SL Uradni list Evropske unije L 120/49

Samo izvirna besedila UN/ECE so pravno veljavna v skladu z mednarodnim javnim pravom. Status in začetek veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343, ki je na voljo na:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Pravilnik št. 73 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe za homologacijo tovornih vozil, priklopnikov in polpriklopnikov glede na njihovo bočno zaščito

Vključuje vsa veljavna besedila do:

Dodatka 1 k prvotni različici Pravilnika – začetek veljavnosti: 10. november 2007

VSEBINA

PRAVILNIK

1. Področje uporabe

2. Namen

3. Opredelitev pojmov

4. Vloga za homologacijo

5. Homologacija

6. Zahteve

7. Tehnične specifikacije za bočne zaščitne naprave

8. Odstopanja

9. Spremembe tipa vozila in razširitev homologacije

10. Skladnost proizvodnje

11. Kazni za neskladnost proizvodnje

12. Popolno prenehanje proizvodnje

13. Imena in naslovi tehničnih služb, pristojnih za homologacijske preskuse, in administrativnih organov

PRILOGE

Priloga 1 – Sporočilo o podeljeni homologaciji (ali zavrnjeni ali razširjeni ali preklicani homologaciji ali popolnem prenehanju proizvodnje) tipa vozila glede na njihovo bočno zaščito v skladu s Pravilnikom št. 73

Priloga 2 – Primeri homologacijskih oznak

1. PODROČJE UPORABE

Ta pravilnik velja za celotna vozila kategorij N2, N3, O3 in O4 (1) glede na njihovo bočno zaščito. Ne velja za:

(a) vlačilce polpriklopnikov;

(b) vozila, namenjena in izdelana za posebne namene, na katera iz praktičnih razlogov ni mogoče pritrditi takšne bočne zaščite.

2. NAMEN

Vozila, ki jih zajema ta pravilnik, je treba izdelati in/ali opremiti tako, da učinkovito ščitijo nezaščitene udeležence v cestnem prometu pred padcem pod vozilo in pred tem, da bi jih zagrabila kolesa vozila (2).

3. OPREDELITEV POJMOV

3.1 V tem pravilniku:

3.1.1 „homologacija vozila“ pomeni homologacijo tipa celotnega vozila glede na njegovo bočno zaščito;

3.1.2 „tip vozila“ pomeni kategorijo vozil, ki se ne razlikujejo v bistvenih vidikih, kot so širina zadnje osi, skupna širina, dimenzije, oblika in materiali celotne strani vozila (vključno s kabino, če je nameščena), ter značilnosti vzmetenja, v kolikor se nanašajo na zahteve iz odstavka 7 tega pravilnika;

3.1.3 „največja masa“ pomeni maso, ki jo je proizvajalec vozila navedel kot največjo tehnično dovoljeno maso (ta masa je lahko večja od „največje dovoljene mase“, ki jo določi državna uprava);

3.1.4 „masa neobremenjenega vozila“ pomeni maso vozila v voznem stanju, brez potnikov in neobremenjeno, a s hladilnim sredstvom, gorivom, mazivom, orodjem in rezervnim kolesom, če ga proizvajalec vozil vključuje kot standardno opremo;

3.1.5 „nezaščiteni udeleženci v cestnem prometu“ so pešci, kolesarji ali motoristi, ki so v cestnem prometu udeleženi tako, da bi lahko padli pod vozilo in bi jih lahko zagrabila kolesa.

4. VLOGA ZA HOMOLOGACIJO

4.1 Vlogo za homologacijo tipa vozila glede na njegovo bočno zaščito vloži proizvajalec vozila ali njegov pooblaščeni zastopnik.

4.2 Vlogi se priložijo naslednji dokumenti v treh izvodih in naslednji podatki:

4.2.1 podroben opis tipa vozila glede njegove konstrukcije, dimenzij, oblike in sestavnih materialov, kolikor je to potrebno za namene tega pravilnika;

4.2.2 risbe vozila, ki prikazujejo tip vozila v stranskem pogledu in pogledu od zadaj ter podatke o izdelavi bočnih delov konstrukcije;

4.2.3 podroben opis posebne naprave za bočno zaščito: njene dimenzije, oblika, sestavni materiali in lega na vozilu.

4.3 Tehnični službi, pristojni za nadzor tehničnih specifikacij, se predloži vozilo, ki je predstavnik tipa v postopku homologacije.

4.3.1 Vozilu, ki nima vseh sestavnih delov, ki pripadajo tipu, se lahko podeli homologacija le, če se lahko dokaže, da odsotnost sestavnih delov ne vpliva negativno na rezultate homologacije, kar zadeva zahteve tega pravilnika.

4.3.2 Vlagatelj vloge za homologacijo mora dokazati, da je sprejetje različic iz odstavka 4.3.1 zgoraj skladno z zahtevami tega pravilnika.

4.3.3 Pred podelitvijo homologacije pristojni organ preveri, ali obstajajo zadovoljivi ukrepi za zagotovitev učinkovitega nadzora proizvodnje.

5. HOMOLOGACIJA

5.1 Če vozilo, predloženo v homologacijo v skladu s tem pravilnikom, izpolnjuje zahteve iz spodnjih odstavkov 6 in 7, se homologacija za ta tip vozila podeli.

5.2 Vsakemu homologiranemu tipu se dodeli številka homologacije. Prvi dve števki (zdaj 00 za Pravilnik v prvotni obliki) označujeta spremembe, vključno z nedavnimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob izdaji homologacije. Ista pogodbenica ne sme dodeliti iste številke drugemu tipu vozila.

5.3 Obvestilo o podelitvi, zavrnitvi ali razširitvi homologacije tipa vozila skladno s tem pravilnikom se pošlje pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, z obrazcem, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

5.4 Na vsako vozilo, ki je v skladu s tipom vozila, homologiranim po tem pravilniku, se na vidno in zlahka dostopno mesto, navedeno na homologacijskem certifikatu, pritrdi mednarodna homologacijska oznaka, ki jo sestavljajo:

5.4.1 krog, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo (3);

5.4.2 številka tega pravilnika, ki ji sledijo črka „R“, pomišljaj in številka homologacije na desni strani kroga iz odstavka 5.4.1.

5.5 Če je vozilo skladno s tipom vozila, homologiranim po enem ali več drugih pravilnikih, priloženih Sporazumu, v državi, ki je podelila homologacijo v skladu s tem pravilnikom, simbola iz odstavka 5.4.1 ni treba ponoviti; v takem primeru se številka Pravilnika in homologacijska številka ter dodatni simboli iz vseh pravilnikov, v skladu s katerimi je bila podeljena homologacija, v državi, ki je podelila homologacijo v skladu s tem pravilnikom, v navpičnih stolpcih navedejo desno od simbola iz odstavka 5.4.1.

5.6 Homologacijska oznaka mora biti jasno čitljiva in neizbrisna.

5.7 Homologacijska oznaka se namesti v bližini podatkovne tablice, ki jo je na vozilo namestil proizvajalec, ali nanjo.

5.8 Priloga 2 k temu pravilniku prikazuje primere namestitev homologacijskih oznak.

6. ZAHTEVE

6.1 SPLOŠNO

6.1.1 Vozila kategorij N2, N3, O3 in O4 morajo biti izdelana in opremljena tako, da po vsej svoji dolžini učinkovito zaščitijo nezaščitene udeležence v cestnem prometu pred padcem pod vozilo in pred tem, da bi jih zagrabila kolesa vozila. Ta zahteva velja za izpolnjeno, če: 6.1.1.1 je vozilo opremljeno s posebno bočno zaščitno napravo (bočna zaščita) v skladu z zahtevami iz točke 7 ali 6.1.1.2 je stranski del vozila oblikovan in/ali opremljen tako, da se njegovi sestavni deli zaradi oblike in lastnosti lahko vgradijo kot deli in/ali štejejo za dele, ki nadomeščajo posebno bočno zaščitno napravo. Šteje se, da sestavni deli, katerih skupno delovanje izpolnjuje zahteve iz odstavka 7 spodaj, tvorijo bočno zaščitno napravo.

6.2 POLOŽAJ VOZILA MED PREVERJANJEM

Ko se preverja skladnost vozila s tehničnimi specifikacijami iz odstavka 7 spodaj, mora biti položaj vozila naslednji:

stati mora na vodoravni in ravni površini,

krmiljena kolesa morajo biti usmerjena naravnost,

vozilo mora biti neobremenjeno,

polpriklopniki morajo biti oprti na podporne noge v čim bolj vodoravnem položaju.

7. TEHNIČNE SPECIFIKACIJE ZA BOČNE ZAŠČITNE NAPRAVE

7.1 Bočna zaščitna naprava ne sme povečati skupne širine vozila, glavni del njene zunanje površine pa ne sme segati več kakor 120 mm navznoter od skrajne zunanje površine (največja širina) vozila. Prednji del naprave je v skladu z odstavkoma 7.4.3 in 7.4.4 pri nekaterih vozilih lahko obrnjen navznoter. Zadnji del ne sme segati več kakor 30 mm navznoter od skrajnega zunanjega roba zadnjih pnevmatik (pri tem se ne upošteva izbočenost pnevmatik pri tleh) najmanj v zadnjih 250 mm.

7.2 Zunanja površina naprave mora biti gladka in po možnosti po celi dolžini neprekinjena; posamezni deli se lahko prekrivajo pod pogojem, da je prekriti rob obrnjen nazaj ali navzdol; dopustna je tudi vrzel dolžine največ 25 mm v vzdolžni smeri, če zadnji del ne štrli čez prednji del; zaobljene glave matic ali zakovic ne smejo štrleti več kakor 10 mm nad površino in tudi drugi deli ne smejo štrleti več kakor toliko, če so gladki ali podobno zaobljeni; vsi zunanji robovi in vogali morajo biti zaobljeni s polmerom najmanj 2,5 mm.

7.3 Naprava je lahko v celoti iz ravne plošče, iz enega ali več vodoravnih profilov ali iz kombinacije plošče in profilov; v primeru profilov, ti ne smejo biti več kot 300 mm oddaljeni drug od drugega in morajo biti najmanj:

50 mm visoko pri kategorijah vozil N2 in O3;

100 mm visoko pri kategorijah vozil N3 in O4; biti morajo v glavnem ploščati;

kombinacija plošče in profilov mora predstavljati neprekinjeno stransko zaščito v skladu z določbami iz odstavka 7.2.

7.4 Prednji rob bočne zaščite mora biti izdelan na naslednji način:

7.4.1 Položaj zaščite: 7.4.1.1 na motornem vozilu: največ 300 mm proti zadnjemu delu navpične ravnine, pravokotne na vzdolžno ravnino vozila in tangencialne na zunanjo površino pnevmatik na kolesu, ki je neposredno pred zaščito; 7.4.1.2 na priklopniku z vrtljivim ojesom: največ 500 mm za ravnino iz odstavka 7.4.1.1; 7.4.1.3 na polpriklopniku: največ 250 mm za prečno srednjo ravnino podpornih nog, če so te nameščene; nikakor pa razdalja od prednjega roba do prečne ravnine, ki poteka skozi središče kraljevega čepa v njegovem skrajnem zadnjem položaju, ne sme presegati 2,7 m.

7.4.2 Če je prednji rob v sicer praznem prostoru, mora biti sestavljen iz neprekinjenega navpičnega dela, ki se razteza po vsej višini zaščite; zunanja in prednja ploskev tega dela morata pri vozilih kategorije N2 in O3 meriti najmanj 50 mm nazaj in 100 mm navznoter, pri N3 in O4 pa najmanj 100 mm nazaj in 100 mm navznoter.

7.4.3 Pri motornem vozilu, pri katerem pade mera 300 mm iz odstavka 7.4.1.1. znotraj kabine, mora biti zaščita izdelana tako, da presredek med prednjim robom bočne zaščite in steno kabine ni večji od 100 mm in se po potrebi lahko zaviha navznoter pod kotom največ 45o. V tem primeru ne veljajo določbe iz odstavka 7.4.2.

7.4.4 Pri motornem vozilu, pri katerem razdalja 300 mm iz odstavka 7.4.1.1 sega za kabino in je po izbiri proizvajalca stranska zaščita podaljšana naprej do 100 mm od kabine, morajo biti izpolnjene določbe iz odstavka 7.4.3.

7.5 Zadnji rob bočne zaščite sme biti največ 300 mm pred navpično ravnino, pravokotno na vzdolžno ravnino vozila in tangencialno na zunanjo površino pnevmatik na kolesu, ki je neposredno pred zadkom vozila; na zadnjem robu se ne zahteva neprekinjeni navpični del.

7.6 Spodnji rob bočne zaščite ne sme biti na nobeni točki več kakor 550 mm nad tlemi.

7.7 Zgornji rob bočne zaščite ne sme biti več kakor 350 mm pod tistim delom nadgradnje vozila, ki ga seka ali se ga dotika navpična ravnina, tangencialna na zunanjo površino pnevmatik (pri tem se ne upošteva izbočenost koles pri tleh), razen v naslednjih primerih:

7.7.1 če ravnina iz odstavka 7.7 ne seka nadgradnje vozila, mora biti gornji rob poravnan s površino nosilne ploščadi ali biti 950 mm od tal, odvisno od tega, kar je manj;

7.7.2 če ravnina iz odstavka 7.7 seka nadgradnjo vozila v višini več kakor 1,3 m nad tlemi, mora biti gornji rob stranske zaščite najmanj 950 mm nad tlemi;

7.7.3 pri vozilu, ki je posebej zasnovano in izdelano za prevoz zabojnikov ali zamenljive nadgradnje ter ne samo prirejeno zanj, se lahko gornji rob zaščite določi v skladu z odstavkoma 7.7.1 in 7.7.2, pri čemer se zabojnik ali zamenljiva nadgradnja upoštevata kot del vozila.

7.8 Bočna zaščita mora biti v glavnem toga, čvrsto pritrjena (pri običajni uporabi vozila ne sme popustiti zaradi vibracij) in izdelana iz kovine ali drugega ustreznega materiala, razen delov iz odstavka 7.9. Stranska zaščita velja kot ustrezna, če zdrži vodoravno statično silo 1 kN, ki deluje pravokotno na kateri koli del zunanje površine zaščite in jo uvaja sredinski del pritisnega bata z okroglo in ravno površino ter s premerom 220 mm ± 10 mm, in če upogib obremenjene bočne zaščite ni več kakor:

30 mm na zadnjih 250 mm zaščite in

150 mm na preostalem delu zaščite.

Skladnost z zahtevami se lahko preveri z izračunom.

7.9 Deli, ki so stalno nameščeni na vozilo, npr. rezervna kolesa, zaboj za akumulator, posode za zrak, posode za gorivo, svetilke, odsevniki in zaboji za orodje, so lahko vključeni v bočno zaščito, če izpolnjujejo dimenzijske zahteve tega pravilnika. Za vrzeli med zaščitnimi napravami in deli, ki so stalno nameščeni na vozilo, se na splošno uporabljajo zahteve iz odstavka 7.2.

7.10 Zaščita se ne sme uporabljati za zavorne, pnevmatske ali hidravlične napeljave.

8. ODSTOPANJA

8.1 Z odstopanjem od zgoraj navedenih določb morajo biti naslednji tipi vozil skladni samo toliko, kolikor je določeno za posamezne primere:

8.1.1 Raztezna prikolica mora biti v skladu z vsemi zahtevami iz odstavka 7, kadar je skrčena na najkrajšo dolžino; kadar pa je prikolica raztegnjena, mora biti bočna zaščita skladna z zahtevami iz odstavkov 7.6, 7.7 in 7.8, ter bodisi 7.4 bodisi 7.5, a ne nujno z obema; podaljški prikolice ne smejo imeti presledkov po dolžini bočne zaščite.

8.1.2 Cisterna, to je vozilo, zasnovano izključno za prevoz tekočih snovi v zaprti cisterni, ki je fiksno pritrjena na vozilo in opremljena s cevnimi priključki za polnjenje in praznjenje cisterne; tako vozilo mora biti opremljeno z bočnimi zaščitami, ki so čim bolj skladne z vsemi zahtevami iz odstavka 7; stroga skladnost se lahko opusti le, kolikor je to mogoče zaradi pogojev obratovanja.

8.1.3 Na vozilih z raztegljivimi podpornimi nogami, ki zagotavljajo dodatno stabilnost med nakladanjem, razkladanjem ali drugimi deli, za katera je vozilo namenjeno, ima lahko bočna zaščita dodatne presledke, kjer so potrebni za razteg podpor.

8.1.4 Pri vozilih, ki so opremljena s sidrnimi mesti za ro-ro transport (trajektni prevoz), so presledki v bočni zaščiti dovoljeni zaradi napeljave in zategovanja pritrdilnih vezi.

8.2 Če so stranice vozila zasnovane in/ali opremljene tako, da njihovi sestavni deli po obliki in lastnostih izpolnjujejo zahteve odstavka 7, lahko velja, da nadomeščajo bočno zaščito.

9. SPREMEMBA TIPA VOZILA IN RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE

9.1 Vsaka sprememba tipa vozila se sporoči upravnemu organu, ki je podelil homologacijo tipa vozila. Služba lahko potem:

9.1.1 meni, da spremembe verjetno ne bodo imele občutnih škodljivih učinkov in da vozilo v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve; ali

9.1.2 od tehnične službe, pristojne za opravljanje preskusov, zahteva nadaljnje poročilo o preskusu.

9.2 Potrditev ali zavrnitev homologacije se z navedbo sprememb po postopku iz odstavka 5.3 sporoči pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik.

9.3 Pristojni organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli serijsko številko vsakemu obrazcu za sporočanje, ki se sestavi za takšno razširitev.

10. SKLADNOST PROIZVODNJE

Postopki za nadzor skladnosti proizvodnje morajo biti v skladu s postopki iz Dodatka 2 k Sporazumu (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Sprem. 2) ob naslednjih zahtevah:

10.1 vsako vozilo, homologirano v skladu s tem pravilnikom, se izdela tako, da je skladno s homologiranim tipom z izpolnjevanjem zahtev iz odstavka 6 zgoraj;

10.2 organ, ki je podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri postopke nadzora skladnosti, ki se uporabljajo v vsakem proizvodnem obratu. Ti pregledi se običajno opravljajo enkrat na dve leti.

11. KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE

11.1 Če zahteve iz odstavkov 6 in 7 niso izpolnjene, se homologacija, podeljena za tip vozila skladno s tem pravilnikom, lahko prekliče.

11.2 Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je podelila, o tem takoj obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, s kopijo homologacijskega certifikata, ki ima na koncu z veliki črkami dopisano opombo „HOMOLOGACIJA PREKLICANA“ z datumom in podpisom.

12. POPOLNO PRENEHANJE PROIZVODNJE

Če imetnik homologacije povsem preneha proizvajati tip vozila, homologiran v skladu s tem pravilnikom, o tem obvesti organ, ki je podelil homologacijo. Po prejemu ustreznega sporočila ta organ o tem obvesti druge podpisnice Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, s kopijo homologacijskega certifikata, ki ima na koncu z veliki črkami dopisano opombo „PRENEHANJE PROIZVODNJE“ z datumom in podpisom.

13. IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, KI IZVAJAJO HOMOLOGACIJSKE PRESKUSE, TER UPRAVNIH ORGANOV

Pogodbenice Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, sekretariatu Združenih narodov sporočijo imena in naslove tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter upravnih organov, ki podelijo homologacijo in katerim se pošljejo certifikati, izdani v drugih državah, o podelitvi, razširitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije.

(1) Kot je določeno v Prilogi 7 h Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Sprem.2, kakor je bil nazadnje spremenjen s Sprem.4).

(2) Ta pravilnik ne preprečuje državam, da bi določile dodatne zahteve glede delov vozila pred prednjimi kolesi in za zadnjimi kolesi.

(3) 1 za Nemčijo, 2 za Francijo, 3 za Italijo, 4 za Nizozemsko, 5 za Švedsko, 6 za Belgijo, 7 za Madžarsko, 8 za Češko, 9 za Španijo, 10 za Srbijo, 11 za Združeno kraljestvo, 12 za Avstrijo, 13 za Luksemburg, 14 za Švico, 15 (prosto), 16 za Norveško, 17 za Finsko, 18 za Dansko, 19 za Romunijo, 20 za Poljsko, 21 za Portugalsko, 22 za Rusko federacijo, 23 za Grčijo, 24 za Irsko, 25 za Hrvaško, 26 za Slovenijo, 27 za Slovaško, 28 za Belorusijo, 29 za Estonijo, 30 (prosto), 31 za Bosno in Hercegovino, 32 za Latvijo, 33 (prosto), 34 za Bolgarijo, 35 (prosto), 36 za Litvo, 37 za Turčijo, 38 (prosto), 39 za Azerbajdžan, 40 za Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo, 41 (prosto), 42 za Evropsko skupnost (homologacije podelijo države članice z uporabo svojih oznak ECE), 43 za Japonsko, 44 (prosto), 45 za Avstralijo, 46 za Ukrajino, 47 za Južno Afriko, 48 za Novo Zelandijo, 49 za Ciper, 50 za Malto, 51 za Republiko Korejo, 52 za Malezijo, 53 za Tajsko, 54 in 55 (prosto) ter 56 za Črno goro. Nadaljnje številčne oznake se dodelijo drugim državam v kronološkem vrstnem redu, po katerem ratificirajo Sporazum o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za kolesna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v kolesna vozila in/ali uporabijo na njih, in o pogojih za vzajemno priznanje homologacij, podeljenih na podlagi teh predpisov, ali pristopijo k njemu, generalni sekretar Združenih narodov pa tako dodeljene številčne oznake sporoči pogodbenicam Sporazuma.

PRILOGA 1 SPOROČILO (Največji format: A4 (210 × 297 mm))