SL Uradni list Evropske unije L 185/15

Le izvirna besedila UN/ECE so pravno veljavna v skladu z mednarodnim javnim pravom. Status in začetek veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343, ki je dostopen na:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Pravilnik št. 31 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe za homologacijo „sealed-beam“ žarometov motornih vozil (SB-žarometov) za evropski asimetrični kratki in/ali dolgi svetlobni pramen

Revizija 2

Vključuje vsa veljavna besedila do:

Dodatka 7 k spremembam 02 – začetek veljavnosti: 15. oktober 2008

VSEBINA

PRAVILNIK

1. Področje uporabe

2. Opredelitev pojmov

3. Vloga za homologacijo

4. Oznake

5. Homologacija

6. Splošne specifikacije

7. Nazivne vrednosti in vrednosti preskusa

8. Svetilnost

9. Barva

10. Meritev motenja

11. Skladnost proizvodnje

12. Kazni za neskladnost proizvodnje

13. Sprememba in razširitev homologacije za tip halogenskega „sealed-beam“ žarometa (enote HSB)

14. Dokončna prekinitev proizvodnje

15. Prehodne določbe

16. Imena in naslovi tehničnih služb, ki izvajajohomologacijske preskuse, ter upravnih organov

PRILOGE

Priloga 1 – Sporočilo o podeljeni, razširjeni, zavrnjeni ali preklicani homologaciji ali dokončni prekinitvi proizvodnje tipa halogenskega „sealed-beam“ žarometa (enote HSB) v skladu s Pravilnikom št. 31

Priloga 2 – Primeri homologacijskih oznak

Priloga 3: – Električni priključki enot HSB

Priloga 4: – Merilni zaslon

Priloga 5 – Minimalne zahteve za postopke nadzora skladnosti proizvodnje

Priloga 6 – Preskus stabilnosti fotometričnega delovanja delujočih žarometov

Priloga 7 – Zahteve za žaromete z lečami iz plastičnega materiala – preskušanje vzorcev leč ali materiala in celotnih žarometov

Priloga 8 – Minimalne zahteve za vzorčenje, ki ga opravi inšpektor

1. PODROČJE UPORABE (1)

Ta pravilnik se uporablja za žaromete za vozila kategorij M, N in T (2).

2. OPREDELITEV POJMOV

V tem pravilniku:

2.1 „halogenski ‚sealed-beam‘ žaromet“ (v nadaljevanju „enota HSB“) pomeni žaromet, čigar sestavni deli, vključno z reflektorjem iz stekla, kovine ali drugega materiala, optični sistem in en ali več halogenskih svetlobnih virov tvorijo povezano celoto, ki je nedeljivo združena in je ni mogoče razstaviti, ne da bi pri tem enota postala popolnoma neuporabna. Takšne enote so: 2.1.1 „kategorije 1“, če oddajajo le dolgi svetlobni pramen; 2.1.2 „kategorije 21“, če oddajajo le kratki svetlobni pramen; 2.1.3 „kategorije 22“, če oddajajo, po izbiri uporabnika, dolgi ali kratki svetlobni pramen;

2.2 „leča“ pomeni skrajni zunanji del žarometa (enote), ki oddaja svetlobo skozi svetlečo površino;

2.3 „prevleka“ pomeni vse proizvode, ki so v enem ali več slojih naneseni na zunanjo površino leče;

2.4 „enote HSB različnih tipov“ pomeni enote, ki se razlikujejo v tako pomembnih vidikih, kot so: 2.4.1 blagovna znamka; 2.4.2 značilnosti optičnega sistema; 2.4.3 vključitev ali odstranitev sestavnih delov, ki lahko med delovanjem spremenijo optične učinke z odbojem, lomom, absorpcijo in/ali deformacijo; namestitev ali odstranitev filtrov, namenjenih izključno za spreminjanje barve svetlobnega pramena, ne pa tudi porazdelitve svetlobe, ne pomeni spremembe tipa; 2.4.4 nazivna napetost; 2.4.5 oblika ene ali več žarilnih nitk; 2.4.6 vrsta proizvedenega svetlobnega pramena (kratki svetlobni pramen, dolgi svetlobnipramen ali oba); 2.4.7 materiali, iz katerih sta leča in morebitna prevleka.

2.5 „barva svetlobe, ki jo oddaja naprava“. Za ta pravilnik velja opredelitev pojmov glede barve oddajane svetlobe iz Pravilnika št. 48 in njegovih sprememb, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo tipa.

3. VLOGA ZA HOMOLOGACIJO

3.1 Vlogo za homologacijo vloži imetnik blagovne znamke ali njegov ustrezno pooblaščeni predstavnik. V vlogi se navede: 3.1.1 ali je enota HSB predvidena za kratki in dolgi svetlobni pramen ali le za enega od njiju: 3.1.2 če gre za enoto HSB za kratki svetlobni pramen, ali je namenjena vožnji po desni in levi strani cestišča ali le za desno ali le za levo stran vožnje.

3.2 Vsaki vlogi za homologacijo se priložijo: 3.2.1 risbe v treh izvodih, ki so dovolj natančne za identifikacijo tipa enote HSB in vsebujejo pogled od spredaj (po potrebi s podrobnim prikazom reber na lečah) ter njen prečni prerez; na risbah morajo biti prikazane tudi žarilne nitke in zaščite v merilu 2:1, in sicer od spredaj in od strani; risbe morajo prikazovati mesto, predvideno za številko homologacije, in dodatne simbole glede na krog homologacijske oznake; 3.2.2 kratek tehnični opis; 3.2.3 naslednje število vzorcev: 3.2.3.1 za homologacijo enote HSB, ki oddaja brezbarvno svetlobo: pet vzorcev, 3.2.3.2 za homologacijo enote HSB, ki oddaja barvno svetlobo: dva vzorca z barvno svetlobo in pet vzorcev z brezbarvno svetlobo istega tipa, ki se od predloženega tipa razlikujejo le v tem, da leča ali filter ni obarvan, 3.2.3.3 v primeru enot HSB, ki oddajajo barvno svetlobo, ki se od enot z brezbarvno svetlobo razlikujejo le v barvi proizvedene svetlobe in ki že izpolnjujejo zahteve iz odstavkov 6, 7 in 8 spodaj, zadostuje predložitev le enega vzorca enote z barvno svetlobo, ki se preskusi v skladu odstavkom 9 spodaj; 3.2.4 za preskus plastičnega materiala, iz katerega so izdelane leče: 3.2.4.1 trinajst leč. 3.2.4.1.1 Šest izmed teh leč se lahko nadomesti s šestimi vzorci materiala velikosti najmanj 60 × 80 mm, z ravno ali izbočeno zunanjo površino in pretežno ravno površino v sredini (polmer ukrivljenja najmanj 300 mm), veliko najmanj 15 × 15 mm. 3.2.4.1.2 Vsaka taka leča ali vzorec materiala se izdela po postopku, ki se uporablja v serijski proizvodnji; 3.2.4.2 reflektor, na katerega se lahko namestijo leče po navodilih proizvajalca.

3.3 Podatkom o lastnostih materialov, iz katerih so izdelane leče in morebitne prevleke, je treba priložiti poročilo o preskusu lastnosti teh materialov in prevlek, če so na njih že bili opravljeni preskusi.

3.4 Pristojni organ pred podelitvijo homologacije preveri, ali obstajajo zadovoljivi ukrepi za zagotavljanje učinkovitega nadzora skladnosti proizvodnje.

4. OZNAKE (3)

4.1 Enote HSB, predložene v homologacijo, morajo biti opremljene z blagovno znamko vlagatelja.

4.2 Na leči morajo imeti prostor zadostne velikosti za homologacijsko oznako in dodatne simbole iz odstavka 5 spodaj; ta prostor mora biti prikazan na risbah iz odstavka 3.2.1 zgoraj.

4.3 Na leči ali na ohišju morajo imeti navedeno nazivno napetost in nazivno moč žarilne nitke za dolgi svetlobni pramen in, kadar je primerno, nazivno moč žarilne nitke za kratki svetlobni pramen.

5. HOMOLOGACIJA

5.1 Splošno

5.1.1 Homologacija se podeli, če vsi vzorci tipa enote HSB, ki se predložijo v skladu z odstavkom 3 zgoraj, izpolnjujejo zahteve tega pravilnika.

5.1.2 Kadar se ugotovi, da združene, kombinirane ali integrirane svetilke izpolnjujejo zahteve več pravilnikov, se lahko namesti enotna mednarodna homologacijska oznaka, če vsaka od združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk izpolnjuje določbe, ki veljajo zanjo.

5.1.3 Številka homologacije se določi za vsak homologiran tip. Prvi dve števki (zdaj 02) navajata spremembe, vključno z nedavnimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob izdaji homologacije. Ista pogodbenica ne sme dodeliti iste številke drugemu tipu enote HSB, ki je zajeta v tem pravilniku, razen v primeru razširitve homologacije na napravo, ki se razlikuje le po barvi oddajane svetlobe.

5.1.4 Obvestilo o podelitvi, razširitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije ali o dokončni prekinitvi proizvodnje tipa optične enote v skladu s tem pravilnikom se pošlje pogodbenicam Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu, ki je skladen z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

5.1.5 Poleg oznake iz odstavka 4.1 se na vsak žaromet, ki je skladen s tipom enote HSB, homologirane v skladu s tem pravilnikom, na prostorih iz odstavka 4.2 zgoraj namesti homologacijska oznaka, kakor je opisana v odstavkih 5.2 in 5.3 spodaj.

5.2 Sestava homologacijske oznake

Homologacijsko oznako sestavljajo:

5.2.1 mednarodna homologacijska oznaka, ki je sestavljena iz: 5.2.1.1 kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo (4); 5.2.1.2 številke homologacije iz odstavka 5.1.3 zgoraj;

5.2.2 naslednji dodatni simbol (ali simboli): 5.2.2.1 na optičnih enotah HSB, ki izpolnjujejo zahteve le za promet po levi strani cestišča, vodoravno puščico, ki, gledano od spredaj, kaže v desno, tj. na tisto stran cestišča, po kateri teče promet; 5.2.2.2 na optičnih enotah HSB, ki izpolnjujejo zahteve tega pravilnika le za kratki svetlobni pramen, črke „HSC“; 5.2.2.3 na optičnih enotah HSB, ki izpolnjujejo zahteve tega pravilnika le za dolgi svetlobni pramen, črke „HSR“; 5.2.2.4 na optičnih enotah HSB, ki izpolnjujejo zahteve tega pravilnika za kratki in dolgi svetlobni pramen, črke „HSCR“; 5.2.2.5 na optičnih enotah HSB, ki izpolnjujejo zahteve tega pravilnika za dolgi svetlobni pramen, oznako največje svetilnosti, izraženo z referenčno oznako, kakor je določena v odstavku 8.3.2.1.2 spodaj, nameščeno v bližini kroga, ki obkroža črko „E“; 5.2.2.6 na enotah HSB z lečo iz plastičnega materiala črki „PL“ v bližini simbolov iz odstavkov 5.2.2.3 do 5.2.2.5 zgoraj; 5.2.2.7 števki številke homologacije (zdaj 02), ki navajata spremembe, vključno z nedavnimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob izdaji homologacije, in po potrebi zahtevana puščica se lahko označijo v bližini zgornjih dodatnih simbolov. 5.2.2.8 V vsakem primeru morajo biti na homologacijskih obrazcih in obrazcih za sporočanje za države, ki so pogodbenice Sporazuma in uporabljajo ta pravilnik, določeni ustrezen način delovanja, uporabljen med preskusnim postopkom v skladu z odstavkom 1.1.1.1 Priloge 6, in dovoljene napetosti v skladu z odstavkom 1.1.1.2 Priloge 6. V ustreznih primerih je treba napravo označiti, kakor sledi: na enotah, ki izpolnjujejo zahteve tega pravilnika in so zasnovane tako, da žarilna nitka za kratki svetlobni pramen ne sveti hkrati s katero koli drugo svetlobno funkcijo, s katero je lahko integrirana, se za simbolom žarometa za kratki svetlobni pramen v homologacijski oznaki postavi poševnica (/). 5.2.2.9 Znaki in simboli iz odstavkov 5.2.1 in 5.2.2 zgoraj morajo biti jasno čitljivi in neizbrisni, tudi ko je optična enota vgrajena v vozilo.

5.3 Namestitev homologacijske oznake

5.3.1 Samostojne svetilke

Na slikah 1 do 7 v Prilogi 2 k temu pravilniku so prikazani primeri sestave homologacijske oznake skupaj z zgoraj omenjenimi dodatnimi simboli.

5.3.2 Združene, kombinirane ali integrirane svetilke

5.3.2.1 Kadar se ugotovi, da združene, kombinirane ali integrirane svetilke izpolnjujejo zahteve več pravilnikov, se lahko namesti enotna mednarodna homologacijska oznaka, sestavljena iz kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo, ter številke homologacije. Ta homologacijska oznaka se lahko namesti kjer koli na združenih, kombiniranih ali integriranih svetilkah, če: 5.3.2.1.1 je vidna po vgradnji svetilk; 5.3.2.1.2 ni mogoče odstraniti nobenega dela združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk, ki prepušča svetlobo, ne da bi pri tem odstranili tudi homologacijsko oznako.

5.3.2.2 Identifikacijski simbol za vsako svetilko, ki ustreza vsakemu pravilniku, v skladu s katerim je bila podeljena homologacija, se skupaj z ustreznimi spremembami, ki vključujejo zadnje večje tehnične spremembe Pravilnika ob izdaji homologacije, in po potrebi z zahtevano puščico, označi: 5.3.2.2.1 ali na ustrezni svetleči površini, 5.3.2.2.2 ali v skupini, tako da je jasno razpoznavna vsaka od združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk (glej štiri mogoče primere iz Priloge 2).

5.3.2.3 Velikost posameznih elementov enotne homologacijske oznake ne sme biti manjša od najmanjše velikosti, ki jo za najmanjšo posamezno oznako zahteva Pravilnik, v skladu s katerim je bila podeljena homologacija.

5.3.2.4 Številka homologacije se določi za vsak homologiran tip. Ista pogodbenica ne sme dodeliti enake številke drugemu tipu združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk, ki so zajete v tem pravilniku.

5.3.2.5 Slika 8 iz Priloge 2 k temu pravilniku ponazarja primere sestave homologacijskih oznak za združene, kombinirane ali integrirane svetilke skupaj z vsemi zgoraj navedenimi dodatnimi simboli.

5.3.3 Za svetilke, katerih leče se uporabljajo za različne tipe žarometov in ki jih je mogoče integrirati ali združiti z drugimi svetilkami:

veljajo določbe v odstavku 5.3.2 zgoraj.

5.3.3.1 Če se uporabi ista leča, je lahko označena z različnimi homologacijskimi oznakami, ki se nanašajo na različne tipe žarometov ali sklopov svetilk, pod pogojem, da ima ohišje enote HSB, tudi če je neločljivo povezano z lečo, tudi prostor, opisan v odstavku 4.2 zgoraj, in homologacijsko oznako za dejanske funkcije. Če imajo različni tipi enot HSB isto ohišje, je to lahko označeno z različnimi homologacijskimi oznakami.

5.3.3.2 Slika 9 iz Priloge 2 k temu pravilniku ponazarja primere homologacijskih oznak, ki se nanašajo na zgornji primer.

6. SPLOŠNE SPECIFIKACIJE

6.1 Vsi vzorci morajo biti skladni s specifikacijami iz odstavkov 7 in 8 spodaj, ter po potrebi s specifikacijami iz odstavka 9.

6.2 Enote HSB morajo biti zasnovane in izdelane tako, da ob običajni uporabi njihovo delovanje ostane zadovoljivo kljub tresljajem, ki jim utegnejo biti izpostavljene, in ohranijo značilnosti, predpisane v tem pravilniku. 6.2.1 Optične enote HSB morajo biti opremljene z napravo, ki omogoča, da se na vozilu nastavijo tako, da ustrezajo veljavnim predpisom. Takšne naprave ni treba namestiti na vstavek optične enote HSB, če se takšni vstavki uporabljajo zgolj pri vozilih, pri katerih je mogoče žaromete nastaviti kako drugače Kjer sta optična enota HSB za dolgi svetlobni pramen in optična enota HSB za kratki svetlobni pramen združeni kot zamenljivi podenoti, ki tvorita sestavljeno enoto, mora naprava za nastavitev omogočati pravilno nastavitev vsake optične enote HSB posebej. 6.2.2 Vendar pa to ne velja za sklope žarometov z nedeljivimi reflektorji. Za tovrstne sklope veljajo zahteve iz odstavka 8.3 tega pravilnika. V primeru, ko se za dolgi svetlobni pramen uporablja več svetlobnih virov, se za določitev najvišje vrednosti osvetljenosti (EM) uporabi njihovo skupno delovanje.

6.3 Sponke morajo biti v električnem stiku le z ustrezno žarilno nitko ali žarilnimi nitkami in morajo biti dovolj trdne in trdno pritrjene na enoto HSB.

6.4 Enote HSB morajo imeti električne povezave v skladu s povezavami, prikazanimi v enem od vzorcev, določenih v Prilogi 3 k temu pravilniku; in morajo biti tako velike, kakor je določeno v navedeni prilogi.

6.5 V skladu z zahtevami Priloge 6 se izvedejo dodatni preskusi, s katerimi se zagotovi, da se fotometrično delovanje ni preveč spremenilo.

6.6 Če je leča enote HSB izdelana iz plastičnega materiala, se preskusi izvedejo v skladu z zahtevami Priloge 7.

7. NAZIVNE VREDNOSTI IN VREDNOSTI PRESKUSA

7.1 Nazivna napetost je 12 voltov (5).

7.2 Vatna moč ne sme presegati 75 vatov pri žarilni nitki za dolgi svetlobni pramen in 68 vatov pri žarilni nitki za kratki svetlobni pramen, merjeno pri preskusni napetosti 13,2 volta.

8. OSVETLJENOST (6)

8.1 Splošne specifikacije

8.1.1 Enote HSB morajo biti izdelane tako, da dajejo primerno neslepečo osvetljenost pri kratkem svetlobnem pramenu in dobro osvetljenost pri dolgem svetlobnem pramenu.

8.1.2 Osvetljenost, ki jo proizvaja enota HSB, se določi z uporabo navpičnega zaslona, ki je postavljen 25 m pred enoto, kakor je prikazano v Prilogi 4 k temu pravilniku (7).

8.1.3 Na tem zaslonu se osvetljenost iz odstavkov 8.2.5, 8.2.6 in 8.3 spodaj izmeri s fotoreceptorjem, katerega učinkovita površina je v kvadratu s stranico 65 mm.

8.2 Zahteve glede kratkega svetlobnega pramena

8.2.1 Kratki svetlobni pramen mora proizvajati dovolj ostro „mejo svetlo-temno“, da je mogoča zadovoljiva nastavitev. „Meja svetlo-temno“ mora biti vodoravna ravna črta na tisti strani, ki je nasprotna smeri vožnje, za katero je enota izdelana. Na drugi strani ne sme presegati prekinjene črte HV H1 H4, sestavljene iz ravne črte HV H1, ki z vodoravno in ravno črto H1 H4 tvori kot 45°, 25 cm nad ravno črto hh, niti ravne črte HV H3 pri nagibu pod kotom 15° nad vodoravno črto (glej Prilogo 4 k temu pravilniku). „Meja svetlo-temno“, ki je nad črtama HV H2 in H2 H4 ter je posledica kombinacije obeh zgoraj navedenih možnosti, ni dopustna pod nobenim pogojem.

8.2.2 Enota HSB se usmeri tako, da je pri kratkem svetlobnem pramenu: 8.2.2.1 pri enotah HSB, zasnovanih tako, da izpolnjujejo zahteve za vožnjo po desni strani cestišča, „meja svetlo-temno“ vodoravna na levi polovici zaslona (8), in pri enotah HSB, zasnovanih tako, da izpolnjujejo zahteve za vožnjo po levi strani cestišča, „meja svetlo-temno“ vodoravna na desni polovici zaslona; 8.2.2.2 ta vodoravni del „meje svetlo-temno“ na zaslonu 25 cm pod ravnjo hh (glej Prilogo 4 k temu pravilniku); 8.2.2.3 „prelom“„meje svetlo-temno“ na črti vv (9).

8.2.3 Kadar je enota HSB nastavljena tako, mora izpolnjevati le zahteve iz odstavkov 8.2.5 in 8.2.6 spodaj, če se njena homologacija zahteva le za kratki svetlobni pramen (10); če je predvidena za kratki in dolgi svetlobni pramen, mora izpolnjevati zahteve iz odstavkov 8.2.5, 8.2.6 in 8.3.

8.2.4 Če tako nastavljena enota HSB ne izpolnjuje zahtev iz odstavkov 8.2.5, 8.2.6 in 8.3, se njena nastavitev lahko spremeni, če se os svetlobnega pramena ne premakne v desno ali levo za več kot 1° (= 44 cm). (11) Za lažjo nastavitev na podlagi „meje svetlo-temno“ lahko enoto delno prekrijemo in tako povečamo ostrino „meje svetlo-temno“.

8.2.5 Osvetljenost, ki jo na zaslonu proizvede kratki svetlobni pramen, mora izpolnjevati naslednje zahteve: TOČKA NA MERILNEM ZASLONU ZAHTEVANA OSVETLJENOST V LUKSIH ENOTE HSB ZA VOŽNJO PO DESNI STRANI CESTIŠČA ENOTE HSB ZA VOŽNJO PO LEVI STRANI CESTIŠČA B 50 L B 50 L ≤ 0,4 75 L 75 L ≥ 12 75 L 75 R ≤ 12 50 L 50 R ≥ 12 50 R 50 L ≤ 15 50 V 20 V ≥ 6 25 L 25 R ≥ 2 25 R 25 L ≥ 2 ≤ 0,7 ≥ 3 Katera koli točka v območju III Katera koli točka v območju IV Katera koli točka v območju I ≤ 2 × (E50 R ali E50 L) (12)

8.2.6 V območjih I, II, III in IV niso dopustna stranska odstopanja, ki bi zmanjšala dobro vidljivost.

8.3 Zahteve glede dolgega svetlobnega pramena

8.3.1 Pri enoti HSB, zasnovani za dolgi in kratki svetlobni pramen, se meritve osvetljenosti dolgega svetlobnega pramena na zaslonu izvedejo z isto nastavitvijo enote HSB kot pri meritvah iz odstavkov 8.2.5 in 8.2.6; če je enota HSB zasnovana le za dolgi svetlobni pramen, se nastavi tako, da je območje največje osvetljenosti na presečišču HV črt hh in vv; takšna enota HSB mora izpolnjevati le zahteve iz odstavka 8.3.

8.3.2 Osvetljenost dolgega svetlobnega pramena na zaslonu mora izpolnjevati naslednje zahteve: 8.3.2.1 Presečišče HV črt hh in vv mora biti znotraj krivulje izoluks za 80 % največje osvetljenosti. Ta najvišja vrednost (EM) mora biti najmanj 48 luksov. Največja vrednost (EM) ne sme presegati 240 luksov; poleg tega v primeru kombinirane enote HSB za kratki in dolgi svetlobni pramen ne sme v nobenem primeru biti več kot 16-kratnik osvetljenosti, izmerjene za kratki svetlobni pramen v točki 75 R (ali 75 L). 8.3.2.1.1 Največja svetilnost (IM) dolgega svetlobnega pramena, izražena v tisoč kandelah, se izračuna s formulo: IM = 0,625 EM 8.3.2.1.2 Referenčna oznaka (I’M) te največje svetilnosti iz odstavka 5.2.2.5 se dobi z razmerjem: IM = IM/3 = 0,208 EM Ta vrednost se zaokroži na najbližjo vrednost 7,5 – 10 – 12,5 – 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40 – 45 – 50. 8.3.2.2 Osvetljenost, ki se začenja v točki HV in poteka vodoravno v desno in levo, na razdalji 1,125 m ne sme biti manjša od 24 luksov in na razdalji 2,25 m ne sme biti manjša od 6 luksov

9. BARVA

9.1 Enote HSB morajo oddajati belo svetlobo.

10. MERITEV MOTENJA

Izmeriti je treba motenje, ki ga povzroči kratki svetlobni pramen enot HSB (13).

11. SKLADNOST PROIZVODNJE

11.1 Žarometi, homologirani v skladu s tem pravilnikom, se izdelajo skladno s homologiranim tipom, tako da izpolnjujejo zahteve iz odstavkov 8 in 9.

11.2 Zaradi ugotavljanja, ali so izpolnjene zahteve odstavka 11.1, se izvaja primeren nadzor proizvodnje.

11.3 Imetnik homologacije mora zlasti: 11.3.1 zagotoviti, da obstajajo postopki za učinkovit nadzor kakovosti izdelkov; 11.3.2 imeti dostop do opreme za nadzor, ki je potrebna za preverjanje skladnosti vsakega homologiranega tipa; 11.3.3 poskrbeti, da so rezultati preskusov zapisani in da so ustrezni dokumenti na voljo za obdobje, določeno po dogovoru s homologacijskim organom; 11.3.4 analizirati rezultate vseh vrst preskusov, da se preveri in zagotovi stalnost značilnosti izdelka, pri čemer se upoštevajo dopustna odstopanja pri industrijski proizvodnji; 11.3.5 zagotoviti, da se za vsak tip izdelka izvedejo vsaj preskusi iz Priloge 5 k temu pravilniku; 11.3.6 zagotoviti, da se po vsakem vzorčenju, ki pokaže neskladnost z zadevno vrsto preskusa, opravi ponovno vzorčenje in ponoven preskus. Sprejmejo se vsi potrebni ukrepi za ponovno vzpostavitev skladnosti proizvodnje teh izdelkov.

11.4 Pristojni organ, ki je podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri ustreznost metod preverjanja skladnosti, ki se uporabljajo v vsaki proizvodni enoti. 11.4.1 Pri vsakem takem pregledu se inšpektorju predloži proizvodna in preskusna dokumentacija. 11.4.2 Inšpektor lahko izbere naključne vzorce za preskus v proizvajalčevem laboratoriju. Najmanjše število vzorcev se lahko določi glede na rezultate proizvajalčevih lastnih preverjanj. 11.4.3 Če je raven kakovosti nezadovoljiva ali če je treba preveriti veljavnost preskusov, opravljenih v skladu z odstavkom 11.4.2 zgoraj, inšpektor ob upoštevanju meril iz Priloge 8 izbere vzorce in jih pošlje tehnični službi, ki je opravila homologacijske preskuse. 11.4.4 Pristojni organ lahko opravi kateri koli preskus iz tega pravilnika. Ti preskusi se opravijo na naključno izbranih vzorcih brez oviranja proizvajalčevih obveznosti dobave in v skladu z merili iz Priloge 8. 11.4.5 Pristojni organ si prizadeva za to, da se pregledi opravijo vsaki dve leti. Vendar je to prepuščeno presoji pristojnega organa in njegovemu zaupanju v ukrepe za zagotavljanje učinkovitega nadzora skladnosti proizvodnje. Če so rezultati nezadovoljivi, pristojni organ poskrbi, da se sprejmejo vsi potrebni ukrepi za čim hitrejšo ponovno vzpostavitev skladnosti proizvodnje.

11.5 Pri tem se ne upoštevajo žarometi z očitnimi okvarami.

11.6 Referenčna oznaka se ne upošteva.

12. KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE

12.1 Homologacija, podeljena za tip enote HSB v skladu s tem pravilnikom, se lahko prekliče, če zgornje zahteve niso izpolnjene ali če enota HSB, opremljena s homologacijsko oznako, ni skladna s homologiranim tipom.

12.2 Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je podelila, o tem takoj obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, z obrazcem za sporočanje, ki je skladen z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

13. SPREMEMBA IN RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE ZA TIP HALOGENSKEGA „SEALED-BEAM“ ŽAROMETA (ENOTE HSB)

13.1 Vsaka sprememba tipa enote HSB se sporoči upravnemu organu, ki je homologiral tip enote HSB. Zadevni organ lahko potem: 13.1.1 meni, da spremembe verjetno ne bodo imele občutnih škodljivih učinkov in da enota HSB v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve, ali 13.1.2 od tehnične službe, odgovorne za izvajanje preskusov, zahteva dodatno poročilo o preskusu.

13.2 Potrditev ali zavrnitev homologacije se z navedbo sprememb po postopku iz odstavka 5.1.4 zgoraj sporoči pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik.

13.3 Pristojni organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli serijsko številko te razširitve in o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, z obrazcem za sporočanje, ki je skladen z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

14. DOKONČNA PREKINITEV PROIZVODNJE

Če imetnik homologacije povsem preneha proizvajati tip enote HSB, homologirane v skladu s tem pravilnikom, o tem obvesti organ, ki je podelil homologacijo. Ko navedeni organ prejme ustrezno sporočilo, o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, z obrazcem za sporočanje, ki je skladen z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

15. PREHODNE DOLOČBE

15.1 Od začetka veljavnosti sprememb 02 k temu pravilniku ne sme nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, zavrniti podelitve homologacij v skladu s tem pravilnikom, kakor je bil spremenjen s spremembami 02.

15.2 Po preteku 24 mesecev od začetka veljavnosti iz odstavka 15.1 zgoraj pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, homologacije podelijo le, če tip enote HSB izpolnjuje zahteve tega pravilnika, kakor je bil spremenjen s spremembami 02.

15.3 Obstoječe homologacije, podeljene v skladu s tem pravilnikom pred datumom iz odstavka 15.2 zgoraj, ostanejo veljavne. Vendar pa lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, prepovedo vgradnjo enot HSB, ki ne izpolnjujejo zahtev iz tega pravilnika, kakor je bil spremenjen s spremembami 02: 15.3.1 v vozila, za katera se homologacija tipa ali posamična odobritev podeli več kot 24 mesecev po začetku veljavnosti iz odstavka 15.1 zgoraj, 15.3.2 v vozila, ki se prvič registrirajo več kot pet let po začetku veljavnosti iz odstavka 15.1 zgoraj.

16. IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, KI IZVAJAJO HOMOLOGACIJSKE PRESKUSE, TER UPRAVNIH ORGANOV

Pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, sekretariatu Združenih narodov sporočijo imena in naslove tehničnih služb, odgovornih za opravljanje homologacijskih preskusov, ter upravnih organov, ki podeljujejo homologacije in ki se jim pošljejo certifikati, izdani v drugih državah, ki potrjujejo podelitev, razširitev, zavrnitev ali preklic homologacije ali dokončno prekinitev proizvodnje.

(1) Ta pravilnik ne preprečuje možnosti, da pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prepove uporabo enote HSB s plastično lečo, homologirane po tem pravilniku, skupaj z mehansko napravo za čiščenje žarometov (z brisalci).

(2) Kakor je določeno v Prilogi 7 h Konsolidirani resoluciji o proizvodnji vozil (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Sprem.2, kakor je bil nazadnje spremenjen s Sprem.4).

(3) Pri žarometih, zasnovanih tako, da izpolnjujejo zahteve za vožnjo po samo eni strani cestišča (po desni ali po levi), se nadalje priporoča, da se na leči neizbrisno označi predel, ki se lahko zakrije, da se prepreči motenje udeležencev v prometu v državi, v kateri je stran vožnje nasprotna tisti, za katero je izdelan žaromet Ta oznaka ni potrebna, če je predel jasno razpoznaven že iz zasnove.

(4) 1 za Nemčijo, 2 za Francijo, 3 za Italijo, 4 za Nizozemsko, 5 za Švedsko, 6 za Belgijo, 7 za Madžarsko, 8 za Češko, 9 za Španijo, 10 za Srbijo, 11 za Združeno kraljestvo, 12 za Avstrijo, 13 za Luksemburg, 14 za Švico, 15 (prosto), 16 za Norveško, 17 za Finsko, 18 za Dansko, 19 za Romunijo, 20 za Poljsko, 21 za Portugalsko, 22 za Rusko federacijo, 23 za Grčijo, 24 za Irsko, 25 za Hrvaško, 26 za Slovenijo, 27 za Slovaško, 28 za Belorusijo, 29 za Estonijo, 30 (prosto), 31 za Bosno in Hercegovino, 32 za Latvijo, 33 (prosto), 34 za Bolgarijo, 35 (prosto), 36 za Litvo, 37 za Turčijo, 38 (prosto), 39 za Azerbajdžan, 40 za Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo, 41 (prosto), 42 za Evropsko skupnost (homologacije podeljujejo njene države članice z uporabo svojih ECE simbolov), 43 za Japonsko, 44 (prosto), 45 za Avstralijo, 46 za Ukrajino, 47 za Južnoafriško republiko, 48 za Novo Zelandijo, 49 za Ciper, 50 za Malto, 51 za Republiko Korejo, 52 za Malezijo, 53 za Tajsko, 54 in 55 (prosto), 56 za Črno goro, 57 (prosto) ter 58 za Tunizijo. Nadaljnje številke se za druge države določijo po kronološkem vrstnem redu, po katerem ratificirajo Sporazum o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za kolesna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v kolesna vozila in/ali na njih uporabijo, in pogojih za vzajemno priznavanje homologacij, podeljenih na podlagi teh predpisov, ali pristopijo k njemu, generalni sekretar Združenih narodov pa tako določene številke sporoči pogodbenicam Sporazuma.

(5) Zahteve za enote HSB z nazivno napetostjo 24 voltov se preučujejo.

(6) Vse fotometrične meritve se opravijo pri nazivni napetosti, določeni v odstavku 7.1.

(7) Če se pri enoti HSB, zasnovani tako, da izpolnjuje zahteve tega pravilnika le v zvezi s kratkim svetlobnim pramenom, goriščna os bistveno razlikuje od splošne usmeritve svetlobnega pramena, se stranska nastavitev izvede na najboljši možni način za izpolnjevanje zahtev osvetljenosti pri točkah 75 R in 50 R za vožnjo po desni strani cestišča ter točkah 75 L in 50 L za vožnjo po levi strani cestišča.

(8) Preskusni zaslon mora biti dovolj širok, da omogoča pregled „meje svetlo-temno“ vsaj v razponu 5° na obeh straneh črte vv.

(9) Če svetlobni pramen nima „meje svetlo-temno“ z jasnim „prelomom“, se stranka nastavitev izvede na najboljši možni način za izpolnjevanje zahtev osvetljenosti pri točkah 75 R in 50 R za vožnjo po desni strani cestišča ter točkah 75 L in 50 L za vožnjo po levi strani cestišča.

(10) Enota HSB, zasnovana za kratki svetlobni pramen, lahko vključuje dolgi svetlobni pramen, za katerega te specifikacije ne veljajo.

(11) Meja nove nastavitve 1° na desno ali levo ni nezdružljiva s ponovno zgornjo ali spodnjo navpično nastavitvijo. Slednja je omejena le z zahtevami iz odstavka 8.3. Vseeno vodoravni del „meje svetlo-temno“ ne sme biti nad črto hh (določbe iz odstavka 8.3 ne veljajo za enote HSB, namenjene izpolnjevanju zahtev tega pravilnika le za kratki svetlobni pramen).

(12) E50R in E50L sta dejansko izmerjeni osvetljenosti.

(13) Ta zahteva bo predmet priporočila homologacijskim organom.

PRILOGA 1 SPOROČILO (največji format: A4 (210 × 297 mm))

PRILOGA 2 PRIMERI HOMOLOGACIJSKIH OZNAK Slika 1 Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na optično enoto HSB, označuje, da je bila zadevna enota homologirana na Nizozemskem (E4) pod številko 2439, izpolnjuje zahteve tega pravilnika, kakor je bil spremenjen s spremembami 02, v zvezi z dolgim in kratkim svetlobnim pramenom in je zasnovana le za vožnjo po desni strani cestišča. Številka 30 označuje, da je največja svetilnost dolgega svetlobnega pramena med 86 250 in 101 250 kandelami. Opomba: Številka homologacije in dodatni simboli morajo biti v bližini kroga in bodisi nad bodisi pod črko „E“ ali desno ali levo od te črke. Števke v številki homologacije morajo biti na isti strani črke „E“ in obrnjene v isto smer. V številki homologacije se je treba izogniti uporabi rimskih številk, da ne pride do zamenjave z drugimi simboli. Slika 2 Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na optično enoto HSB, označuje, da zadevna enota izpolnjuje zahteve tega pravilnika, kakor je bil spremenjen s spremembami 02, v zvezi s kratkim in dolgim svetlobnim pramenom in je zasnovana le za vožnjo po levi strani cestišča. Slika 3a Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na optično enoto HSB, označuje, da zadevna enota izpolnjuje zahteve tega pravilnika, kakor je bil spremenjen s spremembami 02, le v zvezi s kratkim svetlobnim pramenom in je zasnovana le za vožnjo po desni strani cestišča Slika 3b Slika 4 Slika 5 Zgornje homologacijske oznake, nameščene na optične enote HSB z lečo iz plastičnega materiala, označujejo, da zadevne enote izpolnjujejo zahteve tega pravilnika, kakor je bil spremenjen s spremembami 02: le v zvezi s kratkim svetlobnim pramenom in so zasnovane le za vožnjo po levi strani cestišča. le v zvezi z dolgim svetlobnim pramenom. Številka 30 označuje, da je največja svetilnost dolgega svetlobnega pramena med 82 500 in 101 250 kandelami. Slika 6 Slika 7 Identifikacija enote HSB, ki izpolnjuje zahteve Pravilnika št. 31 v zvezi s kratkim in dolgim svetlobnim pramenom ter je zasnovana le za vožnjo po desni strani cestišča. le v zvezi s kratkim svetlobnim pramenom in je zasnovana le za vožnjo po desni strani cestišča. Žarilna nitka žarometa za kratki svetlobni pramen ne sme svetiti hkrati z žarilno nitko žarometa za dolgi svetlobni pramen in/ali drugim integriranim žarometom. Slika 8 Poenostavljeno označevanje združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk (Navpične in vodoravne črte prikazujejo obliko svetlobnosignalne naprave. Črte niso del homologacijske oznake.) VZOREC A VZOREC B VZOREC C VZOREC D Opomba: Štirje primeri, prikazani zgoraj, ustrezajo svetlobni napravi s homologacijsko oznako, ki se nanaša na: prednjo pozicijsko svetilko, homologirano v skladu s spremembami 01 Pravilnika št. 7; optično enoto HSB za kratki svetlobni pramen, zasnovano za vožnjo po desni in levi strani cestišča, in za dolgi svetlobni pramen z največjo svetilnostjo med 86 250in 101 250 kandelami (kot označuje številka 30), ki je bila homologirana v skladu s spremembami 02 k Pravilniku št. 31 in vključuje lečo iz plastičnega materiala; žaromet za meglo, ki je bil homologiran v skladu s spremembami 02 Pravilnika št. 19 in vključuje lečo iz plastičnega materiala; prednjo smerno svetilko kategorije 1a, homologirano v skladu s spremembami 02 Pravilnika št. 6. Slika 9 Svetilka, integrirana z enoto HSB Primer 1 Zgornji primer ustreza oznaki leče iz plastičnega materiala, ki je predvidena za uporabo v različnih tipih enot HSB, in sicer: bodisi : v enoti HSB za kratki svetlobni pramen, zasnovan za vožnjo po desni in levi strani cestišča, in dolgi svetlobni pramen, ki je bila homologirana v Nemčiji (E1) v skladu z zahtevami Pravilnika št. 5, kakor je bil spremenjen s spremembami 02, in je integrirana s prednjo pozicijsko svetilko, homologirano v skladu s spremembami 01 Pravilnika št. 7; bodisi : v enoti HSB za kratki svetlobni pramen, zasnovan za vožnjo po desni in levi strani cestišča, in dolgi svetlobni pramen z največjo svetilnostjo med 86 250 in 101 250 kandelami, ki je bila homologirana v Nemčiji (E1) v skladu z zahtevami Pravilnika št. 31, kakor je bil spremenjen s spremembami 02, in je integrirana z enako prednjo pozicijsko svetilko kot zgoraj; ali celo : v kateri koli izmed zgoraj navedenih enot HSB, ki je bila homologirana kot ena svetilka. Ohišje optične enote mora biti označeno z edino veljavno številko homologacije, npr.: Primer 2 Zgornji primer ustreza oznaki leče, ki je uporabljena v sklopu dveh optičnih enot HSB, homologiranem na Nizozemskem (E4) in sestavljenem iz žarometa, ki oddaja kratki svetlobni pramen, zasnovan za vožnjo po obeh straneh cestišča, in dolgi svetlobni pramen, ki izpolnjuje zahteve Pravilnika št. 1, ter žarometa, ki oddaja dolgi svetlobni pramen in izpolnjuje zahteve Pravilnika št. 31.

PRILOGA 3 ELEKTRIČNI PRIKLJUČKI ENOT HSB Slika 1 Kategorija 1 (le dolgi svetlobni pramen) Slika 2 Kategorija 21 (le kratki svetlobni pramen) Slika 3 Kategorija 22 (kratki in dolgi svetlobni pramen)

PRILOGA 4 MERILNI ZASLON A. Enota HSB za vožnjo po desni strani cestišča B. Enota HSB za vožnjo po levi strani cestišča

PRILOGA 5 Minimalne zahteve za postopke nadzora skladnosti proizvodnje 1. SPLOŠNO 1.1 Za zahteve glede skladnosti se šteje, da so izpolnjene z mehanskega in geometrijskega stališča, če razlike ne presegajo neizogibnega proizvodnega odstopanja v skladu z zahtevami tega pravilnika. 1.2 V zvezi s fotometričnim delovanjem se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če pri preskušanju fotometričnega delovanja naključno izbranega žarometa: 1.2.1 nobena izmerjena vrednost ne odstopa za več kot 20 odstotkov od vrednosti, predpisanih v tem pravilniku. Za vrednosti B 50 L (ali R) in območje III je lahko največje odstopanje v neugodno smer: B 50 L (ali R) 0,2 luksa, kar ustreza 20 odstotkom 0,3 luksa, kar ustreza 30 odstotkom Območje III 0,3 luksa, kar ustreza 20 odstotkom 0,45 luksa, kar ustreza 30 odstotkom 1.2.2 ali če 1.2.2.1 so na merilnem zaslonu (v oddaljenosti 25 m) predpisane vrednosti iz tega pravilnika za kratki svetlobni pramen dosežene v HV (z dovoljenim odstopanjem + 0,2 luksa), usmerjenih v vsaj eno točko vsakega območja na zaslonu – B 50 L (ali R) (1) (z dovoljenim odstopanjem + 0,1 luksa), 75 R (ali L), 50 V, 25 R, 25 L – v krogu s polmerom 15 cm okoli te točke ter na celotnem območju IV, ki ni nad črto 25 R in 25 L za več kot 22,5 cm; 1.2.2.2 in če je pri dolgem svetlobnem pramenu HV znotraj krivulje izoluks 0,75 Emax, se pri fotometričnih vrednostih upošteva dovoljeno odstopanje + 20 odstotkov za največje vrednosti in – 20 odstotkov za najmanjše vrednosti pri kateri koli merilni točki, določeni v odstavku 8.3 tega pravilnika. 1.2.3 Če rezultati zgoraj opisanih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se sme žaromet namestiti drugače, vendar samo pod pogojem, da os svetlobnega pramena ni zamaknjena za več kot 1° v desno ali levo (2). 1.3 Za preverjanje spremembe lege meje svetlo-temno v navpični smeri zaradi vpliva toplote se uporabi naslednji postopek: Na enem izmed vzorcev žarometov se opravi preskus po postopku iz odstavka 2.1 Priloge 6, potem ko je bil trikrat zapored izpostavljen ciklu iz odstavka 2.2.2 Priloge 6. Žaromet se šteje za sprejemljivega, če vrednost Δr ne presega 1,5 mrad. Če je ta vrednost večja od 1,5 mrad, vendar ne presega 2,0 mrad, se preskusi drug žaromet. Srednja vrednost absolutnih vrednosti, izmerjenih za oba vzorca, ne sme presegati 1,5 mrad. 1.4 Upoštevajo se kromatske koordinate. 2. MINIMALNE ZAHTEVE ZA PREVERJANJE SKLADNOSTI, KI GA OPRAVI PROIZVAJALEC Za vsak tip žarometa imetnik homologacijske oznake v ustreznih časovnih presledkih opravi vsaj naslednje preskuse. Preskusi se izvedejo v skladu z določbami iz tega pravilnika. Če katero koli vzorčenje pokaže neskladnost glede na tip ustreznega preskusa, se izberejo in preskusijo novi vzorci. Proizvajalec sprejme ukrepe za zagotovitev skladnosti ustrezne proizvodnje. 2.1 Vrsta preskusov Preskusi skladnosti v tem pravilniku zajemajo fotometrične značilnosti in preverjanje spremembe navpične lege meje svetlo-temno pod vplivom toplote. 2.2 Metode, ki se uporabljajo pri preskusih 2.2.1 Preskusi se na splošno izvajajo v skladu z metodami iz tega pravilnika. 2.2.2 Pri katerem koli preskusu skladnosti, ki ga izvede proizvajalec, se lahko s soglasjem pristojnega organa, ki izvaja homologacijske preskuse, uporabijo enakovredne metode. Proizvajalec mora dokazati enakovrednost uporabljenih metod s tistimi iz tega pravilnika. 2.2.3 Za uporabo odstavkov 2.2.1 in 2.2.2 se zahteva redno umerjanje preskusne naprave in njena skladnost z meritvami, ki jih izvede pristojni organ. 2.2.4 V vseh primerih veljajo referenčne metode iz tega pravilnika, zlasti za upravno preverjanje in vzorčenje. 2.3 Vrsta vzorčenja Vzorci žarometov se naključno izberejo iz proizvodnje enotne serije. Enotna serija pomeni vrsto žarometov istega tipa, ki je opredeljen v skladu s proizvodnimi metodami proizvajalca. Ocena na splošno zajema serijsko proizvodnjo posameznih tovarn. Vseeno lahko proizvajalec združi zapisnike o istem tipu iz več tovarn, če vse uporabljajo enak sistem kakovosti in enako upravljanje kakovosti. 2.4 Izmerjene in zapisane fotometrične značilnosti Na naključno izbranem žarometu se izvedejo fotometrične meritve na točkah, ki so določene v tem pravilniku, pri čemer se odčitajo samo točke Emax, HV (3) HL, HR (4) za dolgi svetlobni pramen ter B 50 L (ali R), HV, 50 V, 75 R (ali L) in 25 L (ali R) za kratki svetlobni pramen (glej sliko iz Priloge 4). 2.5 Merila sprejemljivosti Proizvajalec je odgovoren za izvedbo statistične študije rezultatov preskusa in v soglasju s pristojnim organom za določanje meril za sprejemljivost proizvodov zaradi izpolnjevanja zahtev za preverjanje skladnosti proizvodov iz odstavka 11.1 tega pravilnika. Merila sprejemljivosti morajo biti takšna, da bi bila v skladu s Prilogo 8 (prvo vzorčenje) pri stopnji zanesljivosti 95 odstotkov najmanjša verjetnost za uspešen pregled po naključnem izboru 0,95. (1) Črke v oklepaju veljajo pri žarometih, namenjenih za vožnjo po levi strani cestišča. (2) Meja nove nastavitve 1° na desno ali levo ni nezdružljiva s ponovno zgornjo ali spodnjo navpično nastavitvijo. Slednja je omejena le z zahtevami iz odstavka 8.3. Vseeno vodoravni del „meje svetlo-temno“ ne sme biti nad črto hh (določbe iz odstavka 8.3 ne veljajo za enote HSB, namenjene izpolnjevanju zahtev tega pravilnika le za kratki svetlobni pramen). (3) Če je dolgi svetlobni pramen integriran s kratkim svetlobnim pramenom, je HV v primeru dolgega svetlobnega pramena ista merilna točka kot pri kratkem svetlobnem pramenu. (4) HL in HR: točki „hh“ sta 1,125 m levo oziroma desno od točke HV.

PRILOGA 6 Preskusi stabilnosti fotometričnega delovanja delujočih žarometov PRESKUSI CELOTNIH ŽAROMETOV Potem ko se v skladu s predpisi tega pravilnika izmerijo fotometrične vrednosti v točki za Emax za dolgi svetlobni pramen in v točkah HV, 50 R, B 50 L za kratki svetlobni pramen (ali HV, 50 L, B 50 R za žaromete, zasnovane za vožnjo po levi strani cestišča), se preskusi stabilnost fotometričnega delovanja celotnega delujočega žarometa. „Celotni žaromet“ pomeni celotno svetilko, skupaj z drugimi deli in svetilkami, ki bi utegnili vplivati na njeno oddajanje toplote. 1. PRESKUS STABILNOSTI FOTOMETRIČNEGA DELOVANJA Preskusi se izvedejo v suhem in mirnem ozračju pri temperaturi okolja 23 °C ± 5 °C, pri čemer mora biti celoten žaromet pritrjen na nosilec tako, kakor bi bil nameščen na vozilu. 1.1 Čist žaromet Žaromet je treba pustiti delovati 12 ur, kakor je opisano v pododstavku 1.1.1, in ga pregledati, kakor je predpisano v pododstavku 1.1.2. 1.1.1 Preskusni postopek Žaromet naj deluje določen čas, in sicer: (a) če je potrebna homologacija samo ene funkcije osvetlitve (kratki ali dolgi svetlobni pramen), mora biti ustrezna žarilna nitka vklopljena določen čas (1), (b) pri integriranem žarometu za kratki svetlobni pramen in žarometu za dolgi svetlobni pramen (žarometu HSB z dvema žarilnima nitkama): če vlagatelj izjavi, da bo v žarometu naenkrat svetila samo ena žarilna nitka (2), se preskus izvede skladno s tem pogojem, pri čemer se zaporedno vklaplja (1) vsaka opredeljena funkcija, in sicer za polovico časa, določenega v odstavku 1.1; V vseh drugih primerih (1) (2) se žaromet preskusi za določeni čas v tem ciklu: 15 minut sveti žarilna nitka kratkega svetlobnega pramena 5 minut svetijo vse žarilne nitke. (c) v primeru združenih svetlobnih funkcij se vse posamezne funkcije vklopijo hkrati za čas, določen za posamezne svetlobne funkcije (a) tudi ob upoštevanju uporabe integriranih svetlobnih funkcij (b) v skladu s specifikacijami proizvajalca. 1.1.1.2 Preskusna napetost Napetost je treba nastaviti tako, da zagotavlja 90 % največje moči, določene v tem pravilniku za tipe žarometov HSB. 1.1.2 Rezultati preskusa 1.1.2.1 Vizualni pregled Ko se temperatura žarometa ustali pri temperaturi okolja, je treba lečo žarometa in morebitno zunanjo lečo očistiti s čisto in vlažno bombažno krpo. Potem je treba opraviti vizualni pregled, pri katerem ne sme biti niti na leči žarometa niti na morebitni zunanji leči vidno kakršno koli zvitje, deformacija, razpoka ali sprememba barve. 1.1.2.2 Fotometrični preskus Za zagotovitev skladnosti z zahtevami tega pravilnika je treba fotometrične vrednosti preveriti v naslednjih točkah: Kratki svetlobni pramen: 50 R – B 50 L – HV pri žarometih, zasnovanih za vožnjo po desni strani cestišča 50 L – B 50 R – HV pri žarometih, zasnovanih za vožnjo po levi strani cestišča. Dolgi svetlobni pramen: Točka Emax Lahko se opravi še ena nastavitev zaradi upoštevanja morebitne deformacije nosilca žarometa zaradi delovanja toplote (sprememba lege meje svetlo-temno je obravnavana v odstavku 2 te priloge). Dovoljeno je 10 % odstopanje fotometričnih značilnosti od vrednosti, izmerjenih pred preskusom, vključno z dovoljenimi odstopanji fotometričnega postopka. 1.2 Umazan žaromet Žaromet, ki je bil preskušen v skladu z zahtevami iz pododstavka 1.1 zgoraj, mora po opravljeni pripravi v skladu z odstavkom 1.2.1 eno uro delovati tako, kakor je opisano v pododstavku 1.1.1, nato pa se pregleda v skladu z navodili iz pododstavka 1.1.2. 1.2.1 Priprava žarometa 1.2.1.1 Preskusna mešanica 1.2.1.1.1 Za žaromet z zunanjimi lečami iz stekla: Mešanica vode in umazanije, ki jo je treba nanesti na žaromet, mora vsebovati: 9 masnih delov silikatnega peska z zrnatostjo od 0 do 100 μm, 1 masni del rastlinskega oglenega prahu (iz bukovega lesa) z zrnatostjo od 0 do 100 μm; 0,2 masnega dela NaCMC (3); in ustrezno količino destilirane vode s prevodnostjo ≤ 1 mS/m. Mešanica ne sme biti starejša od 14 dni. 1.2.1.1.2 Za žaromet z zunanjo lečo iz plastičnega materiala: Mešanica vode in umazanije, ki jo je treba nanesti na žaromet, mora vsebovati: 9 masnih delov silikatnega peska z zrnatostjo od 0 do 100 μm, 1 masni del rastlinskega oglenega prahu (iz bukovega lesa) z zrnatostjo od 0 do 100 μm; 0,2 masnega dela NaCMC (3), 13 masnih delov destilirane vode s prevodnostjo ≤ 1 mS/m; in 2 ± 1 masna dela površinsko aktivne snovi (4). Mešanica ne sme biti starejša od 14 dni. 1.2.1.2 Nanašanje preskusne mešanice na žaromet Preskusno mešanico je treba enakomerno nanesti na celotno svetlečo površino žarometa in nato pustiti, da se posuši. Postopek je treba ponavljati, dokler vrednost svetilnosti ne pade na 15–20 % vrednosti, ki so bile izmerjene za vsako naslednjo točko pod pogoji, opisanimi v odstavku 1 zgoraj: točka Emax pri dolgem svetlobnem pramenu, fotometrična porazdelitev pri žarometu za dolgi/kratki svetlobni pramen, točka Emax pri dolgem svetlobnem pramenu, fotometrična porazdelitev le pri žarometu za dolgi svetlobni pramen, 50 R in 50 V (5) le pri žarometu za kratki svetlobni pramen, zasnovanem za vožnjo po desni strani cestišča, 50 L in 50 V (5) le pri žarometu za kratki svetlobni pramen, zasnovanem za vožnjo polevi strani cestišča. 1.2.1.3 Merilna oprema Merilna oprema mora ustrezati opremi, ki je bila uporabljena pri preskusih za homologacijo žarometa. 2. PRESKUS SPREMEMBE NAVPIČNE LEGE MEJE SVETLO-TEMNO POD VPLIVOM TOPLOTE Pri tem preskusu se preverja, ali navpični premik meje svetlo-temno pod vplivom toplote pri delujočem žarometu za kratki svetlobni pramen presega predpisane vrednosti. Na žarometu, ki je bil preskušen v skladu z odstavkom 1.1, se opravi preskus, opisan v odstavku 2.1, ne da bi ga odstranili iz preskusne vpenjalne naprave ali spremenili njegovo lego v njej. 2.1 Preskus Preskus se izvede v suhem in mirnem ozračju pri temperaturi okolja 23 °C ± 5 °C. Ob uporabi serijskega žarometa HSB, ki je bil staran vsaj eno uro, mora žaromet delovati s kratkim svetlobnim pramenom, ne da bi ga vzeli iz preskusne vpenjalne naprave ali spremenili njegovo lego v njej. (Za ta preskus je treba napetost prilagoditi, kakor je določeno v odstavku 1.1.1.2). Lego vodoravnega dela meje svetlo-temno (med vv in navpično črto skozi točko B 50 L za vožnjo po desni strani cestišča oziroma točko B 50 R za vožnjo po levi strani cestišča) je treba preveriti po treh minutah (r3) in po 60 minutah (r60) delovanja. Meritev spremembe lege meje svetlo-temno, opisano zgoraj, je treba izvesti s katero koli metodo, ki daje zadosti točne in ponovljive rezultate. 2.2 Rezultati preskusa 2.2.1 Rezultat, izražen v miliradianih (mrad), se šteje kot sprejemljiv, če absolutna vrednost Δ rI = | r3 – r60 |, izmerjena na tem žarometu, ni večja od 1,0 mrad (Δ rI ≤ 1,0 mrad). 2.2.2 Če je ta vrednost večja od 1 mrad, vendar ne večja od 1,5 mrad (1,0 mrad Δ rI ≤ 1,5 mrad), je treba opraviti preskus na drugem žarometu, kakor je opisano v odstavku 2.1, in sicer potem, ko je bil žaromet trikrat zaporedoma izpostavljen ciklu, kakor je opisano spodaj, zaradi stabiliziranja lege mehanskih delov žarometa na vpenjalni napravi, ki ustreza pravilni vgradnji na vozilu: Enourno delovanje žarometa za kratki svetlobni pramen (napetost je treba prilagoditi skladno z odstavkom 1.1.1.2). Enourno mirovanje. Tip žarometa velja za sprejemljivega, če srednja vrednost absolutnih vrednosti Δ rI, izmerjena za prvi vzorec, in Δ rII, izmerjena za drugi vzorec, ne presega 1 mrad. (1) Če je preskušani žaromet združen in/ali integriran s signalnimi svetilkami, morajo biti te med preskusom ves čas vklopljene. Smerna svetilka, mora biti vklopljena v načinu utripanja, pri čemer naj bo časovno razmerje med vklopom in izklopom približno ena proti ena. (2) Če med uporabo svetlobne hupe hkrati svetita dve žarilni nitki, to ne šteje za običajno hkratno uporabo obeh žarilnih nitk. (3) NaCMC predstavlja natrijevo sol karboksimetilceluloze, ki se običajno označuje kot CMC. NaCMC, ki se uporabi pri mešanici umazanije, mora imeti v 2-odstotni raztopini pri temperaturi 20 °C substitucijsko stopnjo od 0,6 do 0,7 in viskoznost od 200 do 300 cP. (4) Potrebna je količinska toleranca, da se dobi umazanija, ki se pravilno porazdeli po celotni plastični leči. (5) Točka 50 V je 375 mm pod HV na navpični črti v-v na zaslonu, oddaljenem 25 m.

PRILOGA 7 Zahteve za žaromete z lečami iz plastičnega materiala – preskušanje vzorcev leč ali materiala in celotnih žarometov 1. SPLOŠNE SPECIFIKACIJE 1.1 Vzorci, predloženi skladno z odstavkom 3.2.4 tega pravilnika, morajo ustrezati specifikacijam iz odstavkov od 2.1 do 2.5 spodaj. 1.2 Dva od petih vzorcev celotnih žarometov, predloženih skladno z odstavkom 3.2.3 tega pravilnika in opremljenih z lečami iz plastičnega materiala, morata glede materiala leč ustrezati specifikacijam iz odstavka 2.6 spodaj. 1.3 Na vzorcih leč iz plastičnega materiala ali na vzorcih materiala skupaj z reflektorjem, na katerega bodo pritrjene (kjer to pride v poštev), je treba opraviti homologacijske preskuse v časovnem zaporedju, določenem v tabeli A Dodatka 1 k tej prilogi. 1.4 Če pa proizvajalec žarometov lahko dokaže, da so bili na izdelku že opravljeni preskusi, predpisani v odstavkih 2.1 do 2.5 spodaj, ali enakovredni preskusi skladno s katerim drugim pravilnikom, teh preskusov ni treba ponoviti; obvezni so le preskusi, predpisani v tabeli B Dodatka 1. 2. PRESKUSI 2.1 Odpornost proti temperaturnim spremembam 2.1.1 Preskusi Na treh novih vzorcih (lečah) je treba v petih ciklih spreminjajoče se temperature in vlažnosti (RH = relativna vlažnost) opraviti preskuse po naslednjem programu: 3 ure pri temperaturi 40 °C ± 2 °C in relativni vlažnosti 85–95 %; 1 uro pri temperaturi 23 °C ± 5 °C in relativni vlažnosti 60–75 %; 15 ur pri temperaturi –30 °C ± 2 °C; 1 uro pri temperaturi 23 °C ± 5 °C in relativni vlažnosti 60–75 %; 3 ure pri temperaturi 80 °C ± 2 °C; 1 uro pri temperaturi 23 °C ± 5 °C in relativni vlažnosti 60–75 %; Pred tem preskusom morajo biti vzorci najmanj štiri ure izpostavljeni temperaturi 23 °C ± 5 °C in relativni vlažnosti 60–75 %. Opomba: V enournih časovnih obdobjih s temperaturo 23 °C ± 5 °C mora biti vključen čas za prehod z ene temperature na drugo, ki je potreben za preprečevanje učinkov toplotnih šokov. 2.1.2 Fotometrične meritve 2.1.2.1 Metoda Pred preskusom in po njem je treba na vzorcih opraviti fotometrične meritve. Te meritve je treba opraviti z etalonsko žarnico v naslednjih točkah: B 50 L in 50 R za kratki svetlobni pramen žarometa za kratki svetlobni pramen ali žarometa za kratki/dolgi svetlobni pramen (B 50 R in 50 L za žaromete, namenjene vožnji po levi strani cestišča); Emax pot za dolgi svetlobni pramen žarometa za dolgi svetlobni pramen ali žarometa za kratki/dolgi svetlobni pramen; 2.1.2.2 Rezultati Fotometrične vrednosti, izmerjene pri vsakem vzorcu pred preskusom in po njem, se ob upoštevanju dovoljenih odstopanj fotometričnega postopka ne smejo razlikovati za več kot 10 %. 2.2 Odpornost proti okoljskim in kemičnim dejavnikom 2.2.1 Odpornost proti okoljskim dejavnikom Tri nove vzorce (leče ali vzorce materiala) je treba izpostaviti sevanju vira, katerega spektralna razporeditev energije ustreza razporeditvi energije črnega telesa pri temperaturi med 5 500 K in 6 000 K Med virom in vzorci je treba namestiti ustrezne filtre, da se čim bolj oslabijo sevanja z valovnimi dolžinami, manjšimi od 295 nm in večjimi od 2 500 nm. Vzorci se izpostavijo sevanju energije 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 za obdobje, ki je določeno tako, da energija sevanja, ki jo sprejmejo, znaša 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Znotraj preskusne naprave mora biti temperatura, ki se meri na črni plošči, ki je na isti višini kot vzorci, 50 ° ± 5 °C. Zaradi zagotovitve enakomernega obsevanja se morajo vzorci vrteti okoli vira sevanja s hitrostjo med 1 in 5 obratov na minuto. Vzorce je treba škropiti z destilirano vodo s prevodnostjo, nižjo od 1 mS/m, pri temperaturi 23 °C ± 5 °C po naslednjem ciklu: škropljenje : 5 minut; sušenje : 25 minut. 2.2.2 Odpornost proti kemičnim dejavnikom Po preskusu, opisanem v odstavku 2.2.1 zgoraj, in meritvi, opisani v odstavku 2.2.3.1 spodaj, je treba obdelati zunanjo površino navedenih treh vzorcev po postopku, opisanem v odstavku 2.2.2.2, z mešanico, določeno v odstavku 2.2.2.1. spodaj. 2.2.2.1 Preskusna mešanica Preskusna mešanica mora vsebovati 61,5 % n-heptana, 12,5 % toluena, 7,5 % etiltetraklorida, 12,5 % trikloretilena in 6 % ksilena (volumski odstotki). 2.2.2.2 Nanašanje preskusne mešanice Kos bombažnega blaga (po standardu ISO 105) se do nasičenja namoči v mešanico iz odstavka 2.2.2.1 zgoraj in nato prej kot v 10 sekundah za 10 minut pritisne na zunanjo površino vzorca s pritiskom 50 N/cm2, kar ustreza sili 100 N na preskusno površino velikosti 14 × 14 mm. Med temi 10 minutami se blago ponovno napoji z mešanico, da sestava nanesene tekočine ustreza predpisani preskusni mešanici med celotnim trajanjem preskusa. Med pritiskanjem namočenega blaga na vzorec se lahko pritisk, ki deluje na vzorec, izravna, da se prepreči nastajanje razpok. 2.2.2.3 Čiščenje Po nanašanju preskusne mešanice se morajo vzorci posušiti na zraku, nato pa oprati z raztopino iz odstavka 2.3 (odpornost proti čistilom) pri temperaturi 23 °C ± 5 °C. Nato je treba vzorce dobro sprati z destilirano vodo, ki pri temperaturi 23 °C± 5 °C ne vsebuje več kot 0,2 odstotka primesi, in jih obrisati z mehko krpo. 2.2.3 Rezultati 2.2.3.1 Po preskusu odpornosti proti okoljskim dejavnikom ne sme biti na zunanji površini vzorca nobenih razpok, prask, oddrobljenih delov in deformacij, srednja vrednost spremembe stopnje prepuščanja svetlobe Δ t = (T2 – T3)/T2, ki se pri treh vzorcih meri po postopku, opisanem v Dodatku 2 k tej prilogi, pa ne sme biti večja od 0,020 (Δ tm ≤ 0,020). 2.2.3.2 Po preskusu odpornosti proti kemičnim dejavnikom ne sme biti na vzorcih nobenih sledi kemičnega obarvanja, ki bi utegnilo povzročiti spremenjeno razsipanje svetlobe, pri čemer srednja vrednost spremembe Δ d = (T5 – T4)/T2, ki se pri treh vzorcih meri po postopku, opisanem v Dodatku 2 k tej prilogi, pa ne sme biti večja od 0,020 (Δ dm ≤ 0,020). 2.3 Odpornost proti čistilom in ogljikovodikom 2.3.1 Odpornost proti čistilom Zunanja površina treh vzorcev (leč ali vzorcev materiala) se segreje na 50 °C ± 5 °C in se za pet minut potopi v mešanico, katere temperatura je 23 °C ± 5 °C in ki vsebuje 99 delov destilirane vode z največ 0,02 % primesi in en del alkilarilsulfonata. Po končanem preskusu se vzorci posušijo pri temperaturi 50 °C ± 5 °C. Površina vzorcev se očisti z vlažno krpo. 2.3.2 Odpornost proti ogljikovodikom Nato je treba zunanjo površino teh treh vzorcev eno minuto rahlo drgniti s kosom bombažnega blaga, prepojenega z mešanico iz 70 % n-heptana in 30 % toluena (volumski odstotki), potem pa pustiti, da se posuši na zraku. 2.3.3 Rezultati Po zaporedno opravljenih obeh zgornjih preskusih srednja vrednost spremembe stopnje prepuščanja svetlobe Δ t = (T2 – T3)/T2, ki se pri treh vzorcih meri po postopku, opisanem v Dodatku 2 k tej prilogi, ne sme biti večja od 0,010 (Δ tm ≤ 0,010). 2.4 Odpornost proti mehanskim poškodbam 2.4.1 Metoda preskušanja odpornosti proti mehanskim poškodbam Zunanjo površino treh novih vzorcev (leč) je treba preskušati po metodi, opisani v Dodatku 3 k tej prilogi, s katero je treba doseči enakomerno mehansko poškodbo te površine. 2.4.2 Rezultati Po tem preskusu je treba po postopku, opisanem v Dodatku 2, na površini iz odstavka3.2.4.1.1 tega pravilnika izmeriti spremembe: stopnje prepuščanja svetlobe: Δt = (T2 – T3)/T2, in razsipanja svetlobe: Δt = (T5 – T4)/T2. Za srednjo vrednost pri treh vzorcih mora veljati naslednje: Δtm ≤ 0,100; Δdm ≤ 0,050. 2.5 Preskus sile oprijema prevlek (če obstajajo) 2.5.1 Priprava vzorca Na prevleki leče se na površini 20 mm × 20 mm z britvico ali z iglo vreže mrežasti vzorec s kvadratki velikosti približno 2 mm × 2 mm. Pritisk na britvico ali iglo mora biti zadosten, da se prereže vsaj prevleka. 2.5.2 Opis preskusa Uporabiti je treba lepilni trak s silo oprijemanja 2 N/(cm širine) ± 20 %, ki je bila izmerjena v normalnih razmerah, določenih v Dodatku 4 k tej prilogi. Ta lepilni trak, ki mora biti širok vsaj 25 mm, se za najmanj pet minut pritisne na površino, ki je bila pripravljena skladno z zahtevami iz odstavka 2.5.1. Nato se konec lepilnega traku obremeni tako, da se sila oprijema na zadevni površini izravna s silo, ki deluje pravokotno na to površino. Na tej stopnji je treba lepilni trak odtrgati z enakomerno hitrostjo 1,5 m/s ± 0,2 m/s. 2.5.3 Rezultati Na mrežasti površini ne sme biti znatnih poškodb. Poškodbe na presečiščih kvadratov ali na robovih vreznin so dovoljene, če poškodovana površina ne presega 15 odstotkov površine z mrežastim vzorcem. 2.6 Preskušanje celotnega žarometa z lečo iz plastičnega materiala 2.6.1 Odpornost površine leče proti mehanskim poškodbam 2.6.1.1 Preskusi Na leči vzorca žarometa št. 1 je treba opraviti preskus, opisan v odstavku 2.4.1 zgoraj. 2.6.1.2 Rezultati Po opravljenem preskusu rezultati fotometričnih meritev, opravljenih na žarometu v skladu s tem pravilnikom, ne smejo za več kot 30 % presegati največjih vrednosti, predpisanih v točkah B 50 L in HV, in ne smejo biti za več kot 10 % pod najmanjšo vrednostjo, predpisano v točki 75 R (v primeru žarometov, namenjenih vožnji po levi strani cestišča, je treba upoštevati točke B 50 R, HV in 75 L). 2.6.2 Preskus sile oprijema prevlek (če obstajajo) Na leči vzorca žarometa št. 2 je treba opraviti preskus, opisan v odstavku 2.5 zgoraj. 3. PREVERJANJE SKLADNOSTI PROIZVODNJE 3.1 V zvezi z materiali, uporabljenimi pri izdelavi leč, se šteje, da žarometi proizvodne serije ustrezajo zahtevam tega pravilnika, če: 3.1.1 se po preskusu odpornosti proti kemičnim dejavnikom ter po preskusu odpornosti proti čistilom in ogljikovodikom na zunanji površini vzorca ne pojavijo razpoke, oddrobljeni deli ali deformacije, ki so vidni s prostim očesom (glej odstavke 2.2.2, 2.3.1 in 2.3.2); 3.1.2 so po preskusu, opisanem v odstavku 2.6.1.1, fotometrične vrednosti na merilnih točkah, navedenih v odstavku 2.6.1.2, znotraj mejnih vrednosti, ki so v tem pravilniku predpisane za skladnost proizvodnje. 3.2 Če rezultati preskusov ne ustrezajo zahtevam, je treba preskuse ponoviti na drugem naključno izbranem vzorcu žarometa. DODATEK 1 ČASOVNO ZAPOREDJE HOMOLOGACIJSKIH PRESKUSOV A. Preskusi plastičnih materialov (leč ali vzorcev materiala, ki so bili predloženi skladno z odstavkom 3.2.4 tega pravilnika). Preskusi na vzorcih Leče ali vzorci materiala Leče 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 1.1 Omejena fotometrija (odst. 2.1.2) x x x 1.1.1 Sprememba temperature (odst. 2.1.1) x x x 1.1.2 Omejena fotometrija (odst. 2.1.2) x x x 1.2.1 Meritev stopnje prepuščanja svetlobe x x x x x x x x x 1.2.2 Meritev razpršene svetlobe x x x x x x 1.3 Okoljski dejavniki (odst. 2.2.1) x x x 1.3.1 Meritev stopnje prepuščanja svetlobe x x x 1.4 Kemični dejavniki (odst. 2.2.2) x x x 1.4.1 Meritev razpršene svetlobe x x x 1.5 Čistila (odst. 2.3.1) x x x 1.6 Ogljikovodiki (odst. 2.3.2) x x x 1.6.1 Meritev stopnje prepuščanja svetlobe x x x 1.7 Poškodbe (odst. 2.4.1) x x x 1.7.1 Meritev stopnje prepuščanja svetlobe x x x 1.7.2 Meritev razpršene svetlobe x x x 1.8 Sila oprijema (odst. 2.5) x B. Preskusi celotnih žarometov (ki so bili predloženi skladno z odstavkom 3.2.3 tega pravilnika). Preskusi Celoten žaromet Št. vzorca 1 2 2.1 Poškodbe (odst. 2.6.1.1) x 2.2 Fotometrija (odst. 2.6.1.2) x 2.3 Sila oprijema (odst. 2.6.2) x DODATEK 2 Postopek meritve razpršene svetlobe in stopnje prepuščanja svetlobe 1. OPREMA (glej sliko) Svetlobni pramen kolimatorja K s polovično divergenco β/2 = 17,4 × 10-4 rd se omeji z zaslonko DT z odprtino 6 mm, pri kateri je nameščen nosilec za vzorec. Akromatična zbiralna leča L2, ki je korigirana za sferične aberacije, povezuje zaslonko DT s sprejemnikom svetlobnih žarkov R; premer leče L2 mora biti tak, da ne zaslanja svetlobe, ki se od vzorca razprši v stožcu s polovičnim vršnim kotom β/2 = 14°. Obročasta zaslonka DD s koti α0/2 = 1° in αmax/2 = 12° je nameščena v goriščni ravnini slike leče L2. Neprozorni srednji del zaslonke je potreben za zaslanjanje svetlobe, ki prihaja neposredno iz svetlobnega vira. Srednji del zaslonke mora biti mogoče odstraniti iz svetlobnega pramena tako, da se lahko vrne točno v svojo izhodiščno lego. Razdaljo L2 DT in goriščno razdaljo F2 leče L2 je treba izbrati tako, da slika DT v celoti pokrije sprejemnik žarkov R. Če se za začetni vpadni svetlobni tok vzame 1 000 enot, mora biti absolutna točnost odčitanja boljša od ene enote. 2. MERITVE Treba je odčitati naslednje vrednosti: Odčitana vrednost Z vzorcem S srednjim delom DD Ustrezajoča velikost T1 ne ne Vpadni svetlobni tok pri prvem odčitku T2 da (pred preskusom) ne Svetlobni tok, ki ga je prepustil novi material na območju 24 °C T3 da (po preskusu) ne Svetlobni tok, ki ga je prepustil material po preskusu na območju 24 °C T4 da (pred preskusom) da Svetlobni tok, ki ga je prepustil novi material T5 da (po preskusu) da Svetlobni tok, ki ga je prepustil material po preskusu DODATEK 3 METODA PRI PRESKUSU Z BRIZGANJEM 1. PRESKUSNA OPREMA 1.1 Brizgalna pištola Uporabljena brizgalna pištola mora imeti šobo s premerom 1,3 mm, ki omogoča pretok tekočine 0,24 ± 0,02 1/minuto pri tlaku obratovanja 6,0 bara – 0, + 0,5 bara. Na razdalji 380 mm ± 10 mm od šobe mora imeti del površine, ki je neposredno izpostavljen poškodbam, pod zgoraj navedenimi pogoji premer 170 mm ± 50 mm. 1.2 Preskusna mešanica Preskusna mešanica je sestavljena iz: kremenčevega peska s trdoto 7 po Mohrovi lestvici, z velikostjo zrn med 0 in 0,2 mm in približno normalno porazdelitvijo s kotnim faktorjem od 1,8 do 2; vode, katere trdota ne presega 205 g/m3, za mešanico, ki vsebuje 25 g peska na liter vode. 2. PRESKUS Zunanjo površino leče žarometa je treba enkrat ali večkrat izpostaviti delovanju curka vode in peska, dobljenega po zgoraj opisani metodi. Pri tem je treba curek vode in peska usmeriti skoraj pravokotno na površino, ki jo je treba preskusiti. Poškodbo je treba preveriti z enim ali več vzorci stekla, ki so kot referenčni vzorci nameščeni v bližini leč, ki jih je treba preskusiti. Mešanico je treba brizgati, dokler sprememba razpršene svetlobe na vzorcu ali vzorcih, izmerjena po metodi iz Dodatka 2, ne ustreza naslednji vrednosti: Δd = (T5–T4)/T2 = 0,0250 ± 0,0025 Za preverjanje enakomernosti poškodb na celotni površini, ki jo je treba preskusiti, se lahko uporabi več referenčnih vzorcev. DODATEK 4 PRESKUS SILE OPRIJEMA LEPILNEGA TRAKU 1. NAMEN Po tej metodi se lahko pri normalnih pogojih določi linearna sila oprijema lepilnega traku na stekleni plošči. 2. PRINCIP Merjenje sile, ki jo je treba uporabiti za snemanje lepilnega traku s steklene plošče pod kotom 90°. 3. PREDPISANI POGOJI OKOLJA Zrak mora imeti temperaturo 23 °C ± 5 °C in relativno vlažnost 65 ± 15 %. 4. PRESKUŠANCI Pred preskusom se vzorčni kolut lepilnega traku 24 ur pripravlja pri predpisanih pogojih okolja (glej odstavek 3 zgoraj). Z vsakega koluta je treba preskusiti po pet preskušancev dolžine 400 mm. Ti preskušanci se vzamejo s koluta, ko so odstranjene prve tri plasti. 5. POSTOPEK Preskus je treba opraviti pod pogoji okolja, kakor so določeni v odstavku 3. Pet preskušancev je treba sneti s koluta med radialnim odvijanjem lepilnega traku s hitrostjo približno 300 mm/s, nato pa jih je treba v 15 sekundah nanesti, kakor sledi: Lepilni trak se nanaša na stekleno ploščo postopoma, tako da se s prstom rahlo drgne v vzdolžni smeri, vendar brez prekomernega pritiska, tako da med trakom in stekleno ploščo ni nobenega zračnega mehurčka. Stekleno ploščo z lepilnim trakom se za deset minut izpostavi predpisanim pogojem okolja. Približno 25 mm preskušanca je treba odlepiti s plošče v ravnini, ki je pravokotna na os preskušanca. Ploščo je treba pritrditi, prosti konec lepilnega traku pa prepogniti za 90° od plošče. Vlečna sila mora delovati tako, da je ločilna črta med lepilnim trakom in ploščo pravokotna na to silo in na ploščo. Lepilni trak je treba odstraniti s hitrostjo 300 mm/s ± 30 mm/s in zapisati uporabljeno silo. 6. REZULTATI Pet dobljenih vrednosti je treba razporediti po vrstnem redu, srednjo vrednost pa je treba vpisati kot rezultat meritve. Ta vrednost se izrazi v njutnih na centimeter širine lepilnega traku.