika Dτ v celoti pokriva sprejemnik R. Če se za začetni vpadni svetlobni tok vzame 1 000 enot, mora biti absolutna točnost odčitanja boljša od ene enote. 2. Meritve Opravijo se naslednje meritve: Meritev Z vzorcem S srednjim delom DD Odčitana velikost T1 Ne Ne Vpadni svetlobni tok pri prvem odčitavanju T2 Da (pred preskusom) Ne Svetlobni tok, ki ga je prepustil novi material na območju 24 °C T3 Da (po preskusu) Ne Svetlobni tok, ki ga je prepustil material po preskusu na območju 24 °C T4 Da (pred preskusom) Da Svetlobni tok, ki ga razpršuje novi material T5 Da (po preskusu) Da Svetlobni tok, ki ga razpršuje preskušeni material (1) Za L2 se priporoča uporaba goriščne razdalje približno 80 mm. Dodatek 3 POSTOPEK PRESKUŠANJA Z OBRIZGANJEM 1. Preskusna oprema 1.1 Pršilna pištola Uporabi se pršilna pištola, opremljena s šobo premera 1,3 mm, ki omogoča pretok vode 0,24 ± 0,02 l/min pod tlakom 6,0 bar – 0/+ 0,5 bar. V teh pogojih uporabe je treba dobiti curek s premerom 170 mm ± 50 mm na površino, ki je izpostavljena poškodbam in je od šobe oddaljena 380 ± 10 mm. 1.2 Preskusna mešanica Preskusna mešanica je sestavljena iz: (a) kremenčevega peska s trdoto 7 po Mohrovi lestvici z velikostjo zrn med 0 in 0,2 mm in približno normalno porazdelitvijo s kotnim faktorjem od 1,8 do 2; (b) vode, katere trdota ni večja od 205 g/m3, za mešanico, ki vsebuje 25 g peska na 1 liter vode. 2. Preskus Zunanja površina leč se enkrat ali večkrat izpostavi delovanju curka peska, kot je opisano zgoraj. Curek se razprši skoraj pravokotno na površino, ki se preskuša. Nastajanje poškodb se kontrolira na enem ali več steklenih vzorcih, nameščenih v bližini leč, ki se preskušajo. Mešanico je treba brizgati, dokler sprememba razpršene svetlobe na vzorcu ali vzorcih, izmerjena po metodi iz Dodatka 2, ne ustreza naslednji vrednosti: Lahko se uporabi več referenčnih vzorcev za preverjanje, če poškodbe nastanejo enakomerno na površini, ki se preskuša. Dodatek 4 PRESKUS Z LEPILNIM TRAKOM 1. Namen Namen te metode je ugotoviti linearno silo oprijema lepilnega traku na stekleno ploščo v normalnih razmerah. 2. Načelo Merjenje sile, ki jo je treba uporabiti za snemanje lepilnega traku s steklene plošče pod kotom 90°. 3. Predpisani atmosferski pogoji Zrak mora imeti temperaturo 23 °C ± 5 °C in relativno vlažnost 65 ± 15 odstotkov. 4. Preskušanci Pred preskusom se vzorčni kolut lepilnega traku 24 ur pripravlja pri predpisanih atmosferskih pogojih (glej odstavek 3). Za vsak trak se opravi preskus na 5 preskušancih dolžine 400 mm. Preskušanci se odvzamejo na trakovih, potem ko se zavržejo prvi trije navoji. 5. Postopek Preskus je treba opraviti pod pogoji okolja, kakor so določeni v odstavku 3. Pet preskušancev je treba sneti s koluta med radialnim odvijanjem lepilnega traku s hitrostjo približno 300 mm/s, nato pa jih je treba v 15 sekundah nanesti, kakor sledi: Lepilni trak se nanaša na stekleno ploščo postopoma, tako da se s prstom rahlo drgne v vzdolžni smeri, vendar brez prekomernega pritiska, tako da med trakom in stekleno ploščo ni nobenega zračnega mehurčka. Vse skupaj se 10 minut pusti v predpisanih atmosferskih pogojih. Približno 25 mm preskušanca se odlepi od plošče pravokotno na os preskušanca. Ploščo je treba pritrditi, prosti konec lepilnega traku pa prepogniti za 90° od plošče. Izvede se pritisk, tako da je meja med ploščo in trakom pravokotna na ta pritisk in ploščo. Trak se odlepi s hitrostjo 300 ± 30 mm/s in zabeleži potrebni pritisk. 6. Rezultati Pet ugotovljenih vrednosti se uredi, tako da se kot rezultat meritve upošteva povprečna vrednost. Ta vrednost se izrazi v njutnih na centimeter širine lepilnega traku.

PRILOGA 7 MINIMALNE ZAHTEVE ZA VZORČENJE, KI GA OPRAVI INŠPEKTOR 1. Splošno 1.1 Za zahteve glede skladnosti se šteje, da so izpolnjene z mehanskega in geometrijskega stališča v skladu z morebitnimi zahtevami tega pravilnika, če razlike ne presegajo neizogibnega proizvodnega odstopanja. Ta pogoj velja tudi za barvo. 1.2 V zvezi s fotometričnim delovanjem se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če pri preskušanju fotometričnega delovanja naključno izbranega žarometa, opremljenega z etalonsko žarnico z žarilno nitko in/ali moduli LED, prisotnimi v žarometu: 1.2.1 nobena izmerjena vrednost ne odstopa za več kot 20 odstotkov od vrednosti, predpisane v tem pravilniku. Za vrednosti B 50 L (ali R) (1) in območje III je lahko največje odstopanje v neugodno smer: B 50 L (ali R): 170 cd, kar ustreza 20 odstotkom 255 cd, kar ustreza 30 odstotkom Območje III 255 cd, kar ustreza 20 odstotkom 380 cd, kar ustreza 30 odstotkom 1.2.2 ali če 1.2.2.1 so na merilnem zaslonu (v oddaljenosti 25 m) predpisane vrednosti iz tega pravilnika za kratki svetlobni pramen dosežene v HV (z dovoljenim odstopanjem + 170 cd) in povezane s to usmeritvijo v vsaj eni točki vsakega območja na zaslonu (na 25 m) v krogu s polmerom 15 cm okoli točk B 50 L (ali R) (1) (z dovoljenim odstopanjem + 85 cd), 75 R (ali L), 50 V, 25 R, 25 L ter na celotnem območju IV, ki ni nad črto 25 R in 25 L za več kot 22,5 cm; 1.2.2.2 in če je pri dolgem svetlobnem pramenu HV pod krivuljo izoluks 0,75 Imax, se pri fotometričnih vrednostih upošteva dovoljeno odstopanje +20 odstotkov za največje vrednosti in –20 odstotkov za najmanjše vrednosti pri kateri koli merilni točki, določeni v odstavku 6.3.2 tega pravilnika. Referenčna oznaka se ne upošteva. 1.2.3 Če rezultati zgoraj opisanih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se sme žaromet namestiti drugače, vendar samo pod pogojem, da os svetlobnega pramena ni zamaknjena za več kot 1° v desno ali levo. 1.2.4 Če rezultati zgoraj opisanih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se preskusi na žarometu ponovijo z drugo etalonsko žarnico z žarilno nitko in/ali moduli LED, s katerimi je opremljen žaromet. 1.2.5 Pri tem se ne upoštevajo žarometi z očitnimi okvarami. 1.2.6 Referenčna oznaka se ne upošteva. 1.3 Če pa ni mogoče izvesti večkratne navpične nastavitve na želeni položaj z dovoljenim odstopanjem iz odstavka 6.2.2.3 tega pravilnika, se preskusi en vzorec v skladu s postopkom iz odstavkov 2 in 3 iz Priloge 9. 2. Prvo vzorčenje Pri prvem vzorčenju se naključno izberejo štirje žarometi. Prvi vzorec dveh tabel se označi kot A, drugi vzorec dveh tabel pa kot B. 2.1 Skladnost se ne izpodbija 2.1.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov v neugodno smer: 2.1.1.1 Vzorec A A1: en žaromet 0 odstotkov en žaromet ne več kot 20 odstotkov A2: oba žarometa več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov nadaljuj z vzorcem B 2.1.1.2 Vzorec B B1: oba žarometa 0 odstotkov 2.1.2 ali, če so za vzorec A izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2 2.2 Skladnost se izpodbija 2.2.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje izpodbija, pri čemer se od proizvajalca zahteva, da proizvodnjo uskladi z zahtevami (uskladitev), če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov: 2.2.1.1 Vzorec A A3: en žaromet ne več kot 20 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov vendar ne več kot 30 odstotkov 2.2.1.2 Vzorec B B2: v primeru A2 en žaromet več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov en žaromet ne več kot 20 odstotkov B3: v primeru A2 en žaromet 0 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov vendar ne več kot 30 odstotkov 2.2.2 ali, če za vzorec A niso izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 2.3 Preklic homologacije Skladnost se izpodbija in uporabi se odstavek 11, če je po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov: 2.3.1 Vzorec A A4: en žaromet ne več kot 20 odstotkov en žaromet več kot 30 odstotkov A5: oba žarometa več kot 20 odstotkov 2.3.2 Vzorec B B4: v primeru A2 en žaromet več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov B5: v primeru A2 oba žarometa več kot 20 odstotkov B6: v primeru A2 en žaromet 0 odstotkov en žaromet več kot 30 odstotkov 2.3.3 ali če za vzorca A in B niso izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 3. Ponovljeno vzorčenje V primerih A3, B2, B3 je treba v dveh mesecih po obvestilu ponoviti vzorčenje, tako da se iz zaloge izdelkov, proizvedenih po uskladitvi, izbere tretji vzorec C, sestavljen iz dveh žarometov. 3.1 Skladnost se ne izpodbija 3.1.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov: 3.1.1.1 Vzorec C C1: en žaromet 0 odstotkov en žaromet ne več kot 20 odstotkov C2: oba žarometa več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov nadaljuj z vzorcem D 3.1.1.2 Vzorec D D1: v primeru C2 oba žarometa 0 odstotkov 3.1.2 ali, če so za vzorec C izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 3.2 Skladnost se izpodbija 3.2.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje izpodbija, pri čemer se od proizvajalca zahteva, da proizvodnjo uskladi z zahtevami (uskladitev), če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov: 3.2.1.1 Vzorec D D2: v primeru C2 en žaromet več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov en žaromet ne več kot 20 odstotkov 3.2.1.2 ali, če za vzorec C niso izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 3.3 Preklic homologacije Skladnost se izpodbija in uporabi se odstavek 11, če je po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov: 3.3.1 Vzorec C C3: en žaromet ne več kot 20 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov C4: oba žarometa več kot 20 odstotkov 3.3.2 Vzorec D D3: v primeru C2 en žaromet 0 ali več kot 0 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov 3.3.3 ali, če za vzorca C in D niso izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 4. Sprememba navpične lege meje zastiranja Glede preverjanja spremembe lege meje zastiranja v navpični smeri zaradi vpliva toplote se uporabi naslednji postopek: Na enem od žarometov vzorca A, ki je bil izbran po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 te priloge, se opravi preskus po postopku, opisanem v odstavku 2.1 Priloge 4, potem ko je bil trikrat zaporedoma izpostavljen ciklu, opisanem v odstavku 2.2.2 Priloge 4. Žaromet se šteje za sprejemljivega, če vrednost Δr ne presega 1,5 mrad. Če je ta vrednost večja od 1,5 mrad, vendar ne presega 2,0 mrad, se preskusi drug žaromet vzorca A. Srednja vrednost absolutnih vrednosti, izmerjenih za oba vzorca, ne sme presegati 1,5 mrad. Če pa je vrednost 1,5 mrad pri vzorcu A presežena, se na obeh žarometih vzorca B opravi preskus po enakem postopku, pri čemer vrednost Δr posameznega žarometa ne sme biti večja od 1,5 mrad. Slika 1 (1) Črke v oklepajih veljajo pri žarometih za vožnjo po levi strani cestišča.

PRILOGA 8 PREGLED OBRATOVALNIH OBDOBIJ V ZVEZI S PRESKUSI STABILNOSTI FOTOMETRIČNEGA DELOVANJA Kratice : P: svetilka za kratki svetlobni pramen D: svetilka za dolgi svetlobni pramen (D1 + D2 pomeni dva dolga svetlobna pramena) F: žaromet za meglo — — — — — —: pomeni cikel 15-minutnega izklopa in 5-minutnega vklopa Vsi naslednji združeni žarometi in prednji žarometi za meglo z dodanimi oznakami razreda B so navedeni kot primeri in niso izčrpni. 1. P ali D ali F (HC ali HR ali B) 2. P+D (HCR) ali P+D1+D2 (HCR HR) 3. P+D (HC/R) ali P+D1+D2 (HC/R HR) 4. P + F (HC B) 5. P+F (HC B/) ali HC/B 6. D+F (HR B) ali D1+D2+F (HR HR B) 7. D+F (HR B/) ali D1+D2+F (HR HR B/) 8. P+D+F (HCR B) ali P+D1+D2+F (HCR HR B) 9. P+D+F (HC/R B) ali P+D1+D2+F (HC/R HR B) 10. P+D+F (HCR B/) ali P+D1+D2+F (HCR HR B/) 11. P+D+F (HC/R B/) ali P+D1+D2+F (HC/R HR B/)

PRILOGA 9 PREVERJANJE MEJE ZASTIRANJA ZA ŽAROMETE ZA KRATKI SVETLOBNI PRAMEN Z INSTRUMENTI 1. Splošno Kadar se uporablja odstavek 6.2.2.4 tega pravilnika, se kakovost meje zastiranja preskusi v skladu z zahtevami iz odstavka 2, pri čemer se z instrumenti izvede navpična in vodoravna nastavitev svetlobnega pramena v skladu z zahtevami iz odstavka 3. Pred merjenjem kakovosti meje zastiranja in postopkom usmeritve z instrumenti je treba opraviti predhodno vizualno usmeritev v skladu z odstavkoma 6.2.2.1 in 6.2.2.2 tega pravilnika. 2. Merjenje kakovosti meje zastiranja Za določitev najmanjše ostrine se opravijo meritve z navpičnim skeniranjem prek vodoravnega dela meje zastiranja, pri čemer so kotni premiki 0,05° in se meritve opravijo na razdalji: (a) 10 m z detektorjem premera približno 10 mm ali (b) 25 m z detektorjem premera približno 30 mm. Razdalja merjenja, pri kateri se opravi preskus, se zabeleži pod točko 9 obrazca za obveščanje (glej Prilogo 1 k temu pravilniku). Za določitev največje ostrine se meritve opravijo z navpičnim skeniranjem prek vodoravnega dela meje zastiranja, pri čemer so kotni premiki 0.05° ter se meritve opravijo le na razdalji 25 m in z detektorjem premera približno 30 mm. Kakovost meje zastiranja se šteje za sprejemljivo, če so zahteve iz odstavkov 2.1 do 2.3 skladne z vsaj enim sklopom meritev. 2.1 Vidna ne sme biti več kot ena meja zastiranja (1). 2.2 Ostrina meje zastiranja Faktor ostrine G se določi z navpičnim skeniranjem prek vodoravnega dela meje zastiranja pod kotom 2,5° od črte V-V, pri čemer je: , pri čemer je β = navpični položaj v stopinjah. Vrednost G ne sme biti manjša od 0,13 (najmanjša ostrina) in ne večja od 0,40 (največja ostrina). 2.3 Linearnost Del vodoravne meje zastiranja, ki se uporablja za navpično nastavitev, mora biti vodoraven in 1,5° do 3,5° od črte V-V (glej sliko 1). Prevojne točke gradienta meje zastiranja na navpičnih črtah pod kotom 1,5°, 2,5° in 3,5° se določijo z enačbo: . Največja navpična razdalja med določenimi prevojnimi točkami ne sme presegati 0.2°. 3. Navpična in vodoravna nastavitev Če je meja zastiranja v skladu z zahtevami glede kakovosti iz odstavka 2 te priloge, se lahko svetlobni pramen nastavi z instrumenti. Slika 1 Merjenje kakovosti meje zastiranja Opomba: Razmerje je drugačno za navpične in vodoravne črte. 3.1 Navpična nastavitev S premikom navzgor izpod črte B (glej sliko 2) se opravi navpično skeniranje prek vodoravnega dela meje zastiranja, pri čemer je kot 2,5° od črte V-V. Prevojna točka (pri čemer je d2 (log E) / dv2 = 0) se določi in postavi na črto B, ki je postavljena en odstotek pod črto H-H. 3.2 Vodoravna nastavitev Vlagatelj določi eno od naslednjih metod vodoravne usmeritve: (a) Metoda „črte 0,2 D“ (glej sliko 2). Ena vodoravna črta pod kotom 0,2° D se skenira od 5° levo do 5° desno po navpični usmeritvi žarometa. Največji gradient „G“, določen po formuli , pri čemer je β vodoravni položaj v stopinjah, ne sme biti manjši od 0,08. Prevojna točka na črti 0,2 D se postavi na črto A. Slika 2 Navpična in vodoravna nastavitev z instrumenti – metoda skeniranja vodoravne črte Opomba: Razmerje je drugačno za navpične in vodoravne črte. (b) Metoda „3 črt“ (glej sliko 3). Tri navpične črte se skenirajo od 2° D do 2° U pri 1° R, 2° R in 3° R po navpični usmeritvi žarometa. Zadevni največji gradienti „G“, določeni po formuli: pri čemer je β navpični položaj v stopinjah, ne smejo biti manjši od 0,08. Na podlagi prevojnih točk na teh treh črtah se dobi ravna črta. Presečišče te črte in črte B, ki se dobi med navpičnim usmerjanjem, se postavi na črto V. Slika 3 Navpična in vodoravna nastavitev z instrumenti – metoda skeniranja treh črt Opomba: Razmerje je drugačno za navpične in vodoravne črte. (1) Ta odstavek je treba spremeniti, potem ko bo na voljo objektivna metoda preskušanja.

PRILOGA 10 ZAHTEVE ZA MODULE LED IN ŽAROMETE Z MODULI LED 1. Splošne specifikacije 1.1 Vsi predloženi vzorci modulov LED pri preskušanju z zagotovljenimi elektronskimi krmilnimi napravami za nadzor svetlobnega vira po potrebi izpolnjujejo zadevne specifikacije tega pravilnika. 1.2 Moduli LED so zasnovani tako, da pri običajni uporabi njihovo delovanje ostane brezhibno. Poleg tega ne smejo imeti napak v zasnovi in izdelavi. Za modul LED se šteje, da ne deluje, če ne deluje katera od njegovih svetlobnih diod (LED). 1.3 Moduli LED ne omogočajo nedovoljenih sprememb. 1.4 Pri zasnovi odstranljivih modulov LED se upošteva naslednje: 1.4.1 kadar se modul LED odstrani in nadomesti z drugim modulom, ki ga zagotovi vlagatelj in ki ima enako identifikacijsko kodo modula svetlobnega vira, morajo biti izpolnjene fotometrične specifikacije žarometa; 1.4.2 modulov LED z drugačnimi identifikacijskimi kodami modula svetlobnega vira v istem ohišju svetilke med seboj ni mogoče zamenjati. 2. Proizvodnja 2.1 Svetleče diode modulov LED morajo biti opremljene z ustreznimi pritrdilnimi elementi. 2.2 Pritrdilni elementi so trdni in dobro pritrjeni na diode LED in modul LED. 3. Preskusni pogoji 3.1 Vloga 3.1.1 Vsi vzorci se preskusijo v skladu z navodili iz odstavka 4. 3.1.2 Svetlobni viri na modulu LED so svetlobne diode (LED) iz odstavka 2.7.1 Pravilnika št. 48, zlasti v zvezi z elementom za vidno sevanje. Druge vrste svetlobnih virov niso dovoljene. 3.2 Pogoji obratovanja 3.2.1 Delovni pogoji v zvezi z moduli LED Vsi vzorci se preskusijo pod pogoji iz odstavkov 6.1.4 in 6.1.5 tega pravilnika. Moduli LED se preskušajo v žarometu, ki ga predloži proizvajalec, razen če je v tej prilogi določeno drugače. 3.2.2 Temperatura okolice Pri meritvah električnih in fotometričnih znač