SL Uradni list Evropske unije L 218/27

Samo izvirna besedila UN/ECE so pravno veljavna v skladu z mednarodnim javnim pravom. Status in začetek veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343, ki je na voljo na naslovu:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Pravilnik št. 14 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe o homologaciji vozil glede pritrdišč varnostnih pasov, pritrdilnih sistemov ISOFIX, pritrdišč za zgornje priveze ISOFIX in sedežnih mest i-Size [2015/1406]

Vključuje vsa veljavna besedila do:

dopolnila 5 sprememb 07 – začetek veljavnosti: 10. junij 2014

VSEBINA

PRAVILNIK

1. Področje uporabe

2. Opredelitev pojmov

3. Vloga za podelitev homologacije

4. Homologacija

5. Specifikacije

6. Preskusi

7. Pregled med statičnimi preskusi pritrdišč varnostnih pasov in po njih

8. Spremembe in razširitev homologacije vozila

9. Skladnost proizvodnje

10. Kazni za neskladnost proizvodnje

11. Navodila za uporabo

12. Dokončno prenehanje proizvodnje

13. Imena in naslovi tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, in homologacijskih organov

14. Prehodne določbe

PRILOGE

1 Sporočilo

2 Namestitev homologacijskih oznak

3 Namestitev efektivnih pritrdišč varnostnih pasov

4 Postopek za določanje točke „H“ in dejanskega naklona trupa za sedežna mesta v motornih vozilih

5 Potezna naprava

6 Najmanjše število pritrdišč in položaj spodnjih pritrdišč

7 Dinamični preskus kot alternativa statičnemu preskusu trdnosti pritrdišč varnostnih pasov

8 Specifikacije preskusne lutke

9 Pritrdilni sistemi ISOFIX in pritrdišča za zgornje priveze ISOFIX

10 Sedežna mesta i-Size

1. PODROČJE UPORABE

Ta pravilnik se uporablja za:

(a) vozila kategorij M in N (1) v zvezi s pritrdišči varnostnih pasov za odrasle potnike na sedežih, obrnjenih v smeri vožnje, v nasprotni smeri ali vstran,

(b) vozila kategorije M1 v zvezi s pritrdilnimi sistemi ISOFIX in pritrdišči za zgornje priveze ISOFIX, namenjenimi za sisteme za zadrževanje otrok; druge kategorije vozil, opremljene s pritrdišči ISOFIX, morajo prav tako izpolnjevati določbe tega pravilnika,

(c) vozila katere koli kategorije v zvezi s sedežnimi mesti i-Size, če jih je določil proizvajalec vozila.

2. OPREDELITEV POJMOV

V tem pravilniku:

2.1 „homologacija vozila“ pomeni homologacijo tipa vozila, opremljenega s pritrdišči danih tipov varnostnih pasov;

2.2 „tip vozila“ pomeni kategorijo motornih vozil, ki se ne razlikujejo v tako bistvenih vidikih, kot so mere, oblika in materiali sestavnih delov konstrukcije vozila ali sedeža, na katero so nameščena pritrdišča varnostnih pasov in pritrdilni sistemi ISOFIX ter morebitna pritrdišča za zgornje priveze ISOFIX, in, če je trdnost pritrdišč preskušena z dinamičnim preskusom, v primeru sedežnih mest i-Size pa tudi trdnost tal vozila s statičnim preskusom, značilnosti katerega koli sestavnega dela sistema za zadrževanje potnikov, zlasti funkcija omejevalnika obremenitve, ki vpliva na sile, ki delujejo na pritrdišča varnostnih pasov;

2.3 „pritrdišča varnostnih pasov“ pomenijo dele konstrukcije vozila ali sedeža ali druge dele vozila, na katere se pritrdijo sklopi varnostnih pasov;

2.4 „efektivno pritrdišče varnostnega pasu“ pomeni točko, ki se po dogovoru v skladu z odstavkom 5.4 uporablja za določanje kota posameznega dela varnostnega pasu glede na uporabnika, tj. točko, na kateri bi moral biti pritrjen trak, da bi bil v položaju, ki je enak predvidenemu položaju uporabljenega varnostnega pasu. Efektivno pritrdišče lahko sovpada ali pa ne s točko pritrditve, odvisno od oblike opreme za pritrjevanje varnostnih pasov v točki, na kateri je pas pritrjen; 2.4.1 na primer: 2.4.1.1 če se na konstrukciji vozila ali na konstrukciji sedeža uporablja vodilo traku, se središče vodila na mestu, kjer trak zapušča vodilo na strani uporabnika pasu, šteje za efektivno pritrdišče varnostnega pasu, ter 2.4.1.2 če pas teče neposredno od uporabnika na navijalo, pritrjeno na konstrukcijo vozila ali konstrukcijo sedeža, brez vmesnega vodila traku, se za efektivno pritrdišče varnostnega pasu šteje presečišče osi koluta za navijanje traku, ki poteka skozi srednjico traku na kolutu;

2.5 „tla“ pomenijo spodnji del karoserije vozila, ki povezuje bočne stene vozila; v tem pomenu tla obsegajo rebra, narebritve in morebitne druge ojačitve, četudi so te pod njimi, na primer vzdolžne in prečne nosilce;

2.6 „sedež“ pomeni konstrukcijo, ki je lahko del konstrukcije vozila ali ne, skupaj z opremo, in je namenjena za namestitev ene odrasle osebe; izraz označuje posamezni sedež ali del sedežne klopi, ki se uporablja za sedenje ene osebe; 2.6.1 „prednji potniški sedež“ pomeni kateri koli sedež, pri katerem se „najbolj sprednja točka H“ zadevnega sedeža nahaja bodisi v navpični prečni ravnini, ki poteka skozi točko R voznika, ali pred njo; 2.6.2 „naprej obrnjen sedež“ pomeni sedež, ki se lahko uporablja med vožnjo in je obrnjen proti prednjemu delu vozila na tak način, da navpična simetrijska ravnina sedeža z navpično simetrijsko ravnino vozila tvori kot, manjši od + 10° ali – 10°; 2.6.3 „nazaj obrnjen sedež“ pomeni sedež, ki se lahko uporablja med vožnjo in je obrnjen proti zadnjemu delu vozila na tak način, da navpična simetrijska ravnina sedeža z navpično simetrijsko ravnino vozila tvori kot, manjši od + 10° ali – 10°; 2.6.4 „vstran obrnjen sedež“ pomeni sedež, ki se lahko uporablja med vožnjo in je obrnjen proti stranici vozila na tak način, da navpična simetrijska ravnina sedeža z navpično simetrijsko ravnino vozila tvori kot 90° (± 10°);

2.7 „skupina sedežev“ pomeni sedežno klop ali ločene sedeže, vgrajene drug ob drugem (tj. tako, da so prednja pritrdišča enega sedeža poravnana z zadnjimi pritrdišči ali pa so pred njimi in poravnana s sprednjimi pritrdišči drugega sedeža ali za njimi), in omogočajo sedenje ene ali več odraslih oseb;

2.8 „sedežna klop“ pomeni konstrukcijo skupaj z opremo, namenjeno sedenju več kot ene odrasle osebe;

2.9 „tip sedeža“ pomeni kategorijo sedežev, ki se ne razlikujejo v naslednjih bistvenih vidikih: 2.9.1 obliki, merah in materialih konstrukcije sedeža; 2.9.2 tipih in merah sistemov za nastavljanje in vseh blokirnih sistemov; 2.9.3 tipu in merah pritrdišč varnostnih pasov na sedežu, pritrdišč sedeža in ustreznih delov konstrukcije vozila;

2.10 „pritrdišče sedeža“ pomeni sistem, s katerim je sklop sedeža pritrjen na konstrukcijo vozila, vključno z ustreznimi deli konstrukcije vozila;

2.11 „sistem za nastavljanje“ pomeni napravo, s katero se sedež ali njegovi deli lahko nastavijo v položaj, ki ustreza obliki telesa sedeče osebe; ta priprava lahko predvsem omogoča: 2.11.1 vzdolžni premik; 2.11.2 navpični premik; 2.11.3 kotni premik;

2.12 „sistem za premikanje“ pomeni napravo, ki omogoča, da se sedež ali eden njegovih delov brez trajnega vmesnega položaja premakne ali zavrti za lažji dostop do prostora za tem sedežem;

2.13 „blokirni sistem“ pomeni vsako napravo, ki sedež in njegove dele ohranja v položaju uporabe, ter vključuje naprave za blokiranje naslona sedeža v določenem položaju glede na sedež in sedeža v določenem položaju glede na vozilo.

2.14 „referenčno območje“ pomeni prostor med dvema navpičnima vzdolžnima ravninama, ki sta med seboj oddaljeni 400 mm in simetrični glede na točko H ter sta določeni z vrtenjem preskusne glave, opisane v Prilogi 1 k Pravilniku št. 21, iz navpične v vodoravno lego; naprava mora biti nameščena tako, kot je opisano v navedeni prilogi k Pravilniku št. 21, in nastavljena na največjo dolžino 840 mm;

2.15 „omejevalnik obremenitve prsnega koša“ pomeni kateri koli del varnostnega pasu in/ali sedeža in/ali vozila, namenjen za omejevanje stopnje zadrževalnih sil, ki delujejo na prsni koš potnika v primeru trka;

2.16 „ISOFIX“ je sistem za priključitev sistemov za zadrževanje otrok na vozila, ki imajo dve togi pritrdišči, dva ustrezna toga priključka na sistemu za zadrževanje otrok in napravo za omejevanje vrtenja sistema za zadrževanje otrok;

2.17 „pritrdilno mesto ISOFIX“ pomeni mesto, ki omogoča namestitev: (a) univerzalnega sistema za zadrževanje otrok ISOFIX, obrnjenega v smeri vožnje, kot je opredeljen v Pravilniku št. 44; (b) ali poluniverzalnega sistema za zadrževanje otrok ISOFIX, obrnjenega v smeri vožnje, kot je opredeljen v Pravilniku št. 44; (c) ali poluniverzalnega sistema za zadrževanje otrok ISOFIX, obrnjenega v nasprotni smeri vožnje, kot je opredeljen v Pravilniku št. 44; (d) ali poluniverzalnega sistema za zadrževanje otrok ISOFIX, obrnjenega vstran, kot je opredeljen v Pravilniku št. 44; (e) ali posebnega sistema za zadrževanje otrok ISOFIX v vozilu, kot je opredeljen v Pravilniku št. 44; (f) ali sistema za zadrževanje otrok i-Size, kot je opredeljen v Pravilniku št. 129; (g) ali posebnega sistema za zadrževanje otrok ISOFIX v vozilu, kot je opredeljen v Pravilniku št. 129;

2.18 „spodnje pritrdišče ISOFIX“ pomeni tog okrogel vodoravni drog s premerom 6 mm, ki vodi od konstrukcije vozila ali sedeža, da sprejme in zadrži sistem za zadrževanje otrok ISOFIX s priključki ISOFIX;

2.19 „pritrdilni sistem ISOFIX“ pomeni sistem, sestavljen iz dveh spodnjih pritrdišč ISOFIX, ki je namenjen za pritrditev sistema za zadrževanje otrok ISOFIX v povezavi z napravo za preprečevanje vrtenja;

2.20 „PRIKLJUČEK ISOFIX“ pomeni enega od dveh priključkov, ki izpolnjuje zahteve iz Pravilnika št. 44 ali Pravilnika št. 129 in sega od konstrukcije sistema za zadrževanje otrok ISOFIX ter je združljiv s spodnjim pritrdiščem ISOFIX;

2.21 „sistem za zadrževanje otrok ISOFIX“ pomeni sistem za zadrževanje otrok, ki izpolnjuje zahteve iz Pravilnika št. 44 ali Pravilnika št. 129 in mora biti pritrjen na pritrdilni sistem ISOFIX;

2.22 „naprava za delovanje statične sile (SFAD)“ pomeni preskuševalno napravo, ki aktivira pritrdilne sisteme ISOFIX v vozilu in se uporablja za preverjanje njihove trdnosti in sposobnosti konstrukcije vozila ali sedeža za omejevanje vrtenja med statičnim preskusom; na slikah 1 in 2 v Prilogi 9 sta opisana preskuševalno ogrodje za spodnji pritrdišči in zgornji privezi ter SFADSL (podporna noga) za oceno sedežnih mest i-Size glede trdnosti tal vozila; primer SFADSL je prikazan na sliki 3 v Prilogi 10;

2.23 „naprava za preprečevanje vrtenja“: (a) napravo za preprečevanje vrtenja za univerzalen sistem za zadrževanje otrok ISOFIX sestavlja zgornja priveza ISOFIX; (b) napravo za preprečevanje vrtenja za poluniverzalen sistem za zadrževanje otrok ISOFIX sestavlja zgornja priveza, armaturna plošča vozila ali podporna noga, namenjena za omejevanje vrtenja zadrževalnega sistema med čelnim trkom; (c) napravo za preprečevanje vrtenja za sistem za zadrževanje otrok i-Size sestavlja zgornja priveza ali podporna noga, namenjena za omejevanje vrtenja zadrževalnega sistema med čelnim trkom; (d) za sisteme za zadrževanje otrok ISOFIX, i-Size, univerzalne in poluniverzalne sisteme sedež vozila ne predstavlja naprave za preprečevanje vrtenja;

2.24 „pritrdišče za zgornjo privezo ISOFIX“ pomeni element, kot je na primer drog, nameščen na določenem območju in zasnovan tako, da sprejme sponko traku za zgornjo privezo ISOFIX in prenese njeno zadrževalno silo na konstrukcijo vozila;

2.25 „sponka za zgornjo privezo ISOFIX“ pomeni napravo, ki se namesti na pritrdišče za zgornjo privezo ISOFIX;

2.26 „kavelj zgornje priveze ISOFIX“ pomeni sponko za zgornjo privezo ISOFIX, ki se običajno uporablja za pritrditev traku za zgornjo privezo ISOFIX na pritrdišče za zgornjo privezo ISOFIX, kot je opredeljeno na sliki 3 Priloge 9 tega pravilnika;

2.27 „trak za zgornjo privezo ISOFIX“ pomeni trak iz tkanine (ali enakovredno), ki sega od vrha sistema za zadrževanje otrok ISOFIX do pritrdišča za zgornjo privezo ISOFIX in je opremljen z napravo za nastavitev, napravo za popuščanje napetosti in sponko za zgornjo privezo ISOFIX;

2.28 „vodilna naprava“ je namenjena za pomoč osebi, ki namešča sistem za zadrževanje otrok ISOFIX, in sicer tako, da fizično vodi priključke ISOFIX na sistemu za zadrževanje otrok ISOFIX v pravilno poravnavo s spodnjimi pritrdišči ISOFIX ter tako olajša priklop;

2.29 „naprava za zadrževanje otrok“ pomeni napravo v skladu z enim od osmih velikostnih razredov ISOFIX, opredeljenih v odstavku 4 Priloge 17 – Dodatek 2 Pravilnika št. 16, zlasti napravo, katere mere so podane na slikah 1 do 7 v prej omenjenem odstavku 4; takšne naprave za zadrževanje otrok se uporabljajo v Pravilniku št. 16 za preverjanje, kateri velikostni razredi sistema za zadrževanje otrok ISOFIX ustrezajo pritrdilnim mestom ISOFIX v vozilu; ena od naprav za zadrževanje otrok, tako imenovani ISO/F2 (B) ali ISO/F2X(B1), ki je opisan v Dodatku 2 Priloge 17 Pravilnika št. 16, se v tem pravilniku uporablja tudi za preverjanje položaja in možnosti dostopa do katerega koli pritrdilnega sistema ISOFIX;

2.30 „določevalna prostornina za talno oporo podporne noge“ pomeni prostornino, prikazano na slikah 1 in 2 Priloge 10 k temu pravilniku, v kateri leži talna opora podporne noge sistema za zadrževanje otrok i-Size, opredeljena v Pravilniku št. 129, in jo morajo sekati tla vozila;

2.31 „stična ploskev na tleh vozila“ pomeni površino, ki izhaja iz presečišča zgornje ploskve tal vozila (vključno z oblogami, preprogami, peno itd.) z določevalno prostornino za talno oporo podporne noge in je zasnovana tako, da lahko vzdrži sile podporne noge sistema za zadrževanje otrok i-Size, opredeljenega v Pravilniku št. 129;

2.32 „sedežno mesto i-Size“ pomeni sedežno mesto, če ga je opredelil proizvajalec vozila, ki je zasnovano tako, da lahko sprejme sistem za zadrževanje otrok i-Size, kot je opredeljen v Pravilniku št. 129, in izpolnjuje zahteve, opredeljene v tem pravilniku.

3. VLOGA ZA PODELITEV HOMOLOGACIJE

3.1 Vlogo za podelitev homologacije vozila glede na pritrdišča varnostnih pasov, pritrdilne sisteme ISOFIX, pritrdišča za zgornje priveze ISOFIX in morebitna sedežna mesta i-Size vloži proizvajalec vozila ali njegov ustrezno pooblaščeni zastopnik.

3.2 Vlogi se priložijo spodaj navedeni dokumenti v treh izvodih in naslednji podatki:

3.2.1 risbe celotne konstrukcije vozila v ustreznem merilu, ki prikazujejo položaje pritrdišč varnostnih pasov, efektivnih pritrdišč varnostnih pasov (kadar je to primerno), pritrdilnih sistemov ISOFIX, morebitnih pritrdišč za zgornje priveze ISOFIX in stično ploskev na tleh vozila pri sedežnih mestih i-Size ter podrobne risbe pritrdišč varnostnih pasov, morebitnih pritrdilnih sistemov ISOFIX, morebitnih pritrdišč za zgornje priveze ISOFIX in točk, na katere so pritrjeni, ter stične ploskve na tleh vozila pri sedežnih mestih i-Size;

3.2.2 specifikacija uporabljenih materialov, ki lahko vplivajo na trdnost pritrdišč varnostnih pasov, pritrdilnih sistemov ISOFIX, morebitnih pritrdišč za zgornje priveze ISOFIX in stične ploskve na tleh vozila pri sedežnih mestih i-Size;

3.2.3 tehnični opis pritrdišč varnostnih pasov, pritrdilnih sistemov ISOFIX in morebitnih pritrdišč za zgornje priveze ISOFIX;

3.2.4 pri pritrdiščih varnostnih pasov, pritrdilnih sistemih ISOFIX in morebitnih pritrdiščih za zgornje priveze ISOFIX, pritrjenih na konstrukcijo sedeža: 3.2.4.1 podroben opis tipa vozila glede na zasnovo sedežev, pritrdišča sedežev ter njihovo nastavitev in blokirne sisteme; 3.2.4.2 risbe v primernem merilu in z dovolj podrobnim prikazom sedežev, njihovih pritrdišč v vozilu ter njihovih sistemov za nastavitev in blokiranje;

3.2.5 dokaz, da je sistem varnostnih pasov ali sistem za zadrževanje potnikov, uporabljen v homologacijskem preskusu pritrdišč, skladen s Pravilnikom št. 16, če proizvajalec avtomobila izbere alternativni dinamični preskus trdnosti.

3.3 Proizvajalec po lastni izbiri predloži tehnični službi bodisi vozilo, ki je predstavnik tipa, ki ga je treba homologirati, bodisi dele vozila, ki veljajo za bistvene za preskuse pritrdišč varnostnih pasov, za preskuse pritrdilnih sistemov ISOFIX, za preskuse morebitnih pritrdišč za zgornje priveze ISOFIX in, pri sedežnih mestih i-Size, za preskuse stične ploskve na tleh vozila, ki jih opravlja tehnična služba, pristojna za opravljanje homologacijskih preskusov.

4. HOMOLOGACIJA

4.1 Če vozilo, predloženo v homologacijo skladno s tem pravilnikom, izpolnjuje ustrezne zahteve iz tega pravilnika, se homologacija navedenega tipa vozila podeli.

4.2 Vsakemu homologiranemu tipu se dodeli homologacijska številka. Prvi dve števki (zdaj 07, kar ustreza spremembam 07) označujeta spremembe, vključno z zadnjimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob izdaji homologacije. Kot je opredeljeno v odstavku 2.2, ista pogodbenica ne sme dodeliti iste številke drugemu tipu vozila.

4.3 Obvestilo o podelitvi, razširitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije ali popolnem prenehanju proizvodnje tipa vozila v skladu s tem pravilnikom se predloži pogodbenicam Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

4.4 Na vsakem vozilu, ki je v skladu s tipom vozila, homologiranim po tem pravilniku, je na vidnem in zlahka dostopnem mestu, opredeljenem na homologacijskem obrazcu, nameščena mednarodna homologacijska oznaka, sestavljena iz:

4.4.1 kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo (2);

4.4.2 številke tega pravilnika, desno od kroga, predpisanega v odstavku 4.4.1;

4.4.3 črke „e“, desno od številke tega pravilnika, pri homologaciji v skladu z dinamičnim preskusom iz Priloge 7.

4.5 Če je vozilo v skladu s tipom vozila, homologiranim po enem ali več drugih pravilnikih, ki so priloženi Sporazumu, v državi, ki je podelila homologacijo v skladu s tem pravilnikom, simbola iz odstavka 4.4.1 ni treba ponoviti; v takem primeru se v navpičnih stolpcih na desni strani simbola iz odstavka 4.4.1 navedejo dodatne številke in simboli vseh pravilnikov, v skladu s katerimi je bila podeljena homologacija v državi, ki je podelila homologacijo v skladu s tem pravilnikom.

4.6 Homologacijska oznaka mora biti jasno berljiva in neizbrisna.

4.7 Proizvajalec homologacijsko oznako namesti blizu napisne ploščice vozila ali nanjo.

4.8 V Prilogi 2 k temu pravilniku so prikazani primeri namestitve homologacijske oznake.

5. SPECIFIKACIJE

5.1 Opredelitev pojmov (glej Prilogo 3)

5.1.1 Točka H je referenčna točka, kakor je opredeljena v odstavku 2.3 Priloge 4 k temu pravilniku, in se določi v skladu s postopkom iz navedene priloge.

5.1.1.1 Točka H' je referenčna točka, ki ustreza točki H, kakor je opredeljena v odstavku 5.1.1, in se določi za vse običajne lege, v katerih se sedež uporablja.

5.1.1.2 Točka R je referenčna točka sedeža, kakor je opredeljena v odstavku 2.4 Priloge 4 k temu pravilniku.

5.1.2 Tridimenzionalni referenčni sistem je opredeljen v Dodatku 2 k Prilogi 4 k temu pravilniku.

5.1.3 Točki L1 in L2 sta spodnji efektivni pritrdišči pasov.

5.1.4 Točka C je točka, ki leži 450 mm navpično nad točko R. Vendar če razdalja S, kot je določena v odstavku 5.1.6, ni krajša od 280 mm, in če proizvajalec izbere nadomestno formulo BR = 260 mm + 0,8 S, določeno v odstavku 5.4.3.3, mora biti navpična razdalja med točkama C in R 500 mm.

5.1.5 Kota α1 in α2 sta kota med vodoravno ravnino in ravninama, ki sta pravokotni na navpično vzdolžno srednjo ravnino sedeža in potekata skozi točko R ter točki L1 in L2.

Če je sedež nastavljiv, mora biti ta zahteva izpolnjena tudi za točke H v vseh običajnih položajih med vožnjo, ki jih je navedel proizvajalec.

5.1.6 S je v milimetrih izražena oddaljenost efektivnih zgornjih pritrdišč varnostnega pasu od referenčne ravnine P, ki je vzporedna s srednjo vzdolžno ravnino vozila in je določena, kakor sledi:

5.1.6.1 če je sedežno mesto točno določeno z obliko sedeža, je ravnina P srednja ravnina tega sedeža;

5.1.6.2 če sedežno mesto ni točno določeno, je ravnina P: 5.1.6.2.1 za voznikov sedež: navpična ravnina, vzporedna s srednjo vzdolžno ravnino vozila, ki poteka skozi središče volana v ravnini volanskega obroča, kadar je volan, če je nastavljiv, v središčni legi; 5.1.6.2.2 za prednji zunanji sedež potnika: ravnina, simetrična z ravnino voznikovega sedeža; 5.1.6.2.3 za zadnji zunanji sedež: ravnina, ki jo je določil proizvajalec, če se upoštevajo naslednje mejne vrednosti za oddaljenost A med srednjo vzdolžno ravnino vozila in ravnino P: A je večje ali enako 200 mm, če je sedežna klop zasnovana samo za dva potnika, A je večje ali enako 300 mm, če je sedežna klop zasnovana za več kot dva potnika.

5.2 Splošne specifikacije

5.2.1 Pritrdišča za varnostne pasove morajo biti zasnovana, izdelana in nameščena tako, da:

5.2.1.1 omogočajo vgradnjo ustreznega varnostnega pasu; pritrdišča varnostnih pasov na prednjih zunanjih sedežih morajo ustrezati varnostnim pasovom, ki imajo navijalo in prekretno vodilo, pri čemer je treba upoštevati zlasti trdnostne lastnosti pritrdišč varnostnih pasov, razen če proizvajalec ne opremi vozila z drugimi tipi varnostnih pasov z vgrajenim navijalom; če so pritrdišča primerna samo za določene tipe varnostnih pasov, je treba te tipe navesti na obrazcu, omenjenem v odstavku 4.3;

5.2.1.2 kar najbolj zmanjšajo nevarnost drsenja pravilno nameščenega pasu;

5.2.1.3 kar najbolj zmanjšajo nevarnost poškodbe traku pri stiku z ostrimi togimi deli konstrukcije vozila ali sedeža;

5.2.1.4 pri normalni uporabi omogočajo, da vozilo izpolnjuje določbe tega pravilnika;

5.2.1.5 pri pritrdiščih, ki zavzamejo različne položaje glede na to, ali potnikom omogočajo vstop v vozilo ali pa jih zadržujejo v vozilu, se uporabljajo specifikacije iz tega pravilnika za pritrdišča pasov v položaju za učinkovito zadrževanje potnikov.

5.2.2 Morebitni pritrdilni sistem ISOFIX in morebitno pritrdišče za zgornjo privezo ISOFIX, vgrajena ali namenjena za vgradnjo, za sisteme za zadrževanje otrok ISOFIX ter stična ploskev na tleh vozila za morebitna sedežna mesta i-Size morajo biti zasnovani, izdelani in nameščeni tako, da so izpolnjene naslednje zahteve:

5.2.2.1 morebitni pritrdilni sistem ISOFIX, morebitno pritrdišče za zgornjo privezo ter stična ploskev na tleh vozila za morebitna sedežna mesta i-Size morajo pri normalni uporabi omogočati, da vozilo izpolnjuje določbe tega pravilnika; morebitni pritrdilni sistem ISOFIX in pritrdišče za zgornjo privezo ISOFIX, ki ju je mogoče dodati v katero koli vozilo, morata prav tako izpolnjevati določbe tega pravilnika; zato morajo biti tovrstna pritrdišča opisana v vlogi za podelitev homologacije;

5.2.2.2 upor pritrdilnega sistema ISOFIX in pritrdišča za zgornjo privezo ISOFIX sta zasnovana za kateri koli sistem za zadrževanje otrok ISOFIX masne skupine 0, 0+, 1, kot je opredeljena v Pravilniku št. 44;

5.2.2.3 pritrdilni sistem ISOFIX, pritrdišče za zgornjo privezo ISOFIX in stična površina na tleh vozila za sedežna mesta i-Size so zasnovani za sistem za zadrževanje otrok i-Size, kakor je opredeljen v Pravilniku št. 129.

5.2.3 Pritrdilni sistemi ISOFIX, zasnova in namestitev:

5.2.3.1 Morebitni pritrdilni sistem ISOFIX sestavljajo prečni vodoravni togi drogovi, ki imajo premer 6 mm ± 0,1 mm in obsegajo dve območji z dejansko dolžino najmanj 25 mm, ki se nahajata na isti osi, kot je opredeljeno na sliki 4 v Prilogi 9.

5.2.3.2 Morebitni pritrdilni sistem ISOFIX, vgrajen na sedežno mesto vozila, mora biti nameščen najmanj 120 mm za konstrukcijsko določeno točko H, kot je določeno v Prilogi 4 k temu pravilniku, merjeno vodoravno in navzgor do središča droga.

5.2.3.3 Na vsak pritrdilni sistem ISOFIX, vgrajen v vozilo, mora biti možno pritrditi napravo za zadrževanje otrok ISOFIX „ISO/F2“ (B) ali „ISO/F2X“ (B1), skladno z opredelitvijo proizvajalca, kot je opisano v Dodatku 2 k Prilogi 17 k Pravilniku št. 16). Sedežna mesta i-Size morajo omogočati namestitev naprav za zadrževanje otrok ISOFIX velikostnega razreda „ISO/F2X“ (B1) in „ISO/R2“ (D) skupaj z določevalno prostornino za namestitev podporne noge, kot je opredeljeno Dodatku 2 k Prilogi 17 k Pravilniku št. 16.

5.2.3.4 Spodnja površina naprave za zadrževanje otrok ISOFIX, kot jo je opredelil proizvajalec skladno z odstavkom 5.2.3.3, mora imeti kote položaja znotraj naslednjih mejnih vrednosti, pri čemer so koti merjeni glede na referenčne ravnine vozila, kot so opredeljene v Dodatku 2 k Prilogi 4 k temu pravilniku: (a) naklon: 15° ± 10°; (b) nagib: 0° ± 5°; (c) odklon: 0° ± 10°. Pod pogojem, da niso presežene mejne vrednosti iz odstavka 5.2.3.4, je za sedežna mesta i-Size sprejemljivo, da najmanjša dolžina podporne noge, v skladu z določevalno prostornino za talno oporo podporne noge, izhaja iz večjega naklonskega kota, kot bi ga sicer določal sedež ali konstrukcija vozila. Napravo za zadrževanje otrok ISOFIX mora biti mogoče namestiti z večjim naklonskim kotom.

5.2.3.5 Pritrdilni sistemi ISOFIX morajo biti stalno na svojem mestu ali shranljivi. Pri shranljivih pritrdiščih morajo biti zahteve glede pritrdilnega sistema ISOFIX izpolnjene v položaju uporabe.

5.2.3.6 Vsi drogovi spodnjih pritrdišč ISOFIX (če so v položaju uporabe) ali vse trajno nameščene vodilne naprave morajo biti vidne brez stiskanja blazine sedeža ali naslona sedeža, če je pogled usmerjen proti drogu ali vodilni napravi v navpični vzdolžni ravnini, ki poteka skozi središče droga ali vodilne naprave, vzdolž črte, ki z vodoravno ravnino tvori kot z odklonom 30 stopinj navzgor. Kot alternativa zgornji zahtevi se vozilo trajno označi ob vsakem drogu ali vodilni napravi. Ta oznaka mora po izbiri proizvajalca vključevati nekaj od naslednjega: 5.2.3.6.1. najmanj simbol s slike 12 v Prilogi 9, sestavljen iz kroga s premerom najmanj 13 mm, ki vsebuje piktogram; slednji mora izpolnjevati naslednje pogoje: (a) piktogram mora biti v kontrastu z ozadjem kroga; (b) piktogram mora biti nameščen blizu posameznega droga sistema; 5.2.3.6.2 besedo „ISOFIX“ z velikimi črkami, visokimi najmanj 6 mm.

5.2.3.7 Zahteve iz odstavka 5.2.3.6 se ne uporabljajo za sedežna mesta i-Size; sedežna mesta i-Size se označijo v skladu z odstavkom 5.2.5.1.

5.2.4 Pritrdišča za zgornje priveze ISOFIX, zasnova in namestitev

Po izbiri proizvajalca avtomobilov se lahko uporabijo metode, opisane v odstavkih 5.2.4.1 in 5.2.4.2.

Metoda, opisana v odstavku 5.2.4.1, se lahko uporabi samo, če se na sedežu vozila nahaja pritrdilno mesto ISOFIX.

5.2.4.1 Ob upoštevanju odstavkov 5.2.4.3 in 5.2.4.4 se mora tisti del vsakega pritrdišča za zgornjo privezo ISOFIX, ki je namenjen za povezavo s sponko za zgornjo privezo ISOFIX, nahajati največ 2 000 mm od referenčne točke rame in znotraj osenčenega območja (kot je prikazano na slikah 6 do 10 v Prilogi 9) določenega sedežnega mesta, za katerega je vgrajeno, s sklicem na model, opisan v SAE J 826 (julij 1995) in prikazan na sliki 5 v Prilogi 9, v skladu z naslednjimi pogoji:

5.2.4.1.1 točka „H“ iz modela se nahaja v enotni konstrukcijsko določeni točki „H“ v položaju sedeža popolnoma navzdol in popolnoma nazaj, le da se model nahaja prečno na sredini med obema spodnjima pritrdiščema ISOFIX;

5.2.4.1.2 linija trupa modela je pod enakim kotom glede na prečno navpično ravnino kot naslon sedeža v najbolj pokončnem položaju in

5.2.4.1.3 model je nameščen v navpični vzdolžni ravnini, ki vključuje točko H modela.

5.2.4.2 Druga možnost je, da se območje pritrdišča za zgornjo privezo ISOFIX namesti s pomočjo naprave „ISO/F2“ (B), kot je opredeljena v Pravilniku št. 16 (slika 2 v Dodatku 2 k Prilogi 17), na pritrdilno mesto ISOFIX, opremljeno s spodnjimi pritrdišči ISOFIX, kot je prikazano na sliki 11 v Prilogi 9.

Položaj sedenja je položaj sedeža najbolj zadaj in najnižje, z naslonom sedeža v izhodiščnem položaju, ali po priporočilu proizvajalca vozila.

V pogledu od strani se mora pritrdišče za zgornjo privezo ISOFIX nahajati za zadnjo stranico naprave „ISO/F2“ (B).

Presečišče zadnje strani naprave „ISO/F2“ (B) in vodoravne črte (Priloga 9, slika 11, sklic 3), ki vključuje zadnjo togo točko trdote, večje od 50 Shore A, na vrhu naslona sedeža, določa referenčno točko 4 (Priloga 9, slika 11) na središčni črti naprave „ISO/F2“ (B). V tej referenčni točki največji kot 45° nad vodoravno črto določa zgornjo mejo območja pritrdišča za zgornjo privezo.

V pogledu od zgoraj v referenčni točki 4 (Priloga 9, slika 11) največji kot 90°, ki sega nazaj in vstran, v pogledu od zadaj pa največji kot 40° določa 2 prostornini, ki omejujeta območje pritrdišča za zgornjo privezo ISOFIX.

Izhodišče traku za zgornjo privezo ISOFIX (5) se nahaja na presečišču naprave „ISO/F2“ (B) in ravnine 550 mm nad vodoravno stranico (1) naprave „ISO/F2“ (B) na središčni črti (6) naprave „ISO/F2“ (B).

Poleg tega mora biti pritrdišče za zgornjo privezo ISOFIX več kot 200 mm, vendar ne več kot 2 000 mm oddaljeno od izhodišča traku za zgornjo privezo ISOFIX na zadnji stranici naprave „ISO/F2“ (B), merjeno vzdolž traku, kadar je ta potegnjen čez naslon sedeža do pritrdišča za zgornjo privezo ISOFIX.

5.2.4.3 Tisti del pritrdišča za zgornjo privezo ISOFIX v vozilu, ki je namenjen za povezavo s sponko za zgornjo privezo ISOFIX, se lahko nahaja zunaj osenčenih območij iz odstavka 5.2.4.1 ali 5.2.4.2, če lega znotraj območja ni primerna in če je vozilo opremljeno z usmerjevalno napravo, ki

5.2.4.3.1 zagotovi, da trak za zgornjo privezo ISOFIX deluje tako, kot da se tisti del pritrdišča, ki je namenjen za povezavo s pritrdiščem za zgornjo privezo ISOFIX, nahaja znotraj osenčenega območja; ter

5.2.4.3.2 je najmanj 65 mm za linijo trupa pri netogi usmerjevalni napravi iz tkanih trakov ali premestljivi usmerjevalni napravi oziroma najmanj 100 mm za linijo trupa pri fiksni togi usmerjevalni napravi; in

5.2.4.3.3 je, kadar je po vgradnji preskušena tako, kot naj bi se uporabljala, dovolj trdna, da s pritrdiščem za zgornjo privezo ISOFIX prenese obremenitev iz odstavka 6.6 tega pravilnika.

5.2.4.4 Pritrdišče za privezo se lahko vgradi v naslon sedeža, če ni na območju ovijanja traku na vrhu naslona sedeža vozila.

5.2.4.5 Pritrdišče za zgornjo privezo ISOFIX mora imeti mere, ki omogočajo pritrditev kavlja zgornje priveze ISOFIX, kakor je določeno na sliki 3.

Okrog posameznega pritrdišča za zgornjo privezo ISOFIX je treba zagotoviti prostor, da se omogoči vpenjanje in odpenjanje.

Vsa pritrdišča, ki so nameščena za katerim koli pritrdilnim sistemom ISOFIX in bi se lahko uporabljala za pritrditev kavlja zgornje priveze ISOFIX ali sponke zgornje priveze ISOFIX, morajo biti zasnovana tako, da preprečijo zlorabo z enim ali več naslednjimi ukrepi:

(a) zasnova vseh takšnih pritrdišč v območju pritrdišča za zgornjo privezo ISOFIX kot pritrdišč za zgornje priveze ISOFIX ali

(b) označevanje izključno pritrdišč za zgornje priveze ISOFIX z enim od simbolov ali njegovo zrcalno podobo, kot je določeno na sliki 13 v Prilogi 9, ali

(c) označevanje takšnih pritrdišč v nasprotju s točko (a) ali (b) z jasno navedbo, da se ta pritrdišča ne smejo uporabiti v kombinaciji s katerim koli pritrdilnim sistemom ISOFIX.

Pri vsakem pritrdišču za zgornjo privezo ISOFIX pod pokrovom je treba pokrov označiti, na primer z enim od simbolov ali z zrcalno sliko enega od simbolov, prikazanih na sliki 13 v Prilogi 9; pokrov mora biti snemljiv brez uporabe orodja.

5.2.5 Zahteve za sedežna mesta i-Size

Vsako sedežno mesto i-Size, kakor ga je določil proizvajalec, mora ustrezati zahtevam iz odstavkov 5.2.2 do 5.2.5.3.

5.2.5.1 Oznake

Vsako sedežno mesto i-Size mora biti trajno označeno ob sistemu spodnjih pritrdišč ISOFIX (drog ali vodilna naprava) zadevnega sedežnega mesta.

Oznako tvori vsaj simbol s slike 4 v Prilogi 10, sestavljen iz kvadrata s stranico najmanj 13 mm, ki vsebuje piktogram in izpolnjuje naslednje pogoje:

(a) piktogram mora biti v kontrastu z ozadjem kvadrata;

(b) piktogram mora biti nameščen blizu posameznega droga sistema.

5.2.5.2 Geometrične zahteve za sedežna mesta i-Size, povezane s podpornimi nogami i-Size

Poleg zahtev iz odstavkov 5.2.3 in 5.2.4 je treba preveriti, ali zgornja ploskev tal vozila (vključno z oblogami, preprogo, peno itd.) seka obe mejni ploskvi določevalne prostornine za talno oporo podporne noge v smereh x in y, kot je prikazano na slikah 1 in 2 Priloge 10 k temu pravilniku.

Določevalna prostornina za talno oporo podporne noge je določena, kakor sledi (glej tudi sliki 1 in 2 v Prilogi 10 k temu pravilniku):

(a) po širini z dvema ravninama, ki sta vzporedni z vzdolžno srednjo ravnino naprave za zadrževanje otrok, nameščene na zadevno sedežno mesto, in od nje oddaljeni 100 mm ter

(b) po dolžini z dvema ravninama, ki sta pravokotni na ravnino, ki jo določa spodnja ploskev naprave za zadrževanje otrok, in pravokotni na srednjo vzdolžno ravnino naprave za zadrževanje otrok, 585 mm oziroma 695 mm od ravnine, ki poteka skozi središčnici spodnjih pritrdišč ISOFIX ter je pravokotna na spodnjo površino naprave za zadrževanje otrok, ter

(c) po višini z dvema ravninama, ki sta vzporedni s spodnjo ploskvijo naprave za zadrževanje otrok in 270 mm oziroma 525 mm pod njo.

Nagibni kot, ki se uporablja za geometrično oceno, se izmeri v skladu z odstavkom 5.2.3.4.

Izpolnjevanje te zahteve se lahko dokaže s fizičnim preskusom, računalniško simulacijo ali reprezentativnimi risbami.

5.2.5.3 Zahteve glede trdnosti tal vozila za sedežna mesta i-Size

Celotna stična površina s tlemi vozila (glej sliki 1 in 2 v Prilogi 10) mora biti dovolj trdna, da zdrži obremenitve, ki nastanejo pri preskušanju v skladu z odstavkom 6.6.4.5.

5.3 Najmanjše število pritrdišč za pasove in pritrdišč ISOFIX, ki jih je treba zagotoviti

5.3.1 Vsa vozila v kategorijah M in N (razen vozil kategorije M2 ali M3, ki spadajo v razred I ali A1) morajo biti opremljena s pritrdišči varnostnih pasov, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika.

5.3.1.1 Pritrdišča sistema H-pasov, homologiranih kot pas tipa S (z navijali ali brez njih), morajo v skladu s Pravilnikom št. 16 izpolnjevati zahteve iz Pravilnika št. 14, dodatno pritrdišče ali pritrdišča, predvidena za namestitev (sklopa) mednožnega traku, pa so izvzeta iz zahtev glede trdnosti in položaja iz tega pravilnika.

5.3.2 Najmanjše število pritrdišč varnostnih pasov za vse sedeže, obrnjene v smeri vožnje, v obratni smeri in vstran, je določeno v Prilogi 6.

5.3.3 Vendar sta pri zunanjih sedežih vozil kategorije N1, prikazanih v Prilogi 6 in označenih s simbolom Ø, razen pri prednjih, dovoljeni dve spodnji pritrdišči, če je med sedežem in najbližjo bočno steno vozila prehod, ki omogoča dostop potnikov do ostalih delov vozila.

Prostor med sedežem in bočno steno se šteje za prehod, če je pri zaprtih vratih razdalja med to bočno steno in navpično vzdolžno ravnino skozi srednjico zadevnega sedeža več kot 500 mm, merjeno v legi točke R pravokotno na vzdolžno srednjo ravnino vozila.

5.3.4 Pri prednjih sredinskih sedežnih mestih, prikazanih v Prilogi 6 in označenih s simbolom *, se štejeta za zadostni dve spodnji pritrdišči, če je vetrobransko steklo nameščeno zunaj referenčnega območja iz Priloge 1 k Pravilniku št. 21; če je vetrobransko steklo znotraj referenčnega območja, so potrebna tri pritrdišča.

Kar zadeva pritrdišča varnostnih pasov, se vetrobransko steklo šteje za del referenčnega območja, če lahko pride v statični stik s preskusno napravo po postopku, opisanem v Prilogi 1 k Pravilniku št. 21.

5.3.5 Pri vseh sedežih, ki so v Prilogi 6 označeni s simbolom ╬, se zagotovijo tri pritrdišča. Dve pritrdišči se lahko zagotovita samo, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

5.3.5.1 če se neposredno pred tem sedežem nahaja sedež ali drugi deli vozila, ki so v skladu z odstavkom 3.5 Dodatka 1 k Pravilniku št. 80, ali

5.3.5.2 če med premikanjem vozila noben del vozila ni v referenčnem območju ali se v njem ne more nahajati ali

5.3.5.3 če deli vozila znotraj omenjenega referenčnega območja izpolnjujejo zahteve za absorbiranje energije iz Dodatka 6 k Pravilniku št. 80.

5.3.6 Za vse sedeže ali za sedežna mesta, ki se uporabljajo izključno, ko je vozilo v mirujočem stanju, in za vse sedeže katerega koli vozila, ki niso zajeti v odstavkih 5.3.1 do 5.3.4, pritrdišča pasov niso obvezna. Če pa je vozilo opremljeno s pritrdišči za take sedeže, morajo ta pritrdišča izpolnjevati določbe tega pravilnika. Za pritrdišča, namenjena samo za uporabo v povezavi z varnostnim pasom za invalide ali katerim koli drugim zadrževalnim sistemom v skladu s Prilogo 8 sprememb 02 Pravilnika 107, ni treba, da izpolnjujejo zahteve tega pravilnika.

5.3.7 Pri zgornjem nivoju dvonivojskega vozila se zahteve za sredinsko prednje sedežno mesto uporabljajo tudi za zunanja prednja sedežna mesta.

5.3.8 Najmanjše število pritrdilnih mest ISOFIX, ki jih je treba zagotoviti

5.3.8.1 Vsa vozila kategorije M1 morajo biti opremljena z najmanj dvema pritrdilnima mestoma ISOFIX, ki izpolnjujeta zahteve tega pravilnika. Vsaj dve pritrdilni mesti ISOFIX morata biti opremljeni tako s pritrdilnim sistemom ISOFIX kot tudi s pritrdiščem za zgornjo privezo ISOFIX. Tip in število naprav ISOFIX, ki so opredeljene v Pravilniku št. 16 in se lahko namestijo na vsako pritrdilno mesto ISOFIX, sta določena v Pravilniku št. 16.

5.3.8.2 Ne glede na odstavek 5.3.8.1 pritrdilna mesta ISOFIX niso obvezna, če je vozilo opremljeno z eno samo vrsto sedežev.

5.3.8.3 Ne glede na odstavek 5.3.8.1 mora biti v drugi vrsti sedežev nameščen vsaj eden od obeh sistemov pritrdilnih mest ISOFIX.

5.3.8.4 Ne glede na odstavek 5.3.8.1 zadošča v vozilih kategorije M1 samo en sistem pritrdilnih mest ISOFIX pri vozilih, ki imajo: (a) največ dvoje potniških vrat in (b) predvideno zadnje sedežno mesto, na katerem sestavni deli prenosa moči in/ali obes ovirajo vgradnjo pritrdišč ISOFIX v skladu z zahtevami iz odstavka 5.2.3, ter (c) indeks razmerja moči in mase (PMR) več kot 140 v skladu z opredelitvami v Pravilniku št. 51 in z opredelitvijo razmerja moči in mase (PMR): PMR = (Pn/mt) * 1 000 kg/kW, pri čemer je: Pn: največja (nazivna) moč motorja, izražena v kW (3), mro : masa vozila v stanju, pripravljenem za vožnjo, izražena v kg, mt = mro (za vozila kategorije M1), ter (d) motor, ki razvije največjo (nazivno) moč motorja, večjo kot 200 kW. Takšno vozilo ima lahko samo en pritrdilni sistem ISOFIX in pritrdišče za zgornjo privezo ISOFIX na sedežnem mestu, namenjenem za sovoznika, skupaj z napravo za deaktiviranje zračne blazine (če je to sedežno mesto opremljeno z zračno blazino) in opozorilno nalepko z navedbo, da v drugi vrsti sedežev ni na voljo sistem pritrdilnega mesta ISOFIX.

5.3.8.5 Če je pritrdilni sistem ISOFIX nameščen na prednjem sedežnem mestu, zavarovanem s čelno zračno blazino, mora biti vgrajena naprava za deaktiviranje te zračne blazine.

5.3.8.6 Ne glede na odstavek 5.3.8.1 mora biti pri enem ali več integriranih „vgrajenih“ sistemih za zadrževanje otrok število pritrdilnih mest ISOFIX, ki jih je treba zagotoviti, najmanj dve minus število integriranih „vgrajenih“ sistemov za zadrževanje otrok masnih skupin 0 ali 0+ ali 1.

5.3.8.7 Ne glede na določbo iz odstavka 5.3.8.1 se kabrioleti, kot so opredeljeni v odstavku 8.1 Priloge 7 h Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3) (4), z več kot eno vrsto sedežev opremijo z najmanj dvema spodnjima pritrdiščema ISOFIX. Če so takšna vozila opremljena s pritrdiščem za zgornjo privezo ISOFIX, mora le-to izpolnjevati ustrezne določbe tega pravilnika.

5.3.8.8 Ne glede na odstavek 5.3.8.1 pritrdilna mesta ISOFIX niso obvezna v reševalnih vozilih in pogrebnih vozilih ter vozilih, namenjenih za potrebe oboroženih sil, civilne zaščite, gasilskih enot in enot za ohranjanje javnega reda in miru.

5.3.8.9 Ne glede na določbe iz odstavkov od 5.3.8.1 do 5.3.8.4 se lahko eno ali več obveznih pritrdilnih mest ISOFIX nadomesti z sedežnimi mesti i-Size.

5.3.9 Pri sedežih, ki jih je mogoče obrniti ali namestiti v drugih smereh za uporabo pri mirujočem vozilu, se zahteve iz odstavka 5.3.1 uporabljajo samo za tiste smeri, ki so namenjene za običajno uporabo med vožnjo po cesti, v skladu s tem pravilnikom. Opomba v tem pomenu mora biti zabeležena v opisnem listu.

5.4 Položaj pritrdišč varnostnih pasov (glej sliko 1 v Prilogi 3)

5.4.1 Splošno

5.4.1.1 Pritrdišča za kateri koli pas se lahko v celoti nahajajo na konstrukciji vozila, na konstrukciji sedeža ali na katerem koli drugem delu vozila ali pa so porazdeljena med temi položaji.

5.4.1.2 Katero koli pritrdišče varnostnega pasu se lahko uporabi za pritrditev koncev dveh sosednjih varnostnih pasov, pod pogojem, da izpolnjuje preskusne zahteve.

5.4.2 Položaj efektivnih spodnjih pritrdišč varnostnih pasov

5.4.2.1 Prednji sedeži vozil kategorije M1

Pri motornih vozilih kategorije M1 mora biti kot α1 (na nasprotni strani sponke) v območju med 30 in 80 stopinjami, kot α2 (na strani sponke) pa v območju med 45 in 80 stopinjami. Obe zahtevi glede kotov veljata za vse običajne lege prednjih sedežev med vožnjo. Če je vsaj eden izmed kotov α1 in α2 nespremenjen (npr. pritrdišče, pritrjeno na sedež) v vseh običajnih legah sedeža med vožnjo, mora imeti vrednost 60 ± 10°. Pri nastavljivih sedežih z napravo za nastavljanje, pri katerih je naklonski kot naslona sedeža manjši od 20° (glej sliko 1 v Prilogi 3), je kot α1 lahko manjši od najmanjše zgoraj določene vrednosti (30°), če v nobeni običajni legi sedeža med vožnjo ni manjši od 20°.

5.4.2.2 Zadnji sedeži vozil kategorije M1

Pri motornih vozilih kategorije M1 morata biti pri vseh zadnjih sedežih kota α1 in α2 v območju med 30 in 80 stopinjami. Če so zadnji sedeži nastavljivi, zgornja kota veljata za vse običajne lege sedežev med vožnjo.

5.4.2.3 Prednji sedeži vozil kategorij, ki niso kategorija M1

Pri motornih vozilih kategorij, ki niso kategorija M1, morata biti kota α1 in α2 med 30 in 80 stopinjami za vse običajne lege prednjih sedežev med vožnjo. Če je pri prednjih sedežih vozil, katerih največja dovoljena masa ne presega 3,5 tone, vsaj eden izmed kotov α1 in α2 nespremenjen v vseh običajnih legah med uporabo, mora biti njegova vrednost 60 ± 10° (npr. pritrdišče, pritrjeno na sedež).

5.4.2.4 Zadnji sedeži in posebni prednji ali zadnji sedeži vozil kategorij, ki niso kategorija M1

Pri vozilih kategorij, ki niso kategorija M1, sta lahko pri:

(a) sedežnih klopeh;

(b) nastavljivih sedežih (prednjih in zadnjih) s sistemom za nastavljanje z naklonskim kotom naslona sedeža, ki je manjši od 20° (glej sliko 1 v Prilogi 3), in

(c) drugih zadnjih sedežih

kota α1 in α2 med 20° in 80° za vse običajne lege uporabe. Če je pri prednjih sedežih vozil, katerih največja dovoljena masa ne presega 3,5 tone, vsaj eden izmed kotov α1 in α2 nespremenjen za vse običajne lege sedežev med uporabo, mora biti njegova vrednost 60 ± 10° (npr. pritrdišče, pritrjeno na sedež).

Pri sedežih vozil kategorij M2 in M3, razen pri prednjih sedežih, morata biti kota α1 in α2 med 45 in 90 stopinjami za vse običajne lege uporabe.

5.4.2.5 Razdalja med obema navpičnima ravninama, ki sta vzporedni z navpično vzdolžno srednjo ravnino vozila in potekata vsaka skozi drugo izmed obeh efektivnih spodnjih pritrdišč L1 in L2 istega varnostnega pasu, ne sme biti krajša od 350 mm. Pri sedežih, obrnjenih vstran, razdalja med obema navpičnima ravninama, ki sta vzporedni z navpično vzdolžno srednjo ravnino sedeža in potekata vsaka skozi drugo izmed obeh efektivnih spodnjih pritrdišč L1 in L2 istega varnostnega pasu, ne sme biti krajša od 350 mm. Pri sredinskih sedežih v zadnjih vrstah sedežev vozil kategorij M1 in N1 zgoraj omenjena razdalja ne sme biti krajša od 240 mm, pod pogojem, da sredinskega zadnjega sedeža ni mogoče zamenjati z nobenim od ostalih sedežev vozila. Vzdolžna srednja ravnina sedeža mora potekati med točkama L1 in L2 in mora biti od teh točk oddaljena najmanj 120 mm.

5.4.3 Položaj efektivnih zgornjih pritrdišč varnostnih pasov (glej Prilogo 3)

5.4.3.1 Če se uporablja vodilo traku ali podobna naprava, ki vpliva na položaj efektivnega zgornjega pritrdišča pasu, se ta položaj določi na običajen način ob upoštevanju položaja pritrdišča, če vzdolžna srednjica pasu poteka skozi točko J1, ki se zaporedoma določi iz točke R s pomočjo naslednjih treh odsekov:

RZ : odsek linije trupa, ki se meri od točke R navzgor, dolg 530 mm; ZX : odsek, pravokoten na vzdolžno srednjo ravnino vozila, ki se meri od točke Z proti pritrdišču, dolg 120 mm; XJ1 : odsek, pravokoten na ravnino, določeno z odsekoma RZ in ZX, ki se meri od točke X naprej, dolg 60 mm.

Točka J2 je opredeljena kot točka, simetrična na točko J1 glede na navpično vzdolžno ravnino, ki poteka skozi linijo trupa, opisano v odstavku 5.1.2, preskusne lutke, ki sedi na zadevnem sedežu.

Če je uporabljena dvovratna izvedba, ki omogoča dostop do prednjih in zadnjih sedežev, in je zgornje pritrdišče vgrajeno na mesto „B“, mora biti sistem zasnovan tako, da ne ovira dostopa v vozilo ali izstopa iz njega.

5.4.3.2 Efektivno zgornje pritrdišče se mora nahajati pod ravnino FN, ki poteka pravokotno na vzdolžno srednjo ravnino sedeža in z linijo trupa oklepa kot 65°. Pri zadnjih sedežih se ta kot lahko zmanjša na 60°. Ravnina FN mora biti postavljena tako, da seka linijo trupa v točki D, in sicer tako, da je DR = 315 mm + 1,8 S. Če pa je S ≤ 200 mm, potem je DR = 675 mm.

5.4.3.3 Efektivno zgornje pritrdišče pasu se mora nahajati za ravnino FK, ki poteka pravokotno na vzdolžno srednjo ravnino sedeža in seka linijo trupa pod kotom 120° v točki B, in sicer tako, da je BR = 260 mm + S. Če je S ≥ 280 mm, lahko proizvajalec po lastni presoji uporabi enačbo BR = 260 mm + 0,8 S.

5.4.3.4 Vrednost S ne sme biti manjša od 140 mm.

5.4.3.5 Efektivno zgornje pritrdišče pasu se mora nahajati za navpično ravnino, ki je pravokotna na vzdolžno srednjo ravnino vozila in poteka skozi točko R, kot je prikazano v Prilogi 3.

5.4.3.6 Efektivno zgornje pritrdišče pasu se mora nahajati nad vodoravno ravnino, ki poteka skozi točko C, določeno v odstavku 5.1.4.

5.4.3.6.1 Ne glede na zahteve iz odstavka 5.4.3.6 je efektivno zgornje pritrdišče pasu za potniške sedeže vozil kategorij M2 in M3 lahko nastavljivo pod navedeno ravnino, če so izpolnjene naslednje zahteve:

(a) na varnostnem pasu ali sedežu mora biti trajno označen položaj efektivnega zgornjega pritrdišča pasu, ki ustreza zahtevi za minimalno višino zgornjega pritrdišča iz odstavka 5.4.3.6; ta oznaka mora uporabniku jasno prikazati, kdaj je pritrdišče v položaju, ki je primeren za uporabo s strani odraslih povprečne rasti;

(b) efektivno zgornje pritrdišče mora biti zasnovano tako, da omogoča prilagoditev višine z ročno napravo za nastavitev, ki je lahko dosegljiva, ko uporabnik sedi, ter je udobna in enostavna za uporabo;

(c) efektivno zgornje pritrdišče mora biti zasnovano tako, da se prepreči kakršen koli nenameren premik pritrdišča navzgor, ki bi zmanjšal učinkovitost pripomočka med normalno uporabo;

(d) proizvajalec mora v priročnik o uporabi vozila vključiti jasne smernice za prilagoditev teh sistemov skupaj z nasveti glede ustreznosti in omejitev uporabe s strani potnikov nižje rasti.

5.4.3.7 Poleg zgornjega pritrdišča, določenega v odstavku 5.4.3.1, se lahko zagotovijo še druga efektivna zgornja pritrdišča, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

5.4.3.7.1 dodatna pritrdišča izpolnjujejo zahteve iz odstavkov 5.4.3.1 do 5.4.3.6;

5.4.3.7.2 dodatna pritrdišča se lahko uporabljajo brez uporabe orodja, izpolnjujejo zahteve iz odstavkov 5.4.3.5 in 5.4.3.6 ter se nahajajo v enem od območij, ki se določijo s premikom območja, prikazanega na sliki 1 v Prilogi 3 k temu pravilniku, za 80 mm v navpični smeri navzgor ali navzdol;

5.4.3.7.3 pritrdišča so namenjena za H-pas, izpolnjujejo zahteve iz odstavka 5.4.3.6, če se nahajajo za prečno ravnino, ki poteka skozi referenčno črto, in so nameščena: 5.4.3.7.3.1 pri enem samem pritrdišču v območju, skupnem dvema ploskovnima kotoma, ki ju tvorita navpičnici, ki potekata skozi točki J1 in J2, kot sta opredeljeni v odstavku 5.4.3.1, in katerih vodoravni prerez je prikazan na sliki 2 v Prilogi 3 k temu pravilniku; 5.4.3.7.3.2 pri dveh pritrdiščih v ustreznem izmed zgoraj določenih ploskovnih kotov, če posamezno pritrdišče ni oddaljeno več kot 50 mm od simetrične in zrcalne lege drugega pritrdišča glede na ravnino P zadevnega sedeža, kot je opredeljena v odstavku 5.1.6.

5.5 Mere navojnih izvrtin pritrdišč

5.5.1 Pritrdišče pasu mora imeti navojno izvrtino 11,11 mm oz. 7/16 palca (20 UNF 2B).

5.5.2 Če proizvajalec opremi vozilo z varnostnimi pasovi, ki so pritrjeni na vseh pritrdiščih, predpisanih za zadevni sedež, tem pritrdiščem ni treba izpolnjevati zahteve iz odstavka 5.5.1, če izpolnjujejo ostale določbe tega pravilnika. Poleg tega se zahteva iz odstavka 5.5.1 ne nanaša na dodatna pritrdišča, ki izpolnjujejo zahtevo iz odstavka 5.4.3.7.3.

5.5.3 Varnostni pas mora biti mogoče ločiti od pritrdišča brez poškodbe slednjega.

6. PRESKUSI

6.1 Splošni preskusi pritrdišč varnostnih pasov

6.1.1 Ob izpolnjevanju določb iz odstavka 6.2 in na zahtevo proizvajalca:

6.1.1.1 se lahko preskusi opravijo bodisi na konstrukciji vozila bodisi na dokončanem vozilu;

6.1.1.2 so lahko preskusi omejeni na pritrdišča za en sam sedež ali za skupino sedežev, če:

(a) imajo zadevna pritrdišča enake konstrukcijske lastnosti kot pritrdišča za ostale sedeže ali skupino sedežev in

(b) so, kadar so taka pritrdišča v celoti ali delno nameščena na sedež ali skupino sedežev, konstrukcijske lastnosti sedeža ali skupine sedežev enake kot pri ostalih sedežih ali skupinah sedežev;

6.1.1.3 so okna in vrata lahko vgrajena ali ne in zaprta ali ne;

6.1.1.4 so lahko vgrajeni vsi običajno nameščeni pritrdilni elementi, ki prispevajo k trdnosti konstrukcije vozila.

6.1.2 Sedeži morajo biti vgrajeni in postavljeni v položaj za vožnjo ali uporabo, ki ga izbere tehnična služba, pristojna za opravljanje homologacijskih preskusov, in ki zagotavlja najbolj neugodne pogoje glede trdnosti sistema. Položaj sedežev mora biti naveden v poročilu. Če ima sedež naslon z nastavljivim naklonom, ga je treba blokirati, kot to določa proizvajalec, če pa te navedbe ni, mora biti v položaju, ki ustreza dejanskemu kotu naklona naslona sedeža, ki je pri vozilih kategorij M1 in N1 čim bližje 25°, pri vozilih vseh ostalih kategorij pa čim bližje 15°.

6.2 Zaščita vozila za preskuse pritrdišč varnostnih pasov in za preskuse pritrdišč ISOFIX

6.2.1 Način zaščite vozila med preskusom ne sme povzročiti ojačanja pritrdišč varnostnih pasov ali pritrdišč ISOFIX in območja namestitve teh pritrdišč kot tudi ne zmanjšanja običajnih deformacij konstrukcije.

6.2.2 Naprava za pritrditev se šteje za ustrezno, če ne vpliva na območje, ki se razteza preko celotne širine konstrukcije, in če blokira ali drži vozilo ali konstrukcijo spredaj na razdalji najmanj 500 mm od pritrdišča, ki ga je treba preskusiti, zadaj pa najmanj 300 mm od tega pritrdišča.

6.2.3 Priporočljivo je, da konstrukcija stoji na nosilcih, nameščenih približno vzporedno z osmi koles, ali, če to ni mogoče, vzporedno s točkami pritrditve vzmetenja.

6.2.4 Če se uporablja postopek pritrditve, drugačen od tistega, predpisanega v odstavkih 6.2.1 do 6.2.3 tega pravilnika, je treba predložiti dokaze o njegovi ustreznosti.

6.3 Splošne zahteve za preskus pritrdišč varnostnih pasov

6.3.1 Vsa pritrdišča varnostnih pasov v isti skupini sedežev se preskušajo sočasno. Če pa obstaja nevarnost, da bi nesimetrična obremenitev sedežev in/ali pritrdišč varnostnih pasov lahko povzročila okvare, se lahko opravi dodaten preskus z nesimetrično obremenitvijo.

6.3.2 Natezna sila mora delovati pod kotom 10° ± 5° nad vodoravno smerjo v ravnini, ki je vzporedna z vzdolžno srednjo ravnino vozila.

Uporabiti je treba 10-odstotno predobremenitev z dovoljenim odstopanjem ± 30 odstotkov ciljne obremenitve; obremenitev je treba povečati na 100 odstotkov ustrezne ciljne obremenitve.

6.3.3 Polno delovanje obremenitve je treba doseči čim hitreje in v času delovanja obremenitve, ki ni daljši od 60 sekund.

Vendar pa lahko proizvajalec zahteva, da se delovanje obremenitve doseže v 4 sekundah.

Pritrdišča pasov morajo zdržati predpisano obremenitev najmanj 0,2 sekunde.

6.3.4 Potezne naprave, ki se uporabljajo pri preskusih, opisanih v odstavku 6.4, so prikazane v Prilogi 5. Naprave, prikazane na sliki 1 v Prilogi 5, se postavijo na blazino sedeža in se nato, ko je to mogoče, potisnejo nazaj v naslon sedeža, medtem ko se jih tesno ovije s pasom. Naprava, prikazana na sliki 2 v Prilogi 5, se postavi na svoje mesto in čez njo se namesti pas, ki se tesno zategne. Med tem postopkom se na pritrdiščih varnostnih pasov ne sme izvajati predobremenitev, ki bi bila večja od najmanjše predobremenitve, potrebne za pravilno namestitev preskusne naprave.

Potezna naprava s širino 254 mm ali 406 mm, ki se uporabi na vseh sedežih, mora biti taka, da je njena širina čim bližja razdalji med spodnjimi pritrdišči.

Položaj potezne naprave mora preprečevati medsebojne vplive med vlečnim preskusom, ki negativno vpliva na obremenitev in porazdelitev obremenitve.

6.3.5 Pritrdišča pasov za sedeže, opremljene z zgornjimi pritrdišči pasov, morajo biti preskušena pod naslednjimi pogoji:

6.3.5.1 Prednji zunanji sedeži: Na pritrdiščih pasov se opravi preskus iz odstavka 6.4.1, pri katerem se ta obremenijo z napravo, ki posnema geometrijo tritočkovnega varnostnega pasu z vgrajenim navijalom in prekretnim vodilom na zgornjem pritrdišču pasu. Če je vgrajenih več pritrdišč, kot je predpisano v odstavku 5.3, je treba na teh pritrdiščih opraviti tudi preskus iz odstavka 6.4.5, pri katerem se pritrdišča obremenijo s silami z napravo, ki posnema geometrijo tipa varnostnega pasu, ki naj bi bil nanje pritrjen. 6.3.5.1.1 Če na obvezno spodnje zunanje pritrdišče ni nameščeno navijalo ali če je le-to nameščeno na zgornjem pritrdišču, se preskus iz odstavka 6.4.3 opravi tudi na spodnjih pritrdiščih pasov. 6.3.5.1.2 V zgornjem primeru se lahko na zahtevo proizvajalca preskusi, predpisani v odstavkih 6.4.1 in 6.4.3, opravijo na dveh različnih konstrukcijah.

6.3.5.2 Zadnji zunanji sedeži in vsi sredinski sedeži: Na pritrdiščih pasov se opravita preskus iz odstavka 6.4.2, pri katerem se pritrdišča obremenijo s silami z napravo, ki posnema geometrijo tritočkovnega varnostnega pasu brez navijala, in preskus iz odstavka 6.4.3, pri katerem se obremenitve prenašajo na spodnja pritrdišča z napravo, ki posnema geometrijo trebušnega varnostnega pasu. Preskusa se lahko na zahtevo proizvajalca opravita na dveh različnih konstrukcijah.

6.3.5.3 Če proizvajalec vozilo opremi z varnostnimi pasovi, se lahko na ustreznih pritrdiščih na zahtevo proizvajalca opravi samo preskus, pri katerem se obremenitve nanje prenašajo z napravo, ki posnema geometrijo tipa pasov, ki naj bi bili pritrjeni na ta pritrdišča.

6.3.6 Če na zunanjih sedežih in sredinskih sedežih ni zgornjih pritrdišč pasov, se na spodnjih pritrdiščih opravi preskus iz odstavka 6.4.3, pri katerem se obremenitve nanje prenašajo z napravo, ki posnema geometrijo trebušnega varnostnega pasu.

6.3.7 Če je vozilo zasnovano tako, da se lahko vanj namestijo tudi naprave, ki ne omogočajo pritrjevanja varnostnih pasov neposredno na pritrdišča brez vmesnih kolutov ali drugih podobnih naprav ali zahtevajo dodatna pritrdišča poleg tistih iz odstavka 5.3, mora biti varnostni pas ali sklop žic, kolutov itd., ki sestavljajo opremo varnostnega pasu, pritrjen na pritrdišča na vozilu s takšno napravo, na pritrdiščih pa se opravijo preskusi iz odstavka 6.4.

6.3.8 Pri preskušanju se lahko uporablja tudi metoda, ki je drugačna od metode, predpisane v odstavku 6.3, vendar je treba v tem primeru dokazati njeno enakovrednost.

6.4 Posebne zahteve za preskuse pritrdišč varnostnih pasov

6.4.1 Preskus pri tritočkovnem varnostnem pasu z navijalom in prekretnim vodilom na zgornjem pritrdišču varnostnega pasu

6.4.1.1 Na zgornje pritrdišče se namesti posebno prekretno vodilo za žico ali pas, primerno za prenos obremenitve s potezne naprave, ali prekretno vodilo, ki ga dobavi proizvajalec.

6.4.1.2 Potezno napravo (glej sliko 2 v Prilogi 5), pritrjeno na pritrdišča ustreznega varnostnega pasu, se z napravo, ki posnema geometrijo prsnega traku varnostnega pasu, obremeni s preskusno silo 1 350 daN ± 20 daN. Pri vozilih kategorij, ki niso kategoriji M1 in N1, mora biti preskusna sila 675 ± 20 daN, razen za vozila kategorij M3 in N3, pri katerih mora biti preskusna sila 450 ± 20 daN.

6.4.1.3 Istočasno mora delovati na potezno napravo, pritrjeno na spodnji pritrdišči pasu, vlečna sila 1 350 daN ± 20 daN (glej sliko 1 v Prilogi 5). Pri vozilih kategorij, ki niso kategoriji M1 in N1, mora biti preskusna sila 675 ± 20 daN, razen za vozila kategorij M3 in N3, pri katerih mora biti preskusna sila 450 ± 20 daN.

6.4.2 Preskus pri tritočkovnem varnostnem pasu brez navijala ali z navijalom na zgornjem pritrdišču varnostnega pasu

6.4.2.1 Potezna naprava (glej sliko 2 v Prilogi 5), pritrjena na zgornje pritrdišče varnostnega pasu in na nasprotno spodnje pritrdišče istega varnostnega pasu, se obremeni s preskusno silo 1 350 daN ± 20 daN, pri čemer se uporabi navijalo (če ga dobavlja proizvajalec), pritrjeno na zgornje pritrdišče varnostnega pasu. Pri vozilih kategorij, ki niso kategoriji M1 in N1, mora biti preskusna sila 675 ± 20 daN, razen za vozila kategorij M3 in N3, pri katerih mora biti preskusna sila 450 ± 20 daN.

6.4.2.2 Sočasno se potezna naprava (glej sliko 1 v Prilogi 5), pritrjena na spodnji pritrdišči pasu, obremeni z natezno silo 1 350 daN ± 20 daN. Pri vozilih kategorij, ki niso kategoriji M1 in N1, mora biti preskusna sila 675 ± 20 daN, razen za vozila kategorij M3 in N3, pri katerih mora biti preskusna sila 450 ± 20 daN.

6.4.3 Preskus pri trebušnem varnostnem pasu

Potezna naprava (glej sliko 1 v Prilogi 5), pritrjena na obe spodnji pritrdišči pasu, se obremeni s preskusno silo 2 225 daN ± 20 daN. Pri vozilih kategorij, ki niso kategoriji M1 in N1, mora biti preskusna sila 1 110 ± 20 daN, razen za vozila kategorij M3 in N3, pri katerih mora biti preskusna sila 740 ± 20 daN.

6.4.4 Preskus pritrdišč pasov, ki so v celoti nameščena na konstrukciji sedeža ali pa porazdeljena med konstrukcijo vozila in konstrukcijo sedeža

6.4.4.1 Opravijo se ustrezni preskusi iz odstavkov 6.4.1, 6.4.2 in 6.4.3, pri tem pa se vsak sedež in vsaka skupina sedežev obremenijo še z dodatno silo, navedeno spodaj.

6.4.4.2 Obremenitvam, navedenim v odstavkih 6.4.1, 6.4.2 in 6.4.3, se doda še sila, enaka dvajsetkratni teži celotnega sedeža. Sedeži ali ustrezni deli sedeža se obremenijo z vztrajnostno silo, ki ustreza fizikalnemu učinku teže zadevnega sedeža na pritrdišča sedežev. Dodatne obremenitve in njihovo porazdelitev določi proizvajalec in potrdi tehnična služba.

Pri vozilih kategorij M2 in N2 mora biti ta sila enaka desetkratni teži celotnega sedeža, pri kategorijah M3 in N3 pa 6,6-kratni teži celotnega sedeža.

6.4.5 Preskus pri uporabi posebnih tipov varnostnih pasov

6.4.5.1 Potezna naprava (glej sliko 2 v Prilogi 5), pritrjena na pritrdišča takega varnostnega pasu, se z napravo, ki posnema geometrijo trebušnih varnostnih pasov, obremeni s preskusno silo 1 350 ± 20 daN.

6.4.5.2 Hkrati se z vlečno silo 1 350 ± 20 daN obremeni potezna naprava (glej sliko 3 v Prilogi 5), ki je pritrjena na obe spodnji pritrdišči varnostnega pasu.

6.4.5.3 Pri vozilih kategorij, ki niso kategoriji M1 in N1, mora biti ta preskusna sila 675 ± 20 daN, razen pri vozilih kategorij M3 in N3, pri katerih mora biti preskusna sila 450 ± 20 daN.

6.4.6 Preskus pri sedežih, obrnjenih nazaj

6.4.6.1 Točke pritrdišč se preskusijo z ustreznimi silami, predpisanimi v odstavkih 6.4.1, 6.4.2 ali 6.4.3. V vsakem primeru mora preskusna sila ustrezati obremenitvi, predpisani za vozila kategorije M3 ali N3.

6.4.6.2 Skladno s postopkom, predpisanim v odstavku 6.3, mora biti preskusna sila usmerjena naprej glede na zadevno sedežno mesto.

6.4.7 Preskus pri sedežih, obrnjenih vstran

6.4.7.1 Točke pritrdišč se preskusijo s silami, predpisanimi za vozila kategorije M3 v odstavku 6.4.3.

6.4.7.2 Skladno s postopkom, predpisanim v odstavku 6.3, mora biti preskusna sila usmerjena naprej glede na vozilo. V primeru, da so sedeži, obrnjeni vstran, nameščeni na skupno osnovno konstrukcijo, se pritrdišča varnostnih pasov za vsak sedež v skupini preskusijo ločeno. Poleg tega je osnovno konstrukcijo treba preskusiti, kot je opisano v odstavku 6.4.8.

6.4.7.3 Potezna naprava, prilagojena za preskus sedežev, obrnjenih vstran, je prikazana na sliki 1b v Prilogi 5.

6.4.8 Preskus osnovne konstrukcije pri sedežih, obrnjenih vstran

6.4.8.1 Osnovna konstrukcija sedeža, obrnjenega vstran, ali skupine sedežev, obrnjenih vstran, se preskusi s silami, predpisanimi v odstavku 6.4.3 za vozila kategorije M3.

6.4.8.2 Skladno s postopkom, predpisanim v odstavku 6.3, mora biti preskusna sila usmerjena naprej glede na vozilo. V primeru, da so sedeži, obrnjeni vstran, nameščeni v skupini, se skupna osnovna konstrukcija preskusi hkrati za vsako sedežno mesto v skupini.

6.4.8.3 Prijemališče sil, predpisanih v odstavkih 6.4.3 in 6.4.4, mora biti čim bližje točki H in ležati na premici, ki jo določata vodoravna ravnina in navpična prečna ravnina, ki potekata skozi točko H posameznega sedežnega mesta.

6.5 Pri skupini sedežev, opisani v odstavku 1 Priloge 7, se lahko po izbiri proizvajalca avtomobila opravi dinamični preskus iz Priloge 7 kot alternativa statičnemu preskusu, predpisanemu v odstavkih 6.3 in 6.4.

6.6 Zahteve za statični preskus

6.6.1 Trdnost pritrdilnih sistemov ISOFIX se preskusi, kot je predpisano v odstavku 6.6.4.3, z delovanjem sil na napravo za delovanje statičnih sil (NDSS) ob dobro pritrjenih priključkih ISOFIX.

Pri pritrdišču za zgornjo privezo ISOFIX se opravi dodatni preskus, kot je predpisano v odstavku 6.6.4.4.

Pri sedežnem mestu i-Size se opravi dodatni preskus podporne noge, kot je predpisano v odstavku 6.6.4.5.

Vsa pritrdilna mesta ISOFIX in/ali sedežna mesta i-Size iz iste vrste sedežev, ki se lahko uporabljajo istočasno, se preskusijo hkrati.

6.6.2 Preskus se lahko opravi na dokončanem vozilu ali na zadostnem številu delov vozila, da je reprezentativno za trdnost in togost konstrukcije vozila.

Okna in vrata so lahko vgrajena ali ne in zaprta ali ne.

Vgrajeni so lahko vsi običajno nameščeni pritrdilni elementi, ki prispevajo k trdnosti konstrukcije vozila.

Preskus je lahko omejen na pritrdilno mesto ISOFIX ali sedežno mesto i-Size za en sam sedež ali za skupino sedežev, če:

(a) ima zadevno pritrdilno mesto ISOFIX ali sedežno mesto i-Size enake konstrukcijske lastnosti kot pritrdilno mesto ISOFIX ali sedežno mesto i-Size za ostale sedeže ali skupino sedežev,

(b) so, kadar so taka pritrdilna mesta ISOFIX ali sedežna mesta i-Size nameščena v celoti ali delno na sedež ali skupino sedežev, konstrukcijske lastnosti sedeža ali skupine sedežev enake kot pri ostalih sedežih ali skupinah sedežev.

6.6.3 Če so sedeži in naslon za glavo nastavljivi, se preskusijo v položaju, ki ga določi tehnična služba, v omejenem obsegu, ki ga predpiše proizvajalec avtomobila, kot je določeno v Dodatku 3 k Prilogi 17 k Pravilniku št. 16.

6.6.4 Sile, smeri in omejitve poti.

6.6.4.1 Na sredino spodnje sprednje prečke naprave za delovanje statičnih sil (NDSS) se usmeri sila 135 N ± 15 N za nastavitev vzdolžnega položaja zadnjega podaljška naprave NDSS in odpravo morebitne ohlapnosti ali napetosti med NDSS in njenim nosilcem.

6.6.4.2 Sile se usmerijo na NDSS v smeri naprej in pod kotom v skladu s preglednico 1.

Preglednica 1

Smeri sil med preskusom

Naprej 0° ± 5° 8 kN ± 0,25 kN Pod kotom 75° ± 5° (z obeh strani, pri čemer kot merimo s sprednje strani, če pa je ena stran šibkejša ali sta obe strani simetrični, pa samo z ene strani) 5 kN ± 0,25 kN

Če proizvajalec tako zahteva, se lahko vsak od teh preskusov opravi na različnih konstrukcijah.

Sile v smeri naprej se usmerijo pod kotom delovanja začetne sile 10 ± 5° nad vodoravno ravnino. Poševne sile se usmerijo vodoravno 0° ± 5°. Sila predobremenitve 500 N ± 25 N se usmeri v predpisano točko obremenitve X, označeno na sliki 2 v Prilogi 9. Polno delovanje obremenitve je treba doseči čim hitreje in v času delovanja obremenitve, ki ni daljši od 30 sekund. Vendar pa lahko proizvajalec zahteva, da se delovanje obremenitve doseže v 2 sekundah. Sila se ohranja najmanj 0,2 s.

Vse meritve je treba opraviti v skladu s standardom ISO 6487 z razredom kanalske frekvence (CFC) 60 Hz ali s katero koli drugo enakovredno metodo.

6.6.4.3 Preskusi izključno pritrdilnega sistema ISOFIX

6.6.4.3.1 Preskus s silo v smeri naprej Vodoravna vzdolžna pot (po predobremenitvi) točke X naprave za delovanje statičnih sil mora biti med delovanjem sile 8 kN ± 0,25 kN omejena na 125 mm, trajna deformacija, vključno s delnim pretrgom ali prelomom katerega koli spodnjega pritrdišča ISOFIX ali površine okrog njega, pa ne predstavlja okvare, če zdrži predpisano silo v določenem času.

6.6.4.3.2 Preskus s silo v poševni smeri Pot v smeri sile (po predobremenitvi) točke X naprave za delovanje statičnih sil mora biti med delovanjem sile 5 kN ± 0,25 kN omejena na 125 mm, trajna deformacija, vključno z delnim pretrgom ali prelomom katerega koli spodnjega pritrdišča ISOFIX ali površine okrog njega, pa ne predstavlja okvare, če zdrži predpisano silo v določenem času.

6.6.4.4 Preskus pritrdilnih sistemov ISOFIX in pritrdišča za zgornjo privezo ISOFIX

Med napravo za delovanje statičnih sil in pritrdišče za zgornjo privezo je treba usmeriti predobremenilno silo 50 N ± 5 N. Vodoravna pot (po predobremenitvi) točke X mora biti med delovanjem sile 8 kN ± 0,25 kN omejena na 125 mm, trajna deformacija, vključno z delnim pretrgom ali prelomom katerega koli spodnjega pritrdišča ISOFIX in pritrdišča za zgornjo privezo ali površine okrog njiju, pa ne predstavlja okvare, če zdrži predpisano silo v določenem času.

Preglednica 2

Omejitve poti

Smer sile Največja pot točke X naprave NDSS Naprej 125 mm vzdolžno Pod kotom 125 mm v smeri sile

6.6.4.5 Preskus za sedežna mesta i-Size

Poleg preskusov, določenih v odstavkih 6.6.4.3 in 6.6.4.4, se opravi preskus s spremenjeno napravo za delovanje statičnih sil, ki vsebuje napravo za delovanje statičnih sil in vključuje tipalo za preskus podporne noge, kot je opredeljeno na sliki 3 v Prilogi 10. Podporna noga preskusne naprave se nastavi po dolžini in širini, da se oceni stična površina na tleh vozila, kot je določeno v odstavku 5.2.5.2 (glej tudi sliki 1 in 2 v Prilogi 10 k temu pravilniku). Višina preskusne naprave za podporno nogo se nastavi tako, da se talna opora preskusne naprave za podporno nogo dotika zgornje ploskve tal vozila. Pri stopenjski nastavitvi višine se izbere prva zareza, pri kateri je talna opora stabilno naslonjena na tla; v primeru brezstopenjske/zvezne nastavitve preskusne naprave za podporno nogo se naklonski kot NDSS poveča za 1,5 ± 0,5 stopinje zaradi nastavitve višine preskusne naprave za podporno nogo.

Vodoravna pot (po predobremenitvi) točke X naprave za delovanje statičnih sil mora biti med delovanjem sile 8 kN ± 0,25 kN omejena na 125 mm, trajna deformacija, vključno z delnim pretrgom ali prelomom katerega koli spodnjega pritrdišča ISOFIX in stične ploskve s tlemi vozila ali površine okoli njiju, pa ne predstavlja okvare, če zdrži predpisano silo v določenem času.

6.6.5 Dodatne sile

6.6.5.1 Vztrajnostne sile na sedežu

Pri položaju namestitve, pri katerem se obremenitev prenaša v sklop sedeža vozila in ne neposredno v konstrukcijo vozila, se opravi preskus, s katerim se zagotovi, da je trdnost pritrdišč sedežev vozila na konstrukciji vozila zadovoljiva. Pri tem preskusu se na sedež ali ustrezni del sklopa sedeža vodoravno in vzdolžno v smeri naprej usmeri sila, enaka 20-kratni teži ustreznih delov sklopa sedeža, kar ustreza fizikalnemu učinku teže zadevnega sedeža na pritrdišča sedežev. Dodatne obremenitve in njihovo porazdelitev določi proizvajalec in potrdi tehnična služba.

Na zahtevo proizvajalca se lahko med zgoraj opisanimi statičnimi preskusi dodatna obremenitev usmeri v točko X naprave za delovanje statičnih sil.

Če je v sedež vozila vgrajeno pritrdišče za zgornjo privezo, je treba ta preskus izvesti s trakom za zgornjo privezo ISOFIX.

Ne sme priti do preloma in izpolnjene morajo biti zahteve glede poti iz preglednice 2.

Opomba: tega preskusa ni treba izvesti, če je v konstrukcijo sedeža vozila vgrajeno pritrdišče sistema varnostnih pasov vozila in je sedež vozila že preskušen in homologiran, da je prestal preskuse obremenitve pritrdišč, ki jih za sistem za zadrževanje odraslih potnikov zahteva ta pravilnik.

7. PREGLED MED STATIČNIMI PRESKUSI PRITRDIŠČ VARNOSTNIH PASOV IN PO NJIH

7.1 Vsa pritrdišča morajo biti zmožna prestati preskus, predpisan v odstavkih 6.3 in 6.4. Trajna deformacija, vključno z delnim pretrgom ali prelomom katerega koli pritrdišča ali površine okrog njega, ne predstavlja okvare, če zdrži predpisano silo v določenem času. Med preskusom je treba upoštevati najmanjše razdalje med efektivnimi spodnjimi pritrdišči varnostnih pasov iz odstavka 5.4.2.5 in zahteve iz odstavka 5.4.3.6 za efektivna zgornja pritrdišča varnostnih pasov.

7.1.1 Pri vozilih kategorije M1, katerih skupna dovoljena masa ne presega 2,5 tone, se, če je na konstrukcijo sedeža pritrjeno zgornje pritrdišče varnostnega pasu, efektivno zgornje pritrdišče varnostnega pasu med preskusom ne sme premakniti pred prečno ravnino, ki poteka skozi točko R in točko C zadevnega sedeža (glej sliko 1 v Prilogi 3 k temu pravilniku).

Pri vozilih, razen tistih, omenjenih zgoraj, se efektivno zgornje pritrdišče varnostnega pasu med preskusom ne sme premakniti pred prečno ravnino, ki je nagnjena za 10° naprej in poteka skozi točko R sedeža.

Med preskusom se meri največji premik točke efektivnega zgornjega pritrdišča.

Če premik točke efektivnega zgornjega pritrdišča preseže zgoraj omenjeno mejno vrednost, mora proizvajalec tehnični službi zadovoljivo dokazati, da ni nevarnosti za potnika. Kot dokaz zadostnega prostora za preživetje se lahko, na primer, izvede preskusni postopek v skladu s Pravilnikom št. 94 ali preskus z vozičkom z ustreznim impulzom.

7.2 Pri vozilih, pri katerih se uporabljajo take naprave, mora biti po odstranitvi vlečne sile še vedno mogoče ročno upravljanje naprav za odmikanje in blokiranje sedežev, ki omogočajo potnikom na vseh sedežih, da zapustijo vozilo.

7.3 Po preskušanju je treba zabeležiti vse poškodbe pritrdišč varnostnih pasov in konstrukcij, ki so bili obremenjeni med preskusom.

7.4 Z odstopanjem od omenjenega ni potrebno, da zgornja pritrdišča, ki so pritrjena na enem ali več sedežih vozil kategorije M3 in vozil kategorije M2, katerih največja dovoljena masa presega 3,5 tone, in izpolnjujejo zahteve iz Pravilnika št. 80, izpolnjujejo zahteve iz odstavka 7.1 v zvezi s skladnostjo z odstavkom 5.4.3.6.

8. SPREMEMBE IN RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE VOZILA

8.1 Vsaka sprememba tipa vozila se sporoči homologacijskemu organu, ki je podelil homologacijo za vozilo. Homologacijski organ lahko potem:

8.1.1 meni, da spremembe verjetno ne bodo povzročile znatnih škodljivih učinkov in da vozilo v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve, ali

8.1.2 od tehnične službe, pristojne za izvajanje preskusov, zahteva dodatno poročilo o preskusu.

8.2 Potrditev ali zavrnitev homologacije se z navedbo sprememb v skladu s postopkom iz odstavka 4.3 sporoči pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik.

8.3 Pristojni organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli serijsko številko za takšno razširitev in o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

9. SKLADNOST PROIZVODNJE

Postopki preverjanja skladnosti proizvodnje morajo biti v skladu s postopki iz Dodatka 2 k Sporazumu (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) v naslednjih zahtevah:

9.1 Vsa vozila s homologacijsko oznako, predpisano po tem pravilniku, morajo biti skladna s tipom vozila, homologiranim glede na podrobnosti, ki vplivajo na lastnosti pritrdišč varnostnih pasov, pritrdilnega sistema ISOFIX in pritrdišča za zgornjo privezo ISOFIX.

9.2 Za preverjanje skladnosti, kot je predpisano v odstavku 9.1, je treba opraviti naključni pregled na zadostnem številu serijsko proizvedenih vozil s homologacijsko oznako, ki jo zahteva ta pravilnik.

9.3 Praviloma se zgoraj omenjeni pregledi omejijo na opravljanje meritev. Po potrebi pa se na vozilih opravijo tudi nekateri izmed preskusov, opisanih v odstavku 6, po izboru tehnične službe, ki opravlja homologacijske preskuse.

10. KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE

10.1 Homologacija, ki je bila podeljena za tip vozila v skladu s tem pravilnikom, se lahko prekliče, če ni izpolnjena zahteva iz odstavka 9.1 ali če pritrdišča varnostnih pasov ali pritrdilni sistem ISOFIX in pritrdišče za zgornjo privezo ISOFIX niso prestali pregledov, predpisanih v odstavku 9.

10.2 Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je predhodno podelila, o tem nemudoma uradno obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

11. NAVODILA ZA UPORABO

Nacionalni organi lahko zahtevajo, da pri njih registrirani proizvajalci vozil v navodilih za uporabo vozila jasno navedejo,

11.1 kje so pritrdišča in

11.2 za kakšne tipe varnostnih pasov so pritrdišča namenjena (glej točko 5 v Prilogi 1).

12. DOKONČNO PRENEHANJE PROIZVODNJE

Če imetnik homologacije povsem preneha proizvajati tip pritrdišč varnostnih pasov ali tip pritrdilnega sistema ISOFIX in pritrdišča za zgornjo privezo ISOFIX, homologiran v skladu s tem pravilnikom, o tem obvesti organ, ki je podelil homologacijo. Ko navedeni organ prejme ustrezno sporočilo, o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

13. IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, KI IZVAJAJO HOMOLOGACIJSKE PRESKUSE, IN HOMOLOGACIJSKIH ORGANOV

Pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, sekretariatu Združenih narodov sporočijo imena in naslove tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter homologacijskih organov, ki podeljujejo homologacije in katerim se pošljejo obrazci, ki potrjujejo podelitev, razširitev, zavrnitev ali preklic homologacije v drugih državah.

14. PREHODNE DOLOČBE

14.1 Od uradnega začetka veljavnosti sprememb 06 nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme zavrniti podelitve homologacij ECE v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 06.

14.2 Po 2 letih od začetka veljavnosti sprememb 06 tega pravilnika pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, homologacije ECE podelijo samo, če so izpolnjene zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 06.

14.3 Po 7 letih od začetka veljavnosti sprememb 06 tega pravilnika lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, zavrnejo priznanje homologacij, ki niso bile podeljene v skladu s spremembami 06 tega pravilnika. Vendar obstoječe homologacije kategorij vozil, ki jih spremembe 06 tega pravilnika ne zadevajo, ostanejo v veljavi, pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, pa jih še naprej priznavajo.

14.4 Za vozila, ki jih odstavek 7.1.1 ne zadeva, ostanejo veljavne homologacije, podeljene v skladu s spremembami 04 tega pravilnika.

14.5 Za vozila, ki jih Dopolnilo 4 k spremembam 05 tega pravilnika ne zadeva, ostanejo veljavne obstoječe homologacije, če so bile podeljene v skladu s spremembami 05 do Dopolnila 3.

14.6 Od uradnega datuma začetka veljavnosti Dopolnila 5 sprememb 05 nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme zavrniti podelitve homologacij v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen z Dopolnilom 5 sprememb 05.

14.7 Za vozila, ki jih Dopolnilo 5 k spremembam 05 tega pravilnika ne zadeva, ostanejo veljavne obstoječe homologacije, če so bile podeljene v skladu s spremembami 05 do Dopolnila 3.

14.8 Od 20. februarja 2005 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, podelijo homologacije za vozila kategorije M1 samo, če so izpolnjene zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen z Dopolnilom 5 k spremembam 05.

14.9 Od 20. februarja 2007 lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, zavrnejo priznanje homologacij za vozila kategorije M1, ki niso bile podeljene v skladu z Dopolnilom 5 k spremembam 05 tega pravilnika.

14.10 Od 16. julija 2006 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, podelijo homologacijo za vozila kategorije N samo, če tip vozila izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen z Dopolnilom 5 sprememb 05.

14.11 Od 16. julija 2008 lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, zavrnejo priznanje homologacij za vozila kategorije N, ki niso bile podeljene v skladu z Dopolnilom 5 k spremembam 05 tega pravilnika.

14.12 Od uradnega datuma začetka veljavnosti sprememb 07 nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme zavrniti podelitve homologacij v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 07.

14.13 Po 24 mesecih od začetka veljavnosti sprememb 07 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, homologacije podelijo le, če so izpolnjene zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 07.

14.14 Po 36 mesecih od začetka veljavnosti sprememb 07 lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, zavrnejo priznanje homologacij, ki niso bile podeljene v skladu spremembami 07 k temu pravilniku.

14.15 Ne glede na odstavka 14.13 in 14.14 homologacije kategorij vozil v skladu s prejšnjimi spremembami Pravilnika, ki jih spremembe 07 ne zadevajo, ostanejo v veljavi, pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, pa jih še naprej priznavajo.

14.16 Pogodbenice lahko za nacionalno homologacijo še naprej dovoljujejo nenamestitev pritrdišč varnostnih pasov za sklopne sedeže, če njihovi nacionalni predpisi v času pristopa k temu pravilniku ne vsebujejo zahtev glede njihove obvezne namestitve; v tem primeru se te kategorije avtobusov ne morejo homologirati v skladu s tem pravilnikom.

14.17 Od uradnega datuma začetka veljavnosti Dopolnila 2 sprememb 07 nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme zavrniti podelitve homologacij v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen z Dopolnilom 2 sprememb 07.

14.18 Po 12 mesecih od uradnega datuma začetka veljavnosti Dopolnila 2 sprememb 07 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, homologacije podelijo samo za tiste tipe vozil, ki izpolnjujejo zahteve tega pravilnika, kot je bil spremenjen z Dopolnilom 2 sprememb 07.

14.19 Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, ne smejo zavrniti razširitve homologacij, tudi če zahteve iz Dopolnila 2 sprememb 07 niso izpolnjene.

(1) Kot je opredeljeno v Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, odstavek 2.

(2) Številčne oznake pogodbenic Sporazuma iz leta 1958 so navedene v Prilogi 3 h Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Sprem.3.

(3) (Nazivna) moč motorja pomeni moč motorja, ki je izražena v kW (ECE) in izmerjena po metodi ECE v skladu s Pravilnikom št. 85.

(4) Dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, odstavek 2.

PRILOGA 1

PRILOGA 2 NAMESTITEV HOMOLOGACIJSKIH OZNAK Vzorec A (glej odstavek 4.4 tega pravilnika) Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo, pomeni, da je bil zadevni tip vozila glede pritrdišč varnostnih pasov homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 14 in pod homologacijsko številko 072439. Prvi dve števki homologacijske številke pomenita, da je v času podelitve homologacije Pravilnik št. 14 že vseboval spremembe 07. Vzorec B (glej odstavek 4.5 tega pravilnika) Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo, pomeni, da je bil zadevni tip vozila homologiran na Nizozemskem (E 4) v skladu s Pravilnikoma št. 14 in 24 (1). (V primeru slednjega pravilnika je popravljeni absorpcijski koeficient 1,30 mm– 1). Homologacijski številki pomenita, da je na dan podelitve teh homologacij Pravilnik št. 14 že vseboval spremembe 07, za Pravilnik št. 24 pa so se spremembe 03 že sprejemale. (1) Druga številka je navedena le kot primer.

PRILOGA 3 NAMESTITEV EFEKTIVNIH PRITRDIŠČ VARNOSTNIH PASOV Slika 1 Območja namestitve efektivnih pritrdišč varnostnih pasov (Slika prikazuje primer, kadar je zgornje pritrdišče pritrjeno na bočno steno vozila) Slika 2 Efektivna zgornja pritrdišča, skladna z odstavkom 5.4.3.7.3 Pravilnika

PRILOGA 4 POSTOPEK ZA DOLOČANJE TOČKE „H“ IN DEJANSKEGA NAKLONA TRUPA ZA SEDEŽNA MESTA V MOTORNIH VOZILIH (1) Dodatek 1 – Opis tridimenzionalne naprave za točko „H“ (1) Dodatek 2 – Tridimenzionalni referenčni sistem (1) Dodatek 3 – Referenčni podatki za sedežna mesta (1) (1) Postopek je opisan v Prilogi 1 h Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3) (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.

PRILOGA 5 POTEZNA NAPRAVA Slika 1 Slika 1a Slika 1b Slika 2 (Vse mere so v milimetrih) Za pritrditev traku se lahko potezna naprava ramenskega pasu prilagodi z dodatkom dveh talnih robov in/ali nekaj vijakov, da se prepreči morebiten zdrs traku med vlečnim preskusom. Slika 3 (Vse mere so v milimetrih)

PRILOGA 6 NAJMANJŠE ŠTEVILO PRITRDIŠČ IN POLOŽAJ SPODNJIH PRITRDIŠČ Kategorija vozila Naprej obrnjena sedežna mesta Nazaj obrnjeni Vstran obrnjeni zunanji sredinski spredaj drugi spredaj drugi M1 3 3 3 3 2 — M2 ≤ 3,5 tone 3 3 3 3 2 — M2 > 3,5 tone 3  3 ali 2 ╬ 3 ali 2 ╬ 3 ali 2 ╬ 2 — M3 3  3 ali 2 ╬ 3 ali 2 ╬ 3 ali 2 ╬ 2 2 N1 3 3 ali 2 Ø 3 ali 2 * 2 2 — N2 in N3 3 2 3 ali 2 * 2 2 — 2 : Dve spodnji pritrdišči, ki omogočata vgradnjo varnostnega pasu tipa B, ali, če to zahteva Dodatek 1 k Prilogi 13 h Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3), tipov Br, Br3, Br4m ali Br4Nm. 3 : Dve spodnji pritrdišči in eno zgornje pritrdišče, ki omogočajo vgradnjo tritočkovnega varnostnega pasu tipa A, ali, če to zahteva Dodatek 1 k Prilogi 13 h Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3), tipov Ar, Ar4m ali Ar4Nm. Ø : Nanaša se na odstavek 5.3.3. (dovoljeni sta dve pritrdišči, če je sedež na notranji strani prehoda) * : Nanaša se na odstavek 5.3.4. (dovoljeni sta dve pritrdišči, če je vetrobransko steklo zunaj referenčnega območja) ╬ : Nanaša se na odstavek 5.3.5. (dovoljeni sta dve pritrdišči, če ni v referenčnem območju ničesar)  : Nanaša se na odstavek 5.3.7. (posebna določba za zgornji nivo vozila) Dodatek 1 Položaj spodnjih pritrdišč – samo zahteve glede kotov Sedež M1 Drugi kot M1 Spredaj * na strani sponke (α2) 45° – 80° 30° – 80° na drugi strani (α1) 30° – 80° 30° – 80° konstantni kot 50° – 70° 50° – 70° klop – na strani sponke (α2) 45° – 80° 20° – 80° klop – na drugi strani (α1) 30° – 80° 20° – 80° nastavljiv sedež s kotom naslona < 20° 45° – 80° (α2) * 20° – 80°(α1) * 20° – 80° Zadnji ≠ 30° – 80° 20° – 80° Ψ Gubanje Pritrdišča varnostnih pasov niso obvezna. Če je pritrdišče vgrajeno: glej zahteve glede kotov za prednje in zadnje sedeže. ≠ : Zunanji in sredinski. * : Če kot ni konstanten, glej odstavek 5.4.2.1. Ψ : 45° – 90° pri sedežih v vozilih kategorij M2 in M3.

PRILOGA 7 DINAMIČNI PRESKUS KOT ALTERNATIVA STATIČNEMU PRESKUSU TRDNOSTI PRITRDIŠČ VARNOSTNIH PASOV 1. PODROČJE UPORABE Ta priloga opisuje dinamični preskus z vozičkom, ki se lahko izvede kot alternativa statičnemu preskusu trdnosti pritrdišč varnostnih pasov, predpisanemu v odstavkih 6.3 in 6.4 tega pravilnika. Ta alternativa se lahko na zahtevo proizvajalca avtomobila uporabi za skupino sedežev, kadar so vsa sedežna mesta opremljena s tritočkovnimi varnostnimi pasovi, s katerimi je povezan omejevalnik obremenitve prsnega koša, in kadar skupina sedežev vključuje tudi sedežno mesto, katerega zgornje pritrdišče varnostnega pasu je nameščeno na konstrukciji sedeža. 2. PREDPISI 2.1 Med dinamičnim preskusom, predpisanim v odstavku 3 te priloge, ne sme priti do pretrga na nobenem pritrdišču ali površini okrog njega. Dovoljen pa je programiran pretrg, potreben za delovanje omejevalnika obremenitve. Upoštevati je treba najmanjše razdalje med efektivnimi spodnjimi pritrdišči, opredeljene v odstavku 5.4.2.5 tega pravilnika, ter zahteve za efektivna zgornja pritrdišča, opredeljene v odstavku 5.4.3.6 tega pravilnika in, kadar je to primerno, dopolnjene z naslednjim odstavkom 2.1.1. 2.1.1 Pri vozilih kategorije M1, katerih skupna dovoljena masa ne presega 2,5 tone, se zgornje pritrdišče varnostnega pasu, če je pritrjeno na konstrukcijo sedeža, ne sme premakniti pred prečno ravnino, ki poteka skozi točko R in točko C zadevnega sedeža (glej sliko 1 v Prilogi 3 k temu pravilniku). Pri vozilih, razen tistih, navedenih zgoraj, se zgornje pritrdišče varnostnega pasu ne sme premakniti pred prečno ravnino, ki je nagnjena za 10° naprej in poteka skozi točko R sedeža. 2.2 Pri vozilih, pri katerih se uporabljajo take naprave, mora biti po preskusu še vedno mogoče ročno upravljanje naprav za odmikanje in blokiranje sedežev, ki omogočajo potnikom na vseh sedežih, da zapustijo vozilo. 2.3 Priročnik lastnika vozila mora vsebovati navedbe, da se posamezni varnostni pas nadomesti samo s homologiranim varnostnim pasom za zadevno sedežno mesto v vozilu, in še zlasti opredeliti tista sedežna mesta, na katera se lahko namesti samo ustrezni varnostni pas, opremljen z omejevalnikom obremenitve. 3. POGOJI ZA DINAMIČNI PRESKUS 3.1 Splošni pogoji Za preskus, opisan v tej prilogi, se uporabljajo splošni pogoji iz odstavka 6.1 tega pravilnika. 3.2 Namestitev in priprava 3.2.1 Voziček Voziček mora biti izdelan tako, da po preskusu ni trajno deformiran. Voden mora biti tako, da v fazi trčenja odstopanje v navpični ravnini ne presega 5°, v vodoravni ravnini pa 2°. 3.2.2 Pritrditev konstrukcije vozila Del konstrukcije vozila, ki velja za bistvenega za trdnost vozila glede pritrdišč sedežev in pritrdišč varnostnih pasov, se pritrdi na voziček v skladu z odredbami iz odstavka 6.2 tega pravilnika. 3.2.3 Sistemi za zadrževanje potnikov 3.2.3.1 Sistemi za zadrževanje potnikov (celotni sedeži, sklopi varnostnih pasov in omejevalniki obremenitev) se namestijo na konstrukcijo vozila v skladu s specifikacijami za vozila serijske proizvodnje. Okolje vozila nasproti preskušanemu sedežu (armaturna plošča, sedež itd., odvisno od preskušanega sedeža) se lahko montira na preskusni voziček. Če obstaja čelna zračna blazina, jo je treba deaktivirati. 3.2.3.2 Na zahtevo proizvajalca avtomobila in v dogovoru s tehnično službo, pristojno za opravljanje preskusov, nekaterih komponent sistemov za zadrževanje potnikov, z izjemo celotnih sedežev, sklopov varnostnih pasov in omejevalnikov obremenitve, ni treba namestiti na preskusni voziček ali se lahko nadomestijo s komponentami, ki so enako ali manj toge in katerih mere so vključene v mere notranje opreme vozila, pod pogojem, da je preskušana konfiguracija za sile, ki delujejo na pritrdišča sedežev in varnostnih pasov, vsaj tako neugodna kot serijska konfiguracija. 3.2.3.3 Sedeže je treba nastaviti, kakor je predpisano v odstavku 6.1.2 tega pravilnika, v položaju za uporabo, ki ga tehnična služba, pristojna za opravljanje preskusov, izbere kot tistega, ki ustvarja najbolj neugodne razmere za trdnost pritrdišč in je združljiv s namestitvijo preskusnih lutk v vozilu. 3.2.4 Preskusne lutke Preskusno lutko, katere mere in masa so določeni v Prilogi 8, je treba namestiti na vsak sedež in zavarovati z varnostnim pasom v vozilu. Za preskusno lutko niso potrebni nobeni instrumenti. 3.3 Preskus 3.3.1 Voziček se poganja tako, da je med preskusom njegova hitrost 50 km/h. Zaustavljanje vozička mora biti omejeno na pas, določen v Prilogi 8 Pravilnika št. 16. 3.3.2 Če je primerno, se aktiviranje dodatnih naprav za zadrževanje (zategovalnikov itd., razen zračnih blazin) sproži skladno z navedbami proizvajalca avtomobila. 3.3.3 Zagotoviti je treba, da premik pritrdišč varnostnih pasov ne presega mejnih vrednosti iz odstavkov 2.1 in 2.1.1 te priloge.

PRILOGA 8 SPECIFIKACIJE PRESKUSNE LUTKE (1) Masa 97,5 ± 5 kg Višina pri pokončnem sedenju 965 mm Širina bokov (v sedečem položaju) 415 mm Obseg pasu (v sedečem položaju) 1 200 mm Obseg bokov (v sedečem položaju) 1 080 mm Globina prsnega koša 265 mm Obseg prsnega koša 1 130 mm Višina ramen 680 mm Dovoljeno odstopanje za vse dolžinske mere ± 5 odstotkov Opomba: skica z razlago mer je podana na sliki spodaj. (1) Naprave, opisane v Australian Design Rule (ADR) 4/03 in Federal Motor Vehicle Safety Standard (FMVSS) št. 208, se štejejo za enakovredne.

PRILOGA 9 PRITRDILNI SISTEMI ISOFIX IN PRITRDIŠČA ZA ZGORNJE PRIVEZE ISOFIX Slika 1 Naprava za delovanje statičnih sil (NDSS), izometrični pogledi Slika 2 Naprava za delovanje statičnih sil (NDSS), mere (Mere v milimetrih) Legenda: 1 Pritrdilna točka za zgornjo privezo. 2 Pritrditev osi za preskušanje togosti, kot je opisano spodaj. Togost naprave NDSS: Kadar je naprava pritrjena na toge drogove pritrdišč, pri čemer se sprednji prečni nosilec naprave opira na togi drog, ki ga na sredi drži vzdolžna os 25 mm pod spodnjo stranjo naprave (ki omogoča upogibanje in ukrivljanje spodnje strani naprave), premik točke X v katero koli smer med delovanjem sil v skladu s preglednico 1 v odstavku 6.6.4 tega pravilnika ne sme biti večji od 2 mm. Morebitna deformacija pritrdilnega sistema ISOFIX se izloči iz meritev. Slika 3 Mere vponke (kavlja) zgornje priveze ISOFIX (Mere v milimetrih) Slika 4 Razdalja med obema območjema spodnjih pritrdišč Slika 5 Dvodimenzionalna predloga (Mere v milimetrih) Slika 6 Položaj pritrdišča za zgornjo privezo ISOFIX, območje ISOFIX – stranski ris (Mere v milimetrih) Legenda: 1 Kot naklona hrbta. 2 Presečišče referenčne ravnine linije trupa in tal. 3 Referenčna ravnina linije trupa. 4 Točka H. 5 Točka „V“. 6 Točka „R“. 7 Točka „W“. 8 Navpična vzdolžna ravnina. 9 Oklepajoča dolžina traku od točke „V“: 250 mm. 10 Oklepajoča dolžina traku od točke „W“: 200 mm. 11 Presek ravnine „M“. 12 Presek ravnine „R“. 13 Črta predstavlja površino tal, značilno za vozilo, v predpisanem območju. Opombe: 1. Del pritrdišča za zgornjo privezo, namenjen za povezavo s kavljem zgornje priveze, nameščenim v osenčenem območju. 2. Točka „R“: referenčna točka ramen. 3. Točka „V“: referenčna točka V, 350 mm navpično nad točko H in 175 mm vodoravno za njo. 4. Točka „W“: referenčna točka W, 50 mm navpično pod točko „R“ in 50 mm vodoravno za njo. 5. Ravnina „M“: referenčna ravnina M, 1 000 mm vodoravno za točko „R“. 6. Najbolj sprednje površine območja nastanejo s premikom dveh oklepajočih črt po vsem razširjenem območju v prednjem delu območja. Oklepajoči črti predstavljata najmanjšo prilagojeno dolžino značilnih trakov za zgornje priveze, ki segajo od vrha sistema za zadrževanje otrok (točka „W“) ali niže na zadnji strani sistema za zadrževanje otrok (točka „V“). Slika 7 Položaj pritrdišča za zgornjo privezo ISOFIX, območje ISOFIX – povečan stranski ris oklepajočega območja (Mere v milimetrih) Legenda: 1 Točka „V“. 2 Točka „R“. 3 Točka „W“. 4 Oklepajoča dolžina traku od točke „V“: 250 mm. 5 Navpična vzdolžna ravnina. 6 Oklepajoča dolžina traku od točke „W“: 200 mm. 7 Loki, ki jih oblikujejo oklepajoče dolžine. 8 Točka H. Opombe: 1. Del pritrdišča za zgornjo privezo, namenjen za povezavo s kavljem zgornje priveze, nameščenim v osenčenem območju. 2. Točka „R“: referenčna točka ramen. 3. Točka „V“: referenčna točka V, 350 mm navpično nad točko H in 175 mm vodoravno za njo. 4. Točka „W“: referenčna točka W, 50 mm navpično pod točko „R“ in 50 mm vodoravno za njo. 5. Ravnina „M“: referenčna ravnina M, 1 000 mm vodoravno za točko „R“. 6. Najbolj sprednje površine območja nastanejo s premikom dveh oklepajočih črt po vsem razširjenem območju v prednjem delu območja. Oklepajoče črte predstavljajo najmanjšo prilagojeno dolžino značilnih trakov za zgornje priveze, ki segajo od vrha sistema za zadrževanje otrok (točka „W“) ali niže na zadnji strani sistema za zadrževanje otrok (točka „V“). Slika 8 Položaj pritrdišča za zgornjo privezo ISOFIX, območje ISOFIX – tloris (Presek ravnine „R“) (Mere v milimetrih) Legenda: 1 Srednja ravnina. 2 Točka „V“. 3 Točka „R“. 4 Točka „W“. 5 Navpična vzdolžna ravnina. Opombe: 1. Del pritrdišča za zgornjo privezo, namenjen za povezavo s kavljem zgornje priveze, nameščenim v osenčenem območju. 2. Točka „R“: referenčna točka ramen. 3. Točka „V“: referenčna točka V, 350 mm navpično nad točko H in 175 mm vodoravno za njo. 4. Točka „W“: referenčna točka W, 50 mm navpično pod točko „R“ in 50 mm vodoravno za njo. Slika 9 Položaj pritrdišča za zgornjo privezo ISOFIX, območje ISOFIX – naris Legenda: 1 Točka „V“. 2 Točka „W“. 3 Točka „R“. 4 Srednja ravnina. 5 Pogled območja vzdolž referenčne ravnine trupa. Opombe: 1. Del pritrdišča za zgornjo privezo, namenjen za povezavo s kavljem zgornje priveze, nameščenim v osenčenem območju. 2. Točka „R“: referenčna točka ramen. 3. Točka „V“: referenčna točka V, 350 mm navpično nad točko H in 175 mm vodoravno za njo. 4. Točka „W“: referenčna točka W, 50 mm navpično pod točko „R“ in 50 mm vodoravno za njo. Slika 10 Položaj pritrdišča za zgornjo privezo ISOFIX, območje ISOFIX – tridimenzionalni shematski prikaz Legenda: 1 Točka „H“. 2 Točka „V“. 3 Točka „W“. 4 Točka „R“. 5 Ravnina 45°. 6 Presek ravnine „R“. 7 Površina tal. 8 Sprednji rob območja. Opombe: 1. Del pritrdišča za zgornjo privezo, namenjen za povezavo s kavljem zgornje priveze, nameščenim v osenčenem območju. 2. Točka „R“: referenčna točka ramen. Slika 11 Alternativna metoda nameščanja pritrdišča za zgornjo privezo s pomočjo naprave „ISO/F2“ (B), območje ISOFIX – stranski ris, tloris in pogled od zadaj (Mere v milimetrih) Legenda: 1 Vodoravna stranica naprave „ISO/F2“ (B). 2 Zadnja stranica naprave „ISO/F2“ (B). 3 Vodoravna črta, ki se dotika vrha naslona sedeža (zadnja toga točka trdote, večje od 50 Shore A). 4 Presečišče med 2 in 3. 5 Referenčna točka priveze. 6 Središčna črta naprave „ISO/F2“ (B). 7 Trak za zgornjo privezo. 8 Meje območja pritrdišča. Slika 12 Simbol spodnjega pritrdišča ISOFIX Opombe: 1. Risba ni v merilu. 2. Simbol je lahko prikazan v zrcalni podobi. 3. Barva simbola po izbiri proizvajalca. Slika 13 Simbol, ki se uporablja za določitev položaja pritrdišča za zgornjo privezo, ki je pod prevleko Opombe: 1. Mere v mm 2. Risba ni v merilu 3. Simbol mora biti jasno viden bodisi zaradi kontrastnih barv ali zadostne izbočenosti, če je ulit ali reliefen.