SL Uradni list Evropske unije L 165/11

Samo izvirna besedila UN/ECE so pravno veljavna v skladu z mednarodnim javnim pravom. Status in datum začetka veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343/, ki je dostopen na: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Pravilnik št. 12 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe za homologacijo vozil v zvezi z zaščito voznika pred krmilnim mehanizmom v primeru trčenja

Vključuje vse veljavno besedilo do:

dopolnila 3 k spremembam 03 – datum veljavnosti: 23. marec 2000

1. PODROČJE UPORABE

1.1. Ta pravilnik se uporablja za delovanje krmilnega mehanizma motornih vozil kategorije M1 in vozil kategorije N1 z največjo dovoljeno maso, ki ne presega 1 500 kg, v zvezi z zaščito voznika pri čelnem trčenju.

1.2. Na zahtevo proizvajalca se lahko na podlagi tega pravilnika homologirajo tudi druga vozila, ki niso navedena v zgornjem odstavku 1.1.

2. OPREDELITVE POJMOV

V tem pravilniku se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

2.1. „homologacija vozila“ pomeni homologacijo tipa vozila v zvezi z zaščito voznika pred krmilnim mehanizmom v primeru trčenja;

2.2. „tip vozila“ pomeni kategorijo motornih vozil, ki se ne razlikujejo v tako bistvenih vidikih, kot so: 2.2.1. vozilo, ki ga poganja motor z notranjim zgorevanjem: 2.2.1.1 konstrukcija, mere, oblika in sestavni materiali tistega dela vozila, ki je pred napravo za upravljanje krmilja; 2.2.1.2. masa vozila v stanju, pripravljenem za vožnjo, kot je opredeljena spodaj v odstavku 2.18.; 2.2.2. vozilo, ki ga poganja električni motor: 2.2.2.1. mere, masa, konstrukcija vozila, oblike in sestavni materiali, položaj sestavnih delov pogonskega sistema, položaj akumulatorja ali delov pogonskega akumulatorja. 2.2.2.2. Masa vozila v stanju, pripravljenem za vožnjo, kot je opredeljena spodaj v odstavku 2.18.;

2.3. „homologacija naprave za upravljanje krmilja“ pomeni homologacijo tipa naprave za upravljanje krmilja v zvezi z zaščito voznika pred krmilnim mehanizmom v primeru trčenja;

2.4. „tip naprave za upravljanje krmilja“ pomeni kategorijo naprav za upravljanje krmilja, ki se ne razlikujejo v tako bistvenih vidikih, kot so: 2.4.1. konstrukcija, mere, oblika in sestavni materiali;

2.5. „naprava za upravljanje krmilja“ pomeni napravo za krmiljenje, ponavadi volan, ki jo upravlja voznik;

2.6. „univerzalna naprava za upravljanje krmilja“ pomeni napravo za upravljanje krmilja, ki jo je mogoče vgraditi v več homologiranih tipov vozil, pri čemer razlike v pritrditvi naprave za upravljanje krmilja na volanski drog ne vplivajo na obnašanje naprave za upravljanje krmilja pri trčenju;

2.7. „zračna blazina“ pomeni prožno blazino, ki je oblikovana tako, da se pod pritiskom napolni s plinom, in je: 2.7.1. oblikovana za zaščito voznika pred udarcem ob napravo za upravljanje krmilja; 2.7.2. napihnjena z napravo, ki se sproži pri trčenju vozila;

2.8. „obod naprave za upravljanje krmilja“ pomeni skoraj okrogel zunanji obroč naprave za upravljanje krmilja, ki ga voznik med vožnjo ponavadi drži z roko;

2.9. „napera“ pomeni palico, ki povezuje obod naprave za upravljanje krmilja s pestom volana;

2.10. „pesto“ pomeni tisti del naprave za upravljanje krmilja, ponavadi na sredini, ki: 2.10.1. povezuje napravo za upravljanje krmilja s krmilnim drogom, 2.10.2. prenaša navor z naprave za upravljanje krmilja na krmilni drog;

2.11. „središče pesta naprave za upravljanje krmilja“ pomeni točko na površini pesta, ki leži v osi krmilnega droga;

2.12. „ravnina naprave za upravljanje krmilja“ pomeni pri volanu ravno površino, ki deli obod volana na dva enaka dela med voznika in sprednji del vozila;

2.13. „krmilni drog“ pomeni sestavni del, ki na gonilo krmilja prenaša navor, ki deluje na napravo za upravljanje krmilja;

2.14. „volanski drog“ pomeni ohišje, ki obdaja krmilni drog;

2.15. „krmilni mehanizem“ pomeni celoto, ki združuje napravo za upravljanje krmilja, volanski drog, montažne dodatke, krmilni drog, ohišje gonila krmilja in vse druge sestavne dele, kot so deli, oblikovani za dodatno absorpcijo energije v primeru udarca ob napravo za upravljanje krmilja;

2.16. „prostor za potnike“ pomeni prostor za namestitev uporabnikov vozila, ki ga omejujejo streha, pod, bočne stene, vrata, zunanja okna, prednja pregrada in ravnina naslona zadnjega sedeža ter po potrebi vsaka pregrada plošč(-e) z monobloki pogonskega akumulatorja vozila na električni pogon;

2.17. „udarna naprava“ je sestavljena iz toge polkrožne udarne glave premera 165 mm v skladu z odstavkom 3 Priloge 5 k temu pravilniku;

2.18. „masa vozila v stanju, pripravljenem za vožnjo,“ pomeni maso praznega in neobremenjenega vozila, vendar napolnjenega z gorivom in hladilnim sredstvom ter opremljenega z mazivom, orodji in nadomestnim kolesom, če je to osnovna oprema, ki jo zagotovi proizvajalec vozila, ter s plošč(-ami) pogonskega akumulatorja, vključno z monobloki pogonskega akumulatorja vozila na električni pogon;

2.19. „monoblok“ pomeni najmanjšo enoto vira pogonske električne energije;

2.20. „pogonski akumulator“ pomeni sestav elementov, ki sestavljajo vir električne energije;

2.21. „plošča pogonskega akumulatorja“ pomeni ploščo z enim ali več monoblokov; vozilo je lahko brez plošč ali ima eno ali več plošč.

3. VLOGA ZA PODELITEV HOMOLOGACIJE

3.1. Tip vozila

3.1.1. Vlogo za podelitev homologacije tipa vozila v zvezi z zaščito voznika pred krmilnim mehanizmom v primeru trčenja vloži proizvajalec vozila ali njegov ustrezno pooblaščen zastopnik.

3.1.2. Vlogi se priložijo spodaj navedeni dokumenti v treh izvodih in naslednji podatki:

3.1.2.1. podroben opis tipa vozila glede na konstrukcijo, mere, obliko in sestavne materiale, iz katerih je izdelan del vozila pred napravo za upravljanje krmilja;

3.1.2.2. risbe, ki so v ustreznem merilu in dovolj podrobne, krmilnega mehanizma in njegove pritrditve na podvozje in karoserijo vozila;

3.1.2.3. tehnični opis tega mehanizma;

3.1.2.4. maso vozila v stanju, pripravljenem za vožnjo;

3.1.2.5. dokazilo, da je bila naprava za upravljanje krmilja homologirana v skladu z odstavkom 5.2. Pravilnika, če je to potrebno;

3.1.2.6. dokazilo, da je krmilni mehanizem skladen s specifikacijami iz odstavka 5.2.2. sprememb 01 Pravilnika št. 94, če vlogo za podelitev homologacije predloži vlagatelj v skladu z odstavkom 5.1.2.;

3.1.2.7. dokazilo, da je naprava za upravljanje krmilja skladna s specifikacijami iz odstavkov 5.2.1.4. in 5.2.1.5. sprememb 01 Pravilnika št. 94, če vlagatelj predloži vlogo za podelitev homologacije v skladu z odstavkom 5.2.1.

3.1.3. Tehnični službi, ki izvaja homologacijske preskuse, se predložijo:

3.1.3.1. vozilo, ki je vzorec tipa vozila, ki ga je treba homologirati, za preskus iz odstavka 5.1.;

3.1.3.2. po odločitvi proizvajalca in v dogovoru s tehnično službo drugo vozilo ali tisti deli vozila, za katere proizvajalec meni, da so bistveni za preskuse iz odstavkov 5.2. in 5.3.;

3.1.3.3. pristojni organ pred podelitvijo homologacije preveri, ali so na voljo zadovoljivi ukrepi za zagotovitev učinkovitega preverjanja skladnosti proizvodnje.

3.2. Tip naprave za upravljanje krmilja

3.2.1. Vlogo za podelitev homologacije tipa naprave za upravljanje krmilja v zvezi z zaščito voznika pred krmilnim mehanizmom v primeru trčenja vloži proizvajalec naprave za upravljanje krmilja ali njegov ustrezno pooblaščen zastopnik.

3.2.2. Vlogi se priložijo spodaj navedeni dokumenti v treh izvodih in naslednji podatki:

3.2.2.1. podroben opis tipa naprave za upravljanje krmilja glede na konstrukcijo, mere in sestavne materiale naprave za upravljanje krmilja;

3.2.2.2. risbe, ki so v ustreznem merilu in dovolj podrobne, krmilnega mehanizma in njegove pritrditve na podvozje in karoserijo vozila;

3.2.2.3. dokazilo, da je naprava za upravljanje krmilja skladna s specifikacijami iz odstavkov 5.2.1.4. in 5.2.1.5. sprememb 01 Pravilnika št. 94, če vlagatelj predloži vlogo za podelitev homologacije v skladu z odstavkom 5.2.1.

3.2.3. Za preskuse iz odstavkov 5.2. in 5.3. se tehnični službi, ki izvaja homologacijske preskuse, predloži naprava za upravljanje krmilja, ki je vzorec tipa naprave za upravljanje krmilja, ki ga je treba homologirati, ter po odločitvi proizvajalca in v dogovoru s tehnično službo tisti deli vozila, za katere proizvajalec meni, da so bistveni za preskus.

4. HOMOLOGACIJA

4.1. Certifikatu o homologaciji se priloži certifikat, ki je skladen z vzorcem iz odstavka 4.1.1. ali 4.1.2.:

4.1.1. iz Priloge 1A za vloge iz odstavka 3.1.;

4.1.2. iz Priloge 1B za vloge iz odstavka 3.2.

4.2. Tip vozila

4.2.1. Če vozilo, predloženo v homologacijo v skladu s tem pravilnikom, izpolnjuje zahteve iz odstavkov 5. in 6. in iz Prilog 4, 5 in 6 k temu pravilniku, se homologacija za ta tip vozila podeli.

4.2.2. Številka homologacije se določi za vsak homologiran tip. Prvi dve števki (zdaj 03 v skladu s spremembami 03, ki so začele veljati 24. avgusta 1993) navajata vrsto sprememb, vključno z nedavnimi večjimi tehničnimi spremembami pravilnika ob izdaji homologacije. Ista pogodbenica ne sme dodeliti iste številke istemu tipu vozila, ki je opremljen z drugim tipom krmilnega mehanizma, ali drugemu tipu vozila, kot je določeno v zgornjem odstavku 2.2.

4.2.3. Obvestilo o podelitvi, razširitvi ali zavrnitvi homologacije tipa vozila v skladu s tem pravilnikom se predloži pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, v obliki, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1A k temu pravilniku.

4.2.4. Na vsakem vozilu, ki je v skladu s tipom vozila, homologiranim po tem pravilniku, je na vidnem in zlahka dostopnem mestu, opredeljenem na homologacijskem certifikatu, nameščena mednarodna homologacijska oznaka, sestavljena iz:

4.2.4.1. kroga, ki obkroža črko „E“, sledi ji številčna oznaka države, ki je podelila homologacijo (1);

4.2.4.2. številke tega pravilnika, ki ji sledi črka „R“, pomišljaja in številke homologacije na desni strani kroga iz odstavka 4.2.4.1.

4.2.5. Če je vozilo v skladu s tipom vozila, homologiranim po enem ali več drugih pravilnikih, ki so priloženi Sporazumu, v državi, ki je homologacijo podelila v skladu s tem pravilnikom, ni treba ponoviti simbola iz odstavka 4.2.4.1.; v takem primeru se v vzdolžnih stolpcih na desni strani simbola iz odstavka 4.2.4.1. vstavijo številke pravilnika, homologacije in dodatni simboli vseh pravilnikov, v skladu s katerimi je bila podeljena homologacija, v državi, ki je podelila homologacijo v skladu s tem pravilnikom.

4.2.6. Homologacijska oznaka je jasno čitljiva in neizbrisna.

4.2.7. Homologacijska oznaka se namesti v bližino podatkovne tablice vozila, ki jo je namestil proizvajalec, ali nanjo.

4.3. Tip naprave za upravljanje krmilja

4.3.1. Če naprava za upravljanje krmilja, predložena za ločeno homologacijo v skladu s tem pravilnikom, izpolnjuje zahteve iz odstavkov 5. in 6. in iz Prilog 4, 5 in 6 k temu pravilniku, se homologacija za ta tip naprave za upravljanje krmilja podeli. To se uporablja samo za naprave za upravljanje krmilja, ki nimajo zračne blazine.

4.3.2. Številka homologacije se določi za vsak homologiran tip. Prvi dve števki (zdaj 03 v skladu s spremembami 03, ki so začele veljati 24. avgusta 1993) navajata vrsto sprememb, vključno z nedavnimi večjimi tehničnimi spremembami pravilnika ob izdaji homologacije. Ista pogodbenica ne dodeli iste številke drugemu tipu naprave za upravljanje krmilja, kot je določeno v zgornjem odstavku 2.4.

4.3.3. Obvestilo o podelitvi, razširitvi ali zavrnitvi homologacije tipa naprave za upravljanje krmilja v skladu s tem pravilnikom se predloži pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, v obliki, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1B k temu pravilniku.

4.3.4. Na vsaki napravi za upravljanje krmilja, ki je v skladu s tipom naprave za upravljanje krmilja, homologiranim po tem pravilniku, je na vidnem in zlahka dostopnem mestu, opredeljenem na homologacijskem certifikatu, nameščena mednarodna homologacijska oznaka, sestavljena iz:

4.3.4.1. kroga, ki obkroža črko „E“, sledi ji številčna oznaka države, ki je podelila homologacijo (2);

4.3.4.2. številke homologacije, nameščene pod krog;

4.3.4.3. simbola R94-01 v primeru homologacije v skladu s členom 5.2.1.

4.3.5. Homologacijska oznaka je jasno čitljiva in neizbrisna.

4.4. Priloga 2 k temu pravilniku daje primere namestitev homologacijskih oznak.

5. SPECIFIKACIJE

5.1. Pri preskušanju trčenja neobremenjenega vozila v stanju, pripravljenem za vožnjo, brez preskusne lutke, ob oviro pri hitrosti 48,3 km/h (30 mph) se vrh volanskega droga in njegov krmilni drog ne smeta premakniti nazaj, vodoravno in vzporedno z vzdolžno osjo vozila za več kakor 12,7 cm in navpično glede na točko vozila, ki ni prizadeta zaradi trčenja, za več kot 12,7 cm (3).

5.1.1. V primeru vozila s pogonom na električni motor se preskus trčenja iz odstavka 5.1., opravi tako, da je glavno stikalo pogonskega akumulatorja nastavljeno na položaj „ON“. Razen tega se med preskusom in po njem izpolnijo naslednje zahteve.

5.1.1.1. Monobloki ostanejo pritrjeni na svojih mestih;

5.1.1.2. noben tekoči elektrolit ne pušča v prostor za potnike; omejeno puščanje je dovoljeno, vseeno samo zunaj vozila, če puščanje, ki se pojavi v prvi uri po preskusu, ne presega 7 odstotkov vseh tekočih elektrolitov v pogonskem akumulatorju.

5.1.2. Specifikacije iz zgornjega odstavka 5.1. so izpolnjene, če vozilo, ki je opremljeno s takim krmilnim sistemom, izpolnjuje zahteve iz odstavka 5.2.2. sprememb 01 Pravilnika št. 94.

5.2. Ko ob napravo za upravljanje krmilja udari preskusno telo, usmerjeno proti tej napravi, z relativno hitrostjo 24,1 km/h (15 mph) sila, s katero naprava za upravljanje krmilja deluje na telo, ne presega 1 111 daN.

5.2.1. Če je naprava za upravljanje krmilja opremljena z zračno blazino na volanu, so specifikacije iz zgornjega odstavka 5.2. izpolnjene, če vozilo, ki je opremljeno s takim krmilnim sistemom, izpolnjuje zahteve iz odstavkov 5.2.1.4. in 5.2.1.5. sprememb 01 Pravilnika št. 94.

5.3. Ko ob napravo za upravljanje krmilja udari udarna naprava, usmerjena proti njej, z relativno hitrostjo 24,1 km v skladu s postopkom iz Priloge 5, pojemek udarne naprave ne presega 80 g kumulativno za več kakor 3 milisekunde. Pojemek je pri C.F.C 600 Hz vedno manjši od 120 g.

5.4. Naprava za upravljanje krmilja je oblikovana, izdelana in vgrajena tako, da:

5.4.1. pred preskusom trčenja iz zgornjih odstavkov 5.2. in 5.3. ni noben del površine naprave za upravljanje krmilja, ki je usmerjen proti vozniku in ki se ga lahko dotakne krogla s premerom 165 mm, hrapav ali z ostrimi robovi s polmerom zaobljenosti manj kot 2,5 mm. 5.4.1.1. Po vsakem preskusu trčenja iz odstavkov 5.2. in 5.3. ni noben del površine naprave za upravljanje krmilja, ki je usmerjen proti vozniku, hrapav ali z ostrimi robovi, ki lahko povečajo nevarnost ali resnost poškodb voznika. Manjše površinske razpoke in reže se zanemarijo. 5.4.1.1.1. Če je štrleči del izdelan iz mehkega materiala s trdoto, manjšo od 50 po Shoru A, in je nameščen na trdno oporo, se zahteva iz odstavka 5.4.1.1. uporablja le za trdno oporo.

5.4.2. Naprava za upravljanje krmilja je oblikovana, izdelana in vgrajena tako, da ne vključuje sestavnih delov ali dodatkov, vključno s stikalom za hupo in montažnimi dodatki, ki se lahko zataknejo za obleko ali nakit voznika pri običajnih premikih med vožnjo.

5.4.3. Naprave za upravljanje krmilja, ki niso namenjene za del originalne opreme, morajo pri preskusu v skladu z odstavkom 2.1.3. Priloge 4 in odstavkom 2.3. Priloge 5 izpolnjevati specifikacije.

5.4.4. Pri „univerzalnih napravah za upravljanje krmilja“ so izpolnjene zahteve za: 5.4.4.1. celoten obseg kotov volanskega droga, pri čemer se razume, da se preskusi opravijo vsaj za največje in najmanjše kote volanskega droga za vse homologirane tipe vozil, ki so jim naprave namenjene; 5.4.4.2. vse možne položaje udarne naprave in preskusnega telesa glede na napravo za upravljanje krmilja, pri čemer se razume, da se preskusi opravijo vsaj za srednji položaj za vse homologirane tipe vozila, ki so jim naprave namenjene. Če se uporablja volanski drog, je ta takega tipa, ki ustreza pogojem v najbolj neugodnem primeru.

5.4.5. Če se za prilagajanje posameznega tipa naprave za upravljanje krmilja na volanski drog uporabljajo deli za prilagoditev in se lahko dokaže, da so s takimi deli za prilagoditev lastnosti absorpcije energije sistema enake, je mogoče opraviti vse preskuse z enim tipom dela za prilagoditev.

6. PRESKUSI

6.1. Izpolnjevanje zahtev zgornjega odstavka 5. se preverja v skladu z metodami iz Prilog 3, 4 in 5 k temu pravilniku. Vse meritve se opravijo na podlagi standarda ISO 6487:1987.

6.2. Vseeno so po presoji homologacijskega organa dovoljeni tudi drugi preskusi, če je mogoče dokazati enakovrednost. V tem primeru se homologacijski dokumentaciji priloži poročilo, ki opisuje uporabljene metode in dobljene rezultate.

7. SPREMEMBE IN RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE TIPA VOZILA ALI TIPA NAPRAVE ZA UPRAVLJANJE KRMILJA

7.1. Vsaka sprememba tipa vozila ali tipa naprave za upravljanje krmilja ali obojega se sporoči upravnemu organu, ki je podelil homologacijo tipa vozila ali tipa naprave za upravljanje krmilja. Organ lahko potem:

7.1.1. meni, da spremembe verjetno ne bodo imele nobenega znatnega škodljivega vpliva in da vozilo v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve; ali

7.1.2. od tehnične službe, ki izvaja preskuse, zahteva nadaljnje poročilo o preskusu.

7.2. Brez poseganja v določbe zgornjega odstavka 7.1. se različica vozila, katerega masa je v stanju, pripravljenem za vožnjo, manjša od mase vozila, na katerem se opravi homologacijski preskus, ne obravnava kot sprememba tipa vozila.

7.3. Potrditev ali zavrnitev homologacije, ki opredeljuje spremembo, se po postopku iz zgornjega odstavka 4.2.3. ali 4.3.3. sporoči pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik.

7.4. Pristojni organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli serijsko številko te razširitve in o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom v obliki, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1A ali Priloge 1B k temu pravilniku.

8. SKLADNOST PROIZVODNJE

8.1. Vsako vozilo ali naprava za upravljanje krmiljenja, homologirana na podlagi tega pravilnika, se izdela tako, da izpolnjuje zahteve iz zgornjih odstavkov 5. in 6., da bi bila skladna s homologiranim tipom.

8.2. Za preverjanje izpolnjevanja zahtev iz odstavka 8.1. se izvajajo primerni pregledi proizvodnje.

8.3. Imetnik homologacije mora zlasti:

8.3.1. zagotavljati obstoj postopkov za učinkovit nadzor kakovosti vozila ali naprave za upravljanje krmilja;

8.3.2. imeti dostop do preskusne opreme, ki je potrebna za preverjanje skladnosti vsakega homologiranega tipa;

8.3.3. zagotoviti, da se podatki o rezultatih preskusov zabeležijo in da ostane priložena dokumentacija na voljo tako dolgo, kakor se določi v dogovoru z upravnim organom;

8.3.4. analizirati rezultate vseh vrst preskusov za potrditev in zagotovitev stalnosti lastnosti vozila ali naprave za upravljanje krmilja, pri čemer so dopustna dovoljena odstopanja pri industrijski proizvodnji;

8.3.5. zagotoviti, da se za vsak tip vozila ali naprave za upravljanje krmilja opravijo vsaj preskusi v zvezi z merjenjem;

8.3.6. zagotoviti, da se za vsaka serija vzorcev ali preskušancev, ki kažejo neskladnost v zadevni vrsti preskusa, dodatno vzorči in preskusi. Sprejmejo se vsi potrebni ukrepi za ponovno skladnost zadevne proizvodnje.

8.4. Pristojni organ, ki je podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri metode nadzora skladnosti, ki se uporabljajo v vsakem proizvodnem obratu.

8.4.1. Pri vsakem pregledu se inšpektorju predložijo zapisi o preskusih in o proizvodnji.

8.4.2. Inšpektor lahko naključno izbere vzorce za preskus v proizvajalčevem laboratoriju. Najmanjše število vzorcev se lahko določi v skladu z rezultati pregleda, ki ga opravi proizvajalec.

8.4.3. Če je stopnja kakovosti nezadovoljiva ali se zdi, da je treba potrditi veljavnost opravljenih preskusov iz odstavka 8.4.2., inšpektor izbere vzorce, ki se pošljejo tehnični službi, ki je izvedla homologacijske preskuse.

8.4.4. Pristojni organ lahko opravi kateri koli preskus iz tega pravilnika. Pregledi, ki jih odobri pristojni organ, se ponavadi izvedejo enkrat na leto. Če se med enim od teh pregledov dobijo nezadovoljivi rezultati, pristojni organ zagotovi, da se sprejme vse potrebno za čim prejšnjo ponovno skladnost proizvodnje.

9. KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE

9.1. Homologacija, podeljena v zvezi s tipom vozila ali tipom naprave za upravljanje krmilja v skladu s tem pravilnikom, se lahko prekliče, če ni izpolnjena zahteva iz zgornjega odstavka 8.1. ali če izbrano vozilo(-a) ali izbrana naprava(-e) za upravljanje krmilja uspešno ne prestane(-jo) preskusov iz zgornjega odstavka 8.2.

9.2. Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je prej podelila, o tem takoj obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom v obliki, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1A ali Priloge 1B k temu pravilniku (kot je ustrezno).

10. NAVODILA

Če se tip naprave za upravljanje krmilja dostavi ločeno od vozila, mora biti na embalaži in v navodilih za vgradnjo jasno navedeno, za kateri(-e) tip(-e) vozil je naprava namenjena.

11. DOKONČNO PRENEHANJE PROIZVODNJE

Če imetnik homologacije povsem preneha proizvajati tip vozila ali tip naprave za upravljanje krmilja, za katerega je bila podeljena homologacija v skladu s tem pravilnikom, o tem obvesti organ, ki je podelil homologacijo. Ko ta organ prejme ustrezno sporočilo, o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1A ali Priloge 1B k temu pravilniku (kot je ustrezno).

12. IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, KI IZVAJAJO HOMOLOGACIJSKE PRESKUSE, TER UPRAVNIH ORGANOV

Pogodbenice Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, sekretariatu Združenih narodov sporočijo imena in naslove tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter upravnih organov, ki podelijo homologacijo in katerim se pošljejo certifikati, izdani v drugih državah, ki potrjujejo podelitev, razširitev, zavrnitev ali preklic homologacije.

13. PREHODNE DOLOČBE

13.1. Od uradnega datuma začetka veljavnosti sprememb 03 tega pravilnika nobena pogodbenica ne zavrne vloge za podelitev homologacije, predložene v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 03.

13.2. Homologacije tipa vozila

13.2.1. Po preteku obdobja 36 mesecev od uradnega datuma začetka veljavnosti iz zgornjega odstavka 13.1. pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, podelijo homologacijo za kategorijo vozil M1 v izvedbi trambus in kategorijo vozil N1, ki tehtajo manj od 1,5 tone, le če tip vozila izpolnjuje zahteve tega pravilnika, kot je spremenjen s spremembami 03, razen določb v zvezi z največjim premikom volanskega droga po višini, določenih v odstavku 5.1. tega pravilnika, ki bodo veljali za nove homologacije šele po nadaljnjem obdobju 12 mesecev.

13.2.2. Po preteku obdobja 48 mesecev od uradnega datuma začetka veljavnosti iz zgornjega odstavka 13.1. pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, podelijo homologacijo za kategorijo vozil M1, ki niso v izvedbi trambus, le če tip vozila izpolnjuje zahteve tega pravilnika, kot je spremenjen s spremembami 03.

13.2.3. Po preteku obdobja 60 mesecev od uradnega datuma začetka veljavnosti iz zgornjega odstavka 13.1. lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, zavrnejo priznavanje homologacij tipa vozila, ki niso bile podeljene v skladu s spremembami 03 tega pravilnika.

13.3. Homologacije tipa naprave za upravljanje krmilja

13.3.1. Po preteku obdobja 24 mesecev od uradnega datuma začetka veljavnosti iz zgornjega odstavka 13.1. pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, podelijo homologacijo, le če tip naprave za upravljanje krmilja izpolnjuje veljavne zahteve tega pravilnika, kot je spremenjen s spremembami 03.

13.3.2. Po preteku obdobja 36 mesecev od uradnega datuma začetka veljavnosti iz zgornjega odstavka 13.1. lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, zavrnejo priznavanje homologacij tipa naprav za upravljanje krmilja, ki niso bile podeljene v skladu s spremembami 03 tega pravilnika.

13.3.3. Od uradnega datuma začetka veljavnosti Dodatka 2 k spremembam 03 pogodbenice ne podeljujejo ločenih homologacij za tip naprave za upravljanje krmilja, ki ima zračno blazino.

13.3.4. Od uradnega datuma začetka veljavnosti Dodatka 2 k spremembam 03 lahko pogodbenice zavrnejo priznavanje ločenih homologacij za tip naprave za upravljanje krmilja, ki ima zračno blazino.

(1) 1 za Nemčijo, 2 za Francijo, 3 za Italijo, 4 za Nizozemsko, 5 za Švedsko, 6 za Belgijo, 7 za Madžarsko, 8 za Češko, 9 za Španijo, 10 za Jugoslavijo, 11 za Združeno kraljestvo, 12 za Avstrijo, 13 za Luksemburg, 14 za Švico, 15 (prosto), 16 za Norveško, 17 za Finsko, 18 za Dansko, 19 za Romunijo, 20 za Poljsko, 21 za Portugalsko, 22 za Rusko federacijo, 23 za Grčijo, 24 za Irsko, 25 za Hrvaško, 26 za Slovenijo in 27 za Slovaško, 28 za Belorusijo, 29 za Estonijo, 30 (prosto), 31 za Bosno in Hercegovino, 32 za Latvijo, 33 (prosto), 34 za Bolgarijo, 35–36 (prosto), 37 za Turčijo, 38–39 (prosto), 40 za Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo, 41 (prosto), 42 za Evropsko skupnost (homologacije podelijo države članice z uporabo svojih oznak ECE), 43 za Japonsko, 44 (prosto), 45 za Avstralijo in 46 za Ukrajino. Naslednje številčne oznake se podelijo drugim državam v kronološkem zaporedju, po katerem ratificirajo ali pristopijo k Sporazumu o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za kolesna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v kolesna vozila in/ali uporabijo na njih, in o pogojih za vzajemno priznanje homologacij, podeljenih na podlagi teh predpisov, in generalni sekretar Združenih narodov tako podeljene številčne oznake sporoči pogodbenicam Sporazuma.

(2) Glej opombo k odstavku 4.2.4.1.

(3) Glej odstavek 3.1. Priloge 3.

PRILOGA 1A SPOROČILO (največji format: A4 (210 x 297 mm))

PRILOGA 1B SPOROČILO (največji format: A4 (210 × 297 mm))

PRILOGA 2 NAMESTITEV HOMOLOGACIJSKIH OZNAK VZOREC A (Glej odstavek 4.2.4. tega pravilnika) Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo, pomeni, da je bil zadevni tip vozila v zvezi z zaščito voznika pred krmilnim mehanizmom v primeru trčenja homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 12. Številka homologacije pomeni, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami Pravilnika št. 12, kot je bil spremenjen s spremembami 03. VZOREC B (Glej odstavek 4.2.5. tega pravilnika) Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo, pomeni, da je bil zadevni tip vozila homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikoma št. 12 in 39 (1). Števke homologacije pomenijo, da je na dan podelitve zadevnih homologacij Pravilnik št. 12 vključeval spremembe 03, Pravilnik št. 39 pa spremembe 04. VZOREC C (Glej odstavek 4.3.4. tega pravilnika) Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na napravo za upravljanje krmilja, pomeni, da je bil zadevni tip naprave za upravljanje krmilja v zvezi z zaščito voznika pred krmilnim mehanizmom v primeru trčenja homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 12, kot je bil spremenjen s spremembami 03. VZOREC D (Glej odstavek 4.3.4.3. tega pravilnika) Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na napravo za upravljanje krmilja, pomeni, da je bil zadevni tip naprave za upravljanje krmilja v zvezi z zaščito voznika pred krmilnim mehanizmom v primeru trčenja homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu z določbami iz odstavkov 5.2.1. in/ali 5.3.1. Pravilnika št. 12, kot je bil spremenjen s spremembami 03. (1) Druga številka je navedena le kot primer.

PRILOGA 3 PRESKUS ČELNEGA TRČENJA OB OVIRO 1. NAMEN Namen tega preskusa je preveriti, ali vozilo izpolnjuje zahteve iz odstavka 5.1. 2. NAPRAVE, POSTOPEK IN MERILNI INSTRUMENTI 2.1. Preskusni poligon Preskusna površina je dovolj velika, da so na njej lahko zaletna steza, ovira in tehnične naprave, potrebne za preskus. Zadnji del steze, vsaj 5 m pred oviro, je vodoraven (nagib manjši od 3 %, izmerjeno v dolžini enega metra), plosk in gladek. 2.2. Ovira Oviro sestavlja blok iz armiranega betona, ki je spredaj širok vsaj 3 m in visok vsaj 1,5 m. Ovira je take debeline, da je njena masa vsaj 70 ton. Sprednji del je plosk, navpičen in pravokoten na os zaletne steze. Prekrit je z vezanimi lesenimi ploščami, debeline 19 ± 1 mm, ki so v dobrem stanju. Med vezano ploščo in oviro se lahko postavi konstrukcija na jekleni plošči, debeline najmanj 25 mm. Podobno se lahko uporabi ovira z drugačnimi značilnostmi, če je površina trčenja večja kakor sprednji zmečkani del vozila, ki se preskuša, in če daje enakovredne rezultate. 2.3. Pogon vozila Na vozilo v trenutku trčenja ne deluje nobena dodatna krmilna ali pogonska naprava več. Vozilo doseže oviro v smeri, ki je pravokotna na steno trčenja; največja sprejemljiva stranska neporavnanost med navpično srednjo linijo prednjega dela vozila in navpično srednjo linijo stene trčenja je ± 30 cm. 2.4. Stanje vozila 2.4.1. Za preskus je vozilo opremljeno z vsemi običajnimi sestavnimi deli in opremo, vključeno v maso neobremenjenega vozila, ali je v takem stanju, da tej zahtevi ustreza, če se pri tem upoštevajo sestavni deli in oprema, ki so pomembni za prostor za potnike in porazdelitev mase vozila kot celote v stanju, pripravljenem za vožnjo. Z odstopanjem od odstavka 5.1. tega pravilnika je mogoče na zahtevo proizvajalca opraviti preskus z lutkami, če nikdar ne ovirajo gibanja krmilnega mehanizma. Za preskus se masa lutk ne upošteva. 2.4.2. Če se vozilo poganja z zunanjimi sredstvi, se sistem za napajanje z gorivom napolni vsaj do 90 % prostornine z nevnetljivo tekočino, ki ima gostoto med 0,7 in 1. Vsi drugi sistemi (posode za zavorno tekočino, hladilnik itd.) so lahko prazni. 2.4.3. Če vozilo poganja lastni motor, je posoda za gorivo napolnjena vsaj do 90 %. Vse druge posode so povsem napolnjene. Lahko se zagotovi napajanje goriva do motorja iz pomožne posode za gorivo z majhno prostornino, če to želi proizvajalec in tehnična služba s tem soglaša. V tem primeru se posoda za gorivo napolni do najmanj 90 % prostornine z nevnetljivo tekočino gostote med 0,7 in 1. 2.4.4. Če proizvajalec zahteva, lahko tehnična služba, ki izvaja preskuse, dovoli, da se isto vozilo, ki se uporablja za preskuse iz drugih pravilnikov (vključno s preskusi, ki lahko prizadenejo njegovo konstrukcijo), uporabi tudi za preskuse iz tega pravilnika. 2.4.5. Če je volan nastavljiv, se namesti v običajen položaj, ki ga določi proizvajalec, ali, če tega ne stori, srednji položaj znotraj meja območja(-ij) nastavitve volana. 2.5. Hitrost ob trčenju Hitrost ob trčenju je med 48,3 km/h (30 mph) in 53,1 km/h (33 mph). Vseeno velja preskus kot zadovoljiv, če je bil opravljen pri večji hitrosti ob trčenju in je vozilo izpolnilo predpisane zahteve. 2.6. Merilni instrumenti Instrument, ki se uporablja za beleženje hitrosti iz zgornjega odstavka 2.5., zagotavlja natančnost do 1 %. 3. REZULTATI 3.1. Za določanje premika naprave za upravljanje krmilja nazaj in navzgor se med trčenjem beleži (1) spreminjanje razdalje – merjeno vodoravno (2) in vzporedno z vzdolžno osjo vozila ter navpično pravokotno na to os – med vrhom volanskega droga (in krmilnega droga) in točko na vozilu, ki ni prizadeta zaradi trčenja. Največja vrednost te spremembe, vzeta iz zapisa, šteje kot premik nazaj in navzgor. 3.2. Po preskusu se poškodbe na vozilu opišejo v pisnem poročilu; posname se vsaj ena fotografija naslednjih pogledov na vozilo: 3.2.1. s strani (leva in desna), 3.2.2. sprednji del, 3.2.3. spodnji del, 3.2.4. prizadeto območje znotraj prostora za potnike. 4. KOREKCIJSKI FAKTORJI 4.1. Oznake V registrirana hitrost v km/h; m0 masa prototipa v stanju iz odstavka 2.4. te priloge; m1 masa prototipa s preskusno opremo; D0 sprememba razdalje, izmerjena med trčenjem, kakor je opredeljeno v odstavku 3.1. te priloge; D1 sprememba razdalje, ki se uporablja za določanje rezultatov preskusa; K1 = večja od vrednosti in 0,83; K2 = večja od vrednosti m0/m1 in 0,8. 4.2. Popravljena vrednost spremembe D1, ki se uporablja za pregled skladnosti prototipa z zahtevami tega pravilnika, se izračuna z naslednjo formulo: D1 = D0.K1.K2 4.3. Preskus čelnega trčenja ob oviro ni potreben za vozilo, ki je identično z obravnavanim prototipom v zvezi z lastnostjo iz odstavka 2.2. tega pravilnika, vseeno je njegova masa m1 večja od m0, če m1 ni večja od 1,25 m0 in če popravljena vrednost spremembe D2, dobljena iz spremembe D1 po formuli D2 = (m1/m0).D1, kaže, da novo vozilo še vedno izpolnjuje zahteve iz odstavka 5. tega pravilnika. 5. ENAKOVREDNI POSTOPKI 5.1. Homologacijski organ lahko dovoli druge preskusne postopke pod pogojem, da je mogoče dokazati enakovrednost. V tem primeru se homologacijski dokumentaciji priloži poročilo, ki opisuje uporabljene postopke in dobljene rezultate ali razlog, zakaj preskus ni bil opravljen. 5.2. Za dokazovanje enakovrednosti nadomestne metode je odgovoren proizvajalec ali njegov zastopnik, ki želi uporabiti to metodo. (1) To beleženje se lahko nadomesti z merjenjem največjih vrednosti. (2) „Vodoravno“ pomeni položaj glede na potniški prostor pri mirujočem vozilu pred preskusom ter ne glede na prostor in tla med premikanjem vozila, „navpično“ pa pomeni pravokotno na vodoravno in v smeri navzgor.

PRILOGA 4 PRESKUS S PRESKUSNIM TELESOM 1. NAMEN Namen tega preskusa je preverjanje, ali vozilo izpolnjuje zahteve iz odstavka 5.2. tega pravilnika. 2. NAMESTITVE, POSTOPKI IN MERILNI INSTRUMENTI 2.1. Vgradnja naprave za upravljanje krmilja 2.1.1. Naprava se vgradi na sprednji del vozila, ki se dobi, če se karoserija prereže prečno na višini sprednjih sedežev, po možnosti se odstranijo streha, vetrobransko steklo in vrata. Ta del se nepremično pritrdi na napravo za preskušanje tako, da se ob trčenju preskusnega telesa ne premakne. Dovoljeno odstopanje za kot vgradnje naprave je ± 2 stopinji glede na konstrukcijsko določen kot. 2.1.2. Na zahtevo proizvajalca in s soglasjem tehnične službe je mogoče napravo za upravljanje krmilja vgraditi v okvir, ki simulira vgradnjo krmilnega mehanizma, če ima v primerjavi z dejansko sestavo „sprednji del karoserije/krmilni mehanizem“ sestava „okvir/krmilni mehanizem“: 2.1.2.1. enako geometrično razporeditev, 2.1.2.2. večjo togost. 2.1.3. Vgradnja naprave za upravljanje krmilja, če se zahteva le homologacija naprave za upravljanje krmilja. Naprava za upravljanje krmilja se preskuša skupaj z njeno celotno opremo. Naprava za upravljanje krmilja ima najmanjši prazen prostor 100 mm med napravo za upravljanje krmilja in napravo za preskušanje. Krmilni drog je čvrsto pritrjen na napravo za preskušanje, tako da se ob trčenju ne premika. (Glej sliko 2). 2.2. Nastavitev krmilnega mehanizma za preskuse 2.2.1. Med prvim preskusom je naprava za upravljanje krmilja obrnjena tako, da je njena najbolj toga napera pravokotna na točko stika s preskusnim telesom; če je naprava za upravljanje krmilja volan, se preskus ponovi tako, da je najprožnejši del volana pravokoten na to stično točko. Če je naprava za upravljanje krmilja nastavljiva, se oba preskusa opravita z napravo, nameščeno v običajen položaj, ki ga določi proizvajalec, ali, če tega ne stori, v srednji položaj znotraj meja območja(-ij) nastavitve naprave. 2.2.2. Če je vozilo opremljeno z napravo za nastavitev nagiba in položaja volana, se opravi preskus tako, da je volan v običajnem položaju uporabe, ki ga določi proizvajalec in za katerega laboratorij meni, da je značilen z vidika absorpcije energije. 2.2.3. Če je naprava za upravljanje krmilja opremljena z zračno blazino, se preskus opravi z napihnjeno zračno blazino. Na zahtevo proizvajalca in s soglasjem tehnične službe je mogoče opraviti preskus z nenapihnjeno zračno blazino. 2.3. Preskusno telo Preskusno telo ima obliko, mere, maso in lastnosti, kakor so prikazane v dodatku te priloge. 2.4. Meritev sil 2.4.1. Opravijo se meritve največje sile, ki deluje navpično in vzporedno z vzdolžno osjo vozila na preskusno telo kot posledica udarca na napravo za upravljanje krmilja. 2.4.2. To silo je mogoče izmeriti posredno ali neposredno ali izračunati iz vrednosti, zabeleženih med preskusom. 2.5. Pogon preskusnega telesa 2.5.1. Lahko se uporabi kakršen koli način pogona, če preskusno telo ob udarcu na napravo za upravljanje krmilja ni povezano s pogonsko napravo. Preskusno telo udari ob to napravo po približno ravni poti, vzporedni z vzdolžno osjo prednjega dela vozila. 2.5.2. Točka H preskusnega telesa, označena s posebnim znakom, je nastavljena tako, da je pred udarcem v vodoravni ravnini, ki poteka skozi točko R, kakor jo je označil proizvajalec vozila. 2.6. Hitrost Preskusno telo udari ob napravo za upravljanje krmilja s hitrostjo 24,1 km/h + 1,2 (15 mph + 0,8). Vseeno se preskus šteje kot zadovoljiv, če je bil opravljen pri večji hitrosti ob udarcu in je naprava izpolnila predpisane zahteve. 2.7. Merilni instrumenti 2.7.1. Instrumenti, ki se uporabljajo za beleženje parametrov iz odstavka 5.2. tega pravilnika, omogočajo, da se meritve opravijo z naslednjo natančnostjo: 2.7.1.1. hitrost preskusnega telesa: do 2 %; 2.7.1.2. beleženje časa: do 1/1 000 sekunde; 2.7.1.3. začetek udarca (ničelna točka) v trenutku prvega stika preskusnega telesa z napravo za upravljanje krmilja se določi z zapisi in filmi, ki se uporabljajo za analizo rezultatov preskusa, 2.7.1.4. Meritev sile Uporabljeni instrumenti so skladni s standardom ISO 6487:1987, razen če je v tem pravilniku določeno drugače. 2.7.1.4.1. Pri primarnih senzorjih obremenitve, vstavljenih v krmilni sistem: je razred kanalske amplitude 1 960 daN (2 000 kg) in razred kanalske frekvence 600. 2.7.1.4.2. Pri merilcih pospeška ali primarnih senzorjih obremenitve, ki so vstavljeni v preskusno telo: dva merilca pospeška, ki delujeta v isti smeri, se postavita simetrično v prečno ravnino težišča preskusnega telesa. Razred kanalske amplitude je 60 g in razred kanalske frekvence 180. Dovoljeni so drugi postopki glede na število in namestitev merilcev pospeška, kot so porazdelitev preskusne naprave v ločene dele v težišču, kjer so postavljeni merilci pospeška za merjenje pospeškov vodoravno in vzporedno z vzdolžno osjo vozila. Rezultanta je sila, ki ustreza največji vsoti sil, izračunanih ali izmerjenih neposredno za vsak del preskusnega telesa. 2.8. Temperatura prostora: ustaljena pri 20 °C ± 5 °C. 3. REZULTATI 3.1. Po preskusu se ugotovijo poškodbe na krmilnem mehanizmu in opišejo v pisnem poročilu; fotografira se vsaj en stranski in en čelni pogled na predel „naprava za upravljanje krmilja/volanski drog/armaturna plošča“. 3.2. Največja vrednost sile se izmeri ali izračuna, kakor je navedeno v odstavku 2.4. Dodatek (Masa: 34–36 kg. Preskusno telo v obliki torza, ki predstavlja 50 % povprečja odrasle moške populacije.)

PRILOGA 5 Preskus s preskusno glavo 1. NAMEN Namen tega preskusa je preveriti, ali naprava za upravljanje krmilja izpolnjuje zahteve iz odstavka 5.3. tega pravilnika. 2. NAMESTITVE, POSTOPKI IN MERILNI INSTRUMENTI 2.1. Splošno 2.1.1. Naprava za upravljanje krmilja se preskusi skupaj z vso opremo. 2.1.2. Če je naprava za upravljanje krmilja opremljena z zračno blazino na volanu, se preskus opravi z napihnjeno zračno blazino. Na zahtevo proizvajalca in s soglasjem tehnične službe je mogoče opraviti preskus z nenapihnjeno zračno blazino. 2.2. Vgradnja naprave za upravljanje krmilja pri pridobivanju homologacije naprave za upravljanje krmilja v povezavi s homologacijo vozila 2.2.1. Naprava se vgradi v sprednji del vozila, ki se določi, če se karoserija prereže prečno na višini sprednjih sedežev, po možnosti se odstranijo streha, vetrobransko steklo in vrata. Ta del se nepremično pritrdi na napravo za preskušanje tako, da se ob udarcu preskusne glave ne premakne. Dovoljeno odstopanje za kot vgradnje naprave je ± 2 stopinji glede na konstrukcijsko določen kot. 2.2.2. Na zahtevo proizvajalca in s soglasjem tehnične službe je mogoče napravo za upravljanje krmilja vgraditi v okvir, ki simulira vgradnjo krmilnega mehanizma, če ima v primerjavi z dejansko sestavo „sprednji del karoserije/krmilni mehanizem“ sestava „okvir/krmilni mehanizem“: 2.2.2.1. enako geometrično razporeditev, 2.2.2.2. večjo togost. 2.3. Vgradnja naprave za upravljanje krmilja, če se zahteva le homologacija naprave za upravljanje krmilja Naprava za upravljanje krmilja se preskusi skupaj z vso opremo. Naprava za upravljanje krmilja ima najmanjši prazen prostor 100 mm med napravo za upravljanje krmilja in napravo za preskušanje. Krmilni drog je čvrsto pritrjen na napravo za preskušanje, tako da se ob trčenju ne premika. (Glej sliko 1). 2.3.1. Vseeno je na zahtevo proizvajalca mogoče opraviti preskus pod pogoji iz zgornjega odstavka 2.2. V tem primeru je homologacija veljavna le za določen tip vozila/določene tipe vozila. 3. PRESKUSNA NAPRAVA 3.1. To napravo sestavlja povsem premočrtno vodena udarna, toga naprava z maso 6,8 kg. Površina trčenja je polkrog s premerom 165 mm. 3.2. Udarna glava je opremljena z dvema merilcema pospeškov in merilcem hitrosti, ki lahko merijo vrednosti v smeri udarca. 3.3. Merilni instrumenti 3.3.1. Uporabljeni merilni instrumenti izpolnjujejo standard ISO 6487:1987. Razen tega imajo naslednje lastnosti: 3.3.2. Pospešek Razred kanalske amplitude 150 g CAC Razred kanalske frekvence 600 Hz CFC 3.3.3. Hitrost Merilna natančnost v mejah ± 1 % 3.3.4. Beleženje časa Instrumenti omogočajo beleženje delovanja ves čas trajanja in odčitke na tisočinko sekunde natančno. Na zapisih, ki se uporabljajo za analizo preskusa, se zabeleži začetek udarca v trenutku prvega stika med udarno napravo in napravo za upravljanje krmilja. 4. PRESKUSNI POSTOPEK 4.1. Ravnina naprave za upravljanje krmilja se nastavi pravokotno na smer trčenja. 4.2. Udarec se opravi na največ štirih in najmanj treh položajih na vsakem tipu naprave za upravljanje krmilja. Za vsak udarec se uporabi nova naprava za upravljanje krmilja. Ob zaporednih udarcih je os udarne naprave v liniji z eno od naslednjih točk: 4.2.1. središče pesta na napravi za upravljanje krmilja; 4.2.2. stikališče najbolj toge ali najbolj ojačane napere z notranjim robom oboda volana; 4.2.3. središčna točka najkrajšega nepodprtega loka oboda naprave za upravljanje krmilja, ki ne vključuje napere, ko jo zadene preskusna glava; 4.2.4. po odločitvi homologacijskega organa „najbolj neugoden“ položaj na napravi za upravljanje krmilja. 4.3. Udarna naprava udari napravo za upravljanje krmilja s hitrostjo 24,1 km/h; ta hitrost se doseže le z energijo pogona ali z uporabo dodatnega pogonskega sredstva. 5. REZULTATI 5.1. Pri preskusih, opravljenih v skladu z zgornjimi postopki, se za stopnjo zmanjšanja hitrosti udarne naprave vzame povprečje sočasnih odčitkov dveh merilcev pojemkov hitrosti. 6. ENAKOVREDNI POSTOPKI 6.1. Homologacijski organ lahko dovoli tudi druge preskusne postopke, če je mogoče dokazati njihovo enakovrednost. Dokumentaciji za homologacijo se priloži poročilo, ki opisuje uporabljeno metodo in dobljene rezultate. 6.2. Za dokazovanje enakovrednosti nadomestne metode je odgovoren proizvajalec ali njegov zastopnik, ki želi uporabiti to metodo. Slika 1a Preskusna nastavitev Slika 1b Merjenje togosti preskusne nastavitve