PRILOGA 22

Preskušanje obstojnosti barve na umetni svetlobi – preskus s ksenonsko svetilko za varnostne trikotnike

1. PODROČJE UPORABE

Ta priloga določa metodo za določanje odpornosti barve preskusnih vzorcev vseh vrst in vseh oblik proti delovanju vira umetne svetlobe, ki je reprezentativen za naravno dnevno svetlobo (D65).

2. NAČELO

Primerek preskusnih vzorcev, ki jih je treba preskusiti, se pod predpisanimi pogoji izpostavi umetni svetlobi skupaj z referenčnim materialom iz modre volne, kot je določeno.

3. REFERENČNI MATERIALI

Ocene obstojnosti barv iz te priloge se dobijo s primerjavo z določenimi referenčnimi materiali iz modre volne, ki se izpostavijo za namene preverjanja največjega dovoljenega sevanja kot največjega kontrasta, predpisanega v tem pravilniku ZN.

3.1 Referenčni materiali iz modre volne, razviti in izdelani v Evropi, so označeni s številčnimi oznakami od 1 do 8. Ti referenčni materiali so kosi blaga iz modre volne, barvani z barvili iz tabele A22-1. Za preskusni postopek iz tega pravilnika, opisan v tej prilogi, se uporabljata samo referenčna materiala iz modre volne 5 in 7 iz tabele A22-1. Tabela A22-1 Barvili za referenčna materiala iz modre volne 5 in 7 Referenčni material Barvilo (oznaka barvnega indeksa) (1) 5 Cl Acid Blue 47 7 Cl Solubilised Vat Blue 5

4. LESTVICA SIVE BARVE

Lestvica sive barve za določanje sprememb barve preskusnih vzorcev pri preskusih obstojnosti barve. Natančna kolorimetrična specifikacija lestvice je navedena v Dodatku 1 k tej prilogi.

4.1 Uporaba lestvice je opisana v odstavku 2 Dodatka 1 k tej prilogi.

5. NAPRAVA S KSENONSKO SVETILKO

Ta naprava je zračno ali vodno hlajena ksenonska svetilka, ki omogoča izpostavitev vzorcev v skladu s standardom EN ISO 4892-2.

5.1 Pogoji izpostavljenosti morajo izpolnjevati zahteve iz tabele A22-2. Tabela A22-2 Preskusni parametri izpostavljenosti v zvezi z odpornostjo proti preperevanju Parametri izpostavljenosti Zračno hlajena svetilka Vodno hlajena svetilka Svetloba/tema/cikel pršenja vode Stalna svetloba brez pršenja vode Stalna svetloba brez pršenja vode Temperatura črnega telesa med obdobji izpostavljenosti izključno svetlobi (47 ± 3) °C z uporabo sevalnega termometra (47 ± 3) °C z uporabo sevalnega termometra Relativna vlažnost Približno 40 % Približno 40 % Filtri Filtri iz okenskega stekla za zahteve glejodstavek 5.2 Filtri iz okenskega stekla za zahteve glej odstavek 5.2 Obsevanost (W/m2) se nadzoruje tako, da je: V razponu od 300 nm do 400 nm 42 ± 2 42 ± 2 V razponu od 300 nm do 800 nm 550 630 Opomba 1: voda, uporabljena za pršenje po primerku, ne sme vsebovati več kot 1 ppm silicijevega dioksida. Višje ravni silicijevega dioksida lahko povzročijo madeže na vzorcih in razlike v rezultatih. Zahtevana čistost vode se lahko doseže z destilacijo ali kombinacijo deionizacije in reverzne osmoze. Opomba 2: medtem ko je treba stopnje obsevanosti nastaviti na zgornje ravni, razlike v starosti in prepustnosti filtra ter kalibracijske razlike običajno pomenijo, da bodo napake intenzivnosti obsevanosti v območju ± 10 %.

5.2 Svetlobni vir Svetlobni vir je sestavljen iz ksenonske svetilke, katere korelirana barvna temperatura znaša 5 500–6 500 K, njena velikost pa je odvisna od vrste uporabljene naprave. Ksenonska svetilka uporablja filtre, ki zagotavljajo primerno simulacijo sončnega sevanja, filtriranega z običajnim okenskim steklom. V tabeli 3 so navedene zahteve za relativno spektralno obsevanost s ksenonsko svetilko s filtri. Dobavitelj naprave za obsevanje mora zagotoviti potrebno potrdilo, da filtri, ki jih dobavi za uporabo v preskusih izpostavljenosti iz tega standarda, izpolnjujejo zahteve iz tabele A22-3. Tabela A22-3 Zahteve za relativno spektralno obsevanost za filtre iz okenskega stekla a, b, c, d in e, ki se uporabljajo za ksenonske naprave, uporabljene v tem standardu Valovna dolžina spektralnega pasu λ v nm Najmanjši odstotni delež (c) Odstotni delež na podlagi tabele 4 v CIE št. 85 ob upoštevanju učinkov okenskega stekla (d) , (e) Največji odstotni delež (c) l < 300 0,29 300 ≤ λ ≤ 320 0,1 ≤ 1 2,8 320 < λ ≤ 360 23,8 33,1 35,5 360 < λ ≤ 400 62,4 66,0 76,2 a Podatki iz tabele A22-3 izražajo obsevanost v določenem pasu, izraženo kot odstotni delež celotne obsevanosti v razponu od 290 nm do 400 nm. Za ugotovitev, ali določen filter ali sklop filtrov za ksenonsko svetilko izpolnjuje zahteve iz tabele A22-3, je treba izmeriti spektralno obsevanost v razponu od 250 nm do 400 nm. Celotna obsevanost v vsakem pasu valovnih dolžin se nato sešteje in deli s celotno obsevanostjo v razponu od 290 nm do 400 nm. b Najnižje in najvišje vrednosti iz tabele A22-3 temeljijo na več kot 30 meritvah spektralne obsevanosti za vodno in zračno hlajene ksenonske svetilke s filtri iz okenskega stekla različnih serij in starosti. Podatki o spektralni obsevanosti veljajo za filtre in ksenonske žarnice, ki so v skladu s priporočili proizvajalca naprave glede staranja. Ko bo na voljo več podatkov o spektralni obsevanosti, se bodo mejne vrednosti morda nekoliko spremenile. Najnižje in najvišje vrednosti so pri vseh meritvah najmanj tri standardne odklone oddaljene od srednje vrednosti.

5.3 Ekvivalenti izpostavljenosti svetlobi za obstojnost referenčnih materialov iz modre volne na svetlobi za izpostavljenost svetlobi ksenonske svetilke Tabela A22-4 Referenčni material iz modre volne Referenčni material iz modre volne 420 nm 300–400 nm Št. kj/m2 kj/m2 5 L6 340 13 824 7 L8 1 360 55 296

Za spremembo barve, ki ustreza stopnji 4 na lestvici sive barve

6. POSTOPEK (REFERENČNI MATERIAL IZ MODRE VOLNE)

6.1 Preskusne vzorce, nameščene na držala, postavite v napravo in jih izpostavite preperevanju po spodaj opisani metodi, pri čemer mora biti izpostavljenost neprekinjena.

6.2 Hkrati izpostavite referenčne materiale iz modre volne, pritrjene na karton, pri čemer mora biti ena tretjina vsakega referenčnega materiala pokrita.

6.3 Preperevanju in svetlobi mora biti izpostavljena samo ena stran preskusnih vzorcev.

6.4 Med sušenjem primerkov se zrak v preskusni komori ne sme vlažiti. Opomba: dejanski pogoji preskusa odpornosti proti preperevanju so odvisni od vrste uporabljene preskusne naprave.

6.5 Preskušene primerke je treba pred namestitvijo za ocenjevanje posušiti na zraku, katerega temperatura ne presega 60 °C.

6.6 Izpostavljen referenčni material iz modre volne se obreže in pritrdi tako, da meri vsaj 15 mm x 30 mm, pri čemer mora biti en na vsaki strani dela prvotnega materiala, obrezanega na enako velikost in v enako obliko kot primerki.

6.7 Neizpostavljeni vzorci prvotne tkanine, enaki tistim, ki se preskušajo, so potrebni kot reference za primerjavo s primerki med izpostavljenostjo preperevanju.

(1) Barvni indeks (Colour Index) (tretja izdaja) objavljata združenji The Society of Dyers and Colourists (Društvo barvarjev in koloristov), P.O. Box 244, Perkin House, 82 Grattan Road, Bradford BD1 2JB, Združeno kraljestvo, in The American Association of Textile Chemists and Colorists (Ameriško združenje tekstilnih kemikov in koloristov), P.O. Box 12215, Research Triangle Park, NC 27709-2215, Združene države Amerike.

(c) Vsota najnižjih in najvišjih vrednosti v stolpcih ne bo nujno 100 %, ker te vrednosti predstavljajo najnižje in najvišje vrednosti za uporabljene podatke. Za vsako posamezno spektralno obsevanost bo izračunani odstotni delež za pasove v tabeli A22-3 znašal 100 %. Pri vsaki posamezni ksenonski svetilki s filtri iz okenskega stekla mora biti izračunani odstotni delež v vsakem pasu znotraj spodnje in zgornje meje iz tabele A22-2. Pričakovati je mogoče, da se bodo rezultati preskusov razlikovali med izpostavljenostmi svetlobi ksenonskih naprav, pri katerih se spektralna obsevanost razlikuje za toliko, kot dopuščajo dovoljena odstopanja. Za podrobnejše podatke o spektralni obsevanosti za uporabljene ksenonske svetilke in filtre se obrnite na proizvajalca ksenonskih naprav.

(d) Podatki iz tabele 4 publikacije CIE št. 85 ob upoštevanju učinkov okenskega stekla so bili določeni tako, da so bili podatki iz tabele 4 publikacije CIE št. 85 pomnoženi s spektralno prepustnostjo 3 mm debelega okenskega stekla (glej standard ISO 11341). Ti podatki so ciljne vrednosti za ksenonsko svetilko s filtri iz okenskega stekla.

(e) Kar zadeva odstotne deleže na podlagi tabele 4 iz CIE št. 85 ob upoštevanju učinkov okenskega stekla, odstotni delež za obsevanost z UV svetlobo v razponu od 300 nm do 400 nm običajno znaša približno 9 %, odstotni delež za obsevanost z vidno svetlobo (od 400 nm do 800 nm) pa približno 91 %, če sta izražena kot odstotni delež celotne obsevanosti od 300 nm do 800 nm. Odstotni deleži za obsevanost z UV svetlobo in vidno svetlobo pri vzorcih, izpostavljenih svetlobi v ksenonskih napravah, se lahko razlikujejo zaradi števila izpostavljenih primerkov in njihovih odbojnih lastnosti.