Pravilnik št. 83 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo 
(UN/ECE) – Enotne določbe za homologacijo vozil v zvezi z emisijami 
onesnaževal glede na zahteve za pogonsko gorivo 
 
  
Revizija 3
 
 
Vključuje celotno veljav no besedilo do:  
Vključuje celotno veljav no besedilo do spreme mbe 05 – datu m veljav nosti: 29. marec 200 1
 
Dodatek 1 k spre me mba m  05 – datu m veljav nosti : 12. september 2001  
Dodatek 2 k spre me mba m  05 – datu m veljav nosti : 21. februar 200 2  
Pop ravek 1 spre me mb 05, za katero se zahte va noti fi kacija pri dep ozitarju C.N.111 .20 02. TREATIES-1  
 z dne 8. februarja 200 2 Pop ravek 2 spre me mb 05, za katero se zahte va noti fi kacija pri dep ozitarju C.N.883 .20 03. TREATIES-1 
z dne 2. septembra 2003 
Dodatek 3 k spre me mba m  05 – datu m veljav nosti : 27. februar 200 4
 
Dodatek 4 k spre me mba m  05 – datu m veljav nosti : 12. avgu s t 2004  
Pop ravek 3 spre me mb 05, za katero se zahte va noti fi kacija pri dep ozitarju C.N.103 8.2 004 .TREATIES-1  z dne 4. oktobra 200 4 Dodatek 5 k spre me mba m  05 – datu m veljav nosti : 4. april 2 005
 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/227
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 2  1.  PODROČJE UPORABE  1.1 Ta pravilnik se uporablja za: 
1/ 
 1.1.1 emisije izpušnih plinov pri običajni in nizki temperaturi okolja, emisije izhlapevanja, 
emisije plinov iz bloka motorja, trajnost izpušnih naprav za uravnavanje onesnaževanja in vgrajenih sistemov za diagnostiko na vozilu (OBD) pri motornih vozilih z motorjem na prisilni vžig, ki imajo najmanj 4 kolesa; 
 1.1.2 emisije izpušnih plinov, trajnost naprav za preprečevanje onesnaževanja in vgrajenih 
sistemov za diagnostiko na vozilu (OBD) pri vozilih kategorije M
1 in N 1 z motorjem 
na kompresijski vžig, ki imajo najmanj 4 kolesa in katerih največja masa ne presega 3 500 kg; 
 1.1.3 emisije izpušnih plinov pri normalni in nizki temperaturi okolja, emisije 
izhlapevanja, emisije plinov iz bloka motorja, trajnost naprav za uravnavanje onesnaževanja in vgrajenih sistemov za diagnostiko na vozilu (OBD) pri električnih hibridnih vozilih z motorjem na prisilni vžig, ki imajo najmanj 4 kolesa;  
 1.1.4  emisije izpušnih plinov, trajnost naprav za preprečevanje onesnaževanja in vgrajenih 
sistemov za diagnostiko na vozilu (OBD) pri električnih hibridnih vozilih kategorije M
1 in N 1 z motorjem na kompresijski vžig, ki imajo najmanj 4 kolesa in katerih 
največja masa ne presega 3 500 kg. 
 1.1.5 Ne uporablja se za:    – vozila z največjo maso manj kot 400 kg in vozila, ki so načrtovana za hitrost 
manj kot 50 km/h; 
 
– vozila, katerih masa neobremenjenega vozila ni večja od 400 kg, če so 
namenjena za prevoz potnikov, ali 550 kg, če so namenjena za prevoz blaga, in katerih največja moč motorja ne presega 15 kW. 
 1.1.6 Na zahtevo proizvajalca se homologacija v skladu s tem pravilnikom lahko razširi z 
že homologiranih vozil M
1 ali N 1 z motorjem na kompresijski vžig na vozila M 2 in 
N 2, katerih referenčna masa ne presega 2 840 kg in ki izpolnjujejo pogoje iz 
odstavka 7. (razširitev homologacije). 
 1.1.7 Za vozila kategorije N1 z motorjem na kompresijski vžig ali motorjem na prislini 
vžig, ki za gorivo uporabljajo NG ali LPG, se ta pravilnik ne uporablja pod pogojem, da so bili homologirani v skladu s Pravilnikom št. 49, kot je bil nazadnje spremenjen. 
  
                                                
 
1/ Kategorije vozil, kot so določene v Prilogi 7 h Konsolidirani resoluciji o proizvodnji vozil (R.E.3) 
(dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2). L 375/228 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 3 
 
1.2 Ta pravilnik se ne uporablja za vozila z motorjem na prisilni vžig, ki za gorivo 
uporabljajo NG ali LPG, ki se uporablja za vožnjo motornih vozil kategorije M
1 z 
največjo maso, ki presega 3 500 kg, M 2, M 3, N 2, N 3, za katera se uporablja Pravilnik 
št. 49. 
 
2.  OPREDELITVE POJMOV  
V tem pravilniku: 
 2.1 „tip vozila
“ pomeni kategorijo vozil na motorni pogon, ki se ne razlikujejo v 
naslednjih bistvenih lastnostih: 
 2.1.1 enakovredni vztrajnosti, določeni glede na referenčno maso, kot je določeno v 
odstavku 5.1 Priloge 4, in 
 2.1.2 značilnostih motorja in vozila, kot so določene v Prilogi 1;  2.2 „referenčna masa
“ pomeni „maso neobremenjenega vozila“, ki ji je za preskuse v 
skladu s prilogama 4 in 8 prišteta enotna vrednost 100 kg; 
 2.2.1 „masa neobremenjenega vozila“ pomeni maso vozila, pripravljenega za vožnjo, brez 
voznika, potnikov ali tovora, vendar z 90-odstotno napolnjeno posodo za gorivo in običajnim kompletom orodij in nadomestnim kolesom v vozilu, kadar je primerno; 
 2.3 „največja masa
“ pomeni največjo tehnično dovoljeno maso, ki jo navaja proizvajalec 
vozila (ta masa je lahko večja od največje mase, ki jo odobrijo državni organi); 
 2.4 „plinasta onesnaževala
“ pomeni emisije izpušnih plinov ogljikovega monoksida, 
dušikovih oksidov, izraženih z ekvivalentom dušikovega dioksida (NO 2), in 
ogljikovodikov v naslednjih razmerjih: 
 
– C 1H 1, 85 pri bencinu, 
– C 1H 1, 86 pri dizelskem gorivu, 
– C 1H 2, 525 pri LPG, 
– C 1H 4 pri NG; 
 2.5 „delci, ki onesnažujejo
“ pomeni sestavine izpušnih plinov, ki se s filtri, opisanimi v 
Prilogi 4, odstranijo iz razredčenih izpušnih plinov pri temperaturi največ 325 K (52 ºC); 
 2.6 „emisije izpušnih plinov
“ pomeni: 
 
–  pri motorjih na prisilni vžig emisije plinastih onesnaževal; –  pri motorjih na kompresijski vžig emisije plinastih onesnaževal in delcev, ki 
onesnažujejo; 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/229
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 4  2.7 „emisije izhlapevanja
“ pomeni hlape ogljikovodikov, ki izhajajo iz sistema za 
dovajanje goriva motornega vozila, razen tistih iz emisij izpušnih plinov; 
 2.7.1 „izgube zaradi dihanja posode za gorivo
“ pomeni emisije ogljikovodikov, ki jih 
povzročajo spremembe temperature v posodi za gorivo (izraženo v razmerju C 1H 2, 33); 
 2.7.2 „izgube segretega vozila
“ pomeni emisije ogljikovodikov iz sistema za dovajanje 
goriva pri mirujočem vozilu po opravljeni vožnji (izraženo v razmerju C 1 H 2, 20); 
 2.8 „blok motorja
“ pomeni prostore v motorju ali zunaj njega, ki so povezani s posodo za 
olje z notranjimi ali zunanjimi kanali, skozi katere lahko uhajajo plini in hlapi; 
 2.9 „naprava za hladni zagon
“ pomeni napravo, ki začasno obogati zmes zraka in goriva 
v motorju ter s tem pripomore k zagonu motorja; 
 2.10 „pripomoček za zagon
“ pomeni napravo, ki pomaga zagnati motor brez obogatitve 
zmesi zraka in goriva v motorju, npr. z žarilno svečko, spremembo krmiljenja vbrizgavanja itd.; 
 2.11 „delovna prostornina motorja
“ pomeni: 
 2.11.1 pri motorjih s premočrtnim gibanjem batov nazivno gibno prostornino motorja;  2.11.2 pri motorjih z vrtljivimi bati (Wanklovi motorji) dvakratno nazivno prostornino 
zgorevalne komore na bat; 
 2.12 „naprave za uravnavanje onesnaževanja
“ pomeni tiste sestavne dele vozila, ki 
nadzirajo in/ali omejujejo emisije izpušnih plinov in izhlapevanja; 
 2.13 „OBD
“ pomeni vgrajeni sistem za diagnostiko na vozilu, namenjen uravnavanju 
emisij, ki omogoča prepoznavanje morebitne napake v delovanju z uporabo kod okvar, shranjenih v računalniškem spominu; 
 2.14 „preskus v prometu
“ pomeni preskus in oceno skladnosti, opravljeno v skladu z 
odstavkom 8.2.1 tega pravilnika; 
 2.15 „pravilno vzdrževano in uporabljano
“ za preskusno vozilo pomeni, da tako vozilo 
izpolnjuje merila za izbrano vozilo iz odstavka 2. Dodatka 3 k temu pravilniku; 
 2.16 „odklopna naprava
“ pomeni vsak del, ki zaznava temperaturo, hitrost vozila, vrtilno 
hitrost motorja, prestavo v menjalniku, podtlak v sesalni cevi ali kateri koli drug parameter zaradi sproženja, spreminjanja, odložitve ali prekinitve delovanja katerega koli dela sistema za uravnavanje emisij, ki zmanjšuje učinkovitost sistema za uravnavanje emisij pod pogoji, pričakovanimi pri običajnem delovanju vozila in njegovi običajni uporabi. Takšen del ne šteje za odklopno napravo, če: 
 L 375/230 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 5 
 
2.16.1 je potreba po napravi upravičena zaradi zaščite motorja pred okvarami ali 
poškodbami in varnega delovanja vozila ali 
 
2.16.2 naprava ne deluje po zagonu motorja ali  2.16.3 so pogoji pretežno vključeni v preskusne postopke tipa I ali VI;  2.17 „družina vozil
“ pomeni skupino tipov vozil, ki jih za namen Priloge 12 opredeljuje 
matično vozilo; 
 2.18 „gorivo za pogon motorja
“ pomeni vrsto goriva, ki se za motor običajno uporablja: 
 
– bencin, 
– LPG (utekočinjeni naftni plin), 
– NG (zemeljski plin), – bencin ali LPG, – bencin ali NG, – dizelsko gorivo; 
 2.19 „homologacija vozila
“ pomeni homologacijo tipa vozila glede na naslednje pogoje: 2/ 
 2.19.1 omejevanje emisij izpušnih plinov vozila, emisij izhlapevanja, emisij plinov iz bloka 
motorja, trajnosti naprav za uravnavanje onesnaževanja, emisij snovi, ki onesnažujejo po zagonu hladnega motorja, in vgrajenega sistema za diagnostiko vozil, ki za gorivo uporabljajo neosvinčeni bencin ali lahko uporabljajo neosvinčeni bencin in LPG ali NG (homologacija B);  
 2.19.2 omejevanje emisij plinastih onesnaževal in delcev, ki onesnažujejo, trajnosti naprav 
za uravnavanje onesnaževanja in vgrajenega sistema za diagnostiko vozil, ki za gorivo uporabljajo dizelsko gorivo (homologacija C); 
 2.19.3 omejevanje emisij plinastih onesnaževal iz motorja, emisij plinov iz bloka motorja, 
trajnosti naprav za uravnavanje onesnaževanja, emisij po hladnem zagonu in vgrajenega sistema za diagnostiko vozil, ki za gorivo uporabljajo LPG ali NG (homologacija D); 
 
                                                
 
2/   Homologacija A preklicana. Spremembe 05 tega pravilnika prepovedujejo uporabo osvinčenega 
bencina. 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/231
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 6  2.20 „sistem z redno regeneracijo
“ pomeni napravo za preprečevanje onesnaževanja (npr. 
katalizator, lovilnik delcev), pri kateri je po manj kot 4 000 km običajnega delovanja vozila potreben postopek redne regeneracije. Med cikli, v katerih se izvede regeneracija, se emisijski standardi lahko presežejo. Če regeneracija naprave za preprečevanje onesnaževanja nastopi vsaj enkrat med preskusom tipa I, potem ko je bila izvedena vsaj enkrat med ciklom priprave vozila, velja za sistem s stalno regeneracijo, za katerega ni potreben posebni preskusni postopek. Priloga 13 se ne uporablja za sisteme s stalno regeneracijo. 
  Na zahtevo proizvajalca se preskusni postopek, določen za sisteme z redno 
regeneracijo, ne uporablja za regeneracijsko napravo, če proizvajalec homologacijskemu organu predloži podatke, da emisije med obdobji regeneracije ostanejo pod standardi iz odstavka 5.3.1.4, ki se uporablja za zadevno kategorijo vozil po dogovoru s tehnično službo. 
 2.21 Hibridna vozila
 
 2.21.1 Splošna opredelitev hibridnih vozil
: 
 „hibridno vozilo
“ pomeni vozilo, ki za pogon uporablja vsaj dva različna pretvornika 
energije in je opremljeno z dvema različnima sistemoma za shranjevanje energije (v vozilu). 
 2.21.2 Opredelitev električnih hibridnih vozil
: 
 „električno hibridno vozilo
“ pomeni vozilo, ki za mehanski pogon uporablja energijo 
iz obeh naslednjih virov shranjene energije/moči v vozilu:  – običajno gorivo,  – naprava za shranjevanje električne energije/moči (npr.: akumulator, kondenzator, 
vztrajnik/dinamo itd.). 
 
2.22 „monovalentno vozilo
“ pomeni vozilo, načrtovano za stalni pogon z LPG ali NG, ki 
lahko vsebuje tudi zasilni bencinski sistem, namenjen zagonu motorja, če posoda za bencin vsebuje največ 15 litrov bencina; 
 
2.23 „bivalentno vozilo “ pomeni vozilo, ki ga lahko izmenoma poganja bencin in 
izmenoma LPG ali NG. 
 L 375/232 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 7 
 
3. VLOGA ZA PODELITEV HOMOLOGACIJE 
 3.1 Vlogo za podelitev homologacije tipa vozila glede na emisije izpušnih plinov, 
emisije plinov iz bloka motorja, emisije izhlapevanja in trajnosti naprav za uravnavanje onesnaževanja ter vgrajenega sistema za diagnostiko na vozilu (OBD) predloži proizvajalec vozila ali njegov pooblaščeni zastopnik. 
 3.1.1 Če vloga zadeva vgrajeni sistem za diagnostiko na vozilu (OBD), se ji priložijo 
dodatne informacije, zahtevane v odstavku 4.2.11.2.7 Priloge 1, in: 
 3.1.1.1 izjava proizvajalca:  3.1.1.1.1 za vozila z motorjem na prisilni vžig o odstotku neuspelih vžigov glede na skupno 
število vžigov, zaradi katerega emisije presežejo omejitve iz odstavka 3.3.2 Priloge 11, če je ta odstotek neuspelih vžigov prisoten od začetka preskusa tipa I, kot je opisan v odstavku 5.3.1 Priloge 4; 
 3.1.1.1.2 za vozila z motorjem na prisilni vžig o odstotku neuspelih vžigov glede na skupno 
število vžigov, ki lahko povzroči pregretje katalizatorja ali katalitorjev izpušnih plinov, pred nastankom trajne okvare; 
 3.1.1.2 natančni pisni podatki o značilnostih delovanja sistema OBD, vključno s seznamom 
vseh ustreznih delov sistemov za uravnavanje emisij, tj. senzorjev, sprožilnih mehanizmov in sestavnih delov, ki jih nadzoruje sistem OBD; 
 3.1.1.3 opis indikatorja za jav ljanje napak ( MI) v sistemu OBD, ki voznika opozarja na 
napake pri delovanju; 
izvodi drugih homologacij z ustreznimi podatki za razširitev homologacij;  
 3.1.1.4 po potrebi ostali podrobni podatki o družini vozil iz Dodatka 2 Priloge 11.  3.1.2 Za preskuse iz odstavka 3. Priloge 11 se vzorec tipa vozila ali družine vozil, 
opremljenih s sistemom OBD, ki ga je treba homologirati, predloži tehnični službi, ki izvaja homologacijske preskuse. Če tehnična služba ugotovi, da predloženo vozilo ne ustreza povsem tipu ali družini vozil, opisanih v Dodatku 2 Priloge 11, se predloži drugo in po potrebi dodatno vozilo za preskus v skladu z odstavkom 3. Priloge 11. 
 3.2 Vzorec opisnega lista o emisijah izpušnih plinov, emisijah izhlapevanja, trajnosti in 
vgrajenem sistemu za diagnostiko na vozilu (OBD) je v Prilogi 1. Informacije iz odstavka 4.2.11.2.7.6 Priloge 1 je treba vključiti v Dodatek 1 „INFORMACIJE V ZVEZI Z OBD“ sporočila o homologaciji iz Priloge 2. 
 3.2.1 Po potrebi se predložijo izvodi drugih homologacij z ustreznimi podatki, ki 
omogočajo razširitve homologacij in določanje faktorjev poslabšanja. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/233
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 8  3.3 Za preskuse, opisane v odstavku 5. tega pravilnika, se vzorec tipa vozila, ki ga je 
treba homologirati, predloži tehnični službi, ki izvaja homologacijske preskuse.  
 4.  HOMOLOGACIJA  4.1 Če tip vozila, predložen v homologacijo po tej spremembi, izpolnjuje zahteve iz 
odstavka 5. spodaj, se homologacija tega tipa vozila podeli. 
 4.2 Številka homologacije se določi za vsak homologiran tip.   
Prvi dve števki navajata spremembe, v skladu s katerimi je bila homologacija podeljena. Ista pogodbenica ne dodeli iste številke drugemu tipu vozila. 
 4.3 Obvestilo o podelitvi, razširitvi ali zavrnitvi homologacije tipa vozila v skladu s tem 
pravilnikom se predloži pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, v obliki, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 2 k temu pravilniku. 
 4.3.1 V primeru sprememb tega besedila, na primer ob določitvi novih mejnih vrednosti, je 
treba pogodbenice Sporazuma obvestiti, kateri tipi vozila, ki jim je že bila podeljena homologacija, so skladni z novimi določbami. 
 4.4 Na vsakem vozilu, ki je v skladu s tipom vozila, homologiranim po tem pravilniku, je 
na vidnem in zlahka dostopnem mestu, opredeljenem na homologacijskem certifikatu, nameščena mednarodna homologacijska oznaka, sestavljena iz: 
 4.4.1 kroga, ki obkroža črko „E“, sledi ji številčna oznaka države, ki je podelila 
homologacijo; 
3/ 
 
                                                 
31 za Nemčijo, 2 za Francijo, 3 za Italijo, 4 za Nizozemsko, 5 za Švedsko, 6 za Belgijo, 7 za 
Madžarsko, 8 za Češko, 9 za Španijo, 10 za Srbijo in Črno goro, 11 za Združeno kraljestvo, 12 za 
Avstrijo, 13 za Luksemburg, 14 za Švico, 15 (prosto), 16 za Norveško, 17 za Finsko, 18 za Dansko, 19 za Romunijo, 20 za Poljsko, 21 za Portugalsko, 22 za Rusko federacijo, 23 za Grčijo, 24 za Irsko, 25 za Hrvaško, 26 za Slovenijo, 27 za Slovaško, 28 za Belorusijo, 29 za Estonijo, 30 (prosto), 31 za Bosno in Hercegovino, 32 za Latvijo, 33 (prosto), 34 za Bolgarijo, 35 (prosto), 36 za Litvo, 37 za Turčijo, 38 (prosto), 39 za Azerbajdžan, 40 za Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo, 41 (prosto), 42 za Evropsko skupnost (homologacije dodelijo države članice z uporabo svojih oznak ECE), 43 za Japonsko, 44 (prosto), 45 za Avstralijo, 46 za Ukrajino, 47 za Južno Afriko, 48 za Novo Zelandijo, 49 za Ciper, 50 za Malto in 51 za Republiko Korejo.  Naslednje številčne oznake se dodelijo drugim državam v kronološkem zaporedju, po katerem ratificirajo ali pristopijo k Sporazumu o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za cestna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v cestna vozila in/ali uporabijo na njih, in o pogojih za vzajemno priznanje homologacij, podeljenih na podlagi teh predpisov, in generalni sekretar Združenih narodov tako podeljene številčne oznake sporoči pogodbenicam Sporazuma.  L 375/234 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 9 
 
4.4.2 številke tega pravilnika, ki ji sledi črka „R“, pomišljaja in številke homologacije na 
desni strani kroga iz odstavka 4.4.1. 
 
4.4.3 Homologacijska oznaka za črko „R“ vsebuje dodaten znak, ki označuje mejne 
vrednosti emisij, za katere je bila podeljena homologacija. Pri homologacijah, ki potrjujejo skladnost z mejnimi vrednostmi iz preskusa tipa I, opisanega v vrstici A tabele v odstavku 5.3.1.4.1 tega pravilnika, črki „R“ sledi rimska številka „I“. Pri homologacijah, ki potrjujejo skladnost z mejnimi vrednostmi iz preskusa tipa I, opisanega v vrstici B tabele v odstavku 5.3.1.4.1 tega pravilnika, črki „R“ sledi rimska številka „II“.  
 4.5 Če je vozilo v skladu s homologiranim tipom vozila po enem ali več drugih 
pravilnikih, ki so priloženi Sporazumu, v državi, ki je homologacijo podelila v skladu 
s tem pravilnikom, ni treba ponoviti simbola iz odstavka 4.4.1; v
 tem primeru se v 
stolpce na desni strani simbola iz odstavka 4.4.1 vstavijo številka Pravilnika, številke 
homologacije in dodatni simboli vseh pravilnikov, v skladu s katerimi je bila podeljena homologacija v državi, ki je podelila homologacijo v skladu s tem pravilnikom. 
 4.6 Homologacijska oznaka je jasno čitljiva in neizbrisna.  4.7 Homologacijska oznaka se namesti v bližino napisne ploščice vozila ali nanjo.  4.8 V Prilogi 3 k temu pravilniku so primeri namestitve homologacijske oznake.  5.  SPECIFIKACIJE IN PRESKUSI  
Opomba
: Poleg zahtev tega odstavka lahko proizvajalci vozil, katerih svetovna letna 
proizvodnja je manjša od 10 000 enot, pridobijo homologacijo na podlagi ustreznih tehničnih zahtev, ki so navedene v: California Code of Regulations (Barclay's Publishing), poglavje 13, odstavki 1960.1 (f) (2) ali (g) (1) in (g) (2), 1960.1 (p) za modele vozil od leta 1996, ter 1968.1, 1976 in 1975 za modele lahkih tovornih vozil od leta 1995 . 
 5.1 Splošno
  
 5.1.1 Sestavni deli, ki lahko vplivajo na emisijo onesnaženja, so zasnovani, izdelani in 
sestavljeni tako, da lahko vozilo ob običajni uporabi kljub tresljajem, ki jim je lahko izpostavljeno, izpolnjuje določbe iz tega pravilnika. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/235
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 10  5.1.2 Tehnični ukrepi, ki jih sprejme proizvajalec, zagotavljajo, da so izpušni plini in 
emisije izhlapevanja učinkovito omejeni v skladu z določbami tega pravilnika vso običajno življenjsko dobo vozila in pri običajnih pogojih uporabe. To vključuje varnost tistih cevi ter njihovih spojev in priključkov, uporabljenih v sistemih za uravnavanje emisij, ki morajo biti izdelani tako, da so skladni s prvotnim namenom konstrukcije. Za emisije izpušnih plinov velja, da so te določbe izpolnjene, če so skladni z določbami iz odstavkov 5.3.1.4 in 8.2.3.1. Za emisije izhlapevanja velja, da so ti pogoji izpolnjeni, če so skladni z določbami iz odstavkov 5.3.1.4 in 8.2.3.1. 
 5.1.2.1 Uporaba odklopne naprave je prepovedana.  5.1.3 Odprtine nalivnega grla na posodah za bencin  5.1.3.1 V skladu z odstavkom 5.1.3.2 je odprtina nalivnega grla na posodi za bencin 
zasnovana tako, da preprečuje polnjenje posode s pištolo točilnega avtomata, ki ima zunanji premer 23,6 mm ali več. 
 5.1.3.2 Odstavek 5.1.3.1 se ne uporablja za vozila, za katera sta izpolnjena naslednja pogoja:  5.1.3.2.1 vozilo je zasnovano in izdelano tako, da nobena naprava, ki je namenjena 
uravnavanju emisije plinastih onesnaževal, ni pod škodljivim vplivom osvinčenega bencina, in 
 5.1.3.2.2 vozilo je vidno, čitljivo in neizbrisno označeno s simbolom za neosvinčeni bencin, 
določenem po standardu ISO 2575:1982, na mestu, ki ga oseba, ki polni posodo za bencin, takoj vidi. Dodatne oznake so dovoljene. 
 5.1.4 Zagotovi se preprečevanje prevelikih emisij izhlapevanja in razlitja goriva zaradi 
manjkajočega pokrova na posodi za gorivo. 
 
To se lahko doseže z enim od naslednjih ukrepov: 
 5.1.4.1 s pokrovom posode za gorivo, ki se samodejno odpira in zapira ter ni odstranljiv,  5.1.4.2 s konstrukcijo, ki preprečuje prevelike emisije izhlapevanja v primeru manjkajočega 
pokrova posode za gorivo, 
 5.1.4.3 z drugimi ukrepi, ki imajo enak učinek. Primeri lahko med drugim vključujejo 
privezan pokrov posode za gorivo, priklenjen pokrov ali pokrov, ki se odklepa s ključem za vžig vozila. V tem primeru se ključ lahko odstrani iz pokrova posode le, ko je pokrov zaklenjen. 
 5.1.5 Določbe za varnost elektronskega sistema  5.1.5.1 Vsa vozila z računalniškim uravnavanjem emisij so zaščitena pred spremembami, ki 
jih ni odobril proizvajalec. Proizvajalec odobri spremembe, če so te potrebne zaradi diagnoze, servisiranja, pregleda, dodatnega opremljanja ali popravila vozila. Vse L 375/236 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 11 
 
računalniške kode, ki jih je mogoče ponovno programirati, ali delovni parametri so zaščiteni pred nedovoljenim spreminjanjem in dosegajo vsaj tako raven zaščite, ki ustreza določbam standarda ISO DIS 15031-7 iz oktobra 1998 (SAE J2186 iz oktobra 1996), če zamenjava podatkov o varnosti poteka ob uporabi protokolov in diagnostičnih konektorjev iz odstavka 6.5 Dodatka 1 Priloge II. Vsi odstranljivi kalibracijski spominski čipi so zaliti, zaprti v ohišju ali zaščiteni z elektronskimi algoritmi in jih ni mogoče menjati brez uporabe posebnih orodij in postopkov. 
 5.1.5.2 Delovnih parametrov računalniško kodiranega motorja ni mogoče spreminjati brez 
uporabe posebnih orodij in postopkov (npr. spajkane ali zalite računalniške komponente ali zaprta (ali spajkana) računalniška ohišja). 
 5.1.5.3 Če so na motorje na kompresijski vžig vgrajene mehanske črpalke za vbrizg goriva, 
proizvajalci sprejmejo ustrezne postopke, da nastavitve največje količine dotoka goriva ni mogoče nedovoljeno spreminjati, ko je vozilo v prometu. 
 5.1.5.4 Proizvajalci lahko pri homologacijskem organu zaprosijo za oprostitev ene od teh 
zahtev za tista vozila, ki zaščite verjetno ne potrebujejo. Merila, ki jih homologacijski organ ocenjuje pri odločanju o oprostitvi, med drugim vključujejo zdajšnjo razpoložljivost delovnih čipov, največjo zmogljivost vozila in predvideni prodajni obseg vozila. 
 5.1.5.5 Proizvajalci, ki uporabljajo programljive sisteme računalniških kod (npr. električno 
zbrisljiv in programljiv bralni pomnilnik, EEPROM), preprečijo nedovoljeno ponovno programiranje. Proizvajalci vključijo izboljšane strategije za zaščito pred nedovoljenim spreminjanjem in funkcije za zaščito pred zapisovanjem, ki zahtevajo elektronski dostop do računalnika, ki je na drugem mestu in ga vzdržuje proizvajalec. Organ bo odobril metode, ki zagotavljajo ustrezno stopnjo zaščite pred nedovoljenim spreminjanjem. 
 5.1.6 Vozilo je mogoče tehnično pregledati, da se ugotovi njegovo delovanje glede na 
podatke, zbrane v skladu z odstavkom 5.3.7 tega pravilnika. Če ta pregled zahteva poseben postopek, se ta podrobno opiše v priročniku za vzdrževanje (ali enakovrednem mediju). Ta posebni postopek ne zahteva uporabe posebne opreme, ki se razlikuje od serijske opreme vozila. 
 5.2 Preskusni postopek
 
 
V tabeli 1 so prikazane različne možnosti homologacije vozila. 
 5.2.1 Na vozilih z motorjem na prisilni vžig in električnih hibridnih vozilih z motorjem na 
prisilni vžig se izvedejo naslednji preskusi: 
 
tip I (preverjanje povprečnih emisij izpušnih plinov po hladnem zagonu), 
 
tip II (emisije ogljikovega monoksida v prostem teku), 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/237
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 12   
tip III (emisije plinov iz bloka motorja), 
 
tip IV (emisije izhlapevanja), 
 
tip V (trajnost naprav za preprečevanje onesnaževanja), 
 
tip VI (preverjanje povprečnih emisij ogljikovega monoksida in ogljikovodika iz izpušnih plinov po hladnem zagonu pri nizki temperaturi okolja), 
 
preskus OBD. 
 
5.2.2 Na vozilih z motorjem na prisilni vžig in električnih hibridnih vozilih z motorjem na 
prisilni vžig, ki za gorivo uporabljajo LPG ali NG (monovalentna ali bivalentna vozila), se izvedejo naslednji preskusi (v skladu s tabelo 1): 
  tip I (preverjanje povprečnih emisij izpušnih plinov po hladnem zagonu),   tip II (emisije ogljikovega monoksida v prostem teku),   tip III (emisija plinov iz bloka motorja),   tip IV (emisije izhlapevanja), kjer je primerno,   tip V (trajnost naprav za preprečevanje onesnaževanja),   tip VI (preverjanje povprečnih emisij ogljikovega monoksida in ogljikovodika iz 
izpušnih plinov po hladnem zagonu pri nizki temperaturi okolja), kjer je primerno, 
  preskus OBD, kjer je primerno.  5.2.3 Na vozilih z motorjem na kompresijski vžig in električnih hibridnih vozilih z 
motorjem na kompresijski vžig se izvedejo naslednji preskusi:  
 
tip I (preverjanje povprečnih emisij izpušnih plinov po hladnem zagonu),  tip V (trajnost naprav za uravnavanje onesnaževanja)  in, kjer je primerno, preskus OBD. L 375/238 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 13 
 
 
Tabela 1
 
 
Različni postopki za homologacijo in razširitve 
 
 
Ho mologacijski 
presku s  Vozila z motorjem na prisil ni vžig kate gorij M in N  Vozila z motorje m na 
ko mpresijsk i vži g 
kategorij M 1  in N 1 
 vozilo, ki za gorivo 
uporablja bencin  bivalent no vozilo  mo no valent no vozilo   
Tip I da 
(največja masa  
≤  3,5 t)  da 
(preskus z obe ma vrsta m a 
goriva) 
(največja masa ≤  3,5 t)  da 
(največja masa  
≤  3,5 t)  da 
(največja masa  
 ≤  3,5  t)  
Tip II  da da 
(preskus z obe ma vrsta m a 
goriva)  da – 
Tip III  da da 
(preskus le z benci no m)  da – 
Tip IV  da 
(največja masa  
≤  3,5 t)  da 
(preskus le z benci no m) 
(največja masa ≤  3,5 t)  – – 
Tip V  da 
(največja masa  
≤  3,5 t)  da 
(preskus le z benci no m) 
(največja masa ≤  3,5 t)  da 
(največja masa  
 ≤  3,5  t)  da 
(največja masa  
≤  3,5 t)  
Tip VI  da 
(največja masa  
≤  3,5 t)  da 
(največja masa ≤  3,5 t) 
(preskus le z benci no m)  – – 
Razširite v  odstavek 7.  odstavek 7.  odstavek 7.  odstavek 7.; 
M 2  in N 2  z refere nčno 
ma s o  
≤  2,8 40 kg  
Vgrajen siste m  
za diagnosti ko 
na vozil u  da, v skladu z 
odstavko m  
11.1. 5.1. 1 ali 
11.1. 5.3  da, v skladu z odsta vko m  
11.1. 5.1. 2 ali 11. 1.5. 3  da, v skladu z 
odstavko m  11.1.5. 1.2 
ali 11.1. 5.3  da, v skladu z odsta vko m  
11.1. 5.2. 1, 1 1.1. 5.2. 2, 11.1. 5.2. 3 ali 11. 1.5. 3
 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/239
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 14  5.3 Opis preskusov
 
 5.3.1 Preskus tipa I (simuliranje povprečnih emisij izpušnih plinov po hladnem zagonu).  5.3.1.1 Slika 1 prikazuje postopke za preskus tipa I. Ta preskus se izvede na vseh vozilih iz 
odstavka 1., katerih največja masa ne presega 3,5 tone. 
 5.3.1.2 Vozilo se postavi na dinamometer, opremljen z napravo za simulacijo obremenitve in 
vztrajnosti. 
 5.3.1.2.1 Brez prekinitve se izvede preskus, ki traja 19 minut in 40 sekund ter je sestavljen iz 
dveh delov, dela ena in dela dva. Med koncem dela ena in začetkom dela dva se lahko s soglasjem proizvajalca uvede prekinitev, med katero se ne vzorči in ki traja 20 sekund, da se omogoči prilagoditev preskusne opreme. 
 5.3.1.2.1.1 Pri vozilih, ki za gorivo uporabljajo LPG ali NG, se s preskusom tipa I ugotavljajo 
spremembe v sestavi LPG ali NG iz Priloge 12. Pri vozilih, ki za gorivo uporabljajo bencin ali LPG ali NG, se preskušata obe vrsti goriva, pri čemer se s preskusi na LPG ali NG ugotavljajo spremembe v sestavi LPG ali NG iz Priloge 12. 
 5.3.1.2.1.2 Ne glede na zahtevo iz odstavka 5.3.1.2.1.1 se vozila, ki lahko za gorivo uporabljajo 
bencin ali plinasto gorivo, vendar imajo bencinski sistem vgrajen le za uporabo v sili ali le za zagon motorja in lahko posoda za bencin vsebuje največ 15 litrov bencina, za preskus tipa I štejejo kot vozila, ki jih lahko poganja le plinasto gorivo. 
 5.3.1.2.2 Del ena preskusa sestavljajo štirje osnovni mestni cikli. Vsak osnovni mestni cikel 
vključuje petnajst faz (prosti tek, pospeševanje, enakomerno hitrost, zmanjševanje hitrosti itd.). 
 5.3.1.2.3 Del dva preskusa sestavlja en izvenmestni cikel. Izvenmestni cikel vključuje trinajst 
faz (prosti tek, pospeševanje, enakomerno hitrost, zmanjševanje hitrosti itd.). 
 5.3.1.2.4 Med preskusom se izpušni plini razredčijo in v eni ali več vrečah se zbere sorazmeren 
vzorec. Izpušni plini iz preskušanega vozila se razredčijo, vzorčijo in analizirajo po spodaj opisanem postopku ter izmeri se celotna prostornina razredčenih izpušnih plinov. Zabeležijo se emisije ogljikovega monoksida, ogljikovodikov in dušikovega oksida ter tudi emisije delcev, ki onesnažujejo, iz vozil z motorjem na kompresijski vžig. 
 5.3.1.3 Preskus se izvede s postopkom, opisanim v Prilogi 4. Za zbiranje in analiziranje plinov 
ter za odstranjevanje in tehtanje delcev se uporabijo predpisane metode. 
 5.3.1.4 V skladu z zahtevami iz odstavka 5.3.1.5 se preskus trikrat ponovi. Rezultati se 
pomnožijo z ustreznimi faktorji poslabšanja iz odstavka 5.3.6 in, v primeru sistemov z redno regeneracijo iz odstavka 2.20, jih je treba pomnožiti tudi s faktorji K
i iz 
Priloge 13. Končne mase plinastih emisij in, pri vozilih z motorjem na kompresijski L 375/240 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 15 
 
vžig, mase delcev, dobljene z vsakim preskusom, so manjše od mejnih vrednosti iz tabele spodaj: 
Mejne vrednosti
 
 
 
Masa 
ogljikove ga 
mo noksid a 
(CO)  
Masa ogljikovo dikov 
(HC)  
Masa dušikovih 
oksidov (NO x ) 
 S k u pna  m a sa  
ogljikovo dikov in 
dušikovih oksid ov 
(HC + N O x ) Masa delcev 
(1)  
(PM)  Ref ere nčna masa 
(RW) 
 
(kg) 
L 1 
(g/km) L 2 
(g/km) L 3  
(g/km) L 2  + L 3  
(g/km) L 4  
(g/km) 
Kat eg orija  Razre
d  Be ncin  Dizelsko 
gorivo Be ncin Dizelsk
o g orivoBe ncin Dizelsko 
gorivo Be ncin Dizelsk
o g orivo  Dizelsko 
gorivo 
M(2) – vse 2,3  
0,6 4  
0,2 0  
–  
0,1 5  
0,5 0  
–  
0,5 6  
0,0 5 
I RW #  1 3 05  
2,3  
0,6 4  
0,2 0  
–  
0,1 5  
0,5 0  
–  
0,5 6  
0,0 5 
II 1 3 05 < R W #  1 7 60  
4,1 7  
0,8 0  
0,2 5  
–  
0,1 8  
0,6 5  
–  
0,7 2  
0,0 7 A ( 20 00 )  
N 1(3)  
III  
1 7 60 < R W  
5,2 2  
0,9 5  
0,2 9  
–  
0,2 1  
0,7 8  
–  
0,8 6  
0,1 0 
M(2) –  
 vse  
1,0  
0,5 0  
0,1 0  
–  
0,0 8  
0,2 5  
–  
0,3 0  
0,0 25 
I  
RW # 1 30 5  
1,0  
0,5 0  
0,1 0  
–  
0,0 8  
0,2 5  
–  
0,3 0  
0,0 25 
II  
1 3 05 < R W #  1 7 60  
1,8 1  
0,6 3  
0,1 3  
–  
0,1 0  
0,3 3  
–  
0,3 9  
0,0 4 B ( 20 05 )  
 
N 1(3) 
III  
1 7 60 < R W  
2,2 7  
0,7 4  
0,1 6  
–  
0,1 1  
0,3 9  
–  
0,4 6  
0,0 6 
 
 
      (1) Za motorje na kompresijski vžig.       (2) Razen vozil, katerih največja masa presega 2 500 kg.       (3) In tista vozila kategorije M, ki so določena v opombi (2).  5.3.1.4.1 Ne glede na zahteve iz odstavka 5.3.1.4 lahko za vsako onesnaževalo ali 
kombinacijo onesnaževal ena od treh dobljenih končnih mas preseže predpisano mejo za največ 10 odstotkov, če je povprečna aritmetična sredina treh rezultatov pod predpisano mejo. Če predpisane meje preseže več kot eno onesnaževalo, ni pomembno, ali se to zgodi pri istem preskusu ali pri različnih preskusih. 
 5.3.1.4.2 Če se preskusi izvajajo s plinastim gorivom, je končna masa plinastih emisij manjša 
od mejnih vrednosti za vozila z bencinskim motorjem v tabeli zgoraj. 
 5.3.1.5 Število preskusov iz odstavka 5.3.1.4 se pri spodaj določenih pogojih zmanjša, pri 
čemer je V
1 rezultat prvega preskusa in V 2 rezultat drugega preskusa za vsako 
onesnaževalo ali skupne emisije dveh onesnaževal, za katera veljajo omejitve. 
 5.3.1.5.1 Le en preskus se izvede, če je dobljeni rezultat za vsako onesnaževalo ali skupno 
emisijo dveh onesnaževal, za katera veljajo omejitve, manjši ali enak 0,70 L (npr. 
V
1 # 0,70 L). 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/241
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 16  5.3.1.5.2 Če zahteva iz odstavka 5.3.1.5.1 ni izpolnjena, se izvedeta le dva preskusa, če so za 
vsako onesnaževalo ali skupno emisijo dveh onesnaževal, za katera veljajo omejitve, izpolnjene naslednje zahteve: 
  
V
1 # 0,85 L in V 1 + V 2 # 1,70 L in V 2 # L. 
 5.3.2  Preskus tipa II (preskus emisij ogljikovega monoksida pri prostem teku)  5.3.2.1  Ta preskus se izvede na vseh vozilih z motorjem na prisilni vžig, katerih največja 
masa presega 3,5 tone.  
 5.3.2.1.1 Na vozilih, ki lahko za gorivo uporabljajo bencin ali LPG ali NG, se izvede preskus 
tipa II z obema vrstama goriva. 
 5.3.2.1.2 Ne glede na zahtevo iz odstavka 5.3.2.1.1 se vozila, ki za gorivo lahko uporabljajo 
bencin ali plinasto gorivo, vendar imajo bencinski sistem vgrajen le za uporabo v sili ali le za zagon motorja in lahko posoda za bencin vsebuje največ 15 litrov bencina, za preskus tipa II štejejo kot vozila, ki jih lahko poganja le plinasto gorivo. 
 5.3.2.2 Pri preskusu v skladu s Prilogo 5 vsebnost ogljikovega monoksida glede na 
prostornino izpušnih plinov, ki se sproščajo pri prostem teku motorja, ne presega 3,5 odstotka pri nastavitvi, ki jo je določil proizvajalec, in ne presega 4,5 odstotka v 
razponu prilagoditev, določenih v tej prilogi. 
 
5.3.3 Preskus tipa III (preverjanje emisij plinov iz bloka motorja)  5.3.3.1 Ta preskus se izvede na vseh vozilih iz odstavka 1., razen na tistih z motorjem na 
kompresijski vžig. 
 5.3.3.1.1 Na vozilih, ki lahko za gorivo uporabljajo bencin ali LPG ali NG, se izvede preskus 
tipa III le z bencinom. 
 5.3.3.1.2 Ne glede na zahtevo iz odstavka 5.3.3.1.1 se vozila, ki za gorivo lahko uporabljajo 
bencin ali plinasto gorivo, vendar imajo bencinski sistem vgrajen le za uporabo v sili ali le za zagon motorja in lahko posoda za bencin vsebuje največ 15 litrov bencina, za preskus tipa III štejejo kot vozila, ki jih lahko poganja le plinasto gorivo. L 375/242 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 17 
 
Slika 1
 
 
Diagram poteka preskusa tipa I za homologacijo 
(glej odstavek 5.3.1) 
  
 
 
     
 
                             5.3.3.2 Pri preskušanju v skladu s Prilogo 6 iz prezračevalnega sistema bloka motorja ne 
uhajajo v ozračje nobeni plini iz bloka motorja. 
 
27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/243
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 18  5.3.4 Preskus tipa IV (ugotavljanje emisij izhlapevanja)  5.3.4.1 Ta preskus se izvede na vseh vozilih iz odstavka 1., razen na vozilih z motorjem na 
kompresijski vžig, vozilih, ki za gorivo uporabljajo LPG ali NG, in tistih vozilih, ki imajo največjo maso večjo od 3 500 kg. 
 5.3.4.1.1 Na vozilih, ki lahko za gorivo uporabljajo bencin ali LPG ali NG, je treba izvesti 
preskus tipa IV le z bencinom. 
 5.3.4.2 Pri preskušanju v skladu s Prilogo 7 so emisije izhlapevanja manjše od 2 g/preskus.  5.3.5 Preskus tipa VI (preverjanje povprečnih emisij ogljikovega monoksida in 
ogljikovodika iz izpušnih plinov po hladnem zagonu pri nizki temperaturi okolja). 
 5.3.5.1 Ta preskus se izvede na vseh vozilih M
1 in N 1 razreda I z motorjem na prisilni vžig, 
razen na vozilih za prevoz več kot šest potnikov in vozilih, katerih največja masa presega 2 500 kg. 
 5.3.5.1.1 Vozilo se postavi na dinamometer, opremljen z napravo za simulacijo obremenitve 
in vztrajnosti. 
 5.3.5.1.2 Preskus sestavljajo štirje osnovni cikli mestne vožnje iz dela ena preskusa tipa I. Del 
ena preskusa je opisan v Dodatku 1 Priloge 4 in prikazan s slikami 1/1, 1/2 in 1/3 Dodatka. Preskus pri nizki temperaturi okolja, ki traja 780 sekund, se izvede brez prekinitve in se začne z zagonom motorja. 
 5.3.5.1.3 Preskus pri nizki temperaturi okolja se izvede pri preskusni temperaturi okolja 266 K 
(–7 °C). Pred začetkom preskusa se preskusna vozila kondicionirajo na enoten način, da so rezultati preskusa lahko ponovljivi. Kondicioniranje in drugi preskusni postopki se izvedejo, kot je opisano v Prilogi 8. 
 5.3.5.1.4 Med preskusom se izpušni plini razredčijo in zbere se sorazmeren vzorec. Izpušni 
plini iz preskušanega vozila se razredčijo, vzorčijo in analizirajo po postopku, opisanem v Prilogi 8, in izmeri se celotna prostornina razredčenih izpušnih plinov. V razredčenih izpušnih plinih se analizira ogljikov monoksid in ogljikovodiki. 
 5.3.5.2 V skladu z zahtevami iz odstavkov 5.3.5.2.2 in 5.3.5.3 se preskus izvede trikrat. 
Končna masa emisije ogljikovega monoksida in ogljikovodika je manjša od mejnih vrednosti iz tabele spodaj:  
 
Preskus na 
te mperatura  Ogljikov m ono ksid L1 
(g/k m )  Ogljikovodik i L2 
(g/k m ) 
266 K ( –7 °C) 15 1,8 
 
 L 375/244 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 19 
 
5.3.5.2.1 Ne glede na zahteve iz odstavka 5.3.5.2 lahko za vsako onesnaževalo le eden od treh 
dobljenih rezultatov preseže predpisano mejo za največ 10 odstotkov, če je 
povprečna aritmetična sredina treh rezultatov pod predpisano mejo. Če predpisane meje preseže več kot eno onesnaževalo, ni pomembno, ali se to zgodi pri istem preskusu ali pri različnih preskusih. 
 5.3.5.2.2 Število preskusov iz odstavka 5.3.5.2 se lahko na zahtevo proizvajalca poveča na 10, 
če je povprečna aritmetična sredina prvih treh rezultatov nižja od 110 odstotkov mejne vrednosti. V tem primeru se po preskušanju zahteva le, da je aritmetična sredina vseh 10 rezultatov manjša od mejne vrednosti. 
 5.3.5.3 Število preskusov iz odstavka 5.3.5.2 se lahko zmanjša v skladu z 
odstavkoma 5.3.5.3.1 in 5.3.5.3.2. 
 5.3.5.3.1 Le en preskus se izvede, če je dobljeni rezultat za vsako onesnaževalo iz prvega 
preskusa manjši ali enak 0,70 L. 
 5.3.5.3.2 Če zahteva iz odstavka 5.3.5.3.1 ni izpolnjena, se izvedeta le dva preskusa, če je 
rezultat prvega preskusa za vsako onesnaževalo manjši ali enak 0,85 L in je vsota prvih dveh rezultatov manjša ali enaka 1,70 L ter rezultat drugega preskusa manjši ali enak L. 
 
(V
1 £ 0,85 L in V 1 + V 2 £ 1,70 L in V 2 £ L). 
 5.3.6 Preskus tipa V (trajnost naprav za preprečevanje onesnaževanja)  5.3.6.1 Ta preskus se izvede na vseh vozilih iz odstavka 1., za katera se uporablja preskus iz 
odstavka 5.3.1. Preskus pomeni preskus staranja pri 80 000 kilometrih, prevoženih na preskusni stezi, cesti ali dinamometru v skladu s programom iz Priloge 9. 
 5.3.6.1.1 Na vozilih, ki lahko za gorivo uporabljajo bencin ali LPG ali NG, je treba izvesti 
preskus tipa V le z bencinom. V tem primeru se faktor poslabšanja, odkrit pri neosvinčenem bencinu, uporabi tudi za LPG ali NG. 
 5.3.6.2. Ne glede na zahtevo iz odstavka 5.3.6.1 lahko proizvajalec namesto preskušanja v 
skladu z odstavkom 5.3.6.1 uporabi faktorje poslabšanja iz naslednje tabele. 
 
 
Kate gorija motorja   
Faktorji poslabšanja  
Onesna ž e valo  CO HC NO x HC + NO x(1 )  Delci 
Motor na pr isil ni vži g
  1,2  1,2  1,2  –  – 
Motor na ko mpresijs ki  vži g
  1,1  –  1  1  1,2 
 
  (1)  Za vozila z motorjem na kompresijski vžig  27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/245
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 20  
Na zahtevo proizvajalca lahko tehnična služba izvede preskus tipa I pred končanim preskusom tipa V z uporabo faktorjev poslabšanja iz tabele zgoraj. Po koncu preskusa tipa V lahko tehnična služba spremeni rezultate homologacije, zapisane v Prilogi 2, z zamenjavo faktorjev poslabšanja v tabeli zgoraj s tistimi, izmerjenimi pri preskusu tipa V. 
 5.3.6.3 Faktorji poslabšanja se določijo s postopkom iz odstavka 5.3.6.1 ali z uporabo 
vrednosti iz tabele v odstavku 5.3.6.2. Faktorji se uporabljajo za ugotavljanje skladnosti z zahtevami iz odstavkov 5.3.1.4 in 8.2.3.1. 
 5.3.7 Podatki o emisijah, potrebni za tehnični pregled  5.3.7.1 Ta zahteva velja za vsa vozila z motorjem na prisilni vžig, ki želijo pridobiti 
homologacijo v skladu s to spremembo. 
 5.3.7.2 Pri preskušanju v skladu s Prilogo 5 (preskus tipa II) v običajnem prostem teku:  
(a) se zapisuje vsebnost ogljikovega monoksida glede na prostornino 
sproščenih izpušnih plinov, 
 
(b) se zapisuje število vrtljajev motorja med preskusom, vključno z 
morebitnimi dovoljenimi odstopanji. 
 5.3.7.3 Pri preskušanju pri velikem številu vrtljajev motorja v prostem teku (tj. > 2 000 min.
–
1) 
 
(a) se zapisuje vsebnost ogljikovega monoksida glede na prostornino 
sproščenih izpušnih plinov, 
 
(b)  se zapisuje vrednost lambda (*), 
 
(c)  se zapisuje število vrtljajev motorja med preskusom, vključno z morebitnimi dovoljenimi odstopanji. 
 
(*) Vrednost lambda se izračuna s poenostavljeno Brettschneiderjevo 
enačbo: 
 
 
 L 375/246 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 21 
 
 
 kjer je:    [ ] =  koncentracija v volumenskem odstotku    K1 =  pretvorbeni faktor iz meritve NDIR v meritev FID (ki ga zagotovi 
proizvajalec merilne opreme) 
  H
cv  =   atomsko razmerje med vodikom in ogljikom – pri bencinu 1,73 
  – pri LPG    2,53   – pri NG      4,0 
 
 O cv  =   atomsko razmerje med kisikom in ogljikom – pri bencinu 0,02 
  – pri LPG    0,0 
– pri NG      0,0 
 5.3.7.4 Med preskusom se meri in zapiše temperatura motornega olja.  5.3.7.5 Tabela točke 17 Priloge 2 se dopolni.  5.3.7.6 Proizvajalec potrdi točnost vrednosti lambda, zapisane med homologacijo v 
odstavku 5.3.7.3 kot reprezentativne za tipična serijsko proizvedena vozila v 24 mesecih od datuma podelitve homologacije s strani pristojnega organa. Ocena se pripravi na podlagi pregledov in študij serijsko proizvedenih vozil. 
 
5.3.8  Preskus OBD  
Ta preskus se izvaja na vseh vozilih iz odstavka 1. Upošteva se preskusni postopek, opisan v odstavku 3. Priloge 11. 
 6.  SPREMEMBE TIPA VOZILA   6.1 Vsaka sprememba tipa vozila se sporoči upravnemu organu, ki je tip vozila 
homologiral. Organ lahko potem: 
 6.1.1 meni, da opravljene spremembe verjetno ne bodo imele nobenega znatnega 
škodljivega vpliva in da vozilo v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve; ali 
 6.1.2 od tehnične službe, ki izvaja preskuse, zahteva dodatno poročilo o preskusu.  6.2 Potrditev ali zavrnitev homologacije, ki opredeljuje spremembe, se po postopku iz 
odstavka 4.3 zgoraj sporoči pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik. 
 6.3 Pristojni organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli serijsko številko razširitve in 
o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom v obliki, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 2 k temu pravilniku. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/247
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 22  7.  RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE  
Pri spremembah homologacije v skladu s tem pravilnikom se uporabljajo naslednje posebne določbe, če je primerno. 
 
7.1 Razširitve v zvezi z emisijo izpušnih plinov
 
(preskusi tipa I, tipa II in tipa VI). 
 7.1.1 Tipi vozil z različnimi referenčnimi masami  7.1.1.1 Homologacija, podeljena tipu vozil, se lahko razširi le na tipe vozil, katerih 
referenčna masa zahteva uporabo naslednjih dveh višjih kategorij enakovredne vztrajnosti ali katere koli nižje kategorije enakovredne vztrajnosti. 
 7.1.1.2 Če pri vozilih kategorije N
1 in vozilih kategorije M iz opombe 2 odstavka 5.3.1.4 
referenčna masa tipa vozila, za katerega je zaprošena razširitev homologacije, zahteva uporabo nižje enakovredne vztrajnosti, kot je bila uporabljena pri že homologiranem tipu vozila, se razširitev homologacije podeli, če so mase onesnaževal, dobljene pri že homologiranem vozilu, znotraj mejnih vrednosti, predpisanih za vozilo, za katero je zaprošena razširitev homologacije. 
 7.1.2 Tipi vozil z različnimi skupnimi prestavnimi razmerji  
Homologacija, podeljena tipu vozila, se lahko pod naslednjimi pogoji razširi na tipe vozila, ki se razlikujejo od homologiranega tipa le po prenosnih razmerjih: 
 7.1.2.1 Za vsako prenosno razmerje, uporabljeno v preskusu tipa I in tipa VI, je treba 
določiti delež, 
 
 
 
pri čemer je pri številu vrtljajev motorja 1 000 min.–1 V 1 število vrtljajev 
homologiranega tipa vozila in V 2 število vrtljajev tipa vozila, za katerega se zaproša 
za razširitev homologacije. 
 7.1.2.2  Če je za vsako prestavno razmerje E < 
 8 odstotkov, se razširitev podeli brez 
ponavljanja preskusov tipa I in tipa VI. 
 7.1.2.3 Če je pri najmanj enem prestavnem razmerju E > 8 odstotkov in pri vsakem 
prestavnem razmerju E ±13 odstotkov, se preskus tipa I in tipa VI ponovi, vendar se 
lahko izvede v laboratoriju, ki ga izbere proizvajalec in odobri tehnična služba. Poročilo o preskusih se pošlje tehnični službi, ki izvaja homologacijske preskuse. 
 L 375/248 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 23 
 
7.1.3 Tipi vozil z različnimi referenčnimi masami in različnimi skupnimi prenosnimi 
razmerji 
 
Homologacija, podeljena tipu vozila, se lahko razširi na tipe vozila, ki se razlikujejo 
od homologiranega tipa le po referenčni masi in skupnih prenosnih razmerjih, če so izpolnjeni vsi pogoji iz odstavkov 7.1.1 in 7.1.2. 
 7.1.4 Opomba
: Če je bil tip vozila homologiran v skladu z odstavki 7.1.1 do 7.1.3, se taka 
homologacija ne more razširiti na druge tipe vozila. 
 7.2 Emisije izhlapevanja
 (preskus tipa IV) 
  7.2.1 Homologacija, podeljena tipu vozila, opremljenim s sistemom za uravnavanje emisij 
izhlapevanja, se lahko razširi pod naslednjimi pogoji: 
 7.2.1.1 Osnovno načelo odmerjanja goriva/zraka (npr. enotočkovno vbrizgavanje, uplinjač) 
je enako. 
 7.2.1.2 Oblika posode za gorivo ter material posode za gorivo in cevi za tekoče gorivo sta 
enaka. Najslabša možna družina glede na presek in približno dolžino cevi se preskusi. Tehnična služba, ki izvaja homologacijske preskuse, odloči, ali so neenaki ločevalniki hlapov/tekočine sprejemljivi. Prostornina posode za gorivo je v razponu 
∀ 10 odstotkov. Nastavitev razbremenilnega ventila posode za gorivo je enaka. 
 
7.2.1.3 Način shranjevanja hlapov goriva je enak, tj. oblika in prostornina lovilnika, medij za 
shranjevanje, čistilnik za zrak (če je uporabljen za uravnavanje emisij izhlapevanja) itd. 
 
7.2.1.4 Prostornina goriva v uplinjaču je v razponu ∀ 10 mililitrov. 
 
7.2.1.5 Način čiščenja nakopičenih hlapov je enak (npr. pretok zraka, začetna ali očiščena 
prostornina v voznem ciklu). 
 7.2.1.6 Način zapiranja in zračenja sistema za odmerjanje goriva je enak.  7.2.2 Nadaljnje opombe:  
(i)  različne velikosti motorja so dovoljene; 
 
(ii)  različne moči motorja so dovoljene; 
 
(iii) samodejni in ročni menjalniki, prenos moči na dve kolesi in štiri kolesa so 
dovoljeni; 
 
(iv)  različne oblike karoserije so dovoljene; 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/249
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 24  
(v) različne velikosti koles in pnevmatik so dovoljene; 
 7.3 Trajnost naprav za preprečevanje onesnaževanja
 (preskus tipa V) 
 7.3.1 Homologacija, podeljena tipu vozila, se lahko razširi na različne tipe vozila, če je 
kombinacija sistema za uravnavanje motorja/onesnaževanja enaka tisti pri že homologiranem vozilu. V ta namen se pri tistih tipih vozil, pri katerih so spodaj opisani parametri enaki ali znotraj predpisanih mejnih vrednosti, šteje, da imajo enako kombinacijo sistema za uravnavanje motorja/onesnaževanja. 
 7.3.1.1 Motor:  
število valjev, 
 
delovna prostornina motorja ( ±15 odstotkov), 
 
konfiguracija ohišja motorja, 
 
število ventilov, 
 
sistem za dovajanje goriva, 
 
vrsta hladilnega sistema, 
 
postopek zgorevanja, 
 
razmik sredin valjev. 
 7.3.1.2 Sistem za uravnavanje emisij:  
Katalizator: 
 
število katalizatorjev in elementov, 
 
velikost in oblika katalizatorjev (prostornina monolita +
10 odstotkov), 
 
vrsta katalitičnega procesa (oksidacijski, tristezni ...), 
 
obremenitev plemenitih kovin (enaka ali večja), 
 
razmerje plemenitih kovin ( ±15 odstotkov), 
  
substrat (zgradba in material), 
  
gostota celic, 
  
tip okrova katalizatorja/katalizatorjev, L 375/250 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 25 
 
 
lokacija katalizatorjev (položaj in mere v izpušnem sistemu, ki ne povzroča temperaturne spremembe, večje od 50 K, pri dovodu v katalizator). 
 
Ta temperaturna sprememba se preverja pri stabiliziranih pogojih pri hitrosti 120 km/h in pri nastavitvi obremenitve za preskus tipa I. 
 
Vbrizgavanje zraka: z ali brez 
tip (pulziranje zraka, zračne črpalke ...). 
 
Vračanje izpušnih plinov v valj (EGR): z ali brez. 
 
7.3.1.3 Kategorija vztrajnosti: dve naslednji višji kategoriji vztrajnosti in katera koli nižja 
kategorija vztrajnosti. 
 
7.3.1.4 Preskus trajnosti se lahko izvede pri vozilu, obliki karoserije, menjalniku 
(samodejnemu ali ročnemu) in velikosti koles ali pnevmatik, ki so različne od tistih pri tipu vozila, za katerega se želi pridobiti homologacija. 
 7.4 Vgrajen sistem za diagnostiko na vozilu
 
 7.4.1 Homologacija, podeljena tipu vozila glede na sistem OBD, se lahko razširi na 
različne tipe vozil, ki spadajo v isto družino vozil OBD, kot je opisano v Dodatku 2 Priloge 11. Sistem za uravnavanje emisij iz motorja je enak tistemu pri vozilu, ki je že bil homologiran, in je v skladu z opisom družine motorjev OBD iz Dodatka 2 Priloge 11 ne glede na naslednje značilnosti vozila: 
 
opremo motorja, 
 
pnevmatike, 
 
enakovredno vztrajnost, 
 
hladilni sistem, 
 
celotno prestavno razmerje, 
 
tip prenosa moči, 
 
tip karoserije. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/251
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 26  8. SKLADNOST PROIZVODNJE  8.1 Vsako vozilo, ki ima v skladu s tem pravilnikom nameščeno homologacijsko oznako, 
je glede na sestavne dele, ki vplivajo na emisijo plinastih onesnaževal in delcev, ki onesnažujejo, iz motorja, emisije plinov iz bloka motorja ter emisije izhlapevanja, v skladu s homologiranim tipom vozila. Skladnost proizvodnih postopkov je v skladu s tistimi iz Dodatka 2 Sporazuma iz leta 1958 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) v naslednjih zahtevah: 
 8.2 Na splošno se skladnost proizvodnje glede na omejevanje emisij iz vozila (preskusi 
tipov I, II, III in IV) preverja na podlagi opisa iz sporočila in njegovih prilog. 
 
Skladnost vozil v prometu
 
 
Glede na homologacije, podeljene za emisije, so ti ukrepi primerni tudi za potrjevanje funkcionalnosti naprav za uravnavanje emisij med običajno uporabno življenjsko dobo vozil pri običajnih pogojih uporabe (skladnost primerno vzdrževanih in uporabljanih vozil v prometu). Za namen tega pravilnika se ti ukrepi preverjajo za obdobje do 5 let starosti ali do 80 000 km, kar se zgodi prej, in od 1. januarja 2005 za obdobje do pet let starosti ali 100 000 km, kar se zgodi prej. 
 8.2.1 Upravni organ opravi revizijo skladnosti vozil v prometu na podlagi ustreznih 
podatkov, ki jih ima proizvajalec, po postopkih, podobnim tistim iz Dodatka 2 Sporazuma iz leta 1958 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2). 
  Sliki 4/1 in 4/2 Dodatka 4 prikazujeta postopek za preverjanje skladnosti vozil v 
prometu. 
 8.2.1.1. Parametri, ki opredeljujejo družine vozil v prometu   Družina v prometu se lahko opredeli po osnovnih parametrih konstrukcije, ki morajo 
biti skupni vozilom v družini. Skladno s tem se lahko za tiste tipe vozil, ki imajo skupne, ali v mejah navedenih dovoljenih odstopanj, najmanj spodaj opisane parametre, šteje, da spadajo v isto družino v prometu: 
 
– postopek zgorevanja (2-taktni, 4-taktni, rotacijski), – število valjev, – konfiguracija valjev v bloku (vrstni motor, V-motor, radialni motor, 
motor z nasprotno ležečimi valji, drugo); naklon ali smer valjev ni merilo, 
– način dovoda goriva v motor (tj. posredno ali neposredno vbrizgavanje), – vrsta hladilnega sistema (z zrakom, vodo, oljem), – način dovoda zraka (sesalni motor, tlačno polnjeni motor), – gorivo, za katerega je motor zasnovan (bencin, dizelsko gorivo, NG, LPG 
itd.), bivalentna vozila so lahko razvrščena v skupino vozil z eno vrsto goriva, če je ena vrsta goriva skupna, 
– vrsta katalizatorja (tristezni pretvornik ali drugo), – vrsta lovilnika delcev (z ali brez), L 375/252 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 27 
 
– vračanje izpušnih plinov v valj (z ali brez), – prostornina valja motorja največjega motorja v družini minus 
30 odstotkov. 
 
8.2.1.2 Upravni organ opravi revizijo skladnosti vozil v prometu na podlagi podatkov, ki jih 
predloži proizvajalec. Ti podatki morajo med drugim vključevati: 
 8.2.1.2.1 ime in naslov proizvajalca;  8.2.1.2.2 ime, naslov, telefonsko številko in številko faksa ter elektronski naslov 
pooblaščenega predstavnika za področja, ki jih vključujejo podatki proizvajalca; 
 
8.2.1.2.3 ime/imena modela vozil, ki so vključena v podatke proizvajalca; 
 
8.2.1.2.4 kjer je primerno, seznam tipov vozila, ki jih vključujejo podatki proizvajalca, tj. 
skupina družin v prometu v skladu z odstavkom 8.2.1.1; 
 
8.2.1.2.5 kode identifikacijske številke vozila (VIN), ki se uporabljajo za te tipe vozil znotraj 
družine v prometu (številka VIN); 
 
8.2.1.2.6 številke homologacij, ki se uporabljajo za te tipe vozil znotraj družine v prometu, 
vključno s številkami vseh razširitev ter večjih sprememb/preklicev (predelav), kjer je primerno; 
 
8.2.1.2.7 podrobnosti o razširitvah, večjih spremembah/preklicih homologacij za vozila, ki jih 
vključujejo podatki proizvajalca (če to zahteva upravni organ); 
 
8.2.1.2.8 obdobje, za katero veljajo podatki proizvajalca; 
 
8.2.1.2.9 obdobje proizvodnje vozil, vključeno v podatke proizvajalca (npr. vozila, izdelana v 
koledarskem letu 2001); 
 
8.2.1.2.10 postopek proizvajalca za preverjanje skladnosti v prometu, vključno: 
 
8.2.1.2.10.1 z načinom določanja položaja vozil; 
 
8.2.1.2.10.2 z merili za izbiro in zavrnitev vozil; 
 
8.2.1.2.10.3 s tipi preskusov in preskusnimi postopki, uporabljenimi v programu; 
 
8.2.1.2.10.4 z merili proizvajalca za sprejem/zavrnitev skupine družin v prometu; 
 
8.2.1.2.10.5 z geografskim območjem/geografskimi območji, na katerem/katerih je proizvajalec 
zbral podatke; 
 8.2.1.2.10.6 z velikostjo vzorca in uporabljenim načrtom vzorčenja;  8.2.1.2.11. rezultate postopka proizvajalca za preverjanje skladnosti v prometu, vključno: 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/253
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 28   8.2.1.2.11.1. z identifikacijo vozil, vključenih v program (preskušanih ali ne).  Identifikacija vključuje: ime modela,  
– identifikacijsko številko vozila (VIN), – registrska številka vozila, – datum izdelave, – regija uporabe (če je znana), – nameščene pnevmatike; 
 8.2.1.2.11.2 z razlogom/razlogi za izločitev vozila iz vzorca;  8.2.1.2.11.3 s podatki o vzdrževanju vsakega vozila v vzorcu (vključno s kakršnimi koli 
predelavami); 
 8.2.1.2.11.4 s podatki o popravilih vsakega vozila iz vzorca (če so znani); 
 
8.2.1.2.11.5 s podatki o preskusu, ki vključujejo:  
– datum preskusa, – kraj preskusa, – število prevoženih kilometrov na števcu, – specifikacije preskusnega goriva (npr. preskusno referenčno gorivo ali gorivo 
na trgu), 
– preskusne pogoje (temperaturo, vlažnost, vztrajnostno maso dinamometra), – nastavitve dinamometra (npr. nastavitev moči), – rezultate preskusa (za najmanj tri različna vozila iz vsake družine).  
8.2.1.2.12 zapisi prikazov sistema OBD.  8.2.2 Podatki, ki jih zbere proizvajalec, morajo biti dovolj izčrpni, da je mogoče oceniti 
delovanje vozila v prometu za običajne pogoje uporabe iz odstavka 8.2, in morajo ustrezno prikazati geografsko širjenje proizvajalca. 
  Za namen tega pravilnika proizvajalec ni obvezan opraviti revizije skladnosti vozil v 
prometu za tip vozila, če lahko homologacijskemu organu zadovoljivo dokaže, da je letna prodaja tega tipa vozila po vsem svetu manjša od 10 000 vozil. 
   Za vozila, namenjena prodaji v Evropski uniji, proizvajalec ni obvezan opraviti 
revizije skladnosti vozil v prometu za tip vozila, če lahko homologacijskemu organu zadovoljivo dokaže, da je letna prodaja tega tipa vozila v Evropski uniji manjša od 5 000 vozil. 
  8.2.3 Če je treba izvesti preskus tipa I in ima homologacija vozila eno ali več razširitev, se 
preskusi izvedejo na vozilu, opisanem v prvotni opisni dokumentaciji, ali na vozilu, opisanem v opisni dokumentaciji v zvezi z ustrezno razširitvijo. 
 L 375/254 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 29 
 
8.2.3.1 Preverjanje skladnosti vozila pri preskusu tipa I. 
 
Ko organ izbere vozilo, proizvajalec ne opravi nobenih prilagoditev izbranih vozil. 
  Pri električnih hibridnih vozilih se preskusi izvajajo pod pogoji iz Priloge 14:  
– Pri vozilih z zunanjim napajanjem se merjenja emisij onesnaževal izvajajo na 
vozilih, kondicioniranih v skladu s pogojem B preskusa tipa I za hibridna vozila z zunanjim napajanjem. 
 – Pri vozilih brez zunanjega napajanja se merjenja emisij onesnaževal izvajajo 
pod enakimi pogoji kot pri preskusu tipa I za vozila brez zunanjega napajanja. 
 
8.2.3.1.1 Iz serije se naključno izberejo tri vozila in se preskusijo, kot je opisano v 
odstavku 5.3.1. Faktorji poslabšanja se uporabijo na enak način. Mejne vrednosti so navedene v odstavku 5.3.1.4. 
 8.2.3.1.1.1 V primeru sistemov z redno regeneracijo, opredeljenih v odstavku 2.20, se rezultati 
pomnožijo s faktorji K
i, dobljenimi s postopkom iz Priloge 13 med podelitvijo 
homologacije. 
  Na zahtevo proizvajalca se preskušanje lahko izvaja takoj po koncu regeneracije.  8.2.3.1.2 Če se organ strinja s standardnim odstopanjem proizvodnje, ki ga navede 
proizvajalec v skladu z odstavkom 8.2.1 zgoraj, se preskusi izvajajo v skladu z Dodatkom 1. 
 
Če se organ ne strinja s standardnim odstopanjem proizvodnje, ki ga navede proizvajalec v skladu z odstavkom 8.2.1 zgoraj, se preskusi izvajajo v skladu z Dodatkom 2. 
 8.2.3.1.3 Proizvodnja serije velja za skladno ali neskladno na podlagi preskusa vzorca vozil, 
ko se sprejme odločitev o sprejemu za vsa onesnaževala ali odločitev o zavrnitvi za eno onesnaževalo v skladu s preskusnimi merili iz ustreznega Dodatka. 
 
Če se za eno onesnaževalo sprejme odločitev o sprejemu, se ta odločitev ne spremeni z dodatnimi preskusi, izvedenimi z namenom sprejetja odločitve za druga onesnaževala. 
 
Če se ne sprejme odločitev o sprejemu za vsa onesnaževala in se ne sprejme odločitev o zavrnitvi za eno onesnaževalo, se preskus izvede na drugem vozilu (glej sliko 2 spodaj). 
 8.2.3.2 Ne glede na zahteve iz odstavka 3.1.1 Priloge 4 se preskusi izvajajo na vozilih, ki 
prihajajo neposredno iz proizvodne linije. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/255
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 30  8.2.3.2.1 Vseeno se lahko na zahtevo proizvajalca preskusi izvajajo na vozilih, ki so prevozila:  
– največ 3 000 km pri vozilih z motorjem na prisilni vžig, 
 
– največ 15 000 km pri vozilih z motorjem na kompresijski vžig. 
 
V obeh primerih postopek utekanja opravi proizvajalec, ki se zaveže, da na teh vozilih ne bo izvedel nobenih prilagoditev. 
 L 375/256 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 31 
 
Slika 2
 
 
 
 
 
8.2.3.2.2 Če proizvajalec zahteva preskušanje utečenih vozil („x“ km, kjer je x # 3 000 km za 
vozila z motorjem na prisilni vžig in x # 15 000 km za vozila z motorjem na 
kompresijski vžig), je postopek naslednji: 
 
(a) emisije onesnaževal (tip I) se merijo na prvem preskušanem vozilu pri 
0 km in pri „x“ km; 
 
(b) koeficient naraščanja emisij med 0 km in „x“ km se za vsako 
onesnaževalo izračuna: 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/257
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 32   
emisije „x“ km/emisije 0 km 
 
ta koeficient je lahko manj kot 1; 
 
(c) druga vozila se ne utekajo, ampak se njihove emisije pri 0 km pomnožijo 
s koeficientom naraščanja emisij. 
 
V tem primeru se uporabijo naslednje vrednosti: 
 
(i) vrednosti pri „x“ km za prvo vozilo, 
 
(ii) vrednosti pri 0 km, pomnožene s koeficientom naraščanja emisij, za 
druga vozila. 
 8.2.3.2.3 Vsi ti preskusi se lahko izvedejo s komercialnim gorivom. Na zahtevo proizvajalca 
se vseeno lahko uporabijo referenčna goriva iz Priloge 10. 
 
(i) Če je treba izvesti preskus tipa III, se izvede na vseh vozilih, izbranih za 
preskus skladnosti proizvodnje tipa I. Ravnati je treba v skladu s pogoji iz odstavka 5.3.3.2. Pri električnih hibridnih vozilih se preskusi izvajajo pod pogoji iz odstavka 5. Priloge 14. 
 
(ii) Če je treba izvesti preskus tipa IV, se ta izvede v skladu z odstavkom 7. 
Priloge 7. 
 8.2.4 Pri preskušanju v skladu s Prilogo 7 so povprečne emisije izhlapevanja za vsa 
serijsko proizvedena vozila homologiranega tipa manjše od mejne vrednosti iz odstavka 5.3.4.2. 
 8.2.5 Pri rednem končnem preskušanju proizvodnje lahko imetnik homologacije skladnost 
dokaže z vzorčenjem vozil, ki izpolnjujejo zahteve iz odstavka 7. Priloge 7. 
 8.2.6 Vgrajen sistem za diagnostiko na vozilu (OBD)  
Če je treba preveriti delovanje sistema OBD, se to naredi v skladu z naslednjim: 
 8.2.6.1 Če homologacijski organ ugotovi, da je kakovost proizvodnje nezadovoljiva, se iz 
serije naključno izbere vozilo in se na njem izvede preskuse, opisane v Dodatku 1 Priloge 11. 
  Pri električnih hibridnih vozilih se preskusi izvajajo pod pogoji iz odstavka 9. 
Priloge 14. 
 L 375/258 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 33 
 
8.2.6.2 Proizvodnja se šteje za skladno, če to vozilo izpolnjuje zahteve preskusov, opisanih v 
Dodatku 1 Priloge 11. 
 
8.2.6.3 Če iz serije vzeto vozilo ne izpolnjuje zahtev iz odstavka 8.2.6.1, se iz serije 
naključno vzame dodaten vzorec štirih vozil in se preskusijo v skladu z Dodatkom 1 Priloge 11. Preskusi se lahko izvajajo na vozilih, ki so bili utečeni največ 15 000 km. 
 8.2.6.4 Proizvodnja se šteje za skladno, če najmanj 3 vozila izpolnjujejo zahteve preskusov, 
opisanih v Dodatku 1 Priloge 11. 
 8.2.7 Na podlagi revizije iz odstavka 8.2.1 mora upravni organ:  
– odločiti, da je skladnost tipa vozila v prometu ali vozila družine v prometu 
zadovoljiva, in ne nadalje ukrepati, 
 – odločiti, da so podatki, ki jih zagotovi proizvajalec, nezadostni za odločitev, in 
od proizvajalca zahtevati dodatne podatke ali podatke o preskusu ali 
 –  odločiti, da je skladnost tipa vozila v prometu ali tipa/tipov vozila, ki je/so del 
družine v prometu, nezadovoljiva, in nadalje preskušati takšen tip/takšne tipe vozila v skladu z Dodatkom 3. 
 
Če je bilo proizvajalcu dovoljeno, da ne izvaja revizije za določen tip vozila v skladu z odstavkom 8.2.2, lahko upravni organ nadalje preskuša takšne tipe vozil v skladu z Dodatkom 3. 
 8.2.7.1 Če so preskusi tipa I potrebni za preverjanje skladnosti naprav za uravnavanje emisij 
z zahtevami o njihovem delovanju v prometu, se takšni preskusi izvajajo s preskusnim postopkom, ki izpolnjuje statistična merila iz Dodatka 4. 
 8.2.7.2 Homologacijski organ v sodelovanju s proizvajalcem izbere vzorec vozil z 
zadostnim številom prevoženih kilometrov, za katera je ustrezno zagotovljeno, da so bila uporabljena pri običajnih pogojih. Pri izbiri vozil v vzorcu se posvetuje s proizvajalcem in se mu omogoči prisotnost pri potrditvenih pregledih vozil. 
 8.2.7.3 Proizvajalec je pooblaščen, da pod nadzorom homologacijskega organa opravi 
preglede, tudi porušitvene narave, na vozilih, katerih ravni emisij presegajo mejne vrednosti, da se ugotovijo morebitni vzroki za poslabšanje, ki ga ni mogoče pripisati proizvajalcu samemu (npr. uporaba osvinčenega bencina pred datumom preskusa). Če rezultati pregledov potrdijo takšne vzroke, se takšni rezultati preskusov izključijo iz preverjanja skladnosti. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/259
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 34  8.2.7.3.1 Rezultati preskusov se izključijo tudi iz preverjanja skladnosti vozil v vzorcu:   
(i)  za katera je bil izdan certifikat o homologaciji, ki prikazuje skladnost z 
mejnimi vrednostmi emisij kategorije A iz odstavka 5.3.1.4 sprememb 05 Pravilnika, če je bilo pri teh vozilih redno uporabljeno gorivo, pri katerem raven žvepla presega 150 mg/kg (bencin) ali 350 mg/kg (dizelsko gorivo), ali 
 
(ii)  za katera je bil izdan certifikat o homologaciji, ki prikazuje skladnost z 
mejnimi vrednostmi emisij kategorije B iz odstavka 5.3.1.4 sprememb 05 Pravilnika, če je bilo pri teh vozilih redno uporabljen bencin ali dizelsko gorivo, pri katerem raven žvepla presega 50 mg/kg. 
 8.2.7.4 Če homologacijski organ ni zadovoljen z rezultati preskusov v skladu z merili iz 
Dodatka 4, se popravni ukrepi iz Dodatka 2 Sporazuma iz leta 1958 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) razširijo na vozila v prometu, ki pripadajo istemu tipu vozil in bodo verjetno imela enake pomanjkljivosti v skladu z odstavkom 6. Dodatka 3. 
 
Homologacijski organ potrdi načrt popravnih ukrepov, ki ga prikaže proizvajalec. Proizvajalec je odgovoren za izvajanje potrjenega načrta popravnih ukrepov. 
 
Homologacijski organ v 30 dneh o svoji odločitvi obvesti vse pogodbenice Sporazuma. Pogodbenice Sporazuma lahko zahtevajo, da se isti načrt popravnih ukrepov uporabi za vsa vozila istega tipa, registrirana na njihovem ozemlju. 
 8.2.7.5 Če pogodbenica Sporazuma ugotovi, da tip vozila ni skladen z veljavnimi zahtevami 
iz Dodatka 3, o tem takoj obvesti pogodbenico Sporazuma, ki je podelila prvotno homologacijo v skladu z zahtevami Sporazuma. 
 
Pristojni organ pogodbenice Sporazuma, ki je podelila prvotno homologacijo, nato ob upoštevanju določb Sporazuma obvesti proizvajalca, da tip vozila ne izpolnjuje zahtev iz teh določb in da se od proizvajalca pričakujejo nekateri ukrepi. Proizvajalec v dveh mesecih po tem obvestilu predloži organu načrt ukrepov za odpravo pomanjkljivosti, katerih bistvo mora biti skladno z zahtevami odstavkov 6.1 do 6.8 Dodatka 3. Pristojni organ, ki je podelil prvotno homologacijo, se v dveh mesecih posvetuje s proizvajalcem, da zagotovi dogovor o načrtu ukrepov in njegovem izvajanju. Če pristojni organ, ki je podelil prvotno homologacijo, ugotovi, da dogovora ni mogoče doseči, se začnejo ustrezni postopki v skladu s Sporazumom. 
 9. KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE   9.1 Homologacija, podeljena v zvezi s tipom vozila v skladu s to spremembo, se lahko 
prekliče, če niso izpolnjene zahteve iz odstavka 8.1 zgoraj ali če vozilo ali vozila ne opravi/opravijo uspešno preskusov iz odstavka 8.2 zgoraj. 
 L 375/260 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 35 
 
9.2 Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je 
prej podelila, o tem takoj obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, s 
sporočilom v obliki, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 2 k temu pravilniku. 
 10. DOKONČNA PREKINITEV PROIZVODNJE   
Če imetnik homologacije dokončno preneha proizvajati tip vozila, za katerega je bila podeljena homologacija v skladu s tem pravilnikom, o tem obvesti organ, ki je podelil homologacijo. Ko ta organ prejme ustrezno sporočilo, o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, z izvodi sporočila v obliki, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 2 k temu pravilniku. 
 11. PREHODNE DOLOČBE 
 
11.1 Splošno
 
 11.1.1 Od uradnega datuma veljavnosti sprememb 05 nobena pogodbenica, ki uporablja ta 
pravilnik, ne zavrne podelitve homologacij v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 05. 
 11.1.2 Homologacije novega tipa
 
 11.1.2.1 V skladu z določbami iz odstavkov 11.1.4, 11.1.5 in 11.1.6 pogodbenice, ki 
uporabljajo ta pravilnik, podelijo homologacije le, če tip vozila, ki je v postopku homologacije, izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 05.  
 
Pri vozilih kategorije M ali vozilih kategorije N
1 te zahteve veljajo od datuma 
veljavnosti sprememb 05  
 
Vozila so v skladu z omejitvami za preskus tipa I, ki so podrobno opisane v vrstici A ali vrstici B tabele iz odstavka 5.3.1.4 tega pravilnika. 
 11.1.2.2 V skladu z določbami iz odstavkov 11.1.4, 11.1.5, 11.1.6 in 11.1.7 pogodbenice, ki 
uporabljajo ta pravilnik, podelijo homologacije le, če tip vozila, ki je v postopku homologacije, izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 05.  
 
Pri vozilih kategorije M, ki imajo največjo maso manjšo ali enako 2 500 kg, ali vozilih kategorije N
1 (razred I) te zahteve veljajo od 1. januarja 2005.  
 
Pri vozilih kategorije M, ki imajo največjo maso večjo od 2 500 kg, ali vozilih kategorije N
1 (razred II ali III) te zahteve veljajo od 1. januarja 2006.  
 
Vozila so v skladu z omejitvami za preskus tipa I, ki so podrobno opisane v vrstici B tabele iz odstavka 5.3.1.4 tega pravilnika. 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/261
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 36   11.1.3 Omejitev veljavnosti obstoječih homologacij
 
 11.1.3.1 V skladu z določbami iz odstavkov 11.1.4, 11.1.5 in 11.1.6 homologacije, podeljene 
v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 04, nehajo veljati od datuma veljavnosti sprememb 05 za vozila kategorije M, ki imajo največjo maso manjšo ali enako 2 500 kg, ali vozila kategorije N
1 (razred I) in 1. januarja 2002 za 
vozila kategorije M, ki imajo največjo maso večjo od 2 500 kg, ali vozila kategorije N
1 (razred II ali III), razen če pogodbenica, ki je podelila homologacijo, obvesti 
druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, da homologirani tip vozila izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika v skladu z odstavkom 11.1.2.1 zgoraj. 
 11.1.3.2 V skladu z določbami iz odstavkov 11.1.4, 11.1.5, 11.1.6 in 11.1.7 homologacije, 
podeljene v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 05, in mejnimi vrednostmi iz vrstice A tabele iz odstavka 5.3.1.4 tega pravilnika nehajo veljati 1. januarja 2006 za vozila kategorije M, ki imajo največjo maso manjšo ali enako 2 500 kg, ali vozila kategorije N
1 (razred I) in 1. januarja 2007 za vozila 
kategorije M, ki imajo največjo maso večjo od 2 500 kg, ali vozila kategorije N 1 
(razred II ali III), razen če pogodbenica, ki je podelila homologacijo, obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, da homologirani tip vozila izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika v skladu z odstavkom 11.1.2.2 zgoraj. 
 11.1.4 Posebne določbe
 
 11.1.4.1 Do 1. januarja 2003 se vozila kategorije M
1 z motorjem na kompresijski vžig in z 
največjo maso nad 2 000 kg, ki so: 
  
(i) namenjena prevozu več kot šestih potnikov (vključno z voznikom), ali  (ii) terenska vozila, kot so opredeljena v Prilogi 7 h Konsolidirani resoluciji o 
proizvodnji vozil (R.E.3) 
4/, 
 
za namene odstavkov 11.1.3.1 in 11.1.3.2 štejejo za vozila kategorije N 1. 
 11.1.4.2 Za vozila z motorjem na kompresijski vžig z neposrednim vbrizgavanjem, ki so 
namenjena za prevoz več kot šestih potnikov (vključno z voznikom), so homologacije, podeljene v skladu z določbo iz odstavka 5.3.1.4.1 tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 04, veljavne do 1. januarja 2002. 
 11.1.4.3 Homologacija in določbe za preverjanje skladnosti proizvodnje iz tega pravilnika, 
kot je bil spremenjen s spremembami 04, se uporabljajo do datumov iz odstavkov 11.1.2.1 in 11.1.3.1. 
 
                                                
 
4/ Dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2. L 375/262 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 37 
 
11.1.4.4 Od 1. januarja 2002 se preskus tipa VI iz Priloge 8 uporablja za nove tipe vozil 
kategorije M
1 in kategorije N 1 razreda 1, ki so opremljeni z motorjem na prisilni 
vžig. Ta zahteva ne velja za vozila za prevoz več kot šestih potnikov (vključno z 
voznikom) ali vozila, katerih največja masa presega 2 500 kg. 
 11.1.5 Vgrajen sistem za diagnostiko na vozilu (OBD)
 
 11.1.5.1 Vozila z motorjem na prisilni vžig  11.1.5.1.1 V vozila kategorij M
1 in N 1, ki za gorivo uporabljajo bencin, se vgradijo sistemi za 
diagnostiko na vozilu, kot je določeno v odstavku 3.1 Priloge 11 k temu pravilniku, do datumov iz odstavka 11.1.2. 
 
11.1.5.1.2 Vozila kategorije M
1, razen vozil, katerih največja masa presega 2 500 kg, in 
kategorije N 1 razreda I, ki stalno ali občasno delujejo na LPG ali NG, imajo od 
1. oktobra 2004 vgrajen sistem za diagnostiko na vozilu pri novih tipih in od 
1. julija 2005 pri vseh tipih. 
  Vozila kategorije M
1, katerih največja masa presega 2 500 kg, in kategorije N 1 
razredov II in III, ki stalno ali občasno delujejo na LPG ali NG, imajo od 1. januarja 2006 vgrajen sistem za diagnostiko na vozilu pri novih tipih in od 1. januarja 2007 pri vseh tipih. 
 11.1.5.2 Vozila z motorjem na kompresijski vžig  11.1.5.2.1 Vozila kategorije M
1, razen vozil za prevoz več kot šestih potnikov (vključno z 
voznikom) ali vozil, katerih največja masa presega 2 500 kg, imajo od 1. oktobra 2004 vgrajen sistem za diagnostiko na vozilu pri novih tipih in od 1. julija 2005 pri vseh tipih. 
 11.1.5.2.2 Vozila kategorije M
1, ki niso vključena v odstavek 11.1.5.2.1, razen vozil, katerih 
največja masa presega 2 500 kg, in vozil kategorije N 1 razreda I imajo od 
1. januarja 2005 vgrajen sistem za diagnostiko na vozilu pri novih tipih in od 1. januarja 2006 pri vseh tipih. 
 11.1.5.2.3 Vozila kategorije N
1, razreda II in III, in vozila kategorije M 1, katerih največja masa 
presega 2 500 kg, imajo od 1. januarja 2006 vgrajen sistem za diagnostiko na vozilu pri novih tipih in od 1. januarja 2007 pri vseh vozilih.  
 11.1.5.2.4 Če so v vozila z motorjem na kompresijski vžig, ki so dana v promet pred datumi iz 
odstavkov zgoraj, vgrajeni sistemi za diagnostiko na vozilu, se uporabljajo določbe iz odstavkov 6.5.3 do 6.5.3.6 Dodatka 1 Priloge 11. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/263
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 38  11.1.5.3 Električna hibridna vozila izpolnjujejo naslednje zahteve za vgrajene sisteme za 
diagnostiko na vozilu: 
 11.1.5.3.1  električna hibridna vozila z motorjem na prisilni vžig, električna hibridna vozila 
kategorije M
1 z motorjem na kompresijski vžig in katerih največja masa ne presega 
2 500 kg ter električna hibridna vozila kategorije N 1 (razred I) z motorjem na 
kompresijski vžig od 1. januarja 2005 pri novih tipih in od 1. januarja 2006 pri vseh tipih; 
 11.1.5.3.2 električna hibridna vozila kategorije N
1 (razreda II in III) z motorjem na 
kompresijski vžig in električna hibridna vozila kategorije M 1 z motorjem na 
kompresijski vžig in katerih največja masa presega 2 500 kg od 1. januarja 2006 pri novih tipih in od 1. januarja 2007 pri vseh tipih; 
 11.1.5.4 V vozila drugih kategorij ali v vozila kategorij M
1 in N 1, ki zgoraj niso vključena, se 
lahko vgradi sistem za diagnostiko na vozilu. V tem primeru so skladna z določbami OBD iz odstavkov 6.5.3 do 6.5.3.6 Dodatka 1 Priloge 11. 
 11.1.6 Homologacije v skladu s Pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 04
 
 11.1.6.1 Z izjemo zahtev iz odstavkov 11.1.2 in 11.1.3 Pogodbenice lahko še naprej 
homologirajo vozila in priznavajo veljavnost obstoječih homologacij, ki so skladne z: 
 
(i)  zahtevami iz odstavka 5.3.1.4.1 sprememb 04 tega pravilnika, če so vozila 
namenjena za izvoz v države ali prvo uporabo v državah, kjer uporaba neosvinčenega bencina ni širše omogočena, in 
 (ii)  zahtevami iz odstavka 5.3.1.4.2 sprememb 04 tega pravilnika, če so vozila 
namenjena za izvoz v države ali prvo uporabo v državah, kjer neosvinčeni bencin z največjo ravnjo žvepla 50 mg/kg ali manj ni širše dostopen, in 
 (iii) zahtevami iz odstavka 5.3.1.4.3 sprememb 04 tega pravilnika, če so vozila 
namenjena za izvoz v države ali prvo uporabo v državah, kjer dizelsko gorivo z največjo ravnjo žvepla 350 mg/kg ali manj ni širše dostopno. 
 
11.1.6.2 Z odstopanjem od obveznosti pogodbenic do tega pravilnika homologacije, 
podeljene v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 04, v Evropski skupnosti nehajo veljati od: 
 
(i) 1. januarja 2001 za vozila kategorije M, ki imajo največjo maso manjšo ali 
enako 2 500 kg, ali vozila kategorije N
1 (razred I) in 
  L 375/264 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 39 
 
(ii) 1. januarja 2002 za vozila kategorije M, ki imajo največjo maso večjo od 
2 500 kg, ali vozila kategorije N
1 (razred II ali III), 
 razen če pogodbenica, ki je podelila homologacijo, obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, da homologiran tip vozila izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika v skladu z odstavkom 11.1.2.1 zgoraj. 
 
11.1.7 Homologacije v skladu s Pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 05
 
 11.1.7.1 Z izjemo zahtev iz odstavkov 11.1.2.2 in 11.1.3.2 Pogodbenice lahko še naprej 
homologirajo vozila in priznavajo veljavnost homologacij, podeljenih vozilom v skladu z zahtevami iz odstavka 5.3.1.4 (v zvezi z emisijami kategorije A) sprememb 05 tega pravilnika, če so vozila namenjena za izvoz v države ali prvo uporabo v 
državah, kjer neosvinčeni bencin ali dizelsko gorivo z največjo ravnjo žvepla 
50 mg/kg ali manj ni širše dostopno. 
 11.1.7.2 Z odstopanjem od obveznosti pogodbenic do tega pravilnika homologacije, 
podeljene v skladu z mejnimi vrednostmi emisij kategorije A iz odstavka 5.3.1.4 sprememb 05 tega pravilnika, v Evropski skupnosti nehajo veljati od:  
 
(i)  1. januarja 2006 za vozila kategorije M, ki imajo največjo maso manjšo ali 
enako 2 500 kg, ali vozila kategorije N
1 (razred I) in 
 
(ii)  1. januarja 2007 za vozila kategorije M, ki imajo največjo maso večjo od 
2 500 kg, ali vozila kategorije N 1 (razred II ali III), 
 
razen če pogodbenica, ki je podelila homologacijo, obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, da homologiran tip vozila izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika v skladu z odstavkom 11.1.2.2 zgoraj. 
  12. IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, KI IZVAJAJO HOMOLOGACIJSKE 
PRESKUSE, TER UPRAVNIH ORGANOV 
  
Pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, sekretariatu Združenih narodov sporočijo imena in naslove tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter upravnih organov, ki podelijo homologacijo in ki se jim pošljejo certifikati, izdani v drugih državah, ki potrjujejo podelitev, razširitev ali zavrnitev ali preklic homologacije. 
  27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/265
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 40    
Dodatek 1
 
 
POSTOPEK ZA PREVERJANJE ZAHTEV O SKLADNOSTI PROIZVODNJE, ČE JE 
STANDARDNO ODSTOPANJE PRI PROIZVODNJI, KI GA NAVEDE 
PROIZVAJALEC, ZADOVOLJIVO 
 
1. Ta dodatek opisuje postopek, ki ga je treba uporabiti pri preverjanju skladnosti 
proizvodnje za preskus tipa I, če je proizvajalčevo standardno odstopanje pri proizvodnji zadovoljivo. 
 2. Pri najmanjši velikosti vzorca 3 je postopek vzorčenja določen tako, da je verjetnost, da 
bo serija uspešno opravila preskus pri 40 % pomanjkljive proizvodnje, 0,95 (tveganje proizvajalca = 5 %) in verjetnost, da bo serija sprejeta pri 65 % pomanjkljive proizvodnje, 0,1 (tveganje potrošnika = 10 %). 
 3. Za vsako onesnaževalo iz odstavka 5.3.1.4 tega pravilnika se uporablja naslednji 
postopek (glej sliko 2 tega pravilnika). 
  
Pri tem je: 
 
L = naravni logaritem mejne vrednosti za onesnaževalo,  x
i = naravni logaritem meritve na i-tem vozilu vzorca, 
 s = ocena standardnega odstopanja pri proizvodnji (ko se določi naravni logaritem 
meritev), 
 n = tekoča številka vzorca. 
 4. Za vzorec se izračuna statistična preskusna vrednost, ki izraža vsoto standardnih 
odstopanj od mejne vrednosti in je opredeljena kot: 
) (1
1in
ixLs∑
=− 
5.  Potem: 
 
5.1 če je statistična preskusna vrednost večja od vrednosti za odločitev o sprejemu za 
velikost vzorca iz tabele (1/1 spodaj), se onesnaževalo sprejme, 
 
5.2. če je statistična preskusna vrednost manjša od vrednosti za odločitev o zavrnitvi za 
velikost vzorca iz tabele (1/1 spodaj), se onesnaževalo zavrne; v nasprotnem primeru se 
preskusi dodatno vozilo, izračuni pa se ponovno uporabijo za vzorec, povečan za eno vzorčno enoto. L 375/266 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 41 
 
Tabela 1/1   
Sk upno šte vilo 
presku šani h vozil (zdajšnja velikost 
vzorca)  
 
Prag sprejemljivosti   
Prag zavrnit ve 
 
3  
3,327  
–4,72 4 
 
4  
3,261  
–4,79 
 
5  
3,195  
–4,85 6 
 
6  
3,129  
–4,92 2 
 
7  
3,063  
–4,98 8 
 
8  
2,997  
–5,05 4 
 
9  
2,931  
–5,12 
 
10  
2,865  
–5,18 5 
 
11  
2,799  
–5,25 1 
 
12  
2,733  
–5,31 7 
 
13  
2,667  
–5,38 3 
 
14  
2,601  
–5,44 9 
 
15  
2,535  
–5,51 5 
 
16  
2,469  
–5,58 1 
 
17  
2,403  
–5,64 7 
 
18  
2,337  
–5,71 3 
 
19  
2,271  
–5,77 9 
 
20  
2,205  
–5,84 5 
 
21  
2,139  
–5,91 1 
 
22  
2,073  
–5,97 7 
 
23  
2,007  
–6,04 3 
 
24  
1,941  
–6,10 9 
 
25  
1,875  
–6,17 5 
 
26  
1,809  
–6,24 1 
 
27  
1,743  
–6,30 7 
 
28  
1,677  
–6,37 3 
 
29  
1,611  
–6,43 9 
 
30  
1,545  
–6,50 5 
 
31  
1,479  
–6,57 1 
 
32  
–2,11 2  
–2,11 2 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/267
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 42  
Dodatek 2
 
 
POSTOPEK ZA PREVERJANJE ZAHTEV O SKLADNOSTI PROIZVODNJE, ČE STANDARDNO ODSTOPANJE, KI GA NAVEDE PROIZVAJALEC, NI ZADOVOLJIVO ALI NI NA VOLJO  1. V tem dodatku je opisan postopek za preverjanje zahtev preskusa tipa I glede skladnosti 
proizvodnje, ko dokazila proizvajalca o standardnem odstopanju pri proizvodnji niso zadovoljiva ali niso na voljo. 
 2. Pri najmanjši velikosti vzorca 3 je postopek vzorčenja določen tako, da je verjetnost, da 
bo serija uspešno opravila preskus pri 40 % pomanjkljive proizvodnje, 0,95 (tveganje proizvajalca = 5 %) in verjetnost, da bo serija sprejeta pri 65 % pomanjkljive proizvodnje, 0,1 (tveganje potrošnika = 10 %). 
 3. Meritve onesnaževal iz odstavka 5.3.1.4 tega pravilnika se štejejo za logaritemsko 
normalno porazdeljene in se najprej pretvorijo na podlagi svojih naravnih logaritmov. Oznaki m
0 in m označujeta najmanjšo in največjo velikost vzorca (m 0 = 3, m = 32), n pa 
označuje tekočo številko vzorca. 
 4. Če so naravni logaritmi meritev v serijah x
1,x 2..., x i in če je L naravni logaritem mejne 
vrednosti onesnaževala, potem velja: 
   d
1 = x 1 – L 
 
 ∑
==n
iin dnd
11 
 
in 
 
 ()∑
=− =n
ini n ddnV
1221 
 
5. Tabela 1/2 prikazuje vrednosti za odločitev o sprejemu (A n) in zavrnitvi motorja (B n) 
glede na tekočo številko vzorca. Statistična preskusna vrednost je količnik d n/V n in se 
uporablja pri določanju, ali se serija sprejme ali zavrne: 
  L 375/268 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 43 
 
Za m
o # n # m 
 
(i) serija je sprejeta, če je n
nnAVd≤  
 
 (ii) serija je zavrnjena, če je n
nnBVd≥  
 
 
(iii) opravi se še ena meritev, če je n Vd
n B A
nn<<  
 6. Opombe  
Naslednje rekurzivne enačbe se uporabljajo za izračun zaporednih statističnih preskusnih vrednosti: 
 
 
   27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/269
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 44   
Tabela 1/2
 
 
Najmanjša velikost vzorca = 3 
  
 
Velikost vzorca 
(n)   
Prag sprejemljivosti 
(A
n )   
Prag zavrnit ve 
(B
n ) 
3 –0,80 381 16,64 743  
4  
–0,76 339  
7,686 27  
5  
–0,72 982  
4,671 36  
6  
–0,69 962  
3,255 73  
7  
–0,67 129 , 
2,443 1  
8  
–0,64 406  
1,943 69  
9  
–0,61 750  
1,591 05  
10  
–0,59 135  
1,332 95  
11  
–0,56 542  
1,135 66  
12  
–0,53 960  
0,979 70  
13  
–0,51 379  
0,853 07  
14  
–0,48 791  
0,748 01  
15  
–0,46 191  
0,659 28 
16  
–0,43 573  
0,583 21  
17  
–0,40 933  
0,517 18  
18  
–0,38 266  
0,459 22  
19  
–0,35 570  
0,407 88  
20  
–0,32 840  
0,362 03 
21  
–0,30 072  
0,320 78  
22  
–0,27 263  
0,283 43  
23  
–0,24 410  
0,249 43  
24  
–0,21 509  
0,218 31  
25  
–0,18 557  
0,189 70  
26  
–0,15 550  
0,163 28  
27  
–0,12 483  
0,138 80  
28  
–0,09 354  
0,116 03  
29  
–0,06 159  
0,094 80  
30  
–0,02 892  
0,074 93  
31  
0,004 49  
0,056 29  
32  
0,038 76  
0,038 76 
 
  L 375/270 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 45 
 
Dodatek 3
 
 
PREVERJANJE SKLADNOSTI VOZIL V PROMETU 
 1. UVOD  
Ta dodatek določa merila iz odstavka 8.2.7 tega pravilnika v zvezi z izbiro vozil za preskušanje in postopki za preverjanje skladnosti vozil v prometu. 
 2. MERILA ZA IZBOR  
Merila za sprejem izbranega vozila so določena v odstavkih 2.1 do 2.8 tega dodatka. Podatki se zbirajo s pregledom vozila in pogovorom z lastnikom/voznikom. 
 2.1 Vozilo spada v tip vozila, ki je homologiran po tem pravilniku in ima certifikat o 
skladnosti v skladu s Sporazumom iz leta 1958. Registrira in uporablja se v državah pogodbenicah. 
 2.2 Vozilo je bilo v prometu vsaj 15 000 km ali 6 mesecev, kar se zgodi pozneje, in največ 
80 000 km ali 5 let, kar se zgodi prej. 
 2.3 Na voljo je evidenca o vzdrževanju, ki pokaže, da je bilo vozilo primerno vzdrževano, npr. 
servisirano v skladu s priporočili proizvajalca. 
 2.4 Na vozilu ni nobenih znakov zlorabe (npr. dirkanje, čezmerno natovarjanje, uporaba 
napačnih goriv ali druge zlorabe) ali drugih dejavnikov (npr. prirejanje), ki lahko vplivajo na nastajanje emisij. Pri vozilih, opremljenih s sistemom OBD, se upoštevajo kode okvar in podatki o prevoženih kilometrih, shranjeni v računalniku. Vozilo ni izbrano za preskušanje, če je iz podatkov v računalniku razvidno, da je vozilo delovalo tudi potem, ko je računalnik shranil kodo okvare in popravilo ni bilo izvedeno v sorazmerno kratkem času. 
 2.5 Na vozilu niso bila opravljena večja popravila ali večja nepooblaščena popravila motorja.   2.6 Vsebnost svinca in žvepla v vzorcu goriva iz posode za gorivo vozila ustreza veljavnim 
standardom in na vozilu ni sledov uporabe napačnih goriv. Pregledi se lahko opravijo v izpušni cevi itd. 
 2.7 Na vozilu ni nobenih znakov kakršnih koli težav, ki lahko ogrožajo varnost osebja v 
laboratoriju. 
 2.8 Vsi sestavni deli sistema za preprečevanje onesnaževanja na vozilu so skladni z veljavno 
homologacijo. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/271
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 46  3. UGOTAVLJANJE NAPAK IN VZDRŽEVANJE  
Ugotavljanje napak in potrebno redno vzdrževanje se na vozilih, sprejetih za preskušanje, opravita pred merjenjem emisij izpušnih plinov v skladu s postopkom iz odstavkov 3.1 do 3.7 spodaj. 
 3.1 Opravijo se naslednji pregledi: pregled neoporečnosti zračnega filtra, vseh pogonskih 
jermenov, vseh nivojev tekočin, pokrova hladilnika, vseh vakuumskih cevi in električne napeljave, povezane s sistemom za preprečevanje onesnaževanja; pregled vžiga, odmerjanja goriva in sestavnih delov naprave za preprečevanje onesnaževanja zaradi morebitnih napak v nastavitvah in/ali prirejanja. Vsa odstopanja se zapišejo. 
 3.2 Preveri se pravilno delovanje sistema OBD. Vse prijave napak v spominu OBD se 
zabeležijo in opravijo se potrebna popravila. Če indikator napak OBD ugotovi napako v ciklu predkondicioniranja, se lahko okvara identificira in odpravi. Preskus se lahko ponovi in uporabijo se rezultati popravljenega vozila. 
 3.3 Pregleda se sistem vžiga in pomanjkljivi sestavni deli se zamenjajo, na primer vžigalne 
svečke, kabli itd. 
 3.4 Preveri se kompresija. Če rezultat ni zadovoljiv, se vozilo zavrne.  3.5 Parametri motorja se preverijo po specifikacijah proizvajalca in se po potrebi nastavijo.  3.6 Če vozilu manjka manj kot 800 km do naslednjega rednega servisa, se servis opravi po 
navodilih proizvajalca. Ne glede na zapis prevoženih kilometrov na števcu se lahko na zahtevo proizvajalca zamenjata olje in zračni filter. 
 3.7 Ob sprejemu vozila se gorivo nadomesti s primernim referenčnim gorivom za preskušanje 
emisij, razen če proizvajalec soglaša z uporabo goriva, ki je na trgu. 
 3.8 Če so vozila opremljena s sistemi z redno regeneracijo iz odstavka 2.20, se ugotovi, da se 
vozilo ne približuje obdobju regeneracije. (Proizvajalcu mora biti dana možnost, da to potrdi). 
 3.8.1 Če je tako, je treba vozilo voziti do konca regeneracije. Če se regeneracija začne med 
merjenjem emisij, je treba izvesti dodatni preskus za zagotovitev, da je regeneracija končana. Potem se opravi celovit nov preskus, pri čemer se ne upoštevajo rezultati prvega in drugega preskusa. 
 3.8.2 Kot nadomestno možnost za zahteve iz odstavka 3.8.1, lahko proizvajalec, če se vozilo 
približuje regeneraciji, zahteva, da se uporabi poseben cikel kondicioniranja za zagotovitev te regeneracije (npr. to lahko vključuje visokohitrostno vožnjo, vožnjo pri večji obremenitvi). 
 
Proizvajalec lahko zahteva, da se preskušanje izvede takoj po regeneraciji ali po ciklu kondicioniranja, ki ga določi proizvajalec, in običajnem preskusnem predkondicioniranju. L 375/272 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 47 
 
 
4. PRESKUŠANJE VOZIL V PROMETU  4.1 Če se meni, da je pregled vozil potreben, se preskusi emisij v skladu s Prilogo 4 tega 
pravilnika opravijo na predkondicioniranih vozilih, izbranih v skladu z zahtevami iz odstavkov 2. in 3. tega dodatka. 
 4.2 Na vozilih, opremljenih s sistemom OBD, se lahko preverja pravilno delovanje indikatorja 
napak v prometu itd. glede na ravni emisij (npr. omejitve za prijavo napak iz Priloge 11 tega pravilnika) za homologirane specifikacije. 
 4.3 Sistem OBD se lahko preverja, na primer, če so ravni emisij nad veljavnimi mejnimi 
vrednostmi in ni prijav napak, če se indikator napak sistematično napačno vključuje in so 
ugotovljeni pomanjkljivi ali okvarjeni sestavni deli sistema OBD. 
 
4.4 Če sestavni del ali sistem deluje na način, ki ni zajet v podrobnem opisu v certifikatu o 
homologaciji in/ali v opisni dokumentaciji za te tipe vozila, in to odstopanje ni bilo dovoljeno v skladu s Sporazumom iz leta 1958 ter OBD ne javlja napak, se sestavni del ali sistem ne zamenja pred preskušanjem emisij, razen če je ugotovljeno, da je bil sestavni del ali sistem prirejen ali zlorabljen tako, da OBD napak ne zaznava več. 
 5. VREDNOTENJE REZULTATOV  5.1 Rezultati preskusov se predložijo v postopek vrednotenja v skladu z Dodatkom 4.  5.2 Rezultati preskusov se ne množijo s faktorji poslabšanja.   5.3 V primeru sistemov z redno regeneracijo iz odstavka 2.20 se rezultati pomnožijo s faktorji 
K
i, dobljenimi med podelitvijo homologacije. 
 6. NAČRT POPRAVNIH UKREPOV  6.1 Če se za več kot eno vozilo ugotovi, da njegova emisija izstopa, in   – izpolnjuje pogoje iz odstavka 3.2.3 Dodatka 4 in kadar se upravni organ in proizvajalec 
strinjata, da je emisija čezmerna iz istega vzroka, ali 
  – izpolnjuje pogoje iz odstavka 3.2.4 Dodatka 4, pri čemer je upravni organ ugotovil, da je 
emisija čezmerna iz istega vzroka, mora upravni organ od proizvajalca zahtevati, da predloži načrt popravnih ukrepov za odpravo neskladnosti. 
 6.2 Načrt popravnih ukrepov se vloži pri homologacijskem organu najpozneje v 60 delovnih 
dneh od datuma uradnega obvestila iz odstavka 6.1 zgoraj. Homologacijski organ v 30 delovnih dneh potrdi ali zavrne načrt popravnih ukrepov. Vseeno, če proizvajalec lahko zadovoljivo dokaže pristojnemu homologacijskemu organu, da potrebuje več časa za 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/273
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 48  
preučitev neskladnosti zaradi priprave načrta popravnih ukrepov, se mu podaljšanje odobri. 
 6.3 Popravni ukrepi veljajo za vsa vozila, ki bi lahko imela enake pomanjkljivosti. Oceni se 
potreba po spremembi dokumentov o homologaciji. 
 6.4 Proizvajalec zagotovi izvod vseh sporočil, povezanih z načrtom popravnih ukrepov, in 
vodi evidenco pozivov kupcem k vrnitvi izdelkov s serijsko napako ter homologacijskemu organu dostavlja redna poročila o stanju. 
 6.5 Načrt popravnih ukrepov vključuje zahteve iz odstavkov 6.5.1 do 6.5.11. Proizvajalec 
dodeli enotno identifikacijsko ime ali številko za načrt popravnih ukrepov. 
 6.5.1 Opis vseh tipov vozil, vključenih v načrt popravnih ukrepov.  6.5.2 Opis posebnih modifikacij, prikrojitev, popravil, popravkov, prilagoditev ali drugih 
sprememb, potrebnih za zagotovitev skladnosti vozil, vključno s kratkim povzetkom podatkov in tehničnih študij, ki podpirajo proizvajalčevo odločitev o posebnih ukrepih, potrebnih za odpravo neskladnosti. 
 6.5.3 Opis postopka, po katerem proizvajalec obvešča lastnike vozil.  6.5.4 Opis pravilnega vzdrževanja ali uporabe, če obstaja, ki jo proizvajalec postavlja kot pogoj 
za upravičenost do popravila v skladu z načrtom popravnih ukrepov, ter razlago proizvajalčevih razlogov za postavljanje takih pogojev. Pogojev za vzdrževanje ali uporabo se ne sme postaviti, če ni mogoče dokazati, da so povezani z neskladnostjo in s popravnimi ukrepi. 
 6.5.5 Opis postopka, po katerem se morajo ravnati lastniki vozil, da dosežejo popravek 
neskladnosti. To vključuje datum, po katerem se lahko sprejmejo popravni ukrepi, oceno časa, v katerem lahko delavnica opravi popravila, in informacijo, kje se lahko opravijo. Popravila se opravijo primerno v razumnem času po dostavi vozila. 
 6.5.6 Izvod podatkov, ki so bili poslani lastniku vozila.  6.5.7 Kratek opis sistema, ki ga uporablja proizvajalec za zagotovitev primerne preskrbe s 
sestavnimi deli ali sistemi za izvajanje popravnega ukrepa. Navede se, kdaj bo mogoča primerna oskrba s sestavnimi deli ali sistemi za začetek akcije. 
 6.5.8 Izvod vseh navodil, ki se pošljejo osebam, ki bodo izvajale popravila.  6.5.9 Opis učinka predlaganih popravnih ukrepov na emisije, porabo goriva, obnašanje vozila 
pri vožnji in varnost vsakega tipa vozila, zajetega v načrt popravnih ukrepov, s podatki, tehničnimi študijami itd., ki so podlaga za te ugotovitve. 
 6.5.10 Vse druge informacije, poročila ali podatki, ki jih lahko homologacijski organ upravičeno 
določi kot potrebne za oceno načrta popravnih ukrepov. L 375/274 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 49 
 
 
6.5.11 Če načrt popravnih ukrepov vključuje pozivanje kupcev k vrnitvi izdelkov v popravilo, se 
homologacijskemu organu predloži opis načina, kako se bo evidentiralo popravilo. Če se uporablja nalepka, se predloži vzorec. 
 6.6 Od proizvajalca je mogoče zahtevati, da opravlja razumno načrtovane in potrebne 
preskuse na sestavnih delih in vozilih, za katera je predlagana sprememba, popravilo ali modifikacija, da prikaže učinkovitost spremembe, popravila ali modifikacije. 
 6.7 Proizvajalec mora voditi evidenco o vsakem vozilu, vrnjenem v popravilo in 
popravljenem, ter o delavnici, ki je popravilo opravila. Homologacijski organ ima na zahtevo dostop do evidence v obdobju 5 let od začetka izvajanja načrta popravnih ukrepov. 
 6.8 Popravilo in/ali modifikacija ali dodajanje novega dela opreme se zapiše v potrdilo, ki ga 
predloži proizvajalec lastniku vozila. 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/275
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 50  
Dodatek 4
 
 
STATISTIČNI POSTOPEK ZA PRESKUŠANJE SKLADNOSTI VOZIL V PROMETU 
 1. Ta dodatek opisuje postopek za preverjanje zahtev za skladnost vozil v prometu za 
preskus tipa I. 
 2. Uporabljata se različna postopka:  
(i) Eden zadeva vozila v vzorcu, ki so zaradi okvare, povezane z emisijo, povzročila 
odstopanja v rezultatih (odstavek 3. spodaj). 
 
(ii) Drugi zadeva celoten vzorec (odstavek 4. spodaj). 
 3. POSTOPEK, KADAR SO V VZORCU VOZILA, KATERIH E MISIJE MOČNO 
IZSTOPAJO 1
/ 
 3.1 Z najmanjšim vzorcem treh in največjim vzorcem, kot ga določa postopek iz 
odstavka 4., se vozilo naključno vzame iz vzorca in se izmerijo emisije s predpisi urejenih onesnaževal, da se ugotovi, če njegove emisije izstopajo. 
 3.2 Za vozilo velja, da njegove emisije močno izstopajo, če so izpolnjeni pogoji iz odstavka 
3.2.1 ali 3.2.2. 
 3.2.1 Če je bilo vozilo homologirano v skladu z mejnimi vrednostmi iz vrstice A tabele iz 
odstavka 5.3.1.4, emisije vozila močno izstopajo, če je veljavna mejna vrednost za vsako s predpisi urejeno onesnaževalo presežena za faktor 1,2. 
 3.2.2 Če je vozilo homologirano v skladu z mejnimi vrednostmi iz vrstice B tabele iz odstavka 
5.3.1.4, emisije vozila močno izstopajo, če je veljavna mejna vrednost za vsako s predpisi urejeno onesnaževalo presežena za faktor 1,5. 
 3.2.3 V posebnem primeru vozila z izmerjeno emisijo za vsako s predpisi urejeno 
onesnaževalo znotraj „vmesnega območja“ 2
/. 
 
                                                 
1/ Na podlagi dejanskih podatkov o vozilih v prometu, ki jih je treba predložiti pred 
31. decembrom 2003, se lahko zahteve iz tega odstavka ponovno pregledajo in obravnava se, (a) ali 
je treba opredelitev vozila, katerega emisije močno izstopajo, popraviti glede na vozila, homologirana v skladu z mejnimi vrednostmi iz vrstice B tabele iz odstavka 5.3.1.4, (b) ali je treba postopek za določitev vozil, katerih emisije močno izstopajo, spremeniti in (c) ali je treba postopke za preskušanje skladnosti vozil v prometu v primernem času nadomestiti z novim statističnim postopkom. Če je primerno, se predlagajo potrebni predlogi sprememb. 2
/ Za vsako vozilo je „vmesno območje“ določeno tako: Vozilo izpolnjuje pogoje iz odstavka 
3.2.1 ali odstavka 3.2.1, razen tega je izmerjena vrednost za enako s predpisi urejeno onesnaževalo manjša od vrednosti, dobljene z množenjem mejne vrednosti za isto s predpisi urejeno onesnaževalo iz vrstice A tabele iz odstavka 5.3.1.4, s faktorjem 2,5. L 375/276 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 51 
 
3.2.3.1 Če vozilo izpolnjuje pogoje iz tega odstavka, mora biti vzrok čezmerne emisije 
ugotovljen in iz vzorca se naključno vzame drugo vozilo. 
 
3.2.3.2 Če več kot eno vozilo izpolnjuje pogoje iz tega odstavka, morata upravni organ in 
proizvajalec ugotoviti, ali ima čezmerna emisija iz obeh vozil isti vzrok ali ne. 
 3.2.3.2.1 Če se upravni organ in proizvajalec strinjata, da je emisija čezmerna iz istega vzroka, se 
vzorec zavrne in uporabi se načrt popravnih ukrepov iz odstavka 6. Dodatka 3. 
 3.2.3.2.2 Če se upravni organ in proizvajalec ne strinjata o vzroku čezmerne emisije iz 
posameznega vozila ali o tem, ali so vzroki za več kot eno vozilo isti, se iz vzorca naključno vzame drugo vozilo, razen če je že dosežena največja velikost vzorca. 
 
3.2.3.3 Če se odkrije le eno vozilo, ki izpolnjuje pogoje iz tega odstavka, ali če se odkrije več 
kot eno vozilo ter se upravni organ in proizvajalec strinjata o različnih vzrokih, se iz 
vzorca naključno vzame drugo vozilo, razen če je že dosežena največja velikost vzorca. 
 3.2.3.4 Če je dosežena največja velikost vzorca in se odkrije le eno vozilo, ki izpolnjuje zahteve 
iz tega odstavka, kjer je emisija čezmerna iz istega vzroka, se vzorec sprejme glede na zahteve iz odstavka 3. tega dodatka. 
 
3.2.3.5 Če je bil začetni vzorec kadar koli izrabljen, se mu doda drugo vozilo in to vozilo se 
preskusi. 
 
3.2.3.6 Kadar se dodatno vozilo vzame iz vzorca, se za povečani vzorec uporabi statistični 
postopek iz odstavka 4. tega dodatka. 
 
3.2.4 V posebnem primeru vozila z izmerjeno emisijo za vsako s predpisi urejeno 
onesnaževalo znotraj „območja zavrnitve“ 3 /. 
 
3.2.4.1 Če vozilo izpolnjuje pogoje iz tega odstavka, upravni organ določi vzrok čezmerne 
emisije in potem se iz vzorca naključno vzame še eno vozilo. 
 3.2.4.2 Če več kot eno vozilo izpolnjuje pogoje iz tega odstavka in upravni organ ugotovi, da je 
emisija čezmerna iz istega vzroka, se proizvajalca obvesti o zavrniti vzorca in razlogih za to odločitev ter se uporabi načrt popravnih ukrepov iz odstavka 6. Dodatka 3. 
 3.2.4.3 Če se odkrije le eno vozilo, ki izpolnjuje pogoje iz tega odstavka, ali če se odkrije več 
kot eno vozilo in je upravni organ ugotovil različne vzroke, se iz vzorca naključno vzame drugo vozilo, razen če je že dosežena največja velikost vzorca. 
 
                                                 
3/ Za vsako vozilo je „območje zavrnitve“ določeno tako: Izmerjena vrednost za vsako s predpisi 
urejeno onesnaževalo je večja od vrednosti, dobljene z množenjem mejne vrednosti za isto s predpisi urejeno onesnaževalo iz vrstice A tabele iz odstavka 5.3.1.4, s faktorjem 2,5. 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/277
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 52  3.2.4.4 Če je dosežena največja velikost vzorca in se odkrije le eno vozilo, ki izpolnjuje zahteve 
iz tega odstavka, kjer je emisija čezmerna iz istega vzroka, se vzorec sprejme glede na zahteve iz odstavka 3. tega dodatka. 
 
3.2.4.5 Če je bil začetni vzorec kadar koli izrabljen, se mu doda drugo vozilo in to vozilo se 
preskusi. 
 3.2.4.6 Kadar se drugo vozilo vzame iz vzorca, se za povečani vzorec uporabi statistični 
postopek iz odstavka 4. tega dodatka. 
 3.2.5 Če se pri nekem vozilu ne ugotovijo emisije, ki močno izstopajo, se iz vzorca naključno 
vzame drugo vozilo. 
 4.  POSTOPKI, KADAR SE VOZILA, KATERIH EMISIJE IZSTOPAJO, V VZORCU 
NE OBRAVNAVAJO POSEBEJ 
 4.1 Pri najmanjši velikosti vzorca tri je postopek vzorčenja določen tako, da je verjetnost, da 
bo serija uspešno opravila preskus pri 40 % pomanjkljive proizvodnje, 0,95 (tveganje proizvajalca = 5 %) in verjetnost, da bo serija sprejeta pri 75 % pomanjkljive proizvodnje, 0,15 (tveganje potrošnika = 15 %). 
 4.2 Za vsako onesnaževalo iz tabele iz odstavka 5.3.1.4 tega pravilnika se uporablja 
naslednji postopek (glej sliko 4/2 spodaj). 
 
kjer je: 
 
L = mejna vrednost za onesnaževalo,  x
i = izmerjena vrednost i-tega vozila v vzorcu, 
 n = tekoča številka vzorca.  
4.3 Preskusna statistika, ki opredeli število neskladnih vozil, tj. x
i > L, se izračuna za vzorec. 
 4.4 Potem velja: 
 (i) če preskusna statistika ne preseže mejne vrednosti za odločitev o sprejemu za 
velikost vzorca iz naslednje tabele, se za onesnaževalo sprejme odločitev o sprejemu, 
 (ii) če je preskusna statistika enaka ali preseže mejno vrednost za odločitev o 
zavrnitvi za velikost vzorca iz naslednje tabele, se za onesnaževalo sprejme odločitev o zavrnitvi, 
  (iii) v nasprotnem primeru se preskuša dodatno vozilo in postopek se uporabi za 
vzorec z dodatno enoto. 
 L 375/278 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 53 
 
V naslednji tabeli so izračunane mejne vrednosti za odločitev o sprejemu in zavrnitvi v skladu z mednarodnim standardom ISO 8422:1991. 
 
Šteje se, da je vzorec uspešno opravil preskus, če je izpolnil obe zahtevi iz odstavkov 3. in 4. tega dodatka. 
 
  
Tabela 4/1
 
 
TABELA NAČRTA VZORČENJA PO LASTNOSTIH ZA SPREJEM/ZAVRNITEV 
  
 
Skupna velikost vzorca (n)   
Vrednost za odločitev o 
sprejemu   
Vrednost za odločitev o 
zavrnitvi 
 
3 
4 5 6 7 8 9 
10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 
  
0 1 1 2 2 3 4 4 5 5 6 6 7 8 8 9 9 
11  
– – 5 6 6 7 8 8 9 9 
10 11 11 12 12 13 13 12 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/279
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 54  
Slika 4/1
 
 
Preverjanje skladnosti v prometu revizijski postopek 
                                        
 
Slika 4/2
 
 
Preskušanje skladnosti v prometu – izbira in preskus vozil  
Ali T A A 1 / odloči, 
da so po datki 
nezadostni za sprejem 
odl očitev ?  Pr oizvajalec vozila in upravni  org an do po lnita homologacijo 
vozila za nov tip vozila.   
Upravni organ (TA A) podeli h omologacijo za d oločen  tip . 
Pr oizvod nja in  pr odaja homologir anega tipa vozila.  
Proizvajalec vozila razvije svo j p ostopek za preverjan je 
sklad nosti v promet u 
Proizvajalec vozila izvaja svoj  postopek za prever janje 
sklad nosti v promet u (tip vozil a ali družina)  
Proizvajalec vozila sestavi poročilo o interne m postopk u 
(vključ no z vse m i podatki, za hteva ni m i v odstav k u 8.2.1) Interno poročilo o 
sklad nosti v 
promet u za ho mologira n tip 
vozila ali druži no.ZAČE TE K  
NE
NEPr oizvajalec T A A 1 / predloži 
por očilo o skladn osti vozil v 
prometu za revizijo  DA 
TAA  1 / pregleda 
proizvajalčevo poročil o o 
skladnosti v pr ometu 
 
Ali se T A A 1 / strinja, 
da pro izvajalče vo por očilo 
o skladnost i vozil v pr ometu 
potrj uje sprejemljivost tipa 
vozila ali druži ne?  
Postopek je končan.  
Nadaljnjega ukrepanja 
ni. Pr oizvajalec 
predloži  ali 
prid obi  d odatne 
podatke ali 
podatke o  
preskusu. 
 
Pr oizvajalec 
sestavi novo 
por očilo o 
skladnosti vozil 
v prometu. 
TAA  1 / prične ura dni program 
nadzorovanja skladn osti vozil  v 
prometu na sumljive m tipu vozila  
(kot je o pisano v D odatku 3.) Nadaljujte s 
sli ko 4/2  
 
Ali T A A 1 / odloči, da 
revidira proizvajalčeve 
podatke o  skladnosti   za ta 
tip vozil ali  dr užin o? Proizvajalec 
vloži poročilo 
za morebitne 
potrebe v 
prihodnje  
1/ V tem primeru T A A po meni upra vni organ, ki je po delil homologacijo za do ločen t ip.  NE
DA 
DA L 375/280 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 55 
 
 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/281
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 56  
Priloga 1
 
 
LASTNOSTI MOTORJA IN VOZILA TER PODATKI V ZVEZI Z IZVAJANJEM PRESKUSOV 
 Naslednje informacije, če je potrebno, se predložijo v treh izvodih.  Če so priložene risbe, so v ustreznem merilu in dovolj podrobne; prikazane so v formatu A4 ali zložene na ta format. Če posamezne funkcije upravljajo mikroprocesorji, se predložijo ustrezne informacije o njihovem delovanju. 
 
1. SPLOŠNO 
 
1.1 Znamka (naziv podjetja): .............................................................................................  
 1.2 Tip in trgovska oznaka (navesti morebitne različice):.................................................  
 
1.3 Podatki za identifikacijo tipa, če je oznaka na vozilu:.................................................   
1.3.1 Mesto te oznake: ........................................................................................................ . 
 
1.4 Kategorija vozila: ........................................................................................................  
 1.5 Ime in naslov proizvajalca: ..........................................................................................   
1.6 Ime in naslov pooblaščenega zastopnika proizvajalca, 
 kjer je primerno:...........................................................................................................   
2. SPLOŠNE KONSTRUKCIJSKE LASTNOSTI VOZILA 
 2.1 Fotografije in/ali risbe vzorčnega vozila:.....................................................................  
 
2.2 Pogonske osi (število, lega, povezava): .......................................................................   
3. MASE (kilogrami) (navesti povezavo z risbo, kjer je to primerno) ............................  
 3.1 Masa vozila s karoserijo v stanju, pripravljenem za vožnjo, ali masa podvozja s 
kabino, če proizvajalec ne opremi vozila s karoserijo 
 (vključno s hladilnim sredstvom, olji, gorivom, orodjem, nadomestnim kolesom in 
voznikom): ..................................................................................................................  
  
 
3.2 Največja tehnično dovoljena masa, kot jo je navedel proizvajalec: ............................   L 375/282 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 57 
 
4. OPIS PRETVORNIKOV ENERGIJE 
 4.1 Proizvajalec motorja: ...................................................................................................  
 
4.1.1 Oznaka motorja proizvajalca (kot je označena na motorju ali drugi načini 
identifikacije): ..............................................................................................................  
 
4.2 Motor z notranjim zgorevanjem ..................................................................................  
 4.2.1 Posebni podatki o motorju: ..........................................................................................  
 
4.2.1.1. Način delovanja: prisilni vžig/kompresijski vžig,   štiritaktni/dvotaktni 1
/ 
 4.2.1.2 Število, razporeditev in zaporedje vžiga valjev: ..........................................................  
 
4.2.1.2.1 Premer valja: 3
/ ......................................................................................................mm 
 
4.2.1.2.2 Gib: 3 /  mm 
 
4.2.1.3 Delovna prostornina motorja: 4 / ..........................................................................  cm3 
 
4.2.1.4 Kompresijsko razmerje: 2 /...........................................................................................  
 
4.2.1.5 Risbe izgorevalne komore in čela bata: .......................................................................  
 
4.2.1.6 Običajen prosti tek motorja: 2 /.....................................................................................  
 
4.2.1.7 Prosti tek z velikim številom vrtljajev motorja: 2 /.......................................................  
 
4.2.1.8 Vsebnost ogljikovega monoksida v izpušnih plinih glede na prostornino, 
 če je motor v prostem teku 
 (v skladu s specifikacijami proizvajalca) 2 / .................................................. odstotek 
   
4.2.1.9 Največja izhodna moč: 2 /............. kW pri .........................................................min–1 
 
4.2.2 Gorivo: dizelsko gorivo/bencin/LPG/NG 1 / 
 
4.2.3 Raziskovalno oktansko število (RON):........................................................................  
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/283
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 58  
4.2.4 Napajanje z gorivom 
 
4.2.4.1 Z uplinjačem/uplinjači: da/ne 1
/ 
 4.2.4.1.1 Znamka/znamke:....................................................................................................... ...  
 
4.2.4.1.2 Tip/tipi:  
 
4.2.4.1.3 Število:   
4.2.4.1.4 Prilagoditve: 2
/.............................................................................................................  
 
4.2.4.1.4.1 Šobe: 
 
4.2.4.1.4.2 Venturijeve cevi:  
4.2.4.1.4.3 Nivo v komori s plovcem:........................................................................................... . 
 
4.2.4.1.4.4 Masa plovca: ....................................................................................................... .........  
 4.2.4.1.4.5 Igla plovca:....................................................................................................... ............  
 
4.2.4.1.5 Sistem za zagon hladnega motorja: ročno/samodejno 1
/ 
 
4.2.4.1.5.1 Način delovanja: ................................................................................................... .......  
 4.2.4.1.5.2 Delovno območje/nastavitve: 1
/ 2/ ..............................................................................  
 
4.2.4.2 Z vbrizgavanjem goriva (le za motorje na kompresijskim vžig): da/ne 1 / 
 
4.2.4.2.1 Opis sistema:........................................................................................................ ........  
 4.2.4.2.2 Način delovanja: neposredno vbrizgavanje/predkomora/vrtinčna komora 1
 
 
4.2.4.2.3 Tlačilka za vbrizgavanje goriva 
 4.2.4.2.3.1 Znamka/znamke: 
 
4.2.4.2.3.2 Tip/tipi: 
 L 375/284 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 59 
 
4.2.4.2.3.3 Največja dobava goriva: 1
/ 2/ ........... mm3 na gib ali cikel pri številu vrtljajev 
tlačilk: 1 / 2 ...........min–1 ali karakteristika:..................................................................  
 
4.2.4.2.3.4 Krmiljenje začetka vbrizgavanja: 2 / ............................................................................  
 4.2.4.2.3.5 Krivulja predvbrizga: 2
/...............................................................................................  
 
4.2.4.2.3.6 Postopek kalibracije: preskusna naprava/motor 1 / 
 
4.2.4.2.4 Regulator 
 
4.2.4.2.4.1 Tip:    
4.2.4.2.4.2 Število vrtljajev, pri katerih regulator zapre dovod goriva ..........................................  
 
4.2.4.2.4.2.1 Število vrtljajev, pri katerih regulator zapre dovod goriva, pri obremenitvi: ... min–1 
4.2.4.2.4.2.2 Število vrtljajev, pri katerih regulator zapre dovod goriva brez obremenitve: . min–1 
 
4.2.4.2.4.3  Število vrtljajev v prostem teku: ....................................................................... min–1 
 4.2.4.2.5 Vbrizgalna šoba/vbrizgalne šobe: ................................................................................  
 
4.2.4.2.5.1 Znamka/znamke:..................................................................................................... .....  
 
4.2.4.2.5.2 Tip/tipi:  
 
4.2.4.2.5.3 Tlak odpiranja: 2
/ .....kPa ali karakteristika: ................................................................  
  
4.2.4.2.6 Sistem za zagon hladnega motorja 
 4.2.4.2.6.1 Znamka/znamke: 
 
4.2.4.2.6.2 Tip/tipi:  
4.2.4.2.6.3 Opis:  
 4.2.4.2.7 Pomožna naprava za pomoč pri zagonu 
 
4.2.4.2.7.1 Znamka/znamke:  27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/285
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 60  
4.2.4.2.7.2 Tip/tipi: 
 
4.2.4.2.7.3 Opis:  
 
4.2.4.3 Z vbrizgavanjem goriva (samo za motorje s prisilnim vžigom): da/ne 1
/ 
 
4.2.4.3.1 Opis sistema:........................................................................................................ ........  
 4.2.4.3.2 Način delovanja: polnilni zbiralnik (enotočkovno/večtočkovno)/neposredno 
vbrizgavanje/drugo (navedite) 
 
Krmilna enota – tip (ali št.): ) Regulator goriva – tip: ) Senzor pretoka zraka – tip: ) 
Naprava za distribucijo goriva – tip: ) podatki, ki jih je treba predložiti 
Regulator tlaka – tip: ) v primeru neprekinjenosti Mikrostikalo – tip: ) vbrizgavanja; 
Nastavitveni vijak v prostem teku –tip: ) v primeru drugih 
Ohišje lopute za zrak – tip: ) sistemov, enakovredni Temperaturni senzor za vodo – tip: ) podatki 
Temperaturni senzor za zrak – tip: ) 
Temperaturno stikalo za zrak – tip: ) 
 
Zaščita pred elektromagnetnim motenjem. Opis in/ali risba: 1
/ .........................  
 .............................................................................................................................  
.............................................................................................................................  
 4.2.4.3.3 Znamka/znamke:.......................................................................................................  
 
4.2.4.3.4 Tip/tipi: 
 4.2.4.3.5 Vbrizgalne šobe: Tlak odpiranja: 1
/ 2/...............................................................  kPa 
 ali karakteristika:.......................................................................................................   4.2.4.3.6 Krmiljenje začetka vbrizgavanja:..............................................................................  
 
4.2.4.3.7 Sistem za zagon hladnega motorja:...........................................................................   
4.2.4.3.7.1 Način delovanja/načini delovanja:............................................................................  
 
4.2.4.3.7.2 Delovno območje/nastavitve: 1
/ 2/ ...........................................................................  L 375/286 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 61 
 
 
4.2.4.4 Napajalna črpalka za gorivo......................................................................................   
4.2.4.4.1 Tlak: 1
/ 2/ ....... kPa ali karakteristika: ......................................................................  
 
4.2.5 Vžig ...................................................................................................................  
 
4.2.5.1 Znamka/znamke:.......................................................................................................
  
 
4.2.5.2 Tip/tipi: ............................................................................................................. ......  
 
4.2.5.3 Način delovanja: .......................................................................................................  
 4.2.5.4 Krivulja predvžiga: 2
/ ...............................................................................................  
 4.2.5.5 Statični predvžig: 2
/........ stopinj pred zgornjo mrtvo točko ....................................  
 
4.2.5.6 Razmik kontaktov prekinjevalnika: 2 / ......................................................................  
 
4.2.5.7 Kot zaprtja: 2 /............................................................................................................  
 4.2.5.8 Vžigalne svečke ........................................................................................................  
 
4.2.5.8.1 Znamka: ............................................................................................................. ......  
 
4.2.5.8.2 Tip: ................................................................................................................ ...  
 4.2.5.8.3 Nastavitev razmika med elektrodami vžigalnih svečk:.......................................mm  
4.2.5.9 Vžigalna tuljava ....................................................................................................... . 
 
4.2.5.9.1 Znamka: ............................................................................................................. ......  
 4.2.5.9.2 Tip: ................................................................................................................ ...  
 
4.2.5.10 Vžigalni kondenzator ................................................................................................  
 4.2.5.10.1 Znamka: ............................................................................................................ .......  
 4.2.5.10.2 Tip: ............................................................................................................... ....  27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/287
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 62  
 
4.2.6 Hladilni sistem: tekočinski/zračni 1
/.........................................................................  
 4.2.7 Sesalni sistem:.......................................................................................................... . 
 4.2.7.1 Tlačni polnilnik: da/ne 1
/ ..........................................................................................  
 
4.2.7.1.1 Znamka/znamke:.......................................................................................................
  
 
4.2.7.1.2 Tip/tipi: ........................................................................................................... ........  
 4.2.7.1.3 Opis sistema (najvišji polnilni tlak: ................................................................... kPa,  krmilni obtočni kanal)...............................................................................................  
 
4.2.7.2 Hladilnik polnilnega zraka: da/ne 1
/ .........................................................................  
 
4.2.7.3 Opis in risbe sesalnih cevi in njihovih sestavnih delov (posoda za vsesani zrak, 
grelne naprave, dodatni dovodi zraka itd.):...............................................................  
 
4.2.7.3.1 Opis polnilnega zbiralnika (risbe in/ali fotografije):.................................................  
 
4.2.7.3.2 Zračni filter, risbe: .............................................................................................. ,  ali 
 
4.2.7.3.2.1 Znamka/znamke:..................................................................................................... ..
  
 
4.2.7.3.2.2 Tip/tipi: ......................................................................................................... ..........  
 4.2.7.3.3 Dušilec zvoka, risbe: .......................................................................................... , ali  
 
4.2.7.3.3.1 Znamka/znamke:..................................................................................................... ..
  
 
4.2.7.3.3.2 Tip/tipi: ......................................................................................................... ..........  
 4.2.8 Izpušni sistem........................................................................................................... . 
 
4.2.8.1 Opis in risbe izpušnega sistema: ...............................................................................  
 
4.2.9 Krmilni časi ventilov ali enakovredni podatki:.........................................................  
 L 375/288 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 63 
 
4.2.9.1 Največji gib ventilov, koti odpiranja in zapiranja ali natančni podatki o časih 
odpiranja in zapiranja glede na mrtve točke batov pri nadomestnih sistemih dovoda 
goriva:  
 
4.2.9.2 Referenca in/ali območja nastavitev: 1
/ 2/................................................................  
 4.2.10 Uporabljeno mazivo..................................................................................................   
4.2.10.1 Znamka: .............................................................................................................. .....  
 
4.2.10.2 Tip: ................................................................................................................. ..  
 4.2.11 Ukrepi proti onesnaževanju zraka:............................................................................  
 
4.2.11.1 Naprava za recikliranje plinov iz bloka motorja (opis in risbe): ..............................   
4.2.11.2 Dodatne naprave za uravnavanje onesnaževanja (če obstajajo in če niso opisane 
drugje: ...................................................................................................................  
 
4.2.11.2.1 Katalizator izpušnih plinov: da/ne 1
/ ........................................................................  
 4.2.11.2.1.1 Število katalizatorjev in elementov:..........................................................................   
4.2.11.2.1.2 Mere in oblika katalizatorja/katalizatorjev (prostornina...): .....................................  
 4.2.11.2.1.3 Vrsta katalitičnega delovanja:................................................................................  
 
4.2.11.2.1.4 Skupna količina plemenite kovine:........................................................................   
4.2.11.2.1.5 Relativna koncentracija:.........................................................................................  
 4.2.11.2.1.6 Substrat (zgradba in material):...............................................................................  
 
4.2.11.2.1.7 Gostota celic:.................................................................................................... ......  
 
4.2.11.2.1.8 Tip ohišja katalizatorja/katalizatorjev:...................................................................  
 4.2.11.2.1.9 Lega katalizatorja/katalizatorjev (mesto in referenčne razdalje v izpušnem 
sistemu):.................................................................................................................  
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/289
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 64  
4.2.11.2.1.10 Sistemi regeneracije/metoda sistemov za naknadno obdelavo izpušnih plinov, 
opis:  
 
4.2.11.2.1.10.1 Število voznih ciklov tipa I ali enakovredni cikli preskusa motorja na preskusni 
napravi med dvema cikloma, v katerih nastanejo regeneracijske faze pod pogoji, 
enakovrednimi preskusu tipa I (razdalja „D“ na sliki 1 v Prilogi 13: .................... 
............................................................................................................................ . 
 
4.2.11.2.1.10.2 Opis metode, uporabljene za določitev števila ciklov med dvema cikloma, v 
katerih nastanejo regeneracijske faze: ...................................................................  
  
4.2.11.2.1.10.3 Parametri za določitev stopnje obremenitve, zahtevani pred pojavom regeneracije 
(tj. temperatura, tlak itd.): ........................................................... ..........................  
 
4.2.11.2.1.10.4 Opis metode, ki se uporablja za obremenitev sistema v preskusnem postopku, 
opisanem v odstavku 3.1 Priloge 13: ........................................................... .........  
 4.2.11.2.1.11 Lambda sonda: tip................................................................................................ ..  
 
4.2.11.2.1.11.1 Mesto lambde sonde: ............................................................................................ . 
 
4.2.11.2.1.11.2 Območje delovanja lambde sonde: 2
/ ....................................................................  
 4.2.11.2.2 Vbrizgavanje zraka: da/ne 1
/..................................................................................  
 
4.2.11.2.2.1 Tip (pulziranje zraka, zračna črpalka...): ...............................................................  
 4.2.11.2.3 Vračanje izpušnih plinov v valj: da/ne 1
/ 
 4.2.11.2.3.1 Lastnosti (pretok...):............................................................................................ ......  
 
4.2.11.2.4 Sistem za uravnavanje emisij izhlapevanja. Popoln podroben opis naprav in 
njihove nastavitve: 
 
 Risba sistema za uravnavanje emisij izhlapevanja: ..................................................  
 
 Risba posode za aktivno oglje:..................................................................................   
 Risba posode za gorivo s podatki o prostornini in materialu:...................................  
 
4.2.11.2.5 Lovilnik delcev: da/ne 1
/ 
 L 375/290 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 65 
 
4.2.11.2.5.1 Mere in oblika lovilnika delcev (prostornina): 
 4.2.11.2.5.2 Tip lovilnika delcev in konstrukcija: ........................................................................  
 
4.2.11.2.5.3 Mesto lovilnika delcev (referenčna razdalja v izpušnem sistemu): ..........................   
4.2.11.2.5.4 Sistem regeneracije/metoda. Opis in risba:...............................................................  
 4.2.11.2.5.4.1 Število voznih ciklov tipa I ali enakovredni cikel preskusa motorja na preskusni 
napravi med dvema cikloma, v katerih nastanejo regeneracijske faze pod pogoji, 
enakovrednimi preskusu tipa I (razdalja „D“ na sliki 1 v Prilogi 13):......................  
 .............................................................................................................................. ..... 
 
4.2.11.2.5.4.2 Opis metode, uporabljene za določitev števila ciklov med dvema cikloma, v katerih 
nastanejo regeneracijske faze: ..................................................................................  
 
4.2.11.2.5.4.3 Parametri za določitev stopnje obremenitve, zahtevani pred pojavom regeneracije 
(tj. temperatura, tlak itd.): ............................................................ 
 4.2.11.2.5.4.4 Opis metode, ki se uporablja za obremenitev sistema v preskusnem postopku, 
opisanem v odstavku 3.1 Priloge 13: ........................................................... 
 
4.2.11.2.6 Drugi sistemi (opis in način delovanja): ...................................................................  
 4.2.11.2.7 Vgrajen sistem za diagnostiko na vozilu (OBD) 
 
4.2.11.2.7.1 Pisni opis in/ali risba indikatorja napak (MI): ..........................................................   
4.2.11.2.7.2  Seznam in namen vseh sestavnih delov, ki jih spremlja sistem OBD: .....................  
 4.2.11.2.7.3 Pisni opis (splošni način delovanja) za: 
 
4.2.11.2.7.3.1 Motorje na prisilni vžig  
4.2.11.2.7.3.1.1  Spremljanje katalizatorja: ...................................................................................  
 
4.2.11.2.7.3.1.2 Odkrivanje neuspelih vžigov: .............................................................................  
 
4.2.11.2.7.3.1.3 Spremljanje lambde sonde: .................................................................................   
4.2.11.2.7.3.1.4 Drugi sestavni deli, ki jih spremlja sistem OBD:................................................  27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/291
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 66  
 
4.2.11.2.7.3.2 Motorje na kompresijski vžig 
 
4.2.11.2.7.3.2.1 Spremljanje katalizatorja: ...................................................................................  
 
4.2.11.2.7.3.2.2  Spremljanje lovilnika delcev: .............................................................................   
4.2.11.2.7.3.2.3 Spremljanje elektronskega sistema za dovajanje goriva:....................................  
 4.2.11.2.7.3.2.4 Drugi sestavni deli, ki jih spremlja sistem OBD:................................................  
 
4.2.11.2.7.4 Merila za vključitev MI (stalno število voznih ciklov ali statistična metoda): ..   
4.2.11.2.7.5 Seznam vseh izhodnih kod in obrazcev, ki jih uporablja OBD (z ustreznimi 
pojasnili): ............................................................................................................  
  
4.2.11.2.7.6  Proizvajalec vozila mora predložiti naslednje dodatne podatke, da omogoči 
izdelavo nadomestnih ali nadomestnih delov, združljivih z OBD, diagnostičnih 
orodij in preskusne opreme, razen če so ti podatki zajeti v pravicah intelektualne lastnine ali predstavljajo posebno znanje in izkušnje proizvajalca 
ali dobavitelja/dobaviteljev originalne opreme. 
 
4.2.11.2.7.6.1  Opis tipa in števila ciklov predkondicioniranja, ki so bili izvedeni za izvirno 
homologacijo vozila. 
 
4.2.11.2.7.6.2  Opis tipa demonstracijskega cikla OBD, ki je bil izveden za izvirno 
homologacijo vozila za sestavni del, ki ga spremlja sistem OBD. 
 
4.2.11.2.7.6.3  Izčrpen dokument, ki opisuje vse zaznane sestavne dele s strategijo za 
odkrivanje okvar in vključitev MI (stalno število voznih ciklov ali statistična 
metoda), vključno s seznamom ustreznih sekundarnih zaznanih parametrov za vsak sestavni del, ki ga spremlja sistem OBD. Seznam vseh izhodnih kod in obrazcev, ki jih uporablja OBD (z ustreznimi pojasnili), povezanih s posameznimi sestavnimi deli prenosa moči, ki so povezani z emisijami, in s posameznimi sestavnimi deli, ki niso povezani z emisijami, kjer se spremljanje sestavnih delov uporablja za določitev vključitve MI. Zlasti je treba podrobno obrazložiti podatke, navedene v modulu $ 05 Test ID $ 21 do FRF, in podatke, navedene v modulu $ 06. V primeru tipov vozila, ki uporabljajo komunikacijsko povezavo v skladu s standardom ISO 15765–4 „Cestna vozila – Diagnoza na omrežju CAN – Del 4: Zahteve za sisteme, povezane z emisijami“, je treba podrobno obrazložiti, podatke, navedene v modulu $ 06 
Test ID $ 00 do FRF za vsak nadzorovani ID sistema OBD. L 375/292 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 67 
 
 
4.2.11.2.7.6.4  Podatki, zahtevani s tem odstavkom, se na primer lahko določijo z izpolnitvijo 
naslednje tabele, ki se priloži tej prilogi: 
 
Sesta vni del  Koda 
okvare  Strategija 
spre mljanja  Merila za 
odkrivanje 
okvar  Merila za 
vključi tev 
MI Sek undarn i 
parametri  Predkondici
oniranje  De mon s
tracijski 
presku s
katalizator  P04 20  sig nali la m bde 
sonde 1 in 
la mbde sonde 
2 razlika med 
sig nali 
senzorja 1 in 
senzorja 2  tretji cikelštevi lo 
vrtljajev 
mo torja, 
obreme nite v 
mo torja, 
način A /H, 
te mperatura 
katalizatorja  dva cikla 
tipa I tip I 
 
 4.2.12 Sistem za dovajanje LPG: da/ne 1
/ 
 4.2.12.1 Številka homologacije:..............................................................................................   
4.2.12.2 Elektronska enota za upravljanje motorja s pogonom na LPG. 
 4.2.12.2.1 Znamka/znamke:...................................................................................................... . 
 4.2.12.2.2 Tip/tipi:   
4.2.12.2.3 Možnosti prilagoditev v zvezi z emisijami: ..............................................................  
 4.2.12.3 Dodatna dokumentacija: ...........................................................................................  
 
4.2.12.3.1 Opis varovanja katalizatorja pri preklopu z bencina na LPG ali obratno: ................
  
 
4.2.12.3.2 Načrt sistema (električne povezave, vakuumske povezave, kompenzacijske cevi 
itd.): ...................................................................................................................  
 
4.2.12.3.3 Risba simbola:...................................................................................................... .....  
 4.2.13 Sistem za dovajanje NG: da/ne 1
/ 
 4.2.13.1 Številka homologacije:..............................................................................................   27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/293
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 68  
4.2.13.2 Elektronska enota za upravljanje motorja s pogonom na NG. 
 
4.2.13.2.1 Znamka/znamke:...................................................................................................... . 
 4.2.13.2.2 Tip/tipi:  
 4.2.13.2.3 Možnosti prilagoditev v zvezi z emisijami: ..............................................................  
 
4.2.13.3 Dodatna dokumentacija: ...........................................................................................   
4.2.13.3.1 Opis varovanja katalizatorja pri preklopu z bencina na LPG ali obratno: ................  
 4.2.13.3.2 Načrt sistema (električne povezave, vakuumske povezave, kompenzacijske cevi 
itd.):  
 4.2.13.3.3 Risba simbola:...................................................................................................... .....  
 
4.3 Električno hibridno vozilo:  da/ne 1
/.................................................  
4.3.1 Kategorija električnega hibridnega vozila  Z zunanjim napajanjem/brez zunanjega 
napajanja 1 / ..............................................................
  
4.3.2 Stikalo za način delovanja:  z/brez  1 /...............................................  
4.3.2.1 Izbirni načini  ..............................................................  
4.3.2.1.1 Le električni:  da/ne 1 /.................................................  
4.3.2.1.2 Le poraba goriva:  da/ne 1 /.................................................  
4.3.2.1.3 Hibridni načini:  da/ne 1 /.................................................  
    (če da, kratek opis) ..............................  4.3.3 Opis naprave za shranjevanje energije: (akumulator, kondenzator, vztrajnik/dinamo 
...)  
4.3.3.1 Znamka: ...... ......................................................................................................... ....  
4.3.3.2 Tip: ......  4.3.3.3 Identifikacijska številka: ...... ....................................................................................  
4.3.3.4 Vrsta elektrokemične sklopke: .................................................................................  
4.3.3.5 Energija: .......... (za akumulator: napetost in zmogljivost Ah v 2 urah, za 
kondenzator: J, ...).....................................................................................................  
4.3.3.6 Napajalnik: na vozilu/zunanji/brez 1
/ 
4.3.4 Električni stroji (opišite vsak tip električnega stroja posebej) 4.3.4.1 Znamka: ....................................... ........................................................................ ....  L 375/294 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 69 
 
4.3.4.2 Tip: .................................................................................................................. .........  
4.3.4.3 Prvotna uporaba: pogonski motor/dinamo 
4.3.4.3.1 Kadar se uporablja kot pogonski motor: enomotorni/večmotorni (številka):...........  4.3.4.4 Največja moč: ........................ kW 
4.3.4.5 Način delovanja: ......................................................................................................  
4.3.4.5.1 enosmerni tok/ izmenični tok/število faz: ................................................................  
4.3.4.5.2 ločeno vzbujalno/serije/zmes 1/................................................................................  
4.3.4.5.3 sinhrono/asinhrono 1
/................................................................................................  
4.3.5 Krmilna enota............................................................................................................  
4.3.5.1 Znamka: ...... ......................................................................................................... ....  
4.3.5.2 Tip: ......  
4.3.5.3 Identifikacijska številka: ...... ....................................................................................  4.3.6 Krmilnik moči...........................................................................................................  
4.3.6.1 Znamka: ...... ......................................................................................................... ....  
4.3.6.2 Tip: ......  4.3.6.3 Identifikacijska številka: ...... ....................................................................................  
4.3.7 Razdalja vozil na električni pogon .......km (v skladu s Prilogo k 7 Pravilniku št. 
101):   
4.3.8 Priporočila proizvajalca za predkondicioniranje: ...... ..............................................  
 
5. PRENOS MOČI 
 
5.1 Sklopka (tip):.............................................................................................................  
 
5.1.1 Največji prenos navora: ............................................................................................  
 
5.2 Menjalnik: .................................................................................................................
  
 
5.2.1 Tip: ...................................................................................................................  
 5.2.2 Lega glede na motor:.................................................................................................  
 
5.2.3 Način upravljanja:.....................................................................................................   27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/295
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 70  
5.3 Prestavna razmerja ....................................................................................... ………. 
 
Indeks   
Prestavna 
raz merja 
m enjaln ika   
Prestavna raz merja 
gonila koles   
Sk upna 
raz merja  
 
Najvišja vrednost za 
brezstopenjski m enjaln ik ( *)
  
     
 1       
 
2       
 3       
 4,5, d ruga
       
 
Najnižja vrednost za  
brezstopenjski 
m enjaln ik ( *)   
     
 Vzvratna vožnja
       
(*) CVT – brezstopenjski menjalnik 
 
6.  OBESITEV KOLES .................................................................................................  
 
6.1 Pnevmatike in kolesa ................................................................................................
............................................................................................................................... ....
............................................................................................................................... ....
............................................................................................................................... ....  
 
6.1.1 Kombinacija/kombinacije pnevmatika/kolo (za pnevmatike navesti mere, najmanjši 
indeks nosilnosti, simbol za najnižji hitrostni razred; za kolesa navesti 
velikost/velikosti platišča ter premer, širino in globino naleganja): .........................  
  
 6.1.1.1 Osi 
 
6.1.1.1.1 Os 1: ................................................................................................................ ..........  
 
6.1.1.1.2 Os 2: ................................................................................................................ ..........  
 
6.1.1.1.3 Os 3: ................................................................................................................ ..........  
 6.1.1.1.4 Os 4: ................................................................................................................ ..... itd. 
 L 375/296 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 71 
 
6.1.2  Zgornja in spodnja meja kotalnega oboda: ...............................................................  
 
6.1.2.1 Osi  
6.1.2.1.1 Os 1: ................................................................................................................ ..........  
 
6.1.2.1.2 Os 2: ................................................................................................................ ..........  
 6.1.2.1.3 Os 3: ................................................................................................................ ..........  
 
6.1.2.1.4 Os 4: ................................................................................................................ ..... itd. 
6.1.3 Tlak/tlaki v pnevmatikah, ki ga/jih priporoča proizvajalec: 
 kPa 
 
7.  KAROSERIJA 
 
7.1 Število sedežev:.........................................................................................................  
 
                 ____________ 1
/ Neustrezno prečrtati. 
  2
/ Navesti dovoljeno odstopanje. 
 3
/ Ta vrednost se zaokroži na najbližjo desetinko milimetra. 
 4
/ Ta vrednost se izračuna s π = 3,1416 in zaokroži na najbližji cm3. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/297
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 72  
Priloga 2  
 
SPOROČILO 
  (največji format: A4 (210 x 297 mm))  
Izdal: Ime homologacijskega organa: 
....................... .................
.........................................  
....................... .................  
        o: 2
/ PODELJENI HOMOLOGACIJI 
RAZŠIRJENI HOMOLOGACIJI ZAVRNJENI HOMOLOGACIJI PREKLICANI HOMOLOGACIJI DOKONČNEM PRENEHANJU PROIZVODNJE 
  tipa vozila glede na emisije plinastih onesnaževal iz motorja v skladu s Pravilnikom št. 83.  
 
Št. homologacije ............      Št. razširitve   ............................ 
 
 
1.  Kategorija tipa vozila (M
1, N 1 itd.):......................................................................................  
 
1.1 Električno hibridno vozilo: da/ne 2 / 
 1.1.1 Kategorija električnega hibridnega vozila: z zunanjim napajanjem/brez zunanjega 
napajanja 2
/ 
 1.1.2 Stikalo za način delovanja: z/brez 2
/  
 2.  Zahteve za pogonsko gorivo: bencin/dizel/LPG/CNG: 2
/ ....................................................  
 L 375/298 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 73 
 
3.  Tovarniška ali blagovna znamka vozila:...............................................................................  
 4.  Tip vozila: .................... Tip motorja: .............................................................................   5.  Ime in naslov proizvajalca: .............................................................................................   6.  Ime in naslov zastopnika proizvajalca, če je potrebno:  7.  Masa neobremenjenega vozila:.......................................................................................   7.1 Referenčna masa vozila: .................................................................................................   8.  Največja masa vozila: .....................................................................................................  
 
9.  Število sedežev (vključno s sedežem voznika):..............................................................   10.  Prenos moči  10.1 Ročni ali samodejni ali brezstopenjski menjalnik: 2
/ 3/ .................................................  
 10.2 Število prestavnih razmerij: ............................................................................................   10.3 Prestavno razmerje menjalnika: 2
/ 
  
prva prestava N/V:....................................................................................................  
druga prestava N/V:..................................................................................................  
tretja prestava N/V:...................................................................................................  četrta prestava N/V:..................................................................................................  
peta prestava N/V: ....................................................................................................  
prestavno razmerje gonila koles:..............................................................................  razpon velikosti pnevmatik: .....................................................................................  
kotalni obod pnevmatik, uporabljenih pri preskusu tipa I:.......................................  
pogon koles: spredaj, zadaj, 4 x 4: 2
/ .......................................................................  27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/299
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 74   
11. Vozilo je bilo predloženo v preskušanje dne: ...................................................................   12. Tehnična služba, ki izvaja homologacijske preskuse: ......................................................   13. Datum poročila, ki ga je izdala ta služba:.........................................................................   14. Številka poročila, ki ga je izdala ta služba:.......................................................................   15. Podeljena/zavrnjena/razširjena/preklicana homologacija: 2
/............................................  
 16.  Rezultati preskusa:....................................................................................................... .....  
 16.1 Preskus tipa I: .......................................................................................................... .........  
 
 
Onesnaževalo   CO 
(g/k m)
  
HC 
(g/k m)   
NO x  
(g/k m)   HC + NO
x  (1) 
(g/k m)   Delci (1) 
(g/k m)
 
 
         
          
  
 izm erjeno
 
 
         
          
 
         
 
izračunano s  
fa ktorje m poslabšanja (DF)
 
 
         
 
(1)  Le za vozila z motorjem na kompresijski vžig. 
 
 L 375/300 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 75 
 
16.1.1 Za vozila, ki za gorivo uporabljajo LPG ali NG: 
 16.1.1.1 Ponovi se tabela za vse referenčne pline pri LPG ali NG, ki prikazuje, ali so rezultati 
izmerjeni ali izračunani. Za vozila, ki jih lahko poganja ali bencin ali LPG ali NG: 
ponovi se tabela za bencin in vse referenčne pline za LPG ali NG. 
 
16.1.1.2 Številka homologacije matičnega vozila, če je vozilo član družine:........................   16.1.1.3 Razmerja „r“ rezultatov emisij družine za plinasta goriva za vsako onesnaževalo:  16.1.2 Za električno hibridno vozilo z napajanjem od zunaj (OVC):   16.1.2.1 Ponovi se tabela za oba preskusna pogoja iz odstavkov 3.1 in 3.2 Priloge 14.
    
 16.1.2.2 Ponovi se tabela za izmerjene vrednosti, določene v skladu z odstavkoma 3.1.4 ali 
3.2.4 Priloge 14. .......................................................................................................  
 16.2 Preskus tipa II: 2
/ 
 CO: ............... odstotek pri številu vrtljajev v prostem teku: .......................... min–1 
 (izmerjen v izpušni cevi).  16.3 Preskus tipa III: 2
/ ....................................................................................................  
 16.4 Preskus tipa IV: 2
/ ....................................................................................  g/preskus 
 16.5 Preskus tipa V: Trajnost ...........................................................................................   16.5.1 Tip preskusa trajnosti: 80 000 km/se ne uporablja: 2
/..............................................  
 16.5.2 Faktorji poslabšanja (DF): izračunani/določeni 2
/ 
Določitev vrednosti: .................................................................................................  
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/301
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 76  
16.6 Preskus tipa VI: 2
/ ....................................................................................................  
 
 
  CO (g/ k m)
  HC (g/ k m)
 
 Iz merjena vrednost
     
 
16.7 Preskus OBD  16.7.1 Pisni opis in/ali risba indikatorja napak (MI):..........................................................    16.7.2 Seznam in vloga vseh sestavnih delov, ki jih spremlja sistem OBD: 
............................................................................................................................... ...  
 16.7.3 Pisni opis (splošni način delovanja) za:  16.7.3.1 Odkrivanje neuspelih vžigov:...................................................................................   16.7.3.2 Spremljanje katalizatorja:.........................................................................................   16.7.3.3 Spremljanje lambde sonde: ......................................................................................   16.7.3.4 Drugi sestavni deli, ki jih spremlja sistem OBD:.....................................................   16.7.3.5 Spremljanje lovilnika delcev:...................................................................................   16.7.3.6 Spremljanje sprožila elektronskega sistema za dovajanje goriva: ...........................   16.7.3.7 Drugi sestavni deli, ki jih spremlja sistem OBD:.....................................................   16.7.4 Merila za vključitev MI (stalno število voznih ciklov ali statistična metoda): ........   L 375/302 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 77 
 
16.7.5 Seznam vseh izhodnih kod in obrazcev, ki jih uporablja OBD (z ustreznimi 
pojasnili):..................................................................................................................  
 
17. Podatki o emisijah, potrebni za tehnični pregled ....................................................    
 
Preskus   Vrednost CO 
(volu m en s ki 
odstotek)
  
La mbda (1)   Število vrtljajev 
mo torja 
(najma nj –1)
  
Temperatur
a olja  v  
mo torju (°C)
 
 
Preskus  pri proste m  
teku  z m ajhni m  števi lo m vrtljajev
  
  Se ne  
uporablja
  
   
 Preskus  pri proste m  
teku z veli ki m  
števi lo m vrtljajev
  
       
 
(1) Enačba za lambdo: glej odstavek 5.3.7.3 tega pravilnika. 
 
 18.  Mesto homologacijske oznake na vozilu:.................................................................   19. Kraj:...................................................................................................................... ....  
 20.  Datum: .................................................................................................................... ..  
 21.  Podpis:................................................................................................................... ...  
 
 
 _____________________  1
/   Številčna oznaka države, ki je podelila/razširila/zavrnila/preklicala homologacijo (glej 
določbe o homologaciji v Pravilniku). 2
/    Neustrezno prečrtati. 
3/    Za vozila s samodejnim menjalnikom navesti vse potrebne tehnične podatke. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/303
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 82 Annex 2 – Appendix 1  
Priloga 2 – Dodatek 1
 
 
INFORMACIJE V ZVEZI Z OBD 
 Kot je omenjeno v točki 4.2.11.2.7.6 opisnega lista v Prilogi 1 k temu pravilniku, podatke v tem dodatku predloži proizvajalec vozila, da omogoči izdelavo nadomestnih ali nadomestnih delov, združljivih z OBD, diagnostičnih orodij in preskusne opreme. Teh podatkov proizvajalcu vozila ni treba predložiti, če so zajeti v pravicah intelektualne lastnine ali predstavljajo posebno znanje in izkušnje proizvajalca ali dobavitelja/dobaviteljev originalne opreme.  Na zahtevo bo ta dodatek na nediskriminacijski podlagi na voljo vsakemu zainteresiranemu proizvajalcu sestavnih delov, diagnostičnega orodja ali preskusne opreme.  1. Opis tipa in števila ciklov predkondicioniranja, ki so bili izvedeni za izvirno homologacijo 
vozila. 
 2. Opis tipa demonstracijskega cikla OBD, ki je bil izveden za izvirno homologacijo vozila za 
sestavni del, ki ga spremlja sistem OBD. 
 3. Izčrpen dokument, ki opisuje vse zaznane sestavne dele s strategijo za odkrivanje okvar in 
vključitev MI (stalno število voznih ciklov ali statistična metoda), vključno s seznamom ustreznih sekundarnih zaznanih parametrov za vsak sestavni del, ki ga spremlja sistem OBD. Seznam vseh izhodnih kod in obrazcev, ki jih uporablja OBD (z ustreznimi pojasnili), povezanih s posameznimi sestavnimi deli prenosa moči, ki so povezani z emisijami, in s posameznimi sestavnimi deli, ki niso povezani z emisijami, kjer se spremljanje sestavnih delov uporablja za določitev vključitve MI. Zlasti je treba podrobno obrazložiti podatke, navedene v modulu $ 05 Test ID $ 21 do FRF, in podatke, navedene v modulu $ 06. V primeru tipov vozila, ki uporabljajo komunikacijsko povezavo v skladu s standardom ISO 15765–4 „Cestna vozila – Diagnoza na omrežju CAN – Del 4: Zahteve za sisteme, povezane z emisijami“, je treba podrobno obrazložiti podatke, navedene v modulu $ 06 Test ID $ 00 do FRF za vsak nadzorovani ID sistema OBD. 
 Ti podatki se lahko opredelijo v obliki tabele:  
Sesta vni 
del Koda 
okvare  Strategija 
spre mljanja  Merila za 
odkrivanje 
okvar  Merila za 
vključi tev 
MI Sek undarn i 
parametri  Predkondicionir
anje De mon stracijsk
i presku s  
katalizator  P04 20  sig nali 
la mbde 
sonde 1 in 
la mbde 
sonde 2  razlika med 
sig nali 
senzorja 1 in 
senzorja 2  tretji cikelštevi lo vrtljajev 
mo torja, 
obreme nite v 
mo torja, način 
A/ H, 
te mperatura 
katalizatorja  dva cikla tipa I  tip I 
 L 375/304 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 79 
 
 
Priloga 3  
 
NAMESTITEV HOMOLOGACIJSKE OZNAKE 
 Homologacija B (vrstica A)
 1/ – Vozila, homologirana na podlagi ravni emisij plinastih 
onesnaževal, predpisanih za napajanje motorja z bencinom (neosvinčenim) ali z neosvinčenim bencinom in LPG ali NG.   
 
 
Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo v skladu z odstavkom 4. tega pravilnika, 
pomeni, da je bil zadevni tip vozila homologiran v Združenem kraljestvu (E11) v skladu s 
Pravilnikom št. 83 pod številko homologacije 052439. Ta homologacija pomeni, da je bila 
homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 83 z vključenimi spremembami 05 in 
ustreza omejitvam za preskus tipa I iz vrstice A (2000) tabele v odstavku 5.3.1.4 tega pravilnika. 
 
Homologacija B (vrstica B)  1/ – Vozila, homologirana na podlagi ravni emisij plinastih 
onesnaževal, predpisanih za napajanje motorja z bencinom (neosvinčenim) ali z neosvinčenim 
bencinom ali LPG ali NG.  
 
 
 
 
Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo v skladu z odstavkom 4. tega pravilnika, 
pomeni, da je bil zadevni tip vozila homologiran v Združenem kraljestvu (E11) v skladu s 
Pravilnikom št. 83 pod številko homologacije 052439. Ta homologacija pomeni, da je bila 
homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 83 z vključenimi spremembami 05 in 
ustreza omejitvam za preskus tipa I iz vrstice B (2005) tabele v odstavku 5.3.1.4 tega pravilnika. 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/305
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 82 Annex 2 – Appendix 1  
 
Homologacija C (vrstica A)  1/ – Vozila, homologirana na podlagi ravni emisij plinastih 
onesnaževal, predpisanih za napajanje motorja z dizelskim gorivom. 
 
 
 
Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo v skladu z odstavkom 4. tega pravilnika, 
pomeni, da je bil zadevni tip vozila homologiran v Združenem kraljestvu (E11) v skladu s 
Pravilnikom št. 83 pod številko homologacije 052439. Ta homologacija pomeni, da je bila 
homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 83 z vključenimi spremembami 05 in 
ustreza omejitvam za preskus tipa I iz vrstice A (2000) tabele v odstavku 5.3.1.4 tega pravilnika. 
 
Homologacija C (vrstica B)  1/ – Vozila, homologirana glede na raven plinskih onesnaževal, 
potrebnih za napajanje motorja z dizelskim gorivom. 
 
 
 
Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo v skladu z odstavkom 4. tega pravilnika, 
pomeni, da je bil zadevni tip vozila homologiran v Združenem kraljestvu (E11) v skladu s 
Pravilnikom št. 83 pod številko homologacije 052439. Ta homologacija pomeni, da je bila 
homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 83 z vključenimi spremembami 05 in 
ustreza omejitvam za preskus tipa I iz vrstice B (2005) tabele v odstavku 5.3.1.4 tega pravilnika. 
 
 L 375/306 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 81 
 
Homologacija D (vrstica A)  1/ – Vozila, homologirana na podlagi ravni plinastih onesnaževal, 
predpisanih za napajanje motorja z LPG ali NG. 
 
 
 
Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo v skladu z odstavkom 4. tega pravilnika, 
pomeni, da je bil zadevni tip vozila homologiran v Združenem kraljestvu (E11) v skladu s 
Pravilnikom št. 83 pod številko homologacije 052439. Ta homologacija pomeni, da je bila 
homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 83 z vključenimi spremembami 05 in 
ustreza omejitvam za preskus tipa I iz vrstice A (2000) tabele v odstavku 5.3.1.4 tega pravilnika. 
 
 
Homologacija D (vrstica B)  1/ – Vozila, homologirana na podlagi ravni emisij plinastih 
onesnaževal, predpisanih za napajanje motorja z LPG ali NG. 
 
 
 
Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo v skladu z odstavkom 4. tega pravilnika, 
pomeni, da je bil zadevni tip vozila homologiran v Združenem kraljestvu (E11) v skladu s 
Pravilnikom št. 83 pod številko homologacije 052439. Ta homologacija pomeni, da je bila 
homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 83 z vključenimi spremembami 05 in 
ustreza omejitvam za preskus tipa I iz vrstice B (2005) tabele v odstavku 5.3.1.4 tega pravilnika. 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
__________________ 
1/  Glej odstavek 2.19 in odstavek 5.3.1.4 tega pravilnika.27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/307
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 82 Annex 2 – Appendix 1  
Priloga 4
 
 
PRESKUS TIPA I 
 
(Preverjanje emisij izpušnih plinov po hladnem zagonu) 
 
1. UVOD 
 
Ta priloga opisuje postopek za preskus tipa I iz odstavka 5.3.1 tega pravilnika. Če je 
uporabljeno referenčno gorivo LPG ali NG, dodatno veljajo določbe iz Priloge 12. Če 
je vozilo opremljeno s sistemom z redno regeneracijo iz odstavka 2.20, veljajo določbe 
iz Priloge 13. 
 
2.  VOZNI CIKEL NA DINAMOMETRU 
 
2.1 Opis cikla  
 
Vozni cikel na dinamometru je določen v Dodatku 1 te priloge. 
 
2.2 Splošni pogoji za izvedbo cikla  
 
Po potrebi je treba opraviti predhodne preskusne cikle, da se določi najboljši način 
uporabe pedala za plin in zavore ter ugotovi cikel, približno enak teoretičnemu ciklu, 
znotraj predpisanih mejnih vrednosti. 
 
2.3 Uporaba menjalnika  
 
2.3.1 Če je največja hitrost, ki se lahko doseže v prvi prestavi, manjša od 15 km/h, se za 
mestni cikel (del ena) uporabljajo druga, tretja in četrta prestava, za izvenmestni cikel 
(del dve) pa druga, tretja, četrta in peta prestava. Druga, tretja in četrta prestava se 
lahko uporabijo tudi za mestni cikel (del ena), druga, tretja, četrta in peta prestava pa 
za izvenmestni cikel (del dve), če je v navodilih proizvajalca priporočen zagon v drugi 
prestavi na ravni podlagi ali če je prva prestava rezervirana za terensko vožnjo, 
počasno vožnjo ali vleko. 
 
Vozila, ki ne dosežejo vrednosti pospeška in največje hitrosti, predpisanih za vozni 
cikel, vozijo s popolnoma pritisnjenim pedalom za plin, dokler ne dosežejo vrednosti 
območja predpisane vozne krivulje. Odstopanja od voznega cikla se zapišejo v 
poročilo o preskusu. 
 
2.3.2. Vozila s polavtomatskim menjalnikom se preskušajo ob uporabi prestav, ki se 
ponavadi uporabljajo pri vožnji, menjalni vzvodi pa se uporabljajo po navodilih 
proizvajalca. 
 L 375/308 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 83 
 
2.3.3 Vozila z avtomatskim menjalnikom se preskušajo z vklopljeno najvišjo prestavo 
(„pogon“). Pedal za plin se uporablja tako, da se ob uporabi prestav v običajnem 
zaporedju ustvari čim bolj enakomeren pospešek. Razen tega se točke prestavljanja iz 
Dodatka 1 te priloge ne uporabljajo; pospeševanje se nadaljuje celoten čas, 
predstavljen s premico, ki povezuje konec vsakega časa prostega teka z začetkom 
naslednjega časa enakomerne hitrosti. Upoštevajo se dovoljena odstopanja iz 
odstavka 2.4 spodaj. 
 
2.3.4 Vozila, opremljena s hitro prestavo, ki jo voznik lahko vklopi, se preskušajo z 
izklopljeno hitro prestavo pri mestnem ciklu (del ena) in z vklopljeno hitro prestavo pri 
izvenmestnem ciklu (del dve). 
 
2.3.5  Na zahtevo proizvajalca je pri tipu vozila, kjer je število vrtljajev motorja v prostem 
teku večje kot število vrtljajev motorja med delovnimi stopnjami 5, 12 in 24 
osnovnega mestnega cikla (del ena), se sklopka med predhodno delovno stopnjo lahko izklopi. 
 
2.4 Dovoljena odstopanja  
 
2.4.1 Med pospeševanjem, enakomerno hitrostjo in zmanjševanjem hitrosti z zaviranjem je 
med navedeno in teoretično hitrostjo dovoljeno odstopanje ±2 km/h. Če se hitrost 
vozila zmanjšuje hitreje brez uporabe zavor, veljajo le določbe iz odstavka 6.5.3 
spodaj. Večja odstopanja hitrosti od predpisanih so sprejemljiva pri prehodu iz ene 
faze v drugo, če nikoli ne trajajo več kot 0,5 s. 
 
2.4.2 Dovoljena odstopanja časa so ±1,0 s. Zgornja odstopanja veljajo enako na začetku in 
na koncu časa prestavljanja1/ za mestni cikel (del ena) ter za delovne stopnje št. 3, 5 in 
7 pri izvenmestnem ciklu (del dve). 
 
2.4.3 Dovoljena odstopanja pri hitrosti in času se združujejo, kakor je navedeno v Dodatku 1 
te priloge. 
 
3.  VOZILO IN GORIVO 
  
3.1 Preskusno vozilo  
 
3.1.1 Vozilo je predloženo v dobrem mehanskem stanju. Utečeno je z vsaj 3 000 
prevoženimi kilometri pred preskusom. 
 
3.1.2 Na izpušni napravi ni nobenih prepustnih točk, ki lahko zmanjšajo količino zbranih 
plinov, enaka količini plinov, ki izhajajo iz motorja. 
 
                                                 
1/ Upoštevati je treba, da dovoljeno odstopanje dveh sekund zajema čas, potreben za menjavo 
prestave, in če je potrebno, določen čas, da se vzpostavi ponovna skladnost s ciklom. 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/309
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 82 Annex 2 – Appendix 1  
3.1.3 Tesnjenje sesalnega sistema se lahko preveri za zagotovitev, da mešanje goriva z 
zrakom ni pod vplivom nehotenega sesanja zraka. 
 
3.1.4 Nastavitve motorja in naprav za upravljanje z vozilom so takšne, kot jih je predpisal 
proizvajalec. Ta zahteva se uporablja tudi za nastavitve za prosti tek (število vrtljajev 
in vsebnost ogljikovega monoksida v izpušnih plinih), za napravo za hladni zagon in 
za sistem za čiščenje izpušnih plinov. 
 
3.1.5 Preskušano vozilo ali drugo enakovredno vozilo se po potrebi opremi z napravo, ki 
omogoča merjenje karakterističnih parametrov, potrebnih za nastavitev dinamometra v 
skladu z odstavkom 4.1.1 te priloge. 
 
3.1.6 Tehnična služba, ki izvaja preskuse, lahko preveri, ali je delovanje vozila skladno z 
navedbami proizvajalca, ali se lahko uporablja za običajno vožnjo, zlasti pa, ali je 
sposobno za zagon v hladnem in segretem stanju. 
 
3.2 Gorivo  
 
 Med preskušanjem vozila glede na mejne vrednosti emisij iz vrstice A tabele iz 
odstavka 5.3.1.4 tega pravilnika mora biti ustrezno referenčno gorivo v skladu s 
specifikacijami iz odstavka 1. Priloge 10 ali v primeru plinastega referenčnega goriva s 
specifikacijami iz odstavka 1.1.1 ali 1.2 Priloge 10a. 
 
Med preskušanjem vozila glede na mejne vrednosti emisij iz vrstice B tabele iz 
odstavka 5.3.1.4 tega pravilnika, mora biti ustrezno referenčno gorivo v skladu s 
specifikacijami iz odstavka 2. Priloge 10 ali v primeru plinastega referenčnega goriva s 
specifikacijami iz odstavka 1.1.2 ali 1.2 Priloge 10a. 
 
3.2.1 Vozila, ki za gorivo uporabljajo bencin ali LPG ali NG, se preskušajo v skladu s 
Prilogo 12 z ustreznim referenčnim gorivom/ustreznimi referenčnimi gorivi iz Priloge 
10a. 
 
4.  PRESKUSNA OPREMA 
  
4.1 Dinamometer  
 
4.1.1 Dinamometer je zmožen simulirati cestno obremenitev vozila v skladu z eno od 
naslednjih klasifikacij: 
 
dinamometer s stalno krivuljo obremenitve, tj. dinamometer, katerega fizične 
značilnosti omogočajo stalno obliko krivulje obremenitve, 
 
dinamometer z nastavljivo krivuljo obremenitve, tj. dinamometer z vsaj dvema 
parametroma cestne obremenitve, ki ju je mogoče prilagoditi za oblikovanje krivulje 
obremenitve. 
 L 375/310 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 85 
 
4.1.2 Nastavitev dinamometra se s časom ne spreminja. Dinamometer ne povzroča nobenih 
tresljajev, ki bi jih vozilo zaznavalo in bi lahko ovirali njegovo normalno delovanje. 
 
4.1.3 Opremljen je z napravami za simuliranje vztrajnosti in obremenitve. Pri dinamometru 
z dvema valjema so ti simulatorji priključeni na sprednji valj. 
 
4.1.4 Točnost 
 
4.1.4.1 Dinamometer omogoča merjenje in odčitavanje prikazanih obremenitev s točnostjo 
∀ 5 %. 
 
4.1.4.2 Pri dinamometru s stalno krivuljo obremenitve je točnost nastavitve obremenitve ±5 % 
pri 80 km/h. Pri dinamometru z nastavljivo krivuljo obremenitve je točnost 
obremenitve z dinamometrom glede na realno vožnjo vozila na cesti ±5 % pri 120, 
100, 80, 60 in 40 km/h ter ±10 % pri 20 km/h. Pri nižjih vrednostih je absorpcija 
dinamometra pozitivna. 
 
4.1.4.3 Skupna vztrajnost vrtljivih delov (po potrebi vključno s simulirano vztrajnostjo) je 
znana in je znotraj območja ±20 kg razreda vztrajnosti za preskus. 
 
4.1.4.4 Hitrost vozila se meri s številom vrtljajev valja (sprednjega valja pri dinamometrih z 
dvema valjema). Pri hitrostih, večjih od 10 km/h, se meri s točnostjo ±1 km/h. 
 
4.1.4.5 Razdalja, ki jo je vozilo dejansko prevozilo, se izmeri s krožnim gibanjem valja 
(sprednjega valja pri dinamometrih z dvema valjema). 
 
4.1.5 Nastavitev obremenitve in vztrajnosti 
 
4.1.5.1 Dinamometer s stalno krivuljo obremenitve: simulator obremenitve se nastavi tako, da 
porabi moč, ki se prenaša na pogonska kolesa vozila pri enakomerni hitrosti 80 km/h, 
in zapiše se moč, ki se porabi pri 50 km/h. Postopki za ugotavljanje in nastavitev te 
obremenitve so opisani v Dodatku 3 te priloge. 
 
4.1.5.2 Dinamometer z nastavljivo krivuljo obremenitve: simulator obremenitve se nastavi 
tako, da porabi moč, ki se prenaša na pogonska kolesa vozila pri enakomernih hitrostih 
120, 100, 80, 60 in 40 ter 20 km/h. Postopki za ugotavljanje in nastavitev te 
obremenitve so opisani v Dodatku 3 te priloge. 
 
4.1.5.3 Vztrajnost 
 
Za dinamometre z električnim simuliranjem vztrajnosti je treba dokazati, da so 
enakovredni mehanskim vztrajnostnim sistemom. Postopki za ugotavljanje te 
enakovrednosti so opisani v Dodatku 4 te priloge. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/311
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 82 Annex 2 – Appendix 1  
4.2 Sistem za vzorčenje izpušnih plinov
 
 
4.2.1 S sistemom za vzorčenje izpušnih plinov je mogoče izmeriti dejanske količine 
onesnaževal v izpušnih plinih. Pri tem se uporablja sistem za vzorčenje pri stalni 
prostornini (CVS). Ta sistem zahteva, da se izpuh iz motorja stalno redči z zrakom iz 
okolice pod nadzorovanimi pogoji. Pri konceptu merjenja mase emisij z napravo za 
vzorčenje pri stalni prostornini sta izpolnjena dva pogoja: izmeri se skupna prostornina 
zmesi izpuha in zraka za razredčitev ter se za analizo zbere stalno sorazmeren vzorec 
prostornine. Količine onesnaževal se določijo iz vzorčnih koncentracij, popravljenih za 
vsebnost onesnaževal v zraku iz okolice, in seštetega pretoka med preskusom. 
 
Raven emisij delcev, ki onesnažujejo, se določi tako, da se med celotnim preskusom iz 
sorazmernega delnega toka s primernimi filtri izločajo delci in da se gravimetrijsko 
določi njihova količina v skladu z odstavkom 4.3.1.1. 
 
4.2.2 Pretok skozi sistem mora biti zadosten, da se odpravi kondenzacija vode pri vseh 
pogojih, ki lahko nastanejo med preskusom, kakor je določeno v Dodatku 5 te priloge. 
 
4.2.3 V Dodatku 5 so navedeni primeri treh vrst sistemov za vzorčenje pri stalni prostornini, 
ki ustrezajo zahtevam iz te priloge. 
 
4.2.4 Zmes izpušnih plinov in zraka je homogena v točki S2 sonde za vzorčenje. 
 
4.2.5 Sonda zajame pravi vzorec razredčenih izpušnih plinov. 
 
4.2.6 Sistem nima razpok, skozi katere bi uhajali plini. Konstrukcija in materiali so takšni, 
da sistem ne vpliva na koncentracijo onesnaževal v razredčenem izpušnem plinu. Če 
kateri koli sestavni del (izmenjevalnik toplote, puhalo itd.) spremeni koncentracijo 
katerega koli plinastega onesnaževala v razredčenem plinu, se to plinasto onesnaževalo 
vzorči pred tem sestavnim delom, če težave ni mogoče drugače odpraviti. 
 
4.2.7 Če ima izpušni sistem preskušanega vozila izpušno cev, sestavljeno iz več cevi, 
morajo biti povezovalne cevi čim bližje vozilu, ne da bi pri tem neugodno vplivale na 
njegovo delovanje. 
 
4.2.8 Spremembe statičnega tlaka v izpušni cevi/izpušnih ceveh vozila ne odstopajo za več 
kot ∀ 1,25kPa od sprememb statičnega tlaka, izmerjenih med voznim ciklom na 
dinamometru, brez povezave z izpušnimi cevmi. Sistemi za vzorčenje, ki lahko 
vzdržujejo statični tlak do ∀ 0,25 kPa, se uporabljajo, če proizvajalec v pisni zahtevi 
pristojnemu organu, ki podeljuje homologacijo, utemelji potrebo po manjših 
dovoljenih odstopanjih. Protitlak se meri čim bližje končnemu delu izpušne cevi ali v 
podaljšku z enakim premerom. 
 
4.2.9 Različni ventili, ki se uporabljajo za usmerjanje izpušnih plinov, se lahko hitro 
prilagajajo in odzivajo. 
 L 375/312 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 87 
 
4.2.10 Vzorci plina se zbirajo v primerno velikih vrečah za zbiranje vzorcev. Te vreče so 
izdelane iz materialov, ki 20 minut po odvzemu ne spremenijo plinastega onesnaževala 
za več kot ∀ 2 %. 
 
4.3 Oprema za analizo  
 
4.3.1 Določbe 
 
4.3.1.1 Plinasta onesnaževala se analizirajo z naslednjimi instrumenti: 
 
Analiza ogljikovega monoksida (CO) in ogljikovega dioksida (CO 2): 
Analizatorji ogljikovega monoksida in ogljikovega dioksida so nerazpršilni infrardeči 
(NDIR) absorpcijski analizatorji. 
 
Analiza ogljikovodikov (HC) – motorji na prisilni vžig: 
Analizator ogljikovodikov je analizator s plamensko ionizacijo (FID), kalibriran s 
propanom, izraženim z ekvivalentom ogljikovih atomov (C 1). 
 
Analiza ogljikovodikov (HC) – motorji na kompresijski vžig: 
Analizator ogljikovodikov je analizator s plamensko ionizacijo z detektorjem, ventili, 
cevmi itd., segret na 463 K (190 °C) ∀ 10 K (HFID). Kalibriran je s propanom, 
izraženim z ekvivalentom ogljikovih atomov (C 1). 
 
Analiza dušikovega oksida (NO x): 
Analizator dušikovega oksida je kemiluminescenten (CLA) ali nerazpršilnega tipa z 
resonančno absorpcijo v ultravijoličnem območju (NDUVR), oba imata konverter NO x 
– NO. 
 
Delci – gravimetrijsko določanje izločenih delcev: 
 
Ti delci se vedno zbirajo z dvema serijsko vgrajenima filtroma v toku vzorčenih 
plinov. Količina delcev, ki jih izloči vsak par filtrov, je: 
 
 
 
kjer je: 
 
V ep : pretok skozi filtre; 
 
V mix  : pretok skozi tunel; 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/313
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 82 Annex 2 – Appendix 1  
M : masa delcev (g/km); 
 
M limit  : mejna vrednost mase delcev (veljavna mejna masa, g/km); 
 
m : masa delcev, izločenih s filtri (g); 
 
d : dejanska razdalja, ki ustreza voznemu ciklu (km). 
 
Razmerje med delci in vzorcem (V ep/V mix) se uskladi tako, da je M = M limit, 1 # m # 
5 mg (pri uporabi filtrov s premerom 47 mm). 
 
Površina filtrov je izdelana iz materiala, ki je hidrofoben in inerten do sestavin 
izpušnih plinov (filtri iz steklenega vlakna, površinsko obdelanega s fluorogljikom, 
ali iz enakovrednega materiala). 
 
4.3.1.2 Točnost 
 
Analizatorji imajo merilno območje, ki je združljivo s točnostjo, potrebno za 
merjenje koncentracije onesnaževal v vzorcu izpušnih plinov. 
 
Napaka pri merjenju ne presega ∀ 2 % (lastna napaka analizatorja) ne glede na 
dejansko vrednost plinov za kalibriranje. 
 
Pri koncentracijah pod 100 ppm napaka pri merjenju ne presega ∀ 2 ppm. 
 
Vzorec okoliškega zraka se izmeri z istim analizatorjem z ustreznim merilnim 
območjem. 
 
Tehtnica z mikrogramsko skalo, ki se uporablja za določanje teže vseh filtrov, ima 
točnost 5 µg (standardno odstopanje) in možnost odčitavanja 1 µg. 
 
4.3.1.3 Ledena past 
 
Pred analizatorji se ne uporabi nobena naprava za sušenje plinov, razen če je bilo 
dokazano, da ne vpliva na vsebnost onesnaževala v toku plina. 
 
4.3.2 Posebne zahteve za motorje na kompresijski vžig 
 
Uporablja se ogrevana napeljava za vzorčenje za neprekinjeno analizo 
ogljikovodikov (HC) z analizatorjem s plamensko ionizacijo (HFID), vključno z 
aparatom za zapisovanje (R). Povprečna koncentracija izmerjenih ogljikovodikov se 
določi z integracijo. Med celotnim preskusom je temperatura v napeljavi za 
vzorčenje 463 K (190 °C) ∀ 10 K. Ogrevana napeljava za vzorčenje je opremljena z 
ogrevanim filtrom (F H) z 99-odstotno učinkovitostjo za delce ∃ 0,3 µm, da se iz 
kontinuiranega pretoka plinov za analizo izločijo trdni delci. L 375/314 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 89 
 
 
Odzivni čas sistema za vzorčenje (od sonde do vstopa v analizator) ne sme biti daljši 
od štirih sekund. 
 
HFID se uporablja s sistemom za stalni pretok (prek izmenjevalnika toplote), da se 
zagotovi reprezentativen vzorec, razen če se izravnajo nihanja pretoka CFV ali CFO. 
 
Naprava za izločanje delcev je sestavljena iz cevi za razredčitev, sonde za vzorčenje, 
filtrov, črpalke za delni pretok, regulatorja pretoka in merilne naprave. Delni pretok 
za izločanje delcev poteka skozi dva serijsko vgrajena filtra. Trdna onesnaževala se 
iz pretoka preskušanih izpušnih plinov vzorčijo v delu za razredčitev tako, da se dobi 
reprezentativen vzorec iz homogene mešanice zraka in izpušnih plinov ter da v točki 
vzorčenja temperatura mešanice zraka in izpušnih plinov ni višja od 325 K (52 °C). 
Temperatura pretoka izpušnih plinov v merilniku pretoka ne sme nihati za več kot 
∀ 3 K, količina pretoka pa ne za več kot ∀ 5 %. Če se zaradi prevelike obremenitve 
filtra količina pretoka nesprejemljivo spremeni, se preskus prekine. Pri ponovljenem 
preskusu se zmanjša količina pretoka in/ali uporabi večji filter. Filtri se vzamejo iz 
komore največ eno uro pred začetkom preskusa. 
 
Filtri za delce se kondicionirajo (glede na temperaturo in vlažnost) v odprti posodi, 
zaščiteni pred prahom, najmanj 8 ali največ 56 ur pred preskusom v klimatizirani 
komori. Po tem kondicioniranju se čisti filtri stehtajo in shranijo do uporabe. Če se v 
eni uri po odvzemu iz komore za tehtanje filtri ne uporabijo, se ponovno stehtajo. 
 
Enourna omejitev se lahko nadomesti z osemurno omejitvijo, če je izpolnjen eden od 
naslednjih pogojev ali oba: 
 
kondicioniran filter se vstavi in hrani v zatesnjeni posodi za filter, ali 
 
kondicioniran filter se vstavi v zatesnjeno posodo za filter, ki se takoj vstavi v 
napeljavo za vzorčenje, v kateri ni pretoka. 
 
4.3.3 Kalibracija 
 
Vsak analizator se kalibrira tolikokrat, kot je potrebno, vsekakor pa v mesecu pred 
preskusom za homologacijo in najmanj enkrat na vsakih šest mesecev za preverjanje 
skladnosti pri proizvodnji. 
 
V Dodatku 6 te priloge je opisana metoda kalibracije za analizatorje iz odstavka 
4.3.1 zgoraj. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/315
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 82 Annex 2 – Appendix 1  
4.4 Merjenje prostornine
 
 
4.4.1 Metoda merjenja skupne prostornine razredčenih izpušnih plinov v napravi za 
vzorčenje pri stalni prostornini omogoča točnost merjenja ∀ 2 %. 
 
4.4.2 Kalibracija naprave za vzorčenje pri stalni prostornini 
 
Naprava za merjenje prostornine po sistemu za vzorčenje pri stalni prostornini se 
kalibrira tako, da je zagotovljena predpisana točnost, in tako pogosto, da se ta točnost 
ohranja. 
 
V Dodatku 6 te priloge je primer postopka kalibracije, s katerim se doseže potrebna 
točnost. Pri tem postopku se uporablja dinamična merilna naprava pretoka, ki je 
primerna za povečan pretoka, značilen za napravo za vzorčenje pri stalni prostornini. 
Naprava ima certificirano točnost in ustreza odobrenemu nacionalnemu ali 
mednarodnemu standardu. 
 
4.5 Plini  
 
4.5.1 Čisti plini 
 
Za kalibracijo in delovanje so po potrebi na voljo naslednji čisti plini: 
 
prečiščeni dušik: 
(čistost: 
 ∀±1 ppm C, ∀ 1 ppm CO, ∀ 400 ppm CO 2, ∀ 0,1 ppm NO); 
 
prečiščeni sintetični zrak: 
(čistost: 1 ppm C, 1 ppm CO, 400 ppm CO 2, 0,1 ppm NO); vsebnost kisika od 18 do 
21 vol. %; 
 
prečiščeni kisik: (čistost > 99,5 vol. % O 2); 
 
prečiščeni vodik (in mešanica, ki vsebuje helij): 
(čistost ∀ 1 ppm C, ∀ 400 ppm CO 2). 
 
ogljikov monoksid: (s čistostjo najmanj 99,5 %) 
 
propan: (s čistostjo najmanj 99,5 %). 
 
4.5.2 Kalibrirni plini 
 
Na voljo so mešanice plinov z naslednjimi kemijskimi sestavami: 
 
C 8 H 8 in prečiščeni sintetični zrak (glej odstavek 4.5.1 te priloge); L 375/316 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 91 
 
 
CO in prečiščeni dušik; 
 
CO 2 in prečiščeni dušik; 
 
NO in prečiščeni dušik. (Količina NO 2 v tem kalibrirnem plinu ne presega 5-
odstotnega deleža NO.) 
 
Dejanska koncentracija kalibrirnega plina je do ∀ 2 % navedene vrednosti. 
 
Koncentracije iz Dodatka 6 te priloge se lahko pridobijo tudi z uporabo delilnika 
plinov, z redčenjem s prečiščenim N 2 ali prečiščenim sintetičnim zrakom. Točnost 
mešalne naprave je takšna, da se koncentracije razredčenih kalibrirnih plinov lahko 
določijo s točnostjo do ∀ 2 %. 
 
4.6 Dodatna oprema  
 
4.6.1 Temperature 
 
Temperature iz Dodatka 8 se merijo s točnostjo do ∀ 1,5 K. 
 
4.6.2 Tlak 
 
Atmosferski tlak se meri s točnostjo do ∀ 0,1 kPa. 
 
4.6.3 Absolutna vlažnost 
 
Absolutna vlažnost (H) se meri s točnostjo do ∀ 5 %. 
 
Sistem za vzorčenje izpušnih plinov se preverja z metodo iz odstavka 3. Dodatka 7 te 
priloge.  
 
Največje dovoljeno odstopanje med dovedeno in izmerjeno količino plina je 5 %. 
 
5. PRIPRAVA NA PRESKUS 
 
5.1 Nastavitev simulatorjev vztrajnosti translatornim vztrajnostim vozila  
 
Uporabi se simulator vztrajnosti, ki omogoča, da je skupna vztrajnost vrtečih se mas, 
ki jo je treba dobiti, sorazmerna z referenčno maso v naslednjem razponu: 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/317
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 82 Annex 2 – Appendix 1  
 
 
Refere nčna m asa vozila RW ( kg)   
Enako vredna vztrajnost I (k g)   
RW #  48 0  
455 
 
480 < RW #  54 0  
510 
540 < RW #  59 5  
570 
595 < RW #  65 0  
625 
650 < RW #  71 0  
680  
710 < RW #  76 5  
740 
 
765 < RW #  85 0  
800 
 
850 < RW #  96 5  
910 
 
965 < RW #  10 80   
1 020 
 
1 080  < RW #  119 0  
1 130 
 
1 080  < RW #  119 0  
1 250 
 
1 305  < RW #  142 0  
1 360 
 
1 420  < RW #  153 0  
1 470 
 
1 530  < RW #  164 0  
1 590 
 
1 640  < RW #  176 0  
1 700 
 
1 760  < RW #  187 0  
1 810 
 
1 870  < RW #  198 0  
1 930 
 
1 980  < RW #  210 0  
2 040 
 
2 100  < RW #  221 0  
2 150 
 
2 210  < RW #  238 0  
2 270 
 
2 380  < RW #  261 0  
2 270 
 
2 610  < RW   
2 270 
 
Če na dinamometru ni ustrezne enakovredne vztrajnosti, se uporabi vrednost, ki je neposredno nad 
referenčno maso vozila. 
 
5.2 Nastavitev dinamometra  
 
Obremenitev se nastavi po metodah iz odstavka 4.1.5 zgoraj. 
 
Uporabljena metoda in dobljene vrednosti (enakovredna vztrajnost – karakteristični 
parameter nastavitve) se zapišejo v poročilo o preskusu. 
 L 375/318 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 93 
 
5.3 Kondicioniranje vozila
 
 
5.3.1 Pri vozilih z motorjem na kompresijski vžig se za merjenje delcev uporabi cikel dela 
dve, opisan v Dodatku 1 te priloge, največ 36 ali najmanj šest ur pred preskusom. 
Prevozijo se trije zaporedni cikli. Nastavitev dinamometra je določena v odstavkih 5.1 
in 5.2 zgoraj. 
 
Na zahtevo proizvajalca se vozila z motorjem na prisilni vžig lahko predkondicionirajo 
z enim delom ena in dvema deloma dve voznega cikla. 
 
Po tem predkondicioniranju, ki je značilno za motorje na kompresijski vžig, in pred 
preskusom se vozila z motorjem na kompresijski vžig in vozila z motorjem na prisilni 
vžig hrani v prostoru s sorazmerno stalno temperaturo med 293 in 303 K (20 in 30 °C). 
To kondicioniranje se izvaja vsaj šest ur in se nadaljuje, dokler se temperatura 
motornega olja in hladilne tekočine, če se uporablja, ne razlikuje za več kakor ∀ 2 K 
od temperature v prostoru. 
 
5.3.1.1 Na zahtevo proizvajalca se preskus izvaja najpozneje 30 ur po vožnji vozila pri njegovi 
običajni temperaturi. 
 
5.3.1.2 Vozila z motorjem na prisilni vžig, ki za gorivo uporabljajo LPG ali NG, ali vozila, 
opremljena tako, da lahko za gorivo uporabljajo ali bencin ali LPG ali NG, se med 
preskusoma s prvim plinastim referenčnim gorivom in drugim plinastim referenčnim 
gorivom predkondicionirajo za preskus z drugim referenčnim gorivom. To 
predkondicioniranje pred preskusom z drugim referenčnim gorivom se opravi tako, da 
se izvede cikel predkondicioniranja, ki ga sestavljata en del ena (mestni del) in dva 
dela dva (izvenmestni del) preskusnega cikla, opisanega v Dodatku 1 te priloge. Na 
zahtevo proizvajalca in s privolitvijo tehnične službe se to predkondicioniranje lahko 
razširi. Nastavitev dinamometra je določena v odstavkih 5.1 in 5.2 te priloge. 
 
5.3.2 Tlaki v pnevmatikah so enaki tistim, ki jih navede proizvajalec, in se uporabljajo med 
predhodnim preskusom na cesti za nastavitev zavor. Pri dinamometrih z dvema 
valjema se tlak v pnevmatikah lahko poveča do 50 % nad proizvajalčevimi 
priporočenimi nastavitvami. Dejansko uporabljeni tlak se zapiše v poročilo o preskusu. 
 
6. POSTOPEK ZA PRESKUSE NA PRESKUSNI NAPRAVI 
 
6.1 Posebni pogoji za izvajanje cikla  
 
6.1.1 Med preskusom mora biti temperatura v preskusnem prostoru med 293 in 303 K 
(20 ºC in 30 ºC). Absolutna vlažnost (H) zraka v preskusnem prostoru ali vsesanega 
zraka motorja izpolnjuje naslednji pogoj: 
 
5,5 # H # 12,2 (g H 20/kg suhega zraka) 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/319
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 82 Annex 2 – Appendix 1  
6.1.2 Med preskusom vozilo stoji približno vodoravno, da se gorivo normalno porazdeli. 
 
6.1.3 Na vozilo je usmerjen tok zraka s spremenljivo hitrostjo. Puhalo se nastavi tako, da je 
v področju delovanja od 10 km/h do vsaj 50 km/h linearna hitrost zraka pri izstopu iz 
puhala v območju ∀ 5 km/h glede na hitrost valjev. Izstopna odprtina puhala ima 
naslednje značilnosti:  
 
Površina: najmanj 0,2 m2; 
oddaljenost spodnjega roba od tal: približno 20 cm; 
oddaljenost od prednjega dela vozila: približno 30 cm. 
 
Druga možnost je, da je hitrost puhala stalno določena s hitrostjo izstopnega zraka 
najmanj 6 m/s (21,6 km/h).  
 
Na zahtevo proizvajalca se lahko za posebna vozila (npr. dostavna vozila, terenska 
vozila) višina ventilatorja za hlajenje spremeni. 
 
6.1.4 Med preskusom se hitrost zapisuje glede na čas ali se zapiše iz sistema za zbiranje 
podatkov, da se lahko oceni pravilnost opravljenih ciklov. 
 
6.2 Zagon motorja  
 
6.2.1 Motor se zažene z uporabo naprav, predvidenih v ta namen, po navodilih proizvajalca, 
navedenih v priročniku za uporabo vozil serijske proizvodnje za voznike. 
 
6.2.2 Prvi cikel se začne ob začetku postopka za zagon motorja. 
 
6.2.3 Če se kot gorivo uporablja LPG ali NG, se dovoli, da se motor zažene z bencinom, 
nato pa se preklopi na LPG ali NG po vnaprej določenem obdobju, ki ga voznik ne 
more spreminjati. 
 
6.3 Prosti tek  
 
6.3.1 Ročni ali polavtomatski menjalnik, glej tabeli 1.2 in 1.3 v Dodatku 1 te priloge. 
 
6.3.2 Avtomatski menjalnik 
 
Med preskusom se po začetni vključitvi ustrezne prestave menjalna ročice ne premika, 
razen v primeru iz odstavka 6.4.3 spodaj ali če je z menjalno ročico mogoče vklopiti 
hitro prestavo, če obstaja. 
 
6.4 Pospeševanje  
 
6.4.1 Pospeševanje se izvaja tako, da je stopnja pospeševanja med delovno stopnjo čim bolj 
enakomerna. 
 L 375/320 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 95 
 
6.4.2 Če pospeševanja ni mogoče izvesti v predpisanem času, se potreben dodatni čas, če je 
to mogoče, odšteje od časa, predvidenega za menjavo prestave, sicer pa od časa 
enakomerne hitrosti, ki mu sledi. 
 
6.4.3 Avtomatski menjalniki 
 
Če pospeševanja ni mogoče izvesti v predpisanem času, se prestavna ročica premika 
skladno z zahtevami za ročne menjalnike. 
 
6.5 Pojemanje hitrosti  
 
6.5.1 Vsa pojemanja hitrosti pri osnovnem mestnem ciklu (del ena) se dosežejo s popolnim 
umikom noge s pedala za plin, pri čemer ostane sklopka vklopljena. Sklopka se izklopi 
brez uporabe prestavne ročice pri višji hitrosti od: 10 km/h ali hitrosti, ki ustreza 
številu vrtljajev motorja v prostem teku. 
 
Vsa pojemanja hitrosti pri izvenmestnem ciklu (del dve) se dosežejo s popolnim 
umikom noge s pedala za plin, pri čemer ostane sklopka vklopljena. Pri hitrosti 
50 km/h se za zadnje pojemanje hitrosti sklopka izklopi brez uporabe prestavne ročice. 
 
6.5.2 Če je čas pojemanja hitrosti daljši od predpisanega za ustrezno fazo, se za ohranjanje 
predvidenega časovnega poteka preskusa uporabijo zavore vozila. 
 
6.5.3 Če je čas pojemanja hitrosti krajši od predpisanega za ustrezno fazo, se čas 
teoretičnega cikla vzpostavi tako, da se čas enakomerne hitrosti ali prostega teka zlije z 
naslednjo delovno stopnjo. 
 
6.5.4 Ob koncu pojemanja hitrosti (ustavitev vozila na valjih) pri osnovnem mestnem ciklu 
(del ena) se menjalnik prestavi v prosti tek in vklopi sklopka. 
 
6.6 Enakomerne hitrosti  
 
6.6.1 Pri prehodu s pospeševanja na naslednjo enakomerno hitrost se je treba izogibati 
„stalnemu pritiskanju in spuščanju pedala za plin“ ali zapiranju lopute za plin. 
 
6.6.2 Obdobja enakomerne hitrosti se dosežejo z držanjem pedala za plin v stalni legi. 
 
7. POSTOPEK ZA VZORČENJE IN ANALIZO 
 
7.1 Vzorčenje  
 
Vzorčenje se začne (BS) pred začetkom ali ob začetku postopka zagona motorja in se 
konča ob zaključku zadnjega prostega teka v izvenmestnem ciklu (del dve, konec 
vzorčenja (ES)) ali pri preskusu tipa VI ob zaključku zadnjega prostega teka zadnjega 
osnovnega mestnega cikla (del ena). 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/321
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 82 Annex 2 – Appendix 1  
7.2 Analiza
 
 
7.2.1 Izpušni plini v zbiralni vreči se analizirajo čim prej in v vsakem primeru najpozneje 
20 minut po koncu preskusnega cikla. Uporabljene filtre z delci je treba najpozneje 
eno uro po končanem preskusu izpušnih plinov prinesti v komoro, kjer se 
kondicionirajo 2 do 36 ur in nato stehtajo. 
 
7.2.2 Pred vsako analizo vzorca je treba merilno območje analizatorja, uporabljenega za 
vsako onesnaževalo, z ustreznim ničelnim plinom nastaviti na ničlo. 
 
7.2.3 Analizatorji se nato nastavijo na kalibracijske krivulje z uporabo kalibrirnih plinov, ki 
imajo nazivne koncentracije od 70 do 100 % celotnega razpona. 
 
7.2.4 Nato se ponovno preverijo ničelne vrednosti na analizatorjih. Če odčitana vrednost za 
več kot 2 % obsega skale odstopa od razpona iz odstavka 7.2.2 zgoraj, se postopek 
ponovi. 
 
7.2.5 Nato se vzorci analizirajo. 
 
7.2.6 Po analizi se z istimi plini ponovno preverijo ničelne točke in točke za določitev 
merilnega območja. Če to ponovno preverjanje vrednosti ne odstopa za več kot ∀2 % 
od tistih iz odstavka 7.2.3 zgoraj, se analiza šteje za sprejemljivo. 
 
7.2.7 Na vseh točkah v tem odstavku so stopnje pretoka in tlaki različnih plinov enaki 
uporabljenim pri kalibraciji analizatorjev. 
 
7.2.8 Veljavna vrednost, ki kaže vsebnost plinov v vsakem od izmerjenih onesnaževal, je 
tista, ki se na merilni napravi odčita po stabilizaciji. Mase emisij ogljikovodikov pri 
motorjih na kompresijski vžig se izračunajo iz integrirane vrednosti, odčitane na 
HFID, po potrebi popravljene zaradi spreminjanja pretoka, kakor je prikazano v 
Dodatku 5 te priloge. 
 
8. UGOTAVLJANJE KOLIČINE E MISIJ PLINASTIH ONESNAŽEVAL IN DELCEV, 
KI ONESNAŽUJEJO 
 
8.1 Upoštevana prostornina  
 
Prostornina, ki se upošteva, se popravi tako, da ustreza pogojem pri 101,33 kPa in 
273,2 K. 
 
8.2 Skupna masa emisij plinastih onesnaževal in delcev, ki onesnažujejo  
 
Masa M vsakega onesnaževala, ki se sprošča iz vozila med preskusom, se določi z 
zmnožkom prostorninske koncentracije in prostornine zadevnega plina ob upoštevanju 
naslednjih gostot pod zgoraj navedenimi referenčnimi pogoji: 
 L 375/322 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 97 
 
za ogljikov monoksid (CO):  d = 1,25 g/l 
 
za ogljikovodike: 
za bencin (CH 1,8 5)  d = 0,619 g/l 
za dizel (CH 1, 86)  d = 0,619 g/l 
za LPG (CH 2,52 5)  d = 0,649 g/l 
ali NG (CH 4)  d = 0,714 g/l 
 
za dušikove okside (NO x): d = 2,05 g/l 
 
Masa m delcev, ki onesnažujejo, v emisiji vozila med preskusom se določi s tehtanjem 
mase delcev, izločenih na dveh filtrih, in sicer m 1 na prvem filtru ter m 2 na drugem 
filtru: 
 
če je 0,95 (m 1 + m 2) # m 1, m = m 1, 
če je 0,95 (m 1 + m 2) > m 1, m = m 1 + m 2, 
če je m 2 > m 1, se preskus ne upošteva. 
 
V Dodatku 8 te priloge so s primeri navedene metode izračuna za določanje mase 
emisij plinastih onesnaževal in delcev, ki onesnažujejo. 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/323
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 82 Annex 2 – Appendix 1  
 
Priloga 4 – Dodatek 1  
 
RAZČLENITEV VOZNEGA CIKLA, KI SE UPORABLJA ZA PRESKUS TIPA I 
 
1. VOZNI CIKEL 
  
Vozni cikel, ki ga sestavljata del ena (mestni cikel) in del dva (izvenmestni cikel), je 
prikazan na sliki 1/1. 
 
2. OSNOVNI MESTNI CIKEL (del ena) 
 
(Glej sliko 1/2 in tabelo 1.2) 
 
2.1 Razčlenitev po fazah: 
 
  Čas (s)   Ods tote k 
 P r o s ti  t e k  60  30,8  35,4 
 
Prost i tek , vozilo v pre m ikanju , sk l opka 
vklopljena v eni  ko m binaci ji   
9  4,6   
 Menjava prestave  8  4,1   
 Pospe ševanje  36  18,5   
 Obdobja enako merne hi tros ti:  57  29,2   
 Poje manje h itros ti  25  12,8   
 
  
195  100  
 
 
2.2 Razčlenitev po uporabi prestav  
 
  Čas (s)   Ods tote k 
 P r o s ti  t e k  60  30,8  
35,4 
 
Prost i tek , vozilo v pre mi ka nju, sklop ka  
vklopljena v eni  ko m binaci ji   
9  4,6  
 
 
Menjava prestave   8  4,1  
 
 
Prva prestava   24  12,3  
 
 
Druga prestava   53  27,2  
 
 Tretja pres tava   41  21 
 
 
  195  100  
 
 
 L 375/324 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   Pravilnik št. 83 stran 99 
 
2.3 Splošne informacije: 
 
Povprečna hitrost med preskusom:  19 km/h 
Dejanski čas vožnje:  195 s 
Teoretično prevožena razdalja na cikel: 1,013 km 
Enakovredna razdalja za štiri cikle: 4,052 km 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/325
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 82 Annex 2 – Appendix 1  
Slika 1/1
 
 
Vozni cikel preskusa tipa I 
 
 
 L 375/326 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
 Tabela 1.2 
 Osnovni mestni vozni cikel na dinamometru (prvi del) 
 
 
Tra janje   No. 
Delovna 
stopnja št.   Delovanje
  Faza
  Pospeševanje 
 (m /s2)  
Hitrost 
(k m/ h)   
Delovanje (s)   
Faza (s)   
Sk upni 
čas 
(s)  
Prestava, ki se 
uporabi 
pri  
ročne m m enjalni k u  
 1  Prosti tek
  1      
11  
11  
11  
6 s PM + 5  s K 1  
(*) 
 2  Pospeševanje
  2  
1,04  
0–15  
4  
4  
15  
1 
 3  Enako m erna 
hitrost   3    
15  
9  
8  
23  
1 
 4  Po jema nje hitrosti
  4  
–0,69  
15–1 0  
2  
5  
25  
1 
 5  Po jema nje hitrosti, 
izklopljena 
sklopka     
–0,92  
10–0  
3    
28  
K 1  (* )  
 6  Prosti tek
  5      
21  
21  
49  
16 s PM + 5 s K 1  
(*) 
 7  Pospeševanje
  6  
0,83  
0–15  
5  
12  
54  
1 
 
8  Menjava 
prestave      
2  
56   
 9  Pospeševanje   
 
0,94  
15–32  
5   
 
61  
2 
 
10  Enako m erna 
hitrost   
7    
32  
24  
24  
85  
2 
 11  Po jema nje hitrosti,
  
8  
–0,75  
32–1 0  
8  
11  
93  
2 
 
  27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/327
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
(*)   PM = menjalnik v prostem teku, vklopljena sklopka. K 1, K 2 = prva ali druga prestava vklopljena, izklopljena sklopka.  
12  Po jema nje hitrosti 
izklopljena 
sklopka     
–0,92  
10–0  
3    
96  
K 2  (*) 
 13  Prosti tek
  
9  
0–15  
0–15  
21    
117  
16 s PM + 5 s K 1  
(*) 
 14  Pospeševanje
  
10      
5  
26  
122  
1 
 15  Menjava prestave
      
2  
124   
 16  Pospeševanje
  
0,62  
15–3 5  
9  
133  
2 
 17  Menjava prestave
      
2  
135   
 18  Pospeševanje
   
 
0,52  
35–5 0  
8   
 
143  
3 
 19  Enako m erna 
hitrost   
11    
50  
12  
12  
155  
3 
 20  Po jema nje hitrosti
  
12  
–0,52  
50–3 5  
8  
8  
163  
3 
 21  Enako m erna 
hitrost   
13    
35  
13  
13  
176  
3 
 22  Menjava prestave
  
14      
2  
12  
178   
 23  Po jema nje hitrosti
  
–0,99  
35–1 0  
7  
185  
2 
 24  Po jema nje hitrosti 
izklopljena 
sklopka    
 –0,92  10–0  3   
 188  K
2  (* )  
 25  Prosti tek
  15      7  7  195  7 s PM (*) L 375/328 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 103 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
Slika 1/2
 
 
Osnovni mestni cikel preskusa tipa I 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/329
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 104 Priloga 4 – Dodatek 1  
3. IZVENMESTNI CIKEL (del dva) 
 
 (Glej sliko 1/3 in tabelo 1.3) 
 
3.1 Razčlenitev po fazah: 
 
 
  
Čas (s)   
Odstotek  
 
Prosti tek:   
20  
5,0 
 
Prosti tek, vozilo v pre mi kanju, 
sklopka vk lopljena v eni 
ko mbi naciji:   
20  
5,0 
 
Menjanje prestav:   
6  
1,5 
 
Pospeševanja:   
103  
25,8 
 
Obdob ja enako merne hitrosti:   
209  
52,2 
 
Po jema nje hitrosti:   
42  
10,5 
   
400  
100 
 
3.2 Razčlenitev po uporabi prestav: 
 
   
Čas (s)   
Odstotek  
 
Prosti tek:   
20  
5,0 
 
Prosti tek, vozilo v pre mi kanju, 
sklopka vk lopljena v eni 
ko mbi naciji:   
20  
5,0 
 
Menjanje prestav:   
6  
1,5 
 
Prva prestava:   
5  
1,3 
 
Druga presta va:   
9  
2,2 
 
Tret ja prestava:   
8  
2 
 
Četrta prestava:   
99  
24,8 
 
Peta prestava:   
233  
58,2 
   
400  
100 
 L 375/330 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 stran 105 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
3.3 Splošne informacije 
 
Povprečna hitrost med preskusom: 62,6 km/h 
Dejanski čas vožnje: 400 s 
Teoretično prevožena razdalja na cikel: 6,955 km 
Največja hitrost: 120 km/h 
Največji pospešek: 0,833 m/s2 
Največje pojemanje hitrosti: –1,389  m/s2 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/331
 
Tabela 1.3  
 
Izvenmestni cikel (del dva) preskusa tipa I 
 
 
 
Trajanje   
Delovna 
stopnja št.   
Delovanje   
Faza  
Pospeševanje 
(m/s2)  
Hitrost 
(km/h)   
Delovanje   
Faza (s)   
Skupni 
čas 
(s)  
Uporabljena 
prestava pri 
ročnem 
menjalniku  
 
1  
Prosti tek   
1  
    
20  
20  
20  
K 1   (1) 
 
2  
Pospeševanje   
0,83  
0  
5  
25  
1 
 
3  
Menjava prestave       
2  
27  
– 
 
4  
Pospeševanje   
0,62  
15–35  
9  
36  
2 
 
5  
Menjava prestave       
2  
38  
– 
 
6  
Pospeševanje   
0,52  
35–30  
8  
46  
3 
 
7  
Menjava prestave   
12 
     
2  
41 
 
48  
– 
 
8  
Pospeševanje    
0,43  
50–70  
13   
61  
4 
 
9  
Enakomerna hitrost   
3    
70  
50  
50  
111  
5 
 
10  
Pojemanje hitrosti   
4  
–0,69  
70–50  
8  
8  
119  
4  s.5 + 4  s.4 
 
11  
Enakomerna hitrost   
5    
50  
69  
69  
188  
4 
 
 L 375/332 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 
  
12  
Pospeševanje   
6  
0,43  
50–70  
13  
13  
201  
4 
 
13  
Enakomerna hitrost   
7  
  
70  
50  
50  
251  
5 
 
14  
Pospeševanje   
8  
0,24  
70–100  
35  
35  
286  
5 
 
15  
Enakomerna hitrost 
(2):  
9    
100  
30  
30  
316  
5 (2) 
 
16  
Pospeševanje (2)   
10  
0,28  
100–120  
20  
20  
336  
5 (2) 
 
17  
Enakomerna hitrost 
(2):  
11    
120  
10  
20  
346  
5 (2) 
 
18  
Pojemanje hitrosti 
(2)  
–0,69  
120–80  
16  
34  
362  
5 (2) 
 
19  
Pojemanje hitrosti 
(2)  
12 
 
–1,04  
80–50  
8    
370  
5 (2) 
 
20  
Pojemanje hitrosti 
izklopljena sklopka    
1,39  
50–0  
10   
380  
K5 (1) 
 
21  
Prosti tek   
13      
20  
20  
400  
PM (1) 
 
  
(1) PM = menjalnik v prostem teku, vklopljena sklopka. 
  K 1, K 5 = prva ali druga prestava vklopljena, izklopljena sklopka 
 
(2) Dodatne prestave se lahko uporabijo po priporočilih proizvajalca, če ima vozilo menjalnik 
 z več kot petimi prestavami. 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/333
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 108 Priloga 4 – Dodatek 1  
Slika 1/3
 
 
Izvenmestni cikel (del dva) preskusa tipa I 
 
 
 
 L 375/334 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
 
Priloga 4 – Dodatek 2  
 
DINAMOMETER 
 
1.  OPREDELITEV DINAMOMETRA S STALNO KRIVULJO OBREMENITVE 
 
1.1 Uvod 
 
Če na dinamometru med hitrostjo 10 km/h in 120 km/h ni mogoče posnemati 
skupnega voznega upora na cesti, je treba uporabiti dinamometer s spodaj 
navedenimi značilnostmi. 
 
1.2 Opredelitev pojma 
 
1.2.1 Dinamometer lahko ima enega ali dva valja. 
Sprednji valj posredno ali neposredno poganja vztrajnostne mase in napravo za 
absorpcijo moči. 
 
1.2.2 Vlečna sila, ki se absorbira zaradi premagovanja notranjega trenja zavore in 
dinamometra med 0 do 120 km/h hitrosti, je:  
 
F = (a + b.V2) ∀ 0,1 F 80   (tako da vrednost ni negativna) 
 
kjer je:  
 
F  = skupna vlečna sila, ki jo absorbira dinamometer (N) 
a  = vrednost, ki ustreza uporu pri obračanju (N) 
b  = vrednost, ki ustreza koeficientu zračnega upora (N/(km/h)2) 
V  = hitrost (km/h) 
F 80 = vlečna sila pri 80 km/h (N) 
 
2. METODA KALIBRIRANJA DINAMOMETRA 
 
2.1 Uvod 
 
Ta dodatek opisuje postopek, ki ga je treba uporabljati za določanje vlečne sile, ki jo 
absorbira naprava za absorpcijo moči dinamometra. Absorbirana vlečna sila zajema 
silo, ki se absorbira za premagovanje trenja, in silo, ki jo absorbira zavora. 
 
Dinamometer se požene tako, da doseže hitrost zunaj razpona preskusnih hitrosti. 
Naprava, uporabljena za zagon dinamometra, se nato odklopi: vrtilna hitrost gnanega 
valja se zniža. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/335
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
Kinetično energijo valjev porabijo naprava za absorbiranje moči in torni učinki. Ta 
način ne upošteva sprememb pri notranjih tornih učinkih valja, ki jih povzročajo 
valji, obremenjeni z vozili ali brez njih. Torni učinki zadnjega valja se ne upoštevajo, 
če valj ni obremenjen. 
 
2.2 Kalibracija merilnika vlečne sile v odvisnosti od vlečne sile, absorbirane pri hitrosti 
80 km/h. 
 
Uporablja se naslednji postopek (glej tudi sliko 2/1): 
 
2.2.1 Če vrtilna hitrost gnanega valja še ni bila izmerjena, se izmeri. Uporabi se lahko peto 
kolo, števec vrtljajev ali drug način. 
 
2.2.2 Vozilo se postavi na dinamometer ali se uporabi kakšen drug način zagona 
dinamometra. 
 
2.2.3 Uporabi se vztrajnik ali kateri koli drug sistem simuliranja vztrajnosti za tisti razred 
vztrajnosti, ki se bo uporabljal. 
 L 375/336 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
Slika 2/1
 
 
Diagram prikazuje moč, ki jo absorbira dinamometer 
 
 
□ = F = a + b · V2 ●  = (a + b V2) – 0,1 · F 80 ∈ = (a + b · V2) + 0,1 · F 80 
 
 
2.2.4 Dinamometer se nastavi na hitrost 80 km/h. 
 
2.2.5 Zapiše se prikazana vlečna sila F i (N) 
 
2.2.6 Dinamometer se nastavi na hitrost 90 km/h. 
 
2.2.7 Odklopi se naprava, uporabljena za zagon dinamometra. 
 
2.2.8 Zapiše se čas, potreben za zmanjšanje hitrosti dinamometra s 85 km/h na 75 km/h. 
 
2.2.9 Naprava za absorpcijo moči se nastavi na drugačno stopnjo. 
 
2.2.10 Zahteve iz odstavkov 2.2.4 do 2.2.9 se ponovijo tolikokrat, da je zajet ves razpon 
uporabljenih vlečnih sil. 
 
2.2.11 Izračuna se absorbirana vlečna sila, in sicer po naslednji enačbi:  
 
 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/337
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
 
kjer je:  
 
F = absorbirana vlečna sila (N) 
M i = enakovredna vztrajnost v kg (brez vztrajnostnih učinkov 
   prostega zadnjega valja) 
∆ V = odstopanje hitrosti v m/s (10 km/h = 2,775 m/s), 
t = čas, ki ga potrebuje valj za zmanjšanje hitrosti s 85 km/h na 
 75 km/h. 
 
2.2.12.1. Slika 2/2 kaže prikazano vlečno silo pri hitrosti 80 km/h v odvisnosti od absorbirane 
vlečne sile pri hitrosti 80 km/h. 
 
Slika 2/2  
 
Prikazana vlečna sila pri hitrosti 80 km/h v odvisnosti od absorbirane vlečne sile pri hitrosti 
80 km/h 
 
 
2.2.13 Zahteve iz odstavkov 2.2.3 do 2.2.12 zgoraj se ponovijo za vse uporabljene 
vztrajnostne razrede. 
 
2.3 Kalibracija merilnika vlečne sile v odvisnosti od absorbirane vlečne sile pri drugih 
hitrostih. Postopki iz odstavka 2.2 zgoraj se za izbrane hitrosti ponovijo tolikokrat, 
kot je potrebno. 
 L 375/338 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
2.4 Preverjanje krivulje absorpcije vlečne sile dinamometra iz referenčne nastavitve pri 
hitrosti 80 km/h 
 
2.4.1 Vozilo se postavi na dinamometer ali se uporabi kakšen drug način zagona 
dinamometra. 
 
2.4.2 Dinamometer se prilagodi absorbirani vlečni sili (F) pri 80 km/h. 
 
2.4.3 Zapiše se absorbirana vlečna sila pri hitrostih 120, 100, 80, 60, 40 in 20 km/h. 
 
2.4.4 Nariše se krivulja F(V) in preveri, ali ustreza zahtevam iz odstavka 1.2.2 tega 
dodatka. 
 
2.4.5 Postopki iz odstavkov 2.4.1 do 2.4.4 zgoraj se ponovijo za druge vrednosti moči F pri 
80 km/h in za druge vrednosti vztrajnosti. 
 
2.5 Za kalibracijo sile ali navora se uporabi enak postopek.  
 
3.  NASTAVITEV DINAMOMETRA 
 
3.1 Metoda nastavitve 
 
3.1.1 Uvod 
 
To ni najprimernejša metoda in se sme uporabljati le pri dinamometrih s stalno 
obliko krivulje obremenitve za ugotavljanje nastavitve obremenitve pri 80 km/h in se 
ne more uporabiti za vozila z motorjem na kompresijski vžig. 
 
3.1.2 Preskusna instrumentacija 
 
Podtlak (ali absolutni tlak) v polnilnem zbiralniku vozila se meri s točnostjo ±0,25 
kPa. Omogočeno je stalno zapisovanje tega odčitka ali zapisovanje v intervalih, ki 
niso daljši od ene sekunde. Hitrost se zapisuje brez prekinitve s točnostjo ∀ 0,4 km/h. 
 
3.1.3 Preskus na cesti 
 
3.1.3.1 Zagotovi se, da so izpolnjene zahteve iz odstavka 4. Dodatka 3 te priloge. 
 
3.1.3.2 Vozilo se vozi z enakomerno hitrostjo 80 km/h, pri čemer se zapisujeta hitrost in 
podtlak (ali absolutni tlak) v skladu z zahtevami iz odstavka 3.1.2 zgoraj. 
 
3.1.3.3 Postopek iz odstavka 3.1.3.2 zgoraj se ponovi trikrat v vsako smer. Vseh šest voženj 
je treba končati v štirih urah. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/339
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
3.1.4 Merila za zmanjšanje in sprejem podatkov 
 
3.1.4.1 Preverijo se rezultati, dobljeni v skladu z odstavkoma 3.1.3.2 in 3.1.3.3 zgoraj. 
(hitrost ne sme biti manjša od 79,5 km/h ali večja od 80,5 km/h več kot eno 
sekundo). Za vsako vožnjo se odčita raven podtlaka v presledkih ene sekunde ter 
izračunajo se povprečni podtlak in standardna odstopanja (s). Izračun je sestavljen iz 
najmanj 10 odčitkov podtlaka. 
 
3.1.4.2 Standardno odstopanje ne sme presegati 10 odstotkov povprečja (v) za vsako vožnjo. 
 
3.1.4.3 Izračuna se povprečna vrednost za šest voženj (tri vožnje v vsako smer). 
 
3.1.5 Nastavitev dinamometra 
 
3.1.5.1 Priprava 
 
Izvedejo se delovne stopnje iz odstavkov 5.1.2.2.1 do 5.1.2.2.4 Dodatka 3 te priloge. 
 
3.1.5.2 Nastavitev obremenitve 
 
Po ogrevanju se vozilo vozi z enakomerno hitrostjo 80 km/h in obremenitev 
dinamometra se prilagodi tako, da prikaže odčitek podtlaka (v), dobljenega v skladu 
z odstavkom 3.1.4.3 zgoraj. Odstopanje od tega odčitka ni večje od 0,25 kPa. Za ta 
postopek se uporabijo isti instrumenti, kot so bili uporabljeni med preskusom na 
cesti. 
 
3.2 Nadomestna metoda 
 
S soglasjem proizvajalca se lahko uporabi naslednja metoda. 
 
3.2.1 Zavora se nastavi tako, da absorbira vlečno silo, ki deluje na pogonska kolesa pri 
stalni hitrosti 80 km/h v skladu z naslednjo tabelo:  L 375/340 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
 
 
 
 
3.2.2 Pri vozilih, razen pri osebnih vozilih, katerih referenčna masa presega 1 700 kg, ali 
pri vozilih s stalnim pogonom na vsa kolesa se vrednosti moči iz tabele v 
odstavku 3.2.1 zgoraj pomnožijo s faktorjem 1,3. 
 
 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/341
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
Priloga 4 – Dodatek 3
 
 
VOZNI UPOR – METODA MERJENJA 
NA CESTI – SIMULACIJA NA DINAMOMETRU 
 
1. CILJ METOD 
 
Cilj spodaj opredeljenih metod sta merjenje voznega upora pri ustaljenih hitrostih na 
cesti in simuliranje tega upora na dinamometru v skladu s pogoji iz odstavka 4.1.5 
Priloge 4. 
 
2. OPREDELITEV CESTE 
 
Cesta je ravna in dovolj dolga, da omogoča izvajanje spodaj navedenih meritev. 
Nagib je enakomeren z največjim dovoljenim odstopanjem ∀ 0,1 odstotka in ne 
presega 1,5 odstotka. 
 
3. ATMOSFERSKI POGOJI 
 
3.1 Veter 
 
Preskušanje se opravlja le pri hitrostih vetra, ki so v povprečju manjše od 3 m/s, pri 
čemer je največja hitrost manjša od 5 m/s. Razen tega je vektorska komponenta 
hitrosti vetra čez preskusno cesto manjša od 2 m/s. Hitrost vetra se meri 0,7 m nad 
površino ceste. 
 
3.2 Vlažnost 
 
Cesta je suha. 
 
3.3 Tlak – temperatura 
 
Gostota zraka med preskusom ne odstopa od referenčnih pogojev za več kot 
∀ 7,5 odstotka, P = 100 kPa in T = 293,2 K. 
 L 375/342 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
4. PRIPRAVA VOZILA
1/ 
 
4.1 Izbira preskusnega vozila 
 
Če se meritve ne opravljajo na vseh različicah nekega tipa vozila, se pri izbiri 
preskusnega vozila uporabijo naslednja merila. 
 
4.1.1 Karoserija 
 
Če so na voljo različne vrste karoserije, se preskus izvaja na najmanj aerodinamični 
karoseriji. Proizvajalec posreduje podatke, potrebne za izbiro.  
 
4.1.2 Pnevmatike 
 
Izbere se najširša pnevmatika. Če so na voljo več kot tri velikosti pnevmatik, se 
izbere druga najširša pnevmatika. 
 
4.1.3 Preskusna masa 
 
Preskusna masa je referenčna masa vozila z največjim razponom vztrajnosti. 
 
4.1.4 Motor 
 
Preskusno vozilo ima največji izmenjevalnik/največje izmenjevalnike toplote. 
 
4.1.5 Prenos moči 
 
Preskus se izvaja z vsako od naslednjih vrst prenosa moči: 
 
pogon na sprednja kolesa 
pogon na zadnja kolesa 
stalni pogon na vsa 4 kolesa 
občasni pogon na vsa 4 kolesa  
samodejni menjalnik 
ročni menjalnik 
 
4.2 Utekanje 
 
Vozilo je v običajnem stanju, pripravljenem za vožnjo, in ima običajne 
nastavitve, potem ko je bilo utečeno najmanj 3 000 km. Pnevmatike so utečene 
hkrati z vozilom ali imajo 90- do 50-odstotno globino profila novih pnevmatik. 
                                                 
1/ Glede električnih hibridnih vozil in dokler se ne uvedejo enotne tehnične določbe, se 
proizvajalec strinja s tehnično službo v zvezi s statusom vozila pri izvajanju preskusa iz tega 
dodatka. 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/343
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
 
4.3 Preverjanja 
 
V skladu s specifikacijami proizvajalca za zadevno uporabo se pregledajo: 
 
kolesa, platišča, pnevmatike (znamka, vrsta, tlak), 
geometrija sprednje osi, 
nastavitev zavor (odstranitev nepotrebnega upora), mazanje sprednjih in zadnjih osi, 
prilagoditev vzmetenja in višina vozila itd. 
 
4.4 Priprava na preskus 
 
4.4.1 Vozilo je obremenjeno do referenčne teže. Višina vozila je enaka višini, dobljeni, če 
je težišče obremenitve na sredini med točkama „R“ sprednjih zunanjih sedežev in na 
ravni črti, ki gre skozi ti točki. 
 
4.4.2 Pri preskusih na cesti so okna vozila zaprta. Vsi pokrovi sistemov za klimatizacijo 
zraka, žarometov itd. so zaprti. 
 
4.4.3 Vozilo je čisto. 
 
4.4.4 Neposredno pred preskusom se vozilo ustrezno segreje na običajno delovno 
temperaturo. 
 
5. METODE 
 
5.1 Metoda spreminjanja energije med zmanjševanjem hitrosti 
 
5.1.1 Na cesti 
 
5.1.1.1 Preskusna oprema in napaka pri merjenju 
 
Čas se meri tako, da so napake pri merjenju manjše od ±0,1 s. 
Hitrost se meri tako, da so napake pri merjenju manjše od ±2 odstotka. 
 
5.1.1.2 Preskusni postopek 
 
5.1.1.2.1 Vozilo se pospeši do hitrosti, ki je za 10 km/h večja od izbrane preskusne hitrosti V. 
 
5.1.1.2.2 Menjalnik se prestavi v položaj „prosti tek“ 
 
5.1.1.2.3 Izmeri se čas (t 1), ki ga vozilo potrebuje, da se hitrost zmanjša od 
 
V 2 = V + ∆V   km/h   do   V 1 = V – ∆V   km/h 
 L 375/344 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
5.1.1.2.4 Isti preskus se opravi v nasprotni smeri: t
2 
 
5.1.1.2.5 Izračuna se povprečna vrednost T iz dvakratnika t 1 B t 2. 
 
5.1.1.2.6 Preskusi se večkrat ponovijo, da statistična točnost (p) povprečja 
 
ni večja kot 2 odstotka (p # 2 odstotka) 
 
Statistična točnost (p) je opredeljena kot: 
 
kjer je: 
 
t = koeficient iz spodnje tabele, 
n = število preskusov,   
s = standardno odstopanje,   
 
 
n  
4  
5  
6  
7  
8  
9  
10  
11  
12  
13  
14  
15 
 
t  
3,2  
2,8  
2,6  
2,5  
2,4  
2,3  
2,3  
2,2  
2,2  
2,2  
2,2  
2,2 
 
  
1,6  
1,25  
1,06  
0,94  
0,85  
0,77  
0,73  
0,66  
0,64  
0,61  
0,59  
0,57 
 
5.1.1.2.7 Moč se izračuna z enačbo: 
 
 
  
kjer je: 
 
P izražen v kW, 
 
V = preskusna hitrost v m/s, 
 
∆V = odstopanje hitrosti od hitrosti V v m/s 
 
M = referenčna masa v kg 
 
T = čas v sekundah (s) 
∑
= −−n
i nT Ti
1 12) (27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/345
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
 
5.1.1.2.8 Moč (P), določena na preskusni stezi, se popravi glede na referenčne pogoje 
okolja: 
 
 P Popravljen ¸i   =  K . P Iz me r j e n i   
 
K = () []⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛+ − +pp
RRttKRR
TAERO
R
TR 0
0 . 1  
 
kjer je: 
 
R R =  kotalni upor pri hitrosti V 
R AERO  =  aerodinamični upor pri hitrosti V 
R T =  skupni upor pri vožnji = R R + R AERO,  
K R =  temperaturni korekcijski faktor za kotalni upor, ki se šteje kot 
  enak: 8,64 Α 10–3/°C ali korekcijski faktor proizvajalca, ki ga je 
odobril organ 
t   = temperatura okolja pri preskusu na cesti v °C, 
t 0 = referenčna temperatura okolja = 20 °C 
ρ = gostota zraka pri preskusnih pogojih 
ρ 0 = gostota zraka pri referenčnih pogojih (20 °C, 100 kPa) 
 
Na podlagi podatkov, ki so običajno na voljo v podjetju, proizvajalec vozila 
določi razmerji R R/R T in R AERO/R T. 
 
Če te vrednosti niso na voljo, se lahko s soglasjem proizvajalca in zadevne 
tehnične službe uporabijo vrednosti za razmerje kotalnega upora proti skupnemu 
uporu, ki se izračunajo po naslednji enačbi: 
 
 
 
kjer je: 
 M = masa vozila v kg,  
   in za vsako hitrost sta koeficienta a in b prikazana v naslednji tabeli: 
 
V (km/h) a b 
20 
40 60 7,24 Α 10
–5 
1,59 Α 10–4 
1,96 Α 10–4 0,82 0,54 0,33 L 375/346 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
80 
100 
120 1,85 Α 10
–4 
1,63 Α 10–4 
1,57 Α 10–4 0,23 0,18 0,14 
 
 
 
5.1.2 Na dinamometru 
 
5.1.2.1 Merilna oprema in točnost 
 
Oprema je enaka tisti, ki se uporablja na cesti. 
 
5.1.2.2 Preskusni postopek 
 
5.1.2.2.1 Vozilo se namesti na preskusni dinamometer. 
 
5.1.2.2.2 Tlak v (hladnih) pnevmatikah pogonskih koles se naravna, kakor to zahteva 
dinamometer. 
 
5.1.2.2.3 Naravna se enakovredna vztrajnost dinamometra. 
 
5.1.2.2.4 Pri vozilu in dinamometru se na primeren način doseže delovna temperatura. 
 
5.1.2.2.5 Izvajajo se delovne stopnje, iz odstavka 5.1.1.2 zgoraj (razen odstavkov 5.1.1.2.4 
in 5.1.1.2.5), pri čemer se v enačbi iz odstavka 5.1.1.2.7 M zamenja z I. 
 
5.1.2.2.6 Zavora se nastavi tako, da se dobi popravljena moč (odstavek 5.1.1.2.8) ob 
upoštevanju razlike med maso vozila (M) na preskusni stezi in enakovredno 
vztrajnostjo (I), ki jo je treba uporabiti pri preskusu. To se lahko določi, če se 
izračuna srednji popravljeni čas zmanjševanja hitrosti na cesti s hitrosti V 2 na V 1 
in z nastavitvijo enakega časa na dinamometru po naslednji enačbi:  
 
 
K = vrednost iz odstavka 5.1.1.2.8 zgoraj. 
 
5.1.2.2.7 Določi se moč P a, ki jo absorbira dinamometer, da se lahko za isto vozilo 
ponovno nastavi enaka moč (odstavek 5.1.1.2.8) v različnih dneh.  
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/347
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
5.2 Metoda merjenja navora pri stalni hitrosti 
 
5.2.1 Na cesti 
 
5.2.1.1 Merilna oprema in napake pri merjenju 
 
Merjenje navora se izvaja s primerno merilno napravo s točnostjo ∀ 2 odstotka. 
 
Hitrost se meri s točnostjo ∀ 2 odstotka. 
 
5.2.1.2 Preskusni postopek 
 
5.2.1.2.1 Vozilo se vozi pri izbrani ustaljeni hitrosti V. 
 
5.2.1.2.2 Najmanj 20 sekund se zapisujeta navor C (t) in hitrost. Točnost sistema za 
zapisovanje podatkov je najmanj ∀ 1 Nm za navor in ∀ 0,2 km/h za hitrost. 
 
5.2.1.2.3 Razlike v navoru C t in hitrosti glede na čas ne presegajo 5 odstotkov za vsako 
sekundo časa merjenja. 
 
5.2.1.2.4 Navor C t1 je povprečni navor, dobljen z naslednjo enačbo: 
 
 
  
 
 
5.2.1.2.5 Preskus se opravi trikrat v vsako smer. Iz teh šestih meritev pri referenčni hitrosti 
se določi povprečni navor. Če povprečna hitrost za več kot 1 km/h odstopa od 
referenčne hitrosti, se za izračun povprečnega navora uporabi linearna regresija. 
 
5.2.1.2.6 Izračuna se povprečje navorov C t1 in C t2, tj. C t. 
 
5.2.1.2.7 Povprečni navor C T, določen na preskusni stezi, se popravi v skladu z 
referenčnimi pogoji okolja: 
 
C TPopravljeni   =  K . C Tizme rjeni  
 
kjer ima K vrednost iz odstavka 5.1.1.2.8 tega dodatka. 
 
5.2.2 Na dinamometru 
 
5.2.2.1 Merilna oprema in napake pri merjenju 
 
Oprema je enaka tisti, ki se uporablja na cesti. 
 L 375/348 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
5.2.2.2 Preskusni postopek 
 
5.2.2.2.1 Izvedejo se delovne stopnje iz odstavkov 5.1.2.2.1 do 5.1.2.2.4 zgoraj. 
 
5.2.2.2.2 Izvedejo se delovne stopnje iz odstavkov 5.2.1.2.1 do 5.2.1.2.4 zgoraj. 
 
5.2.2.2.3 Naprava za absorbiranje moči se nastavi tako, da se dobi popravljeni navor za 
celotno preskusno stezo iz odstavka 5.2.1.2.7 zgoraj. 
 
5.2.2.2.4 Opravijo se enake delovne stopnje kot v odstavku 5.1.2.2.7 za iste namene. 
 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/349
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
Priloga 4 – Dodatek 4
 
 
 
PREVERJANJE NEMEHANSKIH VZTRAJNOSTI 
 
1. CILJ 
 
V tem dodatku je opisana metoda, s katero se lahko preveri, ali je simulirana skupna 
vztrajnost dinamometra zadovoljivo izvedena v delovnih stopnjah voznega cikla. 
Proizvajalec dinamometra navede metodo za preverjanje specifikacij glede na 
odstavek 3 spodaj. 
 
2.  NAČIN 
  
2.1 Sestavljanje delovnih enačb 
 
Ker je dinamometer izpostavljen spreminjanju vrtilne hitrosti valja/valjev, je silo na 
površini valja/valjev mogoče izraziti z enačbo: 
 
 
  
kjer je: 
 
F  = sila na površini valja/valjev, 
 
I  = skupna vztrajnost dinamometra (enakovredna vztrajnost vozila: glej tabelo 
iz odstavka 5.1), 
 
IM = vztrajnost mehanskih mas dinamometra, 
 
γ  = tangencialni pospešek na površini valja, 
 
F1 =  sila vztrajnosti. 
 
Opomba : Razlaga enačbe za dinamometre z mehanskim simuliranjem vztrajnosti je 
priložena. 
 
Tako se skupna vztrajnost izrazi: 
 
 I = I m+ F 1 / γ 
 
kjer je: 
 L 375/350 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
I
m se lahko izračuna ali izmeri z običajnimi metodami, 
 
F 1 se lahko izmeri na dinamometru, 
 
γ se lahko izračuna iz obodne hitrosti valjev. 
 
Skupna vztrajnost (I) se določi med preskusom pospeševanja ali pojemanja hitrosti 
pri vrednostih, ki so višje ali enake tistim, dobljenim v voznem ciklu. 
 
2.2 Specifikacija  za izračun skupne vztrajnosti 
 
Metodi preskusa in izračuna omogočata določitev skupne vztrajnosti I s sorazmerno 
napako pri merjenju (∆I/I), manjšo od ±2 odstotka. 
 
3.  SPECIFIKACIJA 
 
3.1 Masa simulirane skupne vztrajnosti I ostane enaka teoretični vrednosti enakovredne 
vztrajnosti (glej odstavek 5.1 Priloge 4) znotraj naslednjih omejitev: 
 
3.1.1 ∀ 5 odstotkov teoretične vrednosti za vsako trenutno vrednost; 
 
3.1.2 ∀ 2 odstotka teoretične vrednosti za povprečno vrednost, izračunano za vsako 
zaporedje cikla. 
 
3.2 Omejitev iz odstavka 3.1.1 zgoraj se za eno sekundo dvigne na ∀ 50 odstotkov ob 
zagonu in pri vozilih z ročnim menjalnikom za dve sekundi med menjavanjem 
prestav. 
 
4. POSTOPEK PREVERJANJA 
  
4.1 Preverjanje se izvede med vsakim preskusom skozi celoten cikel iz odstavka 2.1 
Priloge 4. 
 
4.2 Vseeno, če so zahteve iz odstavka 3. zgoraj izpolnjene s trenutnimi pospeški, ki so 
vsaj trikrat večji ali manjši od vrednosti, dobljenih v zaporedjih teoretičnega cikla, 
zgoraj opisano preverjanje ni potrebno. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/351
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
Priloga 4 – Dodatek 5
 
 
OPREDELITEV SISTEMOV ZA VZORČENJE PLINOV 
 
1.  UVOD 
 
1.1 Na voljo je več vrst naprav za vzorčenje, ki ustrezajo zahtevam iz odstavka 4.2 
Priloge 4.  
 
Naprave, opisane v odstavkih 3.1 in 3.2 se štejejo za sprejemljive, če izpolnjujejo 
glavna merila, povezana z načinom spremenljivega redčenja. 
 
1.2 V svojih sporočilih laboratorij navede sistem vzorčenja, uporabljen pri izvedbi 
preskusa. 
 
2. MERILA, POVEZANA S SISTEMOM ZA SPREMENLJIVO REDČENJE ZA 
MERJENJE EMISIJ IZPUŠNIH PLINOV 
  
2.1 Področje uporabe  
 
V tem poglavju so določene delovne značilnosti sistema za vzorčenje izpušnih 
plinov, ki se uporabljajo za merjenje dejanske mase emisij izpuha iz vozila v skladu z 
določbami tega pravilnika. 
 
Pri načinu vzorčenja s spremenljivim redčenjem za merjenje mase emisij morajo biti 
izpolnjeni trije pogoji: 
 
2.1.1 izpušni plini vozila se stalno redčijo z zrakom iz okolice pod določenimi pogoji; 
 
2.1.2 skupna prostornina zmesi izpušnih plinov in zraka za redčenje se natančno izmeri; 
 
2.1.3 za analizo se zbere stalno sorazmeren vzorec razredčenih izpušnih plinov in zraka za 
redčenje. 
 
Masa plinastih emisij se določi iz sorazmernih vzorčnih koncentracij in skupne 
prostornine, izmerjene med preskusom. Vzorčne koncentracije se popravijo tako, da 
se upošteva vsebnost onesnaževal v zraku iz okolice. 
 
Razen tega se emisije delcev pri vozilih z motorjem na kompresijski vžig grafično 
prikažejo. 
 
2.2 Tehnični povzetek  
 
Slika 5/1 prikazuje shemo sistema za vzorčenje. 
 L 375/352 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
2.2.1.1 Izpušni plini iz vozila se redčijo z zadostno količino zraka iz okolice, da se prepreči 
kondenzacija vode v sistemu za vzorčenje in merjenje. 
 
2.2.2 Sistem za vzorčenje izpušnih plinov je zasnovan tako, da omogoča merjenje 
povprečnih prostorninskih koncentracij CO 2, CO, HC in NO x in razen tega pri vozilih 
z motorjem na kompresijski vžig koncentracij emisij delcev, ki so v izpušnih plinih 
in se sproščajo med preskusnim ciklom vozila. 
 
2.2.3 Zmes zraka in izpušnih plinov je homogena na točki, kjer je sonda za vzorčenje (glej 
odstavek 2.3.1.2 spodaj). 
 
2.2.4 Sonda izvleče reprezentativen vzorec razredčenih plinov. 
 
2.2.5 Sistem omogoči, da se izmeri skupna prostornina razredčenih izpušnih plinov. 
 
2.2.6 Sistem za vzorčenje je neprepusten za plin. Zasnova sistema za vzorčenje s 
spremenljivim redčenjem in materiali, uporabljeni v njem, ne vplivajo na 
koncentracijo onesnaževala v razredčenih izpušnih plinih. Če kateri koli sestavni del 
sistema (izmenjevalnik toplote, ciklonski ločevalnik, puhalo itd.) spremeni 
koncentracijo katerega koli onesnaževala v razredčenih izpušnih plinih in če te 
napake ni mogoče odpraviti, se vzorčenje tega onesnaževala izvede pred tem 
sestavnim delom. 
 
2.2.7 Če ima preskušano vozilo izpušni sistem z več odprtinami, so povezovalne cevi 
povezane z razdelilnikom, nameščenim čim bližje vozilu. 
 
2.2.8 Vzorci plina so zbrani v vrečah za zbiranje vzorcev z ustrezno prostornino, tako da 
ne ovirajo pretoka plina med vzorčenjem. Vreče so narejene iz materialov, ki ne 
vplivajo na koncentracijo plinastih onesnaževal (glej odstavek 2.3.4.4 spodaj). 
 
2.2.9 Sistem za spremenljivo redčenje je zasnovan tako, da je vzorčenje izpušnih plinov 
mogoče brez opaznega spreminjanja protitlaka v odprtini izpušne cevi (glej odstavek 
2.3.1.1 spodaj). 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/353
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
Slika 5/1
 
 
Diagram sistema za spremenljivo redčenje za merjenje emisij izpušnih plinov 
 
 
 
 L 375/354 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
2.3 Posebne zahteve
 
 
2.3.1 Naprava za zbiranje in redčenje izpušnih plinov 
 
2.3.1.1 Povezovalna cev med izpušnimi odprtinami vozila in mešalno komoro je čim krajša; 
v nobenem primeru ne sme: 
 
(i) povzročati, da se statični tlak v izpušnih odprtinah preskušanega vozila 
razlikuje za več kot ∀ 0,75 kPa pri 50 km/h ali več kot ∀ 1,25 kPa med 
celotnim trajanjem preskusa od statičnih tlakov, zapisanih v času, ko ni nič 
priključeno na izpušne odprtine vozila. Tlak se izmeri v izpušni odprtini ali 
podaljšku z enakim premerom, in sicer čim bližje koncu izpušne cevi. 
 
(ii) spremeniti narave izpušnega plina. 
 
2.3.1.2 Uporabi se mešalna komora, v kateri se mešajo izpušni plini iz vozila in zrak za 
redčenje, tako da v odprtini komore nastane homogena zmes. 
 
  Homogenost zmesi v katerem koli preseku na mestu sonde za vzorčenje se ne 
razlikuje za več kot 2 odstotka od povprečja vrednosti, dobljenih na vsaj petih 
točkah, ki so v enakih razmikih na premeru toka plinov. Da se zmanjšajo učinki na 
pogoje v izpušni odprtini in omeji padec tlaka v napravi za pripravo zraka za 
redčenje, če ta obstaja, se tlak v mešalni komori od atmosferskega tlaka ne razlikuje 
za več kot ∀ 0,25 kPa. 
 
2.3.2 Sesalna naprava/naprava za merjenje prostornine 
 
Ta naprava lahko ima razpon stalnih hitrosti, s katerim zagotavlja zadosten pretok, da 
se prepreči vsaka kondenzacija vode. Ta rezultat se ponavadi dobi tako, da se 
koncentracija CO 2 v vreči z vzorcem razredčenih izpušnih plinov ohranja pod 3. 
odstotki glede na prostornino. 
 
2.3.3 Merjenje prostornine 
 
2.3.3.1 Točnost kalibracije naprave za merjenje prostornine ostane v mejah ∀ 2 odstotkov v 
vseh pogojih delovanja. Če naprava ne more nadomestiti sprememb v temperaturi 
zmesi izpušnih plinov in zraka za redčenje na merilni točki, se uporabi izmenjevalnik 
toplote, ki temperaturo ohranja v mejah ∀ 6 K od določene delovne temperature. 
 
Po potrebi se lahko za zaščito naprave za merjenje prostornine uporabi ciklonski 
ločevalnik. 
 
2.3.3.2. Neposredno pred napravo za merjenje prostornine je nameščen temperaturni senzor. 
Ta temperaturni senzor ima natančnost in točnost v mejah ±1°K, njegov odzivni čas 
pa je 0,1 s pri 62 odstotkih dane temperaturne spremembe (vrednost, izmerjena v 
silikonskem olju). 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/355
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
 
2.3.3.3 Meritve tlaka imajo med preskusom natančnost in točnost v mejah ±0,4 kPa. 
 
2.3.3.4 Merjenje razlike med tlakom in atmosferskim tlakom se opravi pred napravo za 
merjenje prostornine in, po potrebi, za njo. 
 
2.3.4 Vzorčenje plina 
 
2.3.4.1 Razredčeni izpušni plini 
 
2.3.4.1.1 Razredčeni izpušni plini se vzorčijo pred sesalno napravo, vendar za napravami za 
pripravo zraka (če so uporabljene). 
 
2.3.4.1.2 Količina pretoka ne odstopa od povprečja za več kot ∀ 2 odstotka. 
 
2.3.4.1.3 Hitrost vzorčenja ne pade pod 5 litrov na minuto in ne presega 0,2 odstotka količine 
pretoka razredčenih izpušnih plinov. 
 
2.3.4.2 Zrak za redčenje 
 
2.3.4.2.1 Zrak za redčenje se vzorči pri stalni količini pretoka ob odprtini za dovajanje zraka iz 
okolice (za filtrom, če je nameščen). 
 
2.3.4.2.2 Zrak ni onesnažen z izpušnimi plini iz mešalnega območja. 
 
2.3.4.2.3 Hitrost vzorčenja pri zraku za redčenje je primerljiva s hitrostjo, uporabljeno pri 
razredčenih izpušnih plinih. 
 
2.3.4.3 Postopki vzorčenja 
 
2.3.4.3.1 Materiali, uporabljeni pri postopkih vzorčenja, ne spreminjajo koncentracije 
onesnaževala. 
 
2.3.4.3.2 Za odstranjevanje trdnih delcev iz vzorca se lahko uporabijo filtri. 
 
2.3.4.3.3 Za prenos vzorca v vrečo/vreče za zbiranje vzorcev so potrebne črpalke. 
 
2.3.4.3.4 Za doseganje količin pretoka, potrebnih za vzorčenje, so potrebni ventili za 
uravnavanje pretoka in merilniki pretoka. 
 
2.3.4.3.5 Med tripotnimi ventili in vrečami za zbiranje vzorcev se lahko uporabijo neprepustni 
priključki, ki se hitro pritrdijo, tako da se priključki samodejno zatesnijo na strani 
vreče. Za prenos vzorcev v analizator se lahko uporabijo tudi drugi sistemi (na 
primer, tripotni zapiralni ventili). 
 L 375/356 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
2.3.4.3.6 Različni ventili za usmerjanje plinov za vzorčenje so hitro prilagodljivi in odzivni. 
 
2.3.4.4 Shranjevanje vzorca 
 
Vzorci plina se zbirajo v vrečah za zbiranje vzorcev z ustrezno prostornino, da se ne 
zmanjšajo hitrosti vzorčenja. Vreče so narejene iz materiala, ki po 20 minutah 
hrambe ne spremeni koncentracije sintetičnih plinastih onesnaževal za več kot 2 
odstotka. 
 
2.4 Dodatna vzorčna enota za preskušanje vozil z motorjem na kompresijski vžig  
 
2.4.1 Mesta vzorčenja ogljikovodika in delcev so, za razliko od vzorčenja plina pri vozilih 
z motorjem na prisilni vžig, v tunelu za redčenje. 
 
2.4.2 Da se zmanjša toplotna izguba pri izpušnih plinih med izpušno odprtino in vstopom v 
tunel za redčenje, cev ni daljša od 3,6 m ali 6,1 m, če je toplotno izolirana. Notranji 
premer cevi ni večji od 105 mm. 
 
2.4.3 V tunelu za redčenje, ki je sestavljen iz ravne cevi iz električno prevodnega materiala 
za zagotovitev, da je razredčeni izpušni plin homogen na mestih vzorčenja in da so 
vzorci sestavljeni iz reprezentativnih plinov in delcev, veljajo predvsem pogoji 
vrtinčastega toka (Reynoldsovo število ∃ 4000). Premer tunela za redčenje je najmanj 
200 mm in sistem je ozemljen. 
 
2.4.4 Sistem za vzorčenje delcev je sestavljen iz sonde za vzorčenje v tunelu za redčenje in 
dveh serijsko vgrajenih filtrov. Hitroodzivni ventili so nameščeni pred in za filtroma 
v smeri toka. 
 
Konfiguracija sonde za vzorčenje je taka, kakor je določeno na sliki 5/2. 
 
2.4.5 Sonda za vzorčenje delcev izpolnjuje naslednje pogoje: 
 
Nameščena je ob središčni črti tunela, približno v dolžini desetih premerov tunela za 
dovodom plina in ima notranji premer vsaj 12 mm. 
 
Razdalja od konice sonde do držala za filter je najmanj pet premerov sond in ni večja 
od 1 020 mm. 
 
2.4.6 Naprava za merjenje pretoka vzorčenih plinov je sestavljena iz črpalk, regulatorjev 
pretoka plina in naprav za merjenje pretoka. 
 
2.4.7 Sistem za vzorčenje ogljikovodikov je sestavljen iz segrete sonde za vzorčenje, 
napeljave, filtra in črpalke. Sonda za vzorčenje se namesti na isti razdalji od odprtine 
za dovod izpušnega plina kot sonda za vzorčenje delcev, tako da nobena ne ovira 
vzorčenja druge sonde. Najmanjši notranji premer sonde je 4 mm. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/357
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
2.4.8 Sistem za ogrevanje ohranja temperaturo vseh ogrevanih delov 463 K 
(190 C) ∀ 10 K. 
 
2.4.9 Če nihanj v količini pretoka ni mogoče nadomestiti, se uporabita izmenjevalnik 
toplote in naprava za uravnavanje temperature iz odstavka 2.3.3.1, da se zagotovi 
stalna količina pretoka v sistemu in skladno s tem sorazmerna hitrost vzorčenja. L 375/358 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
 
Slika 5/2  
 
Konfiguracija sonde za vzorčenje delcev 
 
 
 
 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/359
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
3. OPIS NAPRAV 
  
3.1 Naprava za spremenljivo redčenje s črpalko s prisilnim pretokom za natančno 
odvzemanje vzorcev  
(PDP-CVS) (Slika 5/3)  
 
3.1.1 Črpalka s prisilnim pretokom za natančno odvzemanje vzorcev – naprava za 
vzorčenje pri stalni prostornini (PDP-CVS) izpolnjuje zahteve iz te priloge z 
merjenjem pretoka plina skozi črpalko pri stalni temperaturi in tlaku. Skupna 
prostornina se meri s štetjem vrtljajev kalibrirane črpalke s prisilnim pretokom za 
natančno odvzemanje vzorcev. Sorazmeren vzorec se doseže z vzorčenjem s črpalko, 
merilnikom pretoka in ventilom za uravnavanje pretoka pri stalni količini pretoka. 
 
3.1.2 Slika 5/3 prikazuje shemo takega sistema za vzorčenje. Ker lahko več različnih 
konfiguracij da natančne rezultate, absolutna skladnost z risbo ni nujna. Za 
pridobivanje dodatnih podatkov in za usklajevanje funkcij posameznih delov sistema 
se lahko uporabijo dodatni sestavni deli, kot so instrumenti, ventili, elektromagneti in 
stikala. 
 
3.1.3 Opremo za vzorčenje sestavljajo: 
 
3.1.3.1 Filter (D) za zrak za redčenje, ki ga je po potrebi mogoče predhodno ogreti. Ta filter 
je sestavljen iz aktivnega oglja, stisnjenega med dve plasti papirja, in se uporablja za 
zmanjšanje ali stabilizacijo koncentracij ogljikovodikov v emisijah iz okolice v zraku 
za redčenje. 
 
3.1.3.2 Mešalna komora (M), v kateri so homogeno zmešani izpušni plini in zrak; 
 
3.1.3.3 Izmenjevalnik toplote (H) z dovolj visoko zmogljivostjo, da temperatura zmesi zraka 
in izpušnih plinov, merjena na točki neposredno pred črpalko s prisilnim pretokom za 
natančno odvzemanje vzorcev v smeri toka, v celotnem preskusu ne odstopa od 
načrtovane delovne temperature za več kot 6 K. Ta naprava ne vpliva na 
koncentracije onesnaževal v razredčenih plinih, odvzetih za analizo; 
 
3.1.3.4 Sistem za uravnavanje temperature (TC), ki se uporablja za segrevanje 
izmenjevalnika toplote pred preskusom in za uravnavanje njegove temperature med 
preskusom, tako da so odstopanja od načrtovane delovne temperature omejena na 6 
K. 
 
3.1.3.5 Črpalka s prisilnim pretokom za natančno odvzemanje vzorcev (PDP), ki zagotavlja 
stalno prostornino pretoka zmesi zraka in izpušnih plinov; pretočnost črpalke je 
dovolj velika, da se pri vseh delovnih pogojih, ki se lahko pojavijo med preskusom, 
prepreči kondenzacija vode v sistemu; to se lahko na splošno zagotovi z uporabo 
črpalke s prisilnim pretokom za natančno odvzemanje vzorcev s pretočnostjo, ki je: 
 L 375/360 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
3.1.3.5.1 dvakrat večja od največjega pretoka izpušnih plinov, ki jih povzroči pospeševanje 
med voznim ciklom, ali 
 
3.1.3.5.2  dovolj velika, da se zagotovi, da je koncentracija CO 2 v vreči z razredčenim 
izpušnim plinom manjša od 3 odstotkov glede na prostornino za bencin in dizelsko 
gorivo, manjša od 2,2 odstotka glede na prostornino za LPG in manjša od 
1,5 odstotka glede na prostornino za NG. 
 
3.1.3.6  Temperaturni senzor (T 1) (točnost in natančnost ∀ 0,4 kPa), ki je nameščen 
neposredno pred merilnikom prostornine in se uporablja za zaznavanje razlike med 
tlakom zmesi plinov in tlakom zraka v okolici; 
 
3.1.3.7 Manometer (G 1) (točnost in natančnost ∀ 0,4 kPa), ki je nameščen neposredno pred 
črpalko s prisilnim pretokom za natančno odvzemanje vzorcev in se uporablja za 
merjenje razlike med tlakom zmesi plinov in tlakom zraka v okolici; 
 
3.1.3.8  Drugi manometer (G 2) (točnost in natančnost ∀ 0,4 kPa), nameščen tako, da se lahko 
meri razlika med tlakom v vstopni odprtini črpalke in tlakom v izstopni odprtini 
črpalke; 
 
3.1.3.9 Dve sondi za vzorčenje (S 1 in S 2) za jemanje stalnih vzorcev zraka za redčenje in 
razredčene zmesi izpušnih plinov in zraka. 
 
3.1.3.10  Filter (F) za odstranjevanje trdnih delcev iz pretokov plinov, zbranih za analizo; 
 
3.1.3.11  Črpalke (P) za zbiranje stalnega pretoka zraka za redčenje ter zmesi razredčenih 
izpušnih plinov in zraka med preskusom; 
 
3.1.3.12  Regulatorji pretoka (N), ki zagotavljajo stalen pretok vzorcev plina, odvzetih med 
preskusom iz sond za vzorčenje S 1 in S 2, in pretok vzorcev plina, so takšni, da ob 
zaključku vsakega preskusa količina vzorcev zadostuje za analizo (približno 10 litrov 
na minuto); 
 
3.1.3.13 Merilniki pretoka (FL) za prilagajanje in spremljanje stalnega pretoka vzorcev plina 
med preskusom; 
 
3.1.3.14  Hitroodzivni ventili (V) za usmerjanje stalnega pretoka vzorcev plina v vreče za 
zbiranje vzorcev ali v zunanje šobe za zrak; 
 
3.1.3.15  Neprepustni za pline, hitrospojni elementi (Q) med hitroodzivnimi ventili in vrečami 
za zbiranje vzorcev; spoji se zapirajo samodejno na tisti strani, kjer je vreča za 
vzorce; lahko se uporabijo tudi drugi načini prenosa vzorcev v analizator (na primer 
tripotne pipe); 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/361
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
3.1.3.16  Vreče (B) za zbiranje vzorcev razredčenega izpušnega plina in zraka za redčenje med 
preskusom; imajo dovolj veliko prostornino, da ne ovirajo pretoka vzorcev; material, 
iz katerega so vreče narejene, ne vpliva na meritve in na kemijsko sestavo vzorcev 
plina (na primer: laminirani polietilenski/poliamidni filmi ali fluorirani 
poliogljikovodiki); 
 
3.1.3.17  Digitalni števec (C) za zapisovanje števila vrtljajev črpalke s prisilnim pretokom za 
natančno odvzemanje vzorcev med preskusom. 
 
3.1.4 Dodatna oprema, potrebna pri preskušanju vozil z motorjem na kompresijski vžig 
 
Za izpolnjevanje zahtev iz odstavkov 4.3.1.1 in 4.3.2 Priloge 4 se pri preskušanju 
vozil z motorjem na kompresijski vžig uporabijo dodatni sestavni deli znotraj 
črtkanih črt na sliki 5/3: 
 
Fh je ogrevani filter, 
 
S 3 je mesto vzorčenja ogljikovodikov, 
 
V h je ogrevan večsmerni ventil, 
 
Q je hitri spoj, ki v HFID omogoča analizo vzorca zraka iz okolice 
BA, 
 
HFID  je ogrevani analizator s plamensko ionizacijo, 
 
R in I sta pripravi za integriranje in zapisovanje trenutnih koncentracij 
ogljikovodika, 
 
L h je ogrevana cev za vzorčenje. 
 
Vsi ogrevani sestavni deli se vzdržujejo na temperaturi 463 K (190 °C) ±10 K. 
 
Sistem za vzorčenje delcev: 
 
S 4 sonda za vzorčenje v tunelu za redčenje, 
 
Fp filter, ki je sestavljen iz dveh serijsko vgrajenih filtrov; preklopna enota za 
dodatne vzporedno vgrajene pare filtrov, 
 
cev za vzorčenje, 
 
črpalke, regulatorji pretoka, naprave za merjenje pretoka. 
 L 375/362 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
3.2  Naprava za redčenje z venturijevo cevjo s kritičnim pretokom (CFV-CVS) (slika 5/4)
 
 
3.2.1 Uporaba venturijeve cevi s kritičnim pretokom skupaj s postopkom za vzorčenje 
CVS temelji na načelih pretočne mehanike za kritični tok. Količina pretoka 
spremenljive zmesi zraka za redčenje in izpušnih plinov se vzdržuje pri zvočni 
hitrosti, ki je neposredno sorazmerna s kvadratnim korenom temperature plina. 
Pretok se med preskusom stalno spremlja, izračunava in integrira. 
 
Uporaba dodatne venturijeve cevi s kritičnim pretokom pri vzorčenju zagotavlja 
sorazmernost odvzetih vzorcev plina. Ker sta tlak in temperatura na obeh vstopnih 
odprtinah venturijeve cevi enaka, je prostornina pretoka plina, odvzetega za 
vzorčenje, sorazmerna s skupno prostornino nastale razredčene zmesi izpušnih plinov 
in so tako izpolnjene zahteve iz te priloge. 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/363
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
Slika 5/3
 
 
Naprava za vzorčenje pri stalni prostornini s črpalko s prisilnim pretokom za natančno odvzemanje 
vzorcev (PDP-CSV) 
 
Slika 5/4  
 
 L 375/364 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
Naprava za vzorčenje pri stalni prostornini z venturijevo cevjo s kritičnim pretokom (sistem CFV-
CVS) 
 
 
 
 
3.2.2 Slika 5/4 prikazuje shemo takega sistema za vzorčenje. Ker lahko več različnih 
konfiguracij da natančne rezultate, absolutna skladnost z risbo ni nujna. Za 
pridobivanje dodatnih podatkov in za usklajevanje funkcij posameznih delov sistema 
se lahko uporabijo dodatni sestavni deli, kot so instrumenti, ventil, elektromagneti in 
stikala. 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/365
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
 
3.2.3 Opremo za zbiranje sestavljajo: 
 
3.2.3.1  Filter (D) za zrak za redčenje, ki ga je po potrebi mogoče prej ogreti: ta filter je 
sestavljen iz aktivnega oglja, stisnjenega med dve plasti papirja, in se uporablja za 
zmanjšanje ali stabilizacijo koncentracij ogljikovodikov iz emisij ozadja v zraku za 
redčenje. 
 
3.2.3.2  Mešalna komora (M), v kateri so homogeno zmešani izpušni plini in zrak; 
 
3.2.3.3  Ciklonski ločevalnik (CS) za izločanje delcev; 
 
3.2.3.4 Dve sondi za vzorčenje (S 1 in S 2) za vzorčenje zraka za redčenje in razredčenih 
izpušnih plinov; 
 
3.2.3.5 Venturijeva cev s kritičnim pretokom za vzorčenje (SV) sorazmernih vzorcev 
razredčenega izpušnega plina na sondi za vzorčenje S 2; 
 
3.2.3.6 Filter (F) za izločanje trdnih delcev iz pretokov plinov, usmerjenih v analizo; 
 
3.2.3.7 Črpalka (P) za zbiranje dela pretoka zraka in razredčenih izpušnih plinov v vrečah 
med preskusom; 
 
3.2.3.8 Regulator pretoka (N), ki zagotavlja enakomeren pretok vzorcev plina, odvzetih med 
preskusom iz sonde za vzorčenje S 1; pretok vzorcev plina je takšen, da ob zaključku 
preskusa količina vzorcev zadostuje za analizo (približno 10 litrov na minuto); 
 
3.2.3.9 Blažilnik (PS) v cevi za vzorčenje; 
 
3.2.3.10 Merilnik pretoka (FL) za prilagajanje in spremljanje pretoka vzorcev plina med 
preskusi; 
 
3.2.3.11 Hitroodzivni elektromagnetni ventili (V) za usmerjanje stalnega pretoka vzorcev 
plina v vreče za zbiranje vzorcev ali v šobe za zrak; 
 
3.2.3.12 Neprepustni za pline, hitrospojni elementi (Q) med hitroodzivnimi ventili in vrečami 
za zbiranje vzorcev; spoji se zapirajo samodejno na tisti strani, kjer je vreča za 
zbiranje vzorcev. Lahko se uporabijo tudi drugi načini prenosa vzorcev v analizator 
(na primer tripotne pipe). 
 
3.2.3.13 Vreče (B) za zbiranje vzorcev razredčenega izpušnega plina in zraka za redčenje med 
preskusom; imajo dovolj veliko prostornino, da ne ovirajo pretoka vzorcev; material, 
iz katerega so vreče narejene, ne vpliva na meritve in na kemijsko sestavo vzorcev 
plina (na primer: laminirani polietilenski/poliamidni filmi ali fluorirani 
poliogljikovodiki); 
 L 375/366 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
3.2.3.14 Manometer (G), katerega točnost in natančnost sta v mejah ∀ 0,4 kPa. 
 
3.2.3.15 Temperaturni senzor (T), ki je natančen in točen v mejah ∀ 1 K in ima odzivni čas 
0,1 s pri 62 odstotkih temperaturne spremembe (kakor je izmerjena v silikonskem 
olju); 
 
3.2.3.16 Merilna cev venturijeve cevi s kritičnim pretokom (MV) za merjenje prostornine 
pretoka razredčenih izpušnih plinov; 
 
3.2.3.17 Puhalo (BL) z zmogljivostjo, ki zadošča za celotno prostornino razredčenih izpušnih 
plinov; 
 
3.2.3.18 Zmogljivost sistema CFV-CVS je taka, da pri nobenem od pogojev delovanja, ki se 
lahko pojavijo med preskusom, ne nastane kondenzacija vode. To se na splošno 
zagotovi z uporabo puhala z zmogljivostjo, ki je: 
 
3.2.3.18.1 dvakrat večja od največjega pretoka izpušnih plinov, ki nastanejo pri pospeševanju 
med voznim ciklom; ali 
 
3.2.3.18.2 dovolj velika, da se v vreči z razredčenim izpušnim plinom zagotovi koncentracija 
CO 2, manjša od 3 odstotkov glede na prostornino. 
 
3.2.4  Dodatna oprema, potrebna pri preskušanju vozil z motorjem na kompresijski vžig 
 
Za izpolnjevanje zahtev iz odstavkov 4.3.1.1 in 4.3.2 Priloge 4 se pri preskušanju 
vozil z motorjem na kompresijski vžig uporabijo dodatni sestavni deli znotraj 
črtkanih črt na sliki 5/4. 
 
Fh je ogrevani filter, 
 
S 3 je vzorec ogljikovodika, 
 
V h je ogrevan večsmerni ventil, 
 
Q je hitri spoj, ki v HFID omogoča analizo vzorca zraka iz okolice 
BA, 
 
HFID je ogrevani analizator s plamensko ionizacijo, 
 
R in I sta pripravi za integriranje in zapisovanje trenutnih koncentracij 
ogljikovodika, 
 
L h je ogrevana cev za vzorčenje. 
 
Vsi ogrevani deli se vzdržujejo na temperaturi 463 K (190 °C) ∀ 10 K. 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/367
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
 
Če ni mogoče izravnati spreminjajočega se pretoka, potem sta potrebna 
izmenjevalnik toplote (H) in sistem za uravnavanje toplote (Tc), opisana v 
odstavku 3.1.3 tega dodatka, da se zagotovi stalen pretok skozi merilno cev 
venturijeve cevi s kritičnim pretokom (Mv) in s tem sorazmeren pretok skozi sistem 
za vzorčenje delcev S 3. 
 
S 4 sonda za vzorčenje v tunelu za redčenje, 
 
Fp  filter, ki je sestavljen iz dveh serijsko vgrajenih filtrov; preklopna enota za 
dodatne vzporedno vgrajene pare filtrov, 
 
cev za vzorčenje, 
 
črpalke, regulatorji pretoka, naprave za merjenje pretoka. 
 
 
 L 375/368 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
Priloga 4 – Dodatek 6
 
 
METODA KALIBRIRANJA OPREME 
 
1. DOLOČITEV KALIBRACIJSKE KRIVULJE 
 
1.1 Vsak od običajno uporabljanih delovnih območij se kalibrira po naslednjem postopku 
v skladu z zahtevami iz odstavka 4.3.3 Priloge 4: 
 
1.2 Kalibracijska krivulja analizatorja se določi z najmanj petimi čim enakomerneje 
razporejenimi kalibracijskimi točkami. Nazivna koncentracija kalibrirnega plina z 
najvišjo koncentracijo ni nižja od 80 odstotkov celotnega obsega. 
 
1.3 Kalibracijska krivulja se izračuna z metodo najmanjših kvadratov. Če je dobljena 
stopnja polinoma večja od 3, je število kalibracijskih točk najmanj enako tej stopnji 
polinoma plus 2. 
 
1.4 Kalibracijska krivulja se od nazivne vrednosti vsakega kalibrirnega plina ne razlikuje 
za več kot ∀ 2 odstotka. 
 
1.5 Potek  kalibracijske krivulje 
 
S potekom kalibracijske krivulje in s kalibracijskimi točkami je mogoče preveriti, ali 
je bila kalibracija izvedena pravilno. Navedejo se različni značilni parametri 
analizatorja, zlasti: 
 
skala, 
občutljivost, 
ničelna točka, 
datum izvedbe kalibracije. 
 
1.6 Če je tehnični službi mogoče zadovoljivo dokazati, da je nadomestna tehnologija 
(npr. računalnik, elektronsko nadzirano stikalo za obseg itd.) lahko enako točna, se 
lahko uporabijo tudi takšni postopki. 
 
1.7 Preverjanje kalibracije 
 
1.7.1 Vsa ponavadi uporabljana delovna območja se pred analizo preverijo v skladu z: 
 
1.7.2  Kalibracija se preveri z ničelnim in kalibrirnim plinom, katerih nazivna vrednost je 
med 80–90 odstotki vrednosti, predvidene za analizo. 
 
1.7.3  Če se vrednost za upoštevani točki ne razlikuje od teoretične vrednosti za več kot 
∀ 5 odstotkov celotne skale, se lahko spremenijo prilagoditveni parametri. Če ni 
tako, se določi nova kalibracijska krivulja v skladu z odstavkom 1. tega dodatka. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/369
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
1.7.4 Po preskušanju se ničelni plin in isti kalibrirni plin uporabita za ponovno preverjanje. 
Analiza se šteje za sprejemljivo, če je razlika med rezultatoma merjenja manjša od 
2 odstotkov. 
 
2. PREVERJANJE ODZIVNOSTI FID ZA OGLJIKOVODIKE 
  
2.1  Optimiziranje odziva detektorja 
 
FID je nastavljen v skladu z navodili proizvajalca instrumenta. Za optimizacijo 
odziva v najobičajnejšem delovnem območju je treba uporabiti propan v zraku. 
 
2.2  Kalibracija analizatorja HC 
 
Analizator je treba kalibrirati z uporabo propana v zraku in prečiščenega sintetičnega 
zraka. Glej odstavek 4.5.2 Priloge 4 (kalibrirni plini) 
 
Določi se kalibracijska krivulja, kakor je opisano v odstavkih 1.1 do 1.5 tega 
dodatka. 
 
2.3  Faktorji odzivnosti različnih ogljikovodikov in priporočene omejitve 
 
Faktor odzivnosti (Rf) za določeno vrsto ogljikovodika je razmerje med odčitkom 
FID C 1 in koncentracijo plinov v valju, izraženo v ppm C 1. 
 
Koncentracija preskusnega plina je na ravni, ki povzroči odziv približno 
80 odstopanja odklona celotne lestvice v delovnem območju. Koncentracija je znana 
s točnostjo ±2 odstotka glede na gravimetrijsko standardno vrednost, izraženo s 
prostornino. Razen tega se jeklenka s plinom 24 ur predkondicionira pri temperaturi 
med 293 K in 303 K (20 in 30 ºC). 
 
Faktorje odzivnosti je treba določiti ob prvi uporabi analizatorja in po prekinitvah 
obratovanja zaradi večjih servisnih posegov. Preskusni plini, ki se uporabljajo, in 
priporočeni faktorji odzivnosti so: 
 
Metan in prečiščeni zrak: 1,00 < Rf < 1,15 
 
ali 1,00 < Rf < 1,05 za vozila, ki za goriva uporabljajo NG 
 
Propilen in prečiščeni zrak: 0,90 < Rf < 1,00 
 
Toulen in prečiščeni zrak: 0,90 < Rf < 1,00 
 
Nanaša se na faktor odzivnosti (Rf) 1,00 za propan in prečiščeni zrak. 
 
2.4  Preskus moteče občutljivosti za kisik in priporočene omejitve L 375/370 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
 
Faktor odzivnosti se določi, kakor je določeno v odstavku 2.3 zgoraj. Preskusni plin, 
ki se uporabi, in priporočeno območje faktorja odzivnosti je: 
 
Propan in dušik: 0,95 < Rf < 1,05 
 
3.  PRESKUS UČINKOVITOSTI PRETVORNIKA NO x 
  
Učinkovitost pretvornika, uporabljenega za pretvorbo NO 2 v NO, se preskusi na 
naslednji način: 
 
 z uporabo preskusne namestitve, prikazane na sliki 6/1, in postopka, opisanega 
spodaj, se lahko učinkovitost pretvornikov izmeri z ozonatorjem. 
 
3.1 Analizator se po navodilih proizvajalca kalibrira v najobičajnejšem delovnem 
območju z ničelnim in kalibrirnim plinom (katerega vsebnost NO je približno 80 % 
delovnega območja in koncentracija NO 2 v mešanici plinov je manjša kot 5 % 
koncentracije NO). Analizator NO x je v načinu NO, tako da kalibrirni plin ne gre 
skozi pretvornik. Prikazana koncentracija se zapiše. 
 
3.2 Z uporabo T-kosa se pretoku kalibrirnega plina stalno dodaja kisik ali sintetični zrak, 
dokler ni prikazana koncentracija približno 10 % nižja od prikazane kalibracijske 
koncentracije iz odstavka 3.1 zgoraj. Prikazana koncentracija (C) se zapiše. Ozonator 
je med celotnim postopkom izklopljen. 
 
3.3 Ozonator se zdaj vključi za proizvodnjo zadostne količine ozona za znižanje 
koncentracije NO na približno 20 % (najmanj 10 %) kalibracijske koncentracije iz 
odstavka 3.1 zgoraj. Prikazana koncentracija (d) se zapiše. 
 
3.4  Analizator NO x se potem preklopi v način NO x, kar pomeni, da gre zmes plinov 
(sestavljena iz NO, NO 2, O 2 in N 2) skozi pretvornik. Prikazana koncentracija (a) se 
zapiše. 
 
3.5  Ozonator se nato izklopi. Mešanica plinov iz odstavka 3.2 zgoraj teče skozi 
pretvornik v detektor. Prikazana koncentracija (b) se zapiše. 
 
Slika 6/1  
 
Diagram naprav za preskušanje učinkovitosti pretvornika NOx 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/371
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
 
 
 
 
 
 
  Elektromagnetn i vent il za 
uravn avan je pretok a 
O 2  ali  dovaj an je zraka 
Ventil za ur avnav an je pretoka 
Merilni k pretoka 
dovaja nje NO/NO 2  Pove zo valnik do vsto pa v an alizator Ozonator VAR I A C L 375/372 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
3.6 Po izklopu ozonatorja se prekine tudi pretok kisika ali sintetičnega zraka. Odčitek 
NO 2 na analizatorju ne sme za več kot 5 odstotkov presegati vrednosti iz odstavka 
3.1 zgoraj. 
 
3.7 Učinkovitost pretvornika NO x se izračuna: 
 
 
3.8  Učinkovitost pretvornika ni nižja od 95 odstotkov. 
 
3.9  Učinkovitost katalizatorja se preskuša najmanj enkrat na teden. 
 
4.  KALIBRACIJA SISTEMA CVS 
  
4.1 Sistem CVS se kalibrira s točnim merilnikom pretoka in regulatorjem pretoka. Pretok 
skozi sistem se izmeri pri različnih vrednostih tlaka, krmilni parametri sistema pa se 
izmerijo in povežejo s pretoki. 
 
4.1.1 Uporabijo se lahko različne vrste merilnikov pretoka, npr. kalibrirana venturijeva 
cev, laminarni merilnik pretoka ali kalibrirani turbinski plinomer, če so to dinamični 
merilni sistemi in lahko izpolnjujejo zahteve iz odstavkov 4.4.1 in 4.4.2 Priloge 4. 
 
4.1.2  V naslednjih odstavkih so navedene podrobnosti o načinih kalibracije enot PDP in 
CFV z uporabo laminarnega merilnika pretoka, ki zagotavlja zahtevano točnost, 
skupaj s statističnim preskusom veljavnosti kalibracije. 
 
4.2 Kalibracija črpalke s prisilnim pretokom za natančno odvzemanje vzorcev (PDP) 
 
4.2.1 V naslednjem postopku kalibracije so opisani oprema, preskusna konfiguracija in 
različni parametri, ki se merijo pri ugotavljanju količine pretoka črpalke CVS. Vsi 
parametri, povezani s črpalko, se merijo hkrati s parametri, povezanimi z merilnikom 
pretoka, ki je zaporedno povezan s črpalko. Izračunana količina pretoka (v m3/min. v 
vstopni odprtini črpalke, absolutni tlak in temperatura) se lahko nato grafično prikaže 
proti korelacijski funkciji, ki je vrednost določene kombinacije parametrov črpalke 
Nato se določi linearna enačba, ki povezuje pretok črpalke in korelacijsko funkcijo. 
Če ima CVS večhitrostni pogon, se kalibracija opravi za vsakega od uporabljenih 
razponov. 
 
4.2.2 Ta postopek kalibracije temelji na merjenju absolutnih vrednosti parametrov črpalke 
in merilnika pretoka, ki na vsaki točki povezujejo količino pretoka. Za zagotavljanje 
točnosti in integritete kalibracijske krivulje so izpolnjeni trije pogoji: 
 
4.2.2.1 Tlaki črpalk se merijo na merilnih priključkih na črpalki in ne na zunanjih ceveh v 
vstopni in izstopni odprtini črpalke. Merilni priključki, nameščeni na zgornji in 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/373
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
spodnji srednji točki prednje pogonske plošče črpalke, so izpostavljeni dejanskim 
tlakom črpalke in zato kažejo razlike v absolutnem tlaku. 
 
4.2.2.2 Med kalibracijo se ohranja stabilnost temperature. Laminarni merilnik pretoka je 
občutljiv na nihanja temperature v vstopni odprtini, ki lahko povzročijo razpršitev 
vrednosti. Postopne temperaturne spremembe po ∀ 1 K so sprejemljive, če se 
dogajajo v časovnem obdobju nekaj minut; 
 
4.2.2.3 Nobena povezava med merilnikom pretoka in črpalko CVS ne pušča. 
 
4.2.3 Med preskusom emisij izpušnih plinov lahko uporabnik z merjenjem istih 
parametrov črpalk izračuna količino pretoka iz kalibracijske enačbe. 
 
4.2.3.1 Slika 6/2 v tem dodatku prikazuje eno od mogočih preskusnih nastavitev. Razlike so 
dovoljene, če organ, ki podeljuje homologacijo, potrdi, da je njihova točnost 
primerljiva. Ob uporabi nastavitve s slike 5/3 v dodatku 5 so naslednji podatki 
znotraj zahtevane natančnosti: 
 
zračni tlak (popravljen) (P b)  ±0,03 kPa 
 
temperatura okolja (T)  ± 0,2 K 
 
temperatura zraka pri LFE (ETI)  ± 0,15 K 
 
podtlak nad LFE (ETI)  ±0,01 kPa 
 
padec tlaka skozi matrico LFE (EDP)  ∀ 0,0015 kPa 
 
temperatura zraka pri vstopni odprtini črpalke CVS (PTI) ∀ 0,2 K 
 
temperatura zraka pri izstopni odprtini črpalke CVS (PTO) ∀ 0,2 K 
 
podtlak pri vstopni odprti ni črpalk e CVS (PPI) ∀ 0,22 kPa 
 
tlačna glava pri izstopni odprtini črpalke CVS (PPO) ∀ 0,22 kPa 
 
vrtljaji črpalke med preskusom (n)  ∀ 1 1/min 
 
porabljeni čas za obdobje (najmanj 250 s) (t)  ∀ 0,1 s 
 
4.2.3.2 Po priključitvi sistema, kakor je prikazano na sliki 6/2 tega dodatka, se pred 
kalibracijo nastavi regulirni ventil v odprt položaj, črpalka CVS pa se požene za 
dvajset minut. 
 L 375/374 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
4.2.3.3.1. Regulirni ventil se delno pripre, da se v vstopni odprtini črpalke doseže podtlak 
(približno 1 kPa), ki omogoča najmanj šest merilnih točk za skupno kalibracijo 
Sistem se tri minute stabilizira, nato se meritve ponovijo. 
 
 
 
Slika 6/2  
 
Konfiguracija kalibracije PDP-CVS 
 
 
 
 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/375
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
4.2.4 Analiza podatkov 
 
4.2.4.1  Količina pretoka zraka (Q s) na vsaki preskusni točki se s podatki iz merilnika pretoka 
izračuna v standardni enoti m3/min po postopku, ki ga je predpisal proizvajalec. 
 
4.2.4.2 Količina pretoka zraka se nato pretvori v pretok črpalke (V 0) v m3/vrtljaj pri 
absolutni temperaturi in tlaku v vstopni odprtini črpalke. 
 
 
kjer je: 
 
V 0 = količina pretoka črpalke pri T p in P p, navedena v m3/vrt, 
 
Q s = pretok zraka pri 101,33 kPa in 273,2 K, naveden v m3/min, 
 
T p = temperatura v vstopni odprtini črpalke (K), 
 
P p = absolutni tlak v vstopni odprtini črpalke(kPa), 
 
n = število vrtljajev črpalke v min–1. 
 
Da se nadomesti medsebojno vplivanje sprememb tlaka pri določenem številu 
vrtljajev črpalke v črpalki in stopnje izgube črpalke, se korelacijska funkcija (X 0) 
med številom vrtljajev črpalke (n), razlika v tlaku v vstopni in izstopni odprtini 
črpalke ter absolutni tlak pri izstopu črpalke izračunajo na naslednji način: 
 
 
  
kjer je: 
 
x 0x 0 = korelacijska funkcija, 
 
∆P P = razlika tlaka od vstopne do izstopne odprtine črpalke (kPa) 
 
P e = absolutni tlak v izstopni odprtini (PPO + P b) (kPa). 
 
Z linearno metodo najmanjših kvadratov se določajo kalibracijske enačbe s 
formulami: 
 L 375/376 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
V
0 = D 0 – M (x 0) 
 
n = A – B (∆P p) 
 
D 0D 0, M, A in B so konstante naklona in odseka, ki določajo lego črt. 
 
 
Slika 6/3  
 
Konfiguracija kalibracije CFV-CVS 
 
 
 
4.2.4.3 Sistem CVS z več hitrostmi se kalibrira za vsako uporabljeno hitrost. Kalibracijske 
krivulje, določene za razpone, so približno vzporedne, vrednosti odseka (D 0) pa se 
večajo z zmanjšanjem obsega pretoka črpalke. 
 
Ob natančni kalibraciji izračunane vrednosti iz enačbe od izmerjene vrednosti V 0 
odstopajo za največ 0,5 odstotka. Vrednosti M se med črpalkami razlikujejo. 
Kalibracija se izvede ob zagonu črpalke in po večjih vzdrževalnih delih. 
 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/377
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 2  
4.3 Kalibracija venturijeve cevi s kritičnim pretokom (CFV) 
 
4.3.1 Kalibracija CFV temelji na enačbi pretoka za venturijevo cev s kritičnim pretokom: 
 
 
  
kjer je: 
 
Q s = pretok, 
 
K v = kalibracijski koeficient, 
 
P = absolutni tlak (kPa), 
 
T = absolutna temperatura (K). 
 
Pretok plina je funkcija tlaka in temperature v vstopni odprtini. 
 
S spodaj opisanim postopkom kalibracije se ugotavlja vrednost kalibracijskega 
koeficienta pri izmerjenih vrednostih tlaka, temperature in pretoka zraka. 
 
4.3.2 Elektronski deli CFV se kalibrirajo po postopku, ki ga priporoča proizvajalec. 
 
4.3.3 Opraviti je treba meritve za kalibracijo pretoka venturijeve cevi s kritičnim pretokom 
in naslednji podatki so znotraj zahtevane točnosti: 
 
zračni tlak (popravljen) (P b)  ∀ 0,03 kPa, 
temperatura zraka pri LFE, merilnik pretoka (ETI) ∀ 0,15 K, 
podtlak nad LFE (ETI)  ∀ 0,01 kPa, 
padec tlaka skozi matrico LFE (EDP)   ∀ 0,0015 kPa, 
pretok zraka (Q s)   ∀ 0,5 odstotka, 
podtlak pri vstopni odprtini CFV (PPI)  ∀0,02 kPa, 
temperatura pri vstopni odprtini venturijeve cevi (T v) ∀ 0,2 K. 
 
4.3.4 Oprema je nameščena, kakor je prikazano na sliki 3 tega dodatka, in preveri se 
puščanje. Vsako puščanje med napravo za merjenje pretoka in venturijevo cevjo s 
kritičnim pretokom močno vpliva na točnost kalibracije. 
 L 375/378 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
4.3.5 Regulirni ventil pretoka se nastavi na odprt položaj, puhalo je zagnano in sistem 
stabiliziran. Zapišejo se podatki vseh instrumentov. 
 
4.3.6 Nastavitev regulirnega ventila pretoka se spreminja in naredi se vsaj osem odčitkov v 
območju kritičnega pretoka venturijeve cevi. 
 
4.3.7. Podatki, zapisani med kalibracijo, se uporabljajo v naslednjih izračunih.  
 
Količina pretoka zraka (Q s) na vsaki merilni točki se s podatki iz merilnika pretoka 
izračuna po postopku, ki ga je določil proizvajalec. 
 
Na vsaki merilni točki se izračunajo vrednosti za kalibracijski koeficient: 
 
  
kjer je: 
 
Q s = količina pretoka v m3/min pri 273,2 K in 101,33 kPa, 
 
T v = temperatura na vstopni odprtini venturijeve cevi (K), 
 
P v = absolutni tlak na vstopni odprtini venturijeve cevi (kPa). 
 
K v se nariše kot funkcija tlaka na vstopni odprtini venturijeve cevi. Pri zvočni hitrosti 
ima K v sorazmerno stalno vrednost. Z nižanjem tlaka (podtlak se viša) postane 
venturijeva cev prosta in K v se zmanjša. Spremembe K v, ki pri tem nastanejo, niso 
dovoljene. 
 
Izračunata se povprečni K v in standardno odstopanje za najmanj osem točk v 
kritičnem območju. 
 
Če je standardno odstopanje večje od 0,3 odstotka povprečnega K v, se izvede 
popravni ukrep. 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/379
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 83 page 154  
Priloga 4 – Dodatek 7
 
 
PREVERJANJE CELOTNEGA SISTEMA 
 
1. Za izpolnitev zahtev iz odstavka 4.7 Priloge 4 se skupna točnost sistema za vzorčenje 
CVS in analitičnega sistema določi tako, da se v delujoč sistem kot pri normalnem 
preskusu uvede znana masa plinastega onesnaževala, nato pa se analizira in masa 
onesnaževala se izračuna po enačbah v Dodatku 8 Priloge 4, razen da se gostota 
propana računa kot 1,967 g/l pri standardnih pogojih. Naslednja načina dajeta 
zadovoljivo točnost. 
 
2. Merjene stalnega pretoka čistega plina (CO ali C 3H 8) 
z napravo z zaslonko s kritičnim pretokom 
  
2.1 Znana količina čistega plina (CO ali C 3H 8) se skozi kalibrirano zaslonko s kritičnim 
pretokom spusti v sistem CVS. Pri dovolj velikem tlaku v vstopni odprtini je količina 
pretoka (q), ki se prilagaja z zaslonko s kritičnim pretokom, neodvisna od tlaka na 
izstopu iz zaslonke (kritični pretok). Če odstopanja presegajo več kot 5 odstotkov, se 
poišče in odpravi vzrok napake. Sistem CVS naj 5 do 10 minut deluje kot pri 
preskusu emisij izpušnih plinov. Plin, zbran v vreči za zbiranje vzorcev, se analizira z 
običajno opremo, rezultati pa se primerjajo s koncentracijo vzorcev plina, ki je bila 
znana vnaprej. 
 
3.  Merjene omejene količine čistega plina (CO ali C 3H 8) 
z gravimetrijsko tehniko 
  
3.1 Za preverjanje sistema CVS se lahko uporabi naslednji gravimetrijski postopek. 
 
Teža majhnega valja, napolnjenega z ogljikovim monoksidom ali s propanom, se 
ugotovi s točnostjo ∀ 0,01 g. Sistem CVS naj 5 do 10 minut deluje kot pri preskusu 
emisij izpušnih plinov, medtem ko se v sistem vbrizga CO ali propan. Količina 
uporabljenega čistega plina se ugotovi z merjenjem razlike mas. Plin, zbran v vreči, 
se nato analizira z opremo, ki se ponavadi uporablja za analizo izpušnih plinov. 
Rezultati se nato primerjajo z vnaprej izračunanimi vrednostmi koncentracije. 
 
 
 L 375/380 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
Priloga 4 – Dodatek 8
 
 
IZRAČUN MASE EMISIJ ONESNAŽEVAL 
 
 
1. SPLOŠNE DOLOČBE 
 
Mase emisij plinastih onesnaževal se izračunajo po naslednji enačbi: 
 
 
 
kjer je: 
 
M i =   =  masa emisije onesnaževala snovi i v gramih na kilometer; 
 
V mix  =  prostornina razredčenega izpušnega plina, izražena v litrih na preskus in 
popravljena glede na standardne pogoje (273,2 K in 101,33 kPa), 
 
Q i  =  gostota onesnaževala i v gramih na liter pri normalni temperaturi in 
tlaku (273,2 K in 101,33 kPa), 
 
k h  =  korekcijski faktor za vlažnost, ki se uporablja pri izračunavanju mase 
emisije dušikovih oksidov. Za HC in CO ni korekcijske vlažnosti, 
 
C i  =  koncentracija škodljive snovi i v razredčenih izpušnih plinih, izražena v 
ppm in popravljena za količino onesnaževala i, ki jo vsebuje zrak za 
redčenje, 
 
d = razdalja, ki ustreza voznemu ciklu v kilometrih. 
 
1.2 UGOTAVLJANJE PROSTORNINE 
 
1.2.1 Izračun prostornine, kadar se uporablja naprava za spremenljivo redčenje z 
regulatorjem za zagotavljanje stalnega pretoka z zaslonko ali venturijevo cevjo. 
 
Parametri, ki kažejo volumenski pretok, se stalno zapisujejo in izračuna se skupna 
prostornina med celotnim trajanjem preskusa. 
 (1)27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/381
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 83 page 156  
1.2.2 Izračun prostornine pri uporabi črpalke s prisilnim pretokom za natančno 
odvzemanje vzorcev. 
 
Prostornina razredčenega izpušnega plina, merjenega pri sistemih s črpalko s 
prisilnim pretokom za natančno odvzemanje vzorcev, se izračuna z naslednjo 
enačbo: 
 
V = V o · N 
 
kjer je: 
 
V = prostornina razredčenega plina, izražena v litrih, na preskus (pred 
popravkom), 
 
V o = prostornina plina, ki ga je pri preskusnih pogojih prenesla črpalka s 
prisilnim pretokom za natančno odvzemanje vzorcev, v litrih na vrtljaj, 
 
N  = število vrtljajev na preskus. 
 
1.2.3 Popravek prostornine razredčenih izpušnih plinov glede na standardne pogoje 
 
Prostornina razredčenih izpušnih plinov se popravi z naslednjo enačbo: 
 
  
 
pri čemer je: 
 
 
 
  kjer je: 
 
P B = zračni tlak v preskusnem prostoru v kPa, 
 
P 1 = podtlak na vstopni odprtini črpalke s prisilnim pretokom za natančno 
odvzemanje vzorcev v kPa glede na zračni tlak okolice, 
 (2) 
(3) L 375/382 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
T
p = povprečna temperatura razredčenih izpušnih plinov na vstopu v črpalko s 
prisilnim pretokom za natančno odvzemanje vzorcev med preskusom (K). 
 
 
 
1.3 IZRAČUN POPRAVLJENE KONCENTRACIJE ONESNAŽEVAL V VREČI ZA 
ZBIRANJE VZORCEV 
 
 
 
kjer je: 
 
C i = koncentracija onesnaževala i v razredčenem izpušnem plinu, izražena v 
ppm in popravljena s količino i v zraku za redčenje, 
 
C e = koncentracija onesnaževala i v razredčenem izpušnem plinu, izražena v 
ppm, 
 
C d = izmerjena koncentracija onesnaževala i v zraku, uporabljenem za redčenje, 
izražena v ppm, 
 
DF = faktor redčenja. 
 
Faktor redčenja se izračuna: 
 
Za bencin in dizelska goriva: 
 
DF =        
  za bencin in dizelska goriva (5a)     
 
 
DF =        
  za LPG (5b)     
 
 (4) 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/383
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 83 page 158  
DF =            
 za NG  (5c) 
 
V teh enačbah: 
 
C CO2   =  koncentracija CO 2 v razredčenem izpušnem plinu v vreči 
za zbiranje vzorcev, izražena v odstotkih prostornine, 
 
C HC = koncentracija HC v razredčenem izpušnem plinu v vreči 
za zbiranje vzorcev, izražena v ppm ekvivalenta ogljika, 
 
C CO = koncentracija CO v razredčenem izpušnem plinu v vreči 
za zbiranje vzorcev, izražena v ppm. 
 
1.4  UGOTAVLJANJE KOREKCIJSKEGA FAKTORJA NO ZA VLAŽNOST 
 
Za odpravljanje vpliva vlažnosti na rezultate dušikovih oksidov se uporabljajo 
naslednji izračuni: 
 
   
pri čemer je: 
  
kjer je: 
 
H  = absolutna vlažnost, izražena v gramih vode na kilogram suhega zraka, 
 
R a = relativna vlažnost zraka okolice, izražena v odstotkih, 
 
P d = tlak nasičene pare pri temperaturi okolja, izražen v kPa, 
 
P B = atmosferski tlak v prostoru, izražen v kPa. 
 (6) L 375/384 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
1.5 PRIMER 
 
1.5.1 Podatki 
 
1.5.1.1 Okoljski pogoji 
 
temperatura okolja: 23 °C = 297,2 K, 
 
zračni tlak: P B = 101,33 kPa, 
 
relativna vlažnost: R a = 60 odstotkov, 
 
tlak nasičene pare: P d = 2,81 kPa H 2O pri 23 °C. 
 
1.5.1.2  Prostornina, izmerjena in zmanjšana glede na standardne pogoje (odstavek 1.) 
 
V = 51,961 m 3 
 
1.5.1.3  Odčitki analizatorja: 
  
  Vzorec razredčenih izpušnih 
plinov  Vzorec zraka za redčenje 
 
HC (1)  92 ppm  3,0 ppm 
 CO  470 ppm  0 ppm 
 NO
x  
70 ppm  0 ppm 
 CO
2  
1,6 glede na prostornino  0,03 glede na prostornino 
(1) v ppm ekvivalenta ogljika 
 
1.5.2 Izračuni 
 
1.5.2.1 Korekcijski faktor vlažnosti (k H) (glej enačbo (6)) 
 
 
 
 
 
 H =10,5092 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/385
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 83 page 160  
 
 
 
 
 
 
 
 L 375/386 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
1.5.2.2 Faktor redčenja (DF) (glej enačbo (5)) 
 
 
 
1.5.2.3  Izračun popravljenih koncentracij onesnaževal v vreči za zbiranje vzorcev: 
 
HC, masa emisij (glej enačbi (4) in (1)) 
 
C i = C e – C d     
 
 
C i = 92 – 3 (1–)   
   
 
C i = 89,371    
M HC = C HC . V mix Q HC . 
 
Q HC = 0,619 pri bencinu ali dizelskem gorivu 
 
Q HC = 0,649 v primeru LPG 
 
Q HC = 0,714 v primeru NG 
 
M HC = 89,371 · 51,961 · 0,619 · 10–6   
 
M HC = 
d88 , 2   g/km 
 
CO, masa emisij (glej enačbo (1)) 
 
27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/387
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 83 page 162  
M
CO  = C CO . V mix Q CO .d1 
 
Q CO = 1,25 
 
M CO  = 470 · 51,961 · 1,25 · 10–6 · d1 
 
M CO = 
d5 , 30  g/km 
 
NO x, masa emisij (glej enačbo (1)) 
 
M NOx = C NOx · V mix · Q NO x · k H · d1 
 
Q NOx = 2,05 
 
M NOx = 70 · 51,961 · 2,05 · 0,9934 · 10–6 · d1 
 
M NOx = 
d14 , 7  g/km 
 
2. POSEBNE DOLOČBE ZA VOZILA Z MOTORJEM NA KOMPRESIJSKI VŽIG 
 
2.1 Določanje HC pri motorjih na kompresijski vžig. 
 
Za izračun mase emisij HC iz motorjev na kompresijski vžig se povprečna 
koncentracija HC izračuna: 
 
 
 
 
 
 
 
 
kjer je: 
 
 = integral zapisa ogretega FID med preskusom (t 2 – t 1), 
 
 
(7) 
 L 375/388 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
C
e  = koncentracija HC, merjena v razredčenem izpušnem 
plinu, izražena v ppm C i, je nadomeščena z C HC v 
vseh ustreznih enačbah. 
 
2.2 Ugotavljanje delcev 
 
Emisija delcev M p (g/km) se izračuna z naslednjo enačbo: 
 
 
   
 
kjer so izpušni plini izpuščeni zunaj tunela; 
 
 
   
 
kjer se izpušni plini vrnejo v tunel. 
 
kjer je: 
 
V mix = prostornina razredčenega izpušnega plina (glej odstavek 1.1) pri 
standardnih pogojih, 
 
V ep = Prostornina izpušnega plina, ki se pretaka skozi filter za delce pri 
standardnih pogojih, 
 
P e  = masa delcev, izločena s filtri, 
 
d   = razdalja, ki ustreza voznemu ciklu v km, 
 
M p  = emisija delcev v g/km. 
 
  27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/389
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 83 page 164  
Priloga 5
 
 
PRESKUS TIPA II 
(preskus emisije ogljikovega monoksida v prostem teku) 
 
1. UVOD 
  
Ta priloga opisuje postopek za preskus tipa II iz odstavka 5.3.2 tega pravilnika. 
 
2.  POGOJI MERJENJA 
  
2.1 Gorivo je referenčno gorivo, katerega specifikacije so v Prilogah 10 in 10a k temu 
pravilniku. 
 
2.2  Med preskusom je temperatura okolja med 293 in 303 K (20 in 30 °C). Motor se 
ogreva, dokler temperaturi hladilne tekočine in maziva ter tlak maziva ne dosežejo 
srednje vrednosti. 
 
2.2.1 Vozila, ki za gorivo uporabljajo bencin ali LPG ali NG, se preskušajo z referenčnim 
gorivom/ referenčnimi gorivi, uporabljenim(-i) za preskus tipa I. 
 
2.3 Pri vozilih z ročnim ali polsamodejnim menjalnikom je prestavna ročica med 
preskusom v položaju za prosti tek, sklopka pa vklopljena. 
 
2.4 Pri vozilih s samodejnim menjalnikom je prestavna ročica med preskusom v položaju 
za „prosti tek“ ali „parkiranje“. 
 
2.5  Sestavni deli za nastavitev števila vrtljajev v prostem teku 
 
2.5.1 Opredelitev pojma 
 
V tem pravilniku „sestavni deli za nastavitev števila vrtljajev v prostem teku “ pomeni 
vzvode za spreminjanje pogojev prostega teka motorja, ki jih lahko mehanik 
preprosto upravlja z orodji iz odstavka 2.5.1.1 spodaj. Zlasti naprave za kalibriranje 
pretoka goriva in zraka se ne štejejo za nastavitvene sestavne dele, če je za njihovo 
nastavitev treba odstraniti pritrjena varovala, kar lahko ponavadi opravijo le ustrezno 
usposobljeni mehaniki. 
 
2.5.1.1 Orodja, ki se lahko uporabljajo za nastavitve sestavnih delov za nastavitev števila 
vrtljajev v prostem teku: izvijači (navadni ali križni), francoski ključi (krožni, odprti 
ali prilagodljivi), klešče, imbus ključi. 
 L 375/390 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
 
2.5.2  Določanje merilnih točk 
 
2.5.2.1 Najprej se opravi meritev pri nastavitvi, kakor jo je določil proizvajalec. 
 
2.5.2.2 Za vsak sestavni del za nastavitev s stalnim spreminjanjem se določi zadostno število 
značilnih položajev. 
 
2.5.2.3 Merjenje vsebnosti ogljikovega monoksida v izpušnih plinih se opravi za vse mogoče 
položaje sestavnih delov za nastavitev, pri sestavnih delih za nastavitev s stalnim 
spreminjanjem pa se uporabijo le položaji iz odstavka 2.5.2.2 zgoraj. 
 
2.5.2.4 Preskus tipa II se šteje za uspešen, če je bil izpolnjen eden ali oba od naslednjih dveh 
pogojev: 
 
2.5.2.4.1 nobena vrednost, izmerjena v skladu z odstavkom 2.5.2.3 zgoraj, ne presega mejnih 
vrednosti; 
 
2.5.2.4.2 največja vsebnost, dobljena s stalnim spreminjanjem enega od sestavnih delov za 
nastavitev, medtem ko se nastavitve drugih sestavnih delov ne spreminjajo, ne 
presega mejne vrednosti, pri čemer je ta pogoj izpolnjen za različne kombinacije 
sestavnih delov za nastavitev, razen tistih, ki so se stalno spreminjali. 
 
2.5.2.5 Mogoči položaji sestavnih delov za nastavitev so omejeni: 
 
2.5.2.5.1 po eni strani z večjo od naslednjih dveh vrednosti: najmanjše število vrtljajev v 
prostem teku, ki ga lahko doseže motor; število vrtljajev, ki ga priporoča 
proizvajalec, minus 100 vrtljajev na minuto; 
 
2.5.2.5.2 po drugi strani z najmanjšo od naslednjih treh vrednosti: 
 
največje število vrtljajev v prostem teku, ki ga lahko doseže motor z vklopom 
sestavnih delov za prosti tek; 
število vrtljajev, ki ga priporoča proizvajalec, plus 250 vrtljajev na minuto; 
število vrtljajev samodejnih sklopk. 
 
2.5.2.6 Razen tega nastavitve, ki niso združljive s pravilnim delovanjem motorja, niso 
sprejete kot merilne nastavitve. Zlasti kadar je motor opremljen z več uplinjači, so 
vsi uplinjači nastavljeni enako. 
 
3.  VZORČENJE PLINOV 
 
3.1 Sonda za vzorčenje se namesti v izpušno cev v globino najmanj 300 mm v cev, ki 
povezuje izpuh vozila z vrečo za zbiranje vzorcev, in čim bližje izpuhu. 
 
3.2 Koncentracija CO (C CO) in CO 2 (C CO2) se ugotovi iz odčitkov ali zapisov na merilnih 
instrumentih z uporabo ustreznih kalibracijskih krivulj. 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/391
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 83 page 166  
 
3.3 Popravljena koncentracija ogljikovega monoksida za štiritaktne motorje je: 
 
  
3.4 Koncentracije C CO (glej odstavek 3.2), izmerjene po enačbah iz odstavka 3.3, ni treba 
popravljati, če je za štiritaktne motorje skupna vsota izmerjenih koncentracij (C CO + 
C CO2) najmanj: 
 
–  pri bencinu 15 odstotkov 
–  pri LPG  13,5 odstotka 
–  pri NG  11,5 odstotka 
 
 
 (per cent vol.) L 375/392 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
Priloga 6
 
 
PRESKUS TIPA III 
(preverjanje emisij plinov iz bloka motorja) 
 
1. UVOD 
 
Ta priloga opisuje postopek za preskus tipa III iz odstavka 5.3.3 tega pravilnika. 
 
2.  SPLOŠNE DOLOČBE 
  
2.1 Preskus tipa III se opravi na vozilu z motorjem na prisilni vžig, na katerem je že bil 
opravljen preskus tipa I ali tipa II. 
 
2.2 Preskušani motorji zajemajo motorje, ki ne puščajo, razen zasnovanih tako, da lahko 
že najmanjše puščanje povzroči nesprejemljive napake v delovanju (kot so flat-twin 
motorji). 
 
3.  PRESKUSNI POGOJI 
  
3.1 Prosti tek se uravnava po priporočilih proizvajalca. 
 
3.2 Merjenje se izvaja pri naslednjih treh sklopih pogojev delovanja motorja: 
  
Število pogoja  Hitrost vozila (km/h) 
 1  Prosti tek 
 2  
50 ∀ 2 (v tretji prestavi ali „vožnja“)  
3  
50 ∀ 2 (v tretji prestavi ali „vožnja“) 
 
  
Število pogoja  Moč, ki jo absorbirajo zavore 
 1  Nič 
 2  Tista, ki ustreza nastavitvi za  
preskus tipa I pri 50 km/h  3  Tista, ki ustreza pogojem št. 2, 
pomnoženim 
s faktorjem 1,7 
 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/393
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 83 page 168  
4.  PRESKUSNA METODA 
  
4.1 Za pogoje delovanja iz odstavka 3.2 zgoraj se preveri zanesljivo delovanje 
prezračevalnega sistema v bloku motorja. 
 
5.  METODA PREVERJANJA PREZRAČEVALNEGA SISTEMA V BLOKU 
MOTORJA 
  
5.1 Odprtine motorja ostanejo v prvotnem stanju. 
 
5.2 Tlak v bloku motorja se meri na ustreznem mestu. Meri se pri odprtini za preverjanje 
ravni olja z manometrom s poševno cevjo. 
 
5.3 Vozilo se šteje za sprejemljivo, če tlak, izmerjen v bloku motorja, med merjenjem pri 
nobenem od merilnih pogojev iz odstavka 3.2 zgoraj ne presega atmosferskega tlaka. 
 
5.4 Za preskus z metodo, opisano zgoraj, se tlak v polnilnem zbiralniku meri z 
odstopanjem ∀1 kPa. 
 
5.5 Hitrost vozila, kakor je prikazana na dinamometru, se meri z odstopanjem ∀ 2 km/h. 
 
5.6 Tlak v bloku motorja se meri z odstopanjem ∀ 0,01 kPa. 
 
5.7 Če tlak, izmerjen v bloku motorja, pri enem od merilnih pogojev iz odstavka 3.2 
zgoraj presega atmosferski tlak, se na zahtevo proizvajalca izvede dodaten preskus iz 
odstavka 6. spodaj. 
 
6. DODATNA PRESKUSNA METODA 
  
6.1 Odprtine motorja ostanejo v prvotnem stanju. 
 
6.2 Na odprtino za preverjanje ravni olja se pritrdi prožna vreča, neprepustna za pline iz 
bloka motorja, s prostornino približno pet litrov. Vreča je pred vsakim merjenjem 
prazna. 
 
6.3 Vreča je pred vsakim merjenjem zaprta. Za vsakega od merilnih pogojev iz odstavka 
3.2 zgoraj se za pet minut odpre na blok motorja. 
 
6.4 Vozilo se šteje za sprejemljivo, če pri nobenem od pogojev iz odstavka 3.2 zgoraj ni 
vidnega napihovanja vreče. 
 L 375/394 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
6.5  Opomba 
 
6.5.1 Če preskusov zaradi konstrukcije motorja ni mogoče opraviti po postopku, iz 
odstavkov 6.1 do 6.4 zgoraj, se merjenja opravijo po tem spremenjenem postopku: 
 
6.5.2 pred preskusom se zaprejo vse odprtine, razen tistih, potrebnih za zajemanje plinov; 
 
6.5.3 vreča se namesti na primeren odjemni priključek, ki ne povzroča nobene dodatne 
izgube tlaka in ki je na reciklažnem vodu naprave neposredno na odprtini za 
priključitev na motor. 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/395
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 83 page 170  
PRESKUS TIPA III 
 
 L 375/396 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
Priloga 7
 
 
PRESKUS TIPA IV 
(določanje emisij izhlapevanja iz vozil z motorjem na prisilni vžig) 
 
1. UVOD 
 
Ta priloga opisuje postopek preskusa tipa IV v skladu z odstavkom 5.3.4 tega 
pravilnika. 
 
Ta postopek opisuje način za določanje izgube ogljikovodikov z izhlapevanjem iz 
sistemov za dovajanje goriva na vozilih z motorjem na prisilni vžig. 
 
2. OPIS PRESKUSA 
 
Preskus emisij izhlapevanja (slika 7/1 spodaj) je namenjen določanju emisij 
izhlapevanja ogljikovodikov, ki so posledica dnevnega nihanja temperature, 
ustavljanja segretega vozila med parkiranjem in mestne vožnje. Preskus sestavljajo 
naslednje faze: 
 
2.1 priprava preskusa, ki vključuje mestni (del ena) in izvenmestni (del dve) vozni cikel, 
 
2.2 določanje izgub po zaustavitvi segretega vozila, 
 
2.3 določanje dnevnih izgub, 
 
Mase emisij ogljikovodikov iz faze po zaustavitvi segretega vozila in faze dnevne 
izgube se seštejejo, da se doseže skupni rezultat za preskus. 
 
3. VOZILO IN GORIVO 
 
3.1 Vozilo 
 
3.1.1 Vozilo je v dobrem tehničnem stanju in je imelo pred preskusom najmanj 3 000 
prevoženih kilometrov. Sistem za uravnavanje emisij izhlapevanja je priključen in je 
v tem času pravilno deloval; posoda/posode z aktivnim ogljem je bila/so bile 
normalno uporabljane, tako da ni bila/niso bile izpostavljene premočnemu 
splakovanju ali premočni obremenitvi. 
 
3.2 Gorivo 
 
3.2.1 Uporablja se primerno referenčno gorivo iz Priloge 10 tega pravilnika. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/397
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 83 page 172  
4. PRESKUSNA OPREMA ZA PRESKUS EMISIJ IZHLAPEVANJA 
 
4.1 Dinamometer 
 
Dinamometer izpolnjuje zahteve iz Priloge 4. 
 
4.2 Prostor za merjenje emisij izhlapevanja 
 
  Prostor za merjenje emisij izhlapevanja je neprepustna pravokotna merilna komora, v 
kateri je prostor za preskušano vozilo. Dostop k vozilu je mogoč z vseh strani, in ko 
se prostor zapre, je neprepusten v skladu z Dodatkom 1 te priloge. Notranja površina 
prostora je nepropustna in ne reagira z ogljikovodiki. Klimatizacijski sistem lahko 
uravnava temperaturo zraka v prostoru, da se ta spreminja glede na zahteve, 
predpisane v preskusu za čas in temperaturo, s povprečnim dovoljenim 
odstopanjem ±1 K v celotnem trajanju preskusa. 
 
Sistem uravnavanja je naravnan tako, da zagotavlja enakomeren temperaturni vzorec 
z minimalnimi odstopanji, nihanji ali nestabilnostjo glede želenega dolgoročnega 
profila temperature okolja. Temperatura notranje površine ni nižja od 278 K (5 °C) 
niti višja od 328 K (55 °C) ob katerem koli času med trajanjem preskusa dnevnih 
emisij. 
 
Struktura stene zagotavlja dobro razpršitev toplote. Temperatura notranje površine ni 
nižja od 293 K (20 °C) niti višja od 325 K (52 °C) med merjenjem emisij 
izhlapevanja po zaustavitvi segretega vozila. 
 
Zaradi prilagoditve prostorninskim spremembam, ki nastanejo zaradi temperaturnih 
sprememb v prostoru, se lahko uporabi prostor s spremenljivo ali stalno prostornino. 
 
4.2.1 Prostor s spremenljivo prostornino 
 
Prostor s spremenljivo prostornino se širi in krči glede na temperaturne spremembe 
mase zraka v prostoru. Možna načina prilagajanja spremembam notranje prostornine 
sta: premične stene ali meh, pri katerem se nepropustne vreče v prostoru širijo in 
krčijo glede na spremembe tlaka z izmenjavanjem zraka zunaj prostora. Sistemi 
prilagajanja prostornine v določenem temperaturnem razponu v nobenem primeru ne 
vplivajo na prostor, kakor je določen v Dodatku 1 te priloge. 
 
Vsi načini prilagajanja prostornine omejijo razliko med tlakom v prostoru in zračnim 
tlakom na največ ∀ 5 kPa. 
 L 375/398 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
Prostor je narejen tako, da se lahko določi stalna prostornina. Prostor s spremenljivo 
prostornino prenaša spremembe do +7 % svoje „nazivne prostornine“ (glej odstavek 
2.1.1 Dodatka 1 te priloge), pri čemer se upoštevajo nihanja temperature in zračnega 
tlaka med preskušanjem. 
 
4.2.2 Prostor s stalno prostornino 
 
Prostor s stalno prostornino je omejen s trdnimi stenami, ki ohranjajo stalno 
prostornino, in izpolnjuje spodaj navedene zahteve. 
 
4.2.2.1 Prostor je opremljen z odvodom zraka, ki zrak med preskusom nenehno počasi in 
enakomerno odvaja iz prostora. Ravnotežje v prostoru lahko vzpostavi dovod zraka, 
ki nadomesti izhodni zrak. Dohodni zrak se filtrira z aktivnim ogljem, da zagotavlja 
sorazmerno stalno raven ogljikovodika. Načini prilagajanja prostornine ohranjajo 
razliko med tlakom v prostoru in zračnim tlakom med 0 in –5 kPa. 
 
4.2.2.2 Oprema omogoča merjenje mase ogljikovodika v dovodu in odvodu zraka na 
0,01 grama natančno. Sistem vreč za vzorce se lahko uporablja za zbiranje 
sorazmernih vzorcev zraka, ki se odvaja iz prostora, in zraka, ki se dovaja v prostor. 
Dohodni in odhodni zrak se lahko nenehno analizirata tudi z uporabo priključnega 
analizatorja FID in meritve zračnega toka so povezane, da je zagotovljeno 
neprekinjeno zapisovanje mase odstranjenega ogljikovodika. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/399
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 83 page 174  
Slika 7/1  
 
DOLO Č ANJE EMISIJ IZHL APEV ANJ A 
Čas uteka nja 3 00 0 k m (brez o dvečne ga splako vanja/obre me nit ve) 
Preverjeno staranje posode/p o sod z aktiv ni m  oglje m 
Čišče nje vozila s paro (če je p otrebno) 
 
T e m p e r a t u r a  g o r i v a  283  d o  287  K  ( 1 0 ° – 14  ° C )  
40  % ± 2 %  n azivne zmogljivosti poso de Temperatura okolja: 2 93  K do 30 3 K (20 °C –
30  °C) 
 
 
Obremenjevanje posode z b ut anom /d uši kom do 2-
gramskega preboj a  
  Temperatura goriva 2 9 1 K ±8  K (18 ° C ± 8 °C) 
40  % ± 2 %  n azivne zmogljivosti poso de 
T e m p e r a t u r a  o k o l j a 29 3 K  d o  303  K  ( 2 0 ° C –30  °C)
 
 Tip 1: 1 del ena 1 +  2  dela dve T
star t = 29 3 K do 30 3 K (2 0 °C –3 0 °C)  
  Temperatura okolja: 2 93  K do 30 3 K (20 °C –  
30  °C)
 
 
Tip 1: 1 del ena 1 +  1  del dve 
T star t = 29 3 °K do 3 03  °K (20 °C–  3 0 ° C) 
 
 
Tip 1: 1 del ena 
 
 
 
T min  = 296  K  ( 2 3  ° C )  
T max = 30 4 K (31  °C) 
60  mi n ±0 ,5  mi n  
 
T=29 3 K±2 K (2 0 °C± 2 °C) za dn ji h 6  ur  
 
T star t  =  20 3 K  ( 2 0  ° C )  
T min   = 30 8 K; ∆T = 1 5 K 
24  ur,  št . dnevn ih  = 1  
   
Opombe :  
1.  Uravna va nje družin e mi sij izh lapevanja – po jasnjene podr ob nosti. 
2.  E misije izpu šni h pli nov se l ahko iz m erijo med presku sn o vožnjo tipa I, vendar te n iso uporabljene za  
zakonodajne na me ne. Zako nodajni preskus e m isij izpuš ni h plinov osta ne ločen. 
 L 375/400 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
4.3 Analizni sistemi 
 
4.3.1 Analizator ogljikovodikov 
 
4.3.1.1 Ozračje v komori spremlja detektor ogljikovodika tipa FID (plamensko-ionizacijski 
detektor). Vzorčni plin se črpa iz sredine stranske stene ali stropa komore, vsak 
morebitni obhodni tok zraka pa se vrača v prostor, če je mogoče na mesto, nižje od 
ventilatorja za mešanje zraka. 
 
4.3.1.2 Analizator ogljikovodikov ima odzivni čas manj kot 1,5 sekunde za 90 % končnega 
odčitka. Njegova stabilnost mora biti boljša od 2 % celotnega razpona pri nič in pri 
80 % ∀ 20 % celotnega razpona v petnajstminutnem obdobju za vse razpone 
delovanja. 
 
4.3.1.3 Ponovljivost analizatorja, izražena kot eno standardno odstopanje, je boljša od 
∀ 1 % celotnega odstopanja pri nič in pri 80 % ∀ 20 % celotnega razpona na vseh 
uporabljenih razponih. 
 
4.3.1.4 Delovni razponi analizatorja se izberejo tako, da je točnost pri merjenju, kalibriranju 
in nadzoru uhajanja čim večja. 
 
4.3.2 Sistem zapisovanja podatkov analizatorja ogljikovodika 
 
4.3.2.1 Analizator ogljikovodika je opremljen z napravo za zapisovanje izhodnih 
električnih signalov z zapisovalnikom na trak ali drugim sistemom za obdelavo 
podatkov, ki zapisuje podatke vsaj enkrat na minuto. Delovne značilnosti 
zapisovalnega sistema so vsaj enakovredne signalu, ki se zapisuje, in zagotavljajo 
stalen zapis rezultatov. Zapis prikazuje začetek in konec merjenja izhlapevanja po 
zaustavitvi segretega vozila ali preskusa dnevnih emisij (vključno z začetkom in 
koncem vzorčenja in časom, ki je potekel med začetkom in koncem vsakega 
preskusa). 
  
4.4 Segrevanje posode za gorivo (uporablja se le pri obremenitvi posode z aktivnim 
ogljem z bencinom) 
  
4.4.1 Gorivo v posodi/posodah za gorivo se segreva z virom toplote, ki ga je mogoče 
nadzirati; primerna je na primer grelna plošča z močjo 2 000 W. Grelni sistem greje 
stene posode za gorivo enakomerno pod gladino goriva, da se gorivo ne bi 
neenakomerno pregrelo. Hlapi nad gorivom v posodi se ne segrevajo. 
 
4.4.2 Naprava za segrevanje posode za gorivo omogoča gretje goriva v posodi 
enakomerno za 14 K od 289 K (16 °C) v 60 minutah tako, da je senzor temperature 
postavljen kakor v odstavku 5.1.1 spodaj. Grelni sistem nadzira temperaturo goriva 
do ∀ 1,5 K zahtevane temperature med segrevanjem posode. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/401
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 83 page 176  
4.5 Zapisovanje temperature 
 
4.5.1 Temperatura v komori se zapisuje na dveh točkah s senzorjema temperature, ki sta 
povezana tako, da prikažeta srednjo vrednost. Merilne točke segajo v prostor 
približno 0,1 m od navpične središčne črte vsake stranske stene na višini 
0,9 ±0,2 m. 
 
4.5.2 Temperatura posode za gorivo se zapisuje s senzorjem v posodi kakor v odstavku 
5.1.1 spodaj pri uporabi postopka obremenitve posode aktivnim ogljem z bencinom 
(odstavek 5.1.5 spodaj). 
 
4.5.3 Temperatura se med merjenjem emisij izhlapevanja nenehno zapisuje ali vnaša v 
sistem obdelave podatkov vsaj enkrat na minuto. 
 
4.5.4 Točnost sistema zapisovanja temperature je do ∀ 1,0 K, temperatura pa je 
določljiva v mejah ∀ 0,4°K. 
 
4.5.5 Sistem zapisovanja ali obdelave podatkov lahko določi čas na ∀ 15 sekund. 
 
4.6  Zapisovanje tlaka 
 
4.6.1 Razliko ∆p med zračnim tlakom v preskusnem območju in tlakom v prostoru se 
med trajanjem meritev emisij izhlapevanja zapisuje ali vnaša v sistem za obdelavo 
podatkov vsaj enkrat na minuto. 
 
4.6.2 Točnost sistema za zapisovanje tlaka je do ∀ 2 kPa, tlak pa je določljiv v 
mejah ∀ 0,2 kPa. 
 
4.6.3 Sistem zapisovanja ali obdelave podatkov lahko določi čas na ∀ 15 sekund. 
 
4.7 Ventilatorji 
 
4.7.1 Z uporabo enega ali več ventilatorjev ali puhal pri odprtih vratih komore je mogoče 
zmanjšati koncentracijo ogljikovodika v komori na vrednost ogljikovodika v okolju. 
 
4.7.2 Komora ima enega ali več ventilatorjev ali puhal z zmogljivostjo 0,1 do 
0,5 m3/min., ki temeljito mešajo ozračje v prostoru. Med meritvami je mogoče 
doseči enakomerno temperaturo in koncentracijo ogljikovodikov v komori. Vozilo v 
prostoru ni izpostavljeno neposrednemu toku zraka iz ventilatorjev ali puhal. 
 L 375/402 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
4.8 Plini 
 
4.8.1 Za kalibracijo in delovanje so na voljo naslednji čisti plini: 
 prečiščeni sintetični zrak (čistost < 1 ppm C 1 ekvivalenta, 
 #1 ppm CO, #400 ppm CO 2, #0,1 ppm NO); 
 vsebnost kisika med 18 % in 21 % volumenskega deleža, 
 
plinsko gorivo za analizator ogljikovodikov: (40 ∀ 2 % vodika, ostanek helij z manj 
kot 1 ppm C 1 ekvivalenta ogljikovodika, manj kot 400 ppm CO 2), 
 
propan (C 3H 8): s čistostjo najmanj 99,5 %, 
 
butan (C 4H 10): s čistostjo najmanj 98 %, 
 
dušik (N 2): s čistostjo najmanj 98 %. 
 
4.8.2 Plini za kalibracijo vsebujejo mešanice propana (C 3H 8) in prečiščenega sintetičnega 
zraka. Dejanske koncentracije plina za kalibracijo so 2 % navedenih števil. Točnost 
razredčenih plinov, dobljenih pri uporabi delilnika plina, je ∀ 2 % dejanske 
vrednosti. Koncentracije iz Dodatka 1 se lahko dosežejo tudi z uporabo delilnika 
plina, tako da je plin za redčenje sintetični zrak. 
 
4.9 Dodatna oprema 
 
4.9.1 Absolutna vlažnost v preskusnem prostoru se meri v razponu ∀ odstotkov. 
 
5. PRESKUSNI POSTOPEK 
 
5.1 Priprava preskusa 
 
5.1.1 Pred preskusom se vozilo mehansko pripravi: 
 
(a) izpušni sistem vozila ne kaže znakov puščanja, 
 
(b) vozilo se lahko pred preskusom očisti s paro, 
 
(c) če je posoda z aktivnim ogljem obremenjena z bencinom (odstavek 5.1.5 
spodaj), je posoda za gorivo vozila opremljena s senzorjem za temperaturo, 
ki omogoča merjenje temperature na srednji točki goriva v posodi za 
gorivo, napolnjeni do 40 % prostornine, 
 
(d) v sistem za dovajanje goriva se lahko namesti dodatna oprema, ki omogoča 
popolno izpraznitev posode za gorivo. Zaradi tega ni treba spreminjati 
ohišja posode.  
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/403
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 83 page 178  
(e) proizvajalec lahko predlaga postopek preskusa, ki upošteva izgubo 
ogljikovodikov z izhlapevanjem, izhajajočim le iz sistema za dovajanje 
goriva. 
 
5.1.2 Vozilo se prepelje v preskusni prostor, kjer je temperatura okolja med 293 K in 
303 K (20 °C in 30 °C). 
 
5.1.3 Preveriti je treba staranje posod/posode z aktivnim ogljem. To se lahko stori z 
dokazovanjem, da se uporabila pri najmanj 3 000 prevoženih km. Če to ni mogoče, 
se uporabi naslednji postopek. Če ima sistem več posod, se vsaka posoda posebej 
preveri. 
 
5.1.3.1 Posoda z aktivnim ogljem se odstrani iz vozila. Pri tem je potrebna posebna 
pozornost, da se ne poškodujejo sestavni deli in celoten sistem za gorivo. 
 
5.1.3.2 Preveri se masa posode z aktivnim ogljem. 
 
5.1.3.3  Posoda z aktivnim ogljem se poveže s posodo za gorivo, po možnosti z zunanjo, ki 
je napolnjena z referenčnim gorivom do 40 odstotkov svoje prostornine. 
 
5.1.3.4 Temperatura goriva v posodi za gorivo je med 183 K in 287 K (10 °C in 14 °C). 
 
5.1.3.5  (Zunanja) posoda za gorivo se segreje z 288 K na 318 K (s 15 °C na 45 °C) tako, da 
temperatura vsakih 9 minut naraste za 1 °C. 
 
5.1.3.6 Če pride pri posodi z aktivnim ogljem do preboja, preden temperatura doseže 
318 °K (45 °C), se vir toplote izključi. Nato se posoda z aktivnim ogljem stehta. Če 
do preboja ne pride med segrevanjem na 318 °K (45 °C), se ponovi postopek iz 
odstavka 5.1.3.3 zgoraj, dokler ne pride do preboja. 
 
5.1.3.7  Preboj se lahko preverja, kakor je opisano v odstavkih 5.1.5 in 5.1.6 te priloge ali z 
uporabo drugega načina za vzorčenje in analizo, ki omogoča zaznavanje emisije 
ogljikovodikov iz posode z aktivnim ogljem pri preboju. 
 
5.1.3.8 Posodo z aktivnim ogljem se splakne s 25 ∀ 5 litri zraka na minuto z zrakom iz 
laboratorija za emisije, dokler ni doseženih 300 izmenjav prostornine. 
 
5.1.3.9  Preveri se masa posode z aktivnim ogljem. 
 
5.1.3.10  Koraki v postopku iz odstavkov 5.1.3.4 do 5.1.3.9 se devetkrat ponovijo. Preskus je 
mogoče zaključiti prej, po najmanj treh ciklih staranja, če se je masa posode z 
aktivnim ogljem po zadnjem ciklu ustalila. 
 
5.1.3.11 Posoda z aktivnim ogljem se ponovno priklopi in vozilo se povrne v običajne 
pogoje delovanja. 
 L 375/404 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
5.1.4 Za predkondicioniranje posode z aktivnim ogljem se uporabi eden od načinov iz 
odstavkov 5.1.5 in 5.1.6 Pri vozilih z več posodami se vsako posodo posebej 
predkondicionira. 
 
5.1.4.1 Za določanje preboja se merijo emisije iz posode z aktivnim ogljem. 
 
Preboj je tukaj opredeljen kot trenutek, ko skupna količina ogljikovodikov, ki 
pridejo iz posode z aktivnim ogljem, doseže 2 grama. 
 
5.1.4.2 Preboj je mogoče preverjati s prostorom za merjenje emisij izhlapevanja, kakor je 
opisano v odstavkih 5.1.5 in 5.1.6. Določiti ga je mogoče tudi z dodatno posodo z 
aktivnim ogljem, priključeno na izhodu iz originalne posode na vozilu. Dodatna 
posoda se pred obremenitvijo dobro splakne s suhim zrakom. 
 
5.1.4.3  Merilna komora se nekaj minut tik pred preskusom splakuje, dokler ni dosežena 
stabilna koncentracija ogljikovodikov v okolju. Ventilator/ventilatorji za mešanje 
zraka v komori je/so v tem času vklopljen/vklopljeni. 
 
Neposredno pred preskusom se analizator ogljikovodikov nastavi na ničlo in nastavi 
se njegovo merilno območje. 
 
5.1.5 Obremenjevanje posode z aktivnim ogljem s ponavljajočim se zviševanjem 
temperature do preboja 
 
5.1.5.1  Posodo/posode za gorivo se izprazni/izpraznijo z uporabo za to predvidene izpustne 
pipe/predvidenih izpustnih pip. To se naredi tako, da pri tem ni premočnega 
splakovanja ali premočne obremenitve naprav za uravnavanje izhlapevanja, 
nameščenih na vozilo. Ponavadi zadostuje odstranitev pokrova posode za gorivo. 
 
5.1.5.2 Posoda/posode za gorivo se ponovno napolni/napolnijo s preskusnim gorivom pri 
temperaturi med 283 K in 287 K (10 °C do 14 °C) do 40 % ∀ 2 % običajne 
prostornine posode. Ob tem se pokrov/pokrovi posode za gorivo ponovno 
pritrdi/pritrdijo. 
 
5.1.5.3 V eni uri od ponovnega polnjenja se vozilo z ugasnjenim motorjem zapre v prostor 
za merjenje emisij izhlapevanja. Senzor temperature posode za gorivo se poveže s 
sistemom za zapisovanje temperature. Vir toplote je pravilno nameščen glede na 
posodo/posode in povezan z regulatorjem temperature. Vir toplote je naveden v 
odstavku 4.4 zgoraj. Na vozilih, ki imajo več kot eno posodo za gorivo, se vse 
posode ogrevajo na enak način, kakor je opisano spodaj. Temperature posod so 
enake do ∀ 1,5°K. 
 
5.1.5.4 Gorivo je lahko umetno ogreto na začetno dnevno temperaturo 293 K 
(20 °C) ∀ 1°K. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/405
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 83 page 180  
5.1.5.5 Ko temperatura goriva doseže vsaj 292 K (19 °C), je treba takoj ugasniti puhalo za 
splakovanje prostora, zapreti in zatesniti vrata prostora ter začeti meriti 
koncentracijo ogljikovodikov v prostoru. 
 
5.1.5.6 Ko temperatura goriva v posodi doseže 293°K (20 °C), se začne premočrtno 
ogrevanje za 15 K (15 °C). Gorivo se segreva tako, da temperatura goriva med 
segrevanjem ustreza funkciji spodaj z odstopanjem ∀ 1,5°K. Zapisujeta se čas 
ogrevanja in naraščanje temperature. 
 
T r = T o + 0,2333 · t 
 
kjer je: 
 
T r = zahtevana temperatura (K); 
 
T o = začetna temperatura (K); 
 
t = čas od začetka gretja posode za gorivo v minutah. 
 
5.1.5.7 Takoj ko pride do preboja ali ko temperatura doseže 308 K (35 °C), kar se zgodi 
prej, se vir toplote izključi, vrata prostora odtesnijo in odprejo, pokrov posode za 
gorivo pa odstrani. Če do preboja še ni prišlo, ko je temperatura goriva že dosegla 
308 K (35 °C), se vir toplote odstrani iz vozila, vozilo se odstrani iz prostora za 
merjenje emisij izhlapevanja, celoten postopek iz odstavka 5.1.7 spodaj pa se 
ponovi, dokler ne nastane preboj. 
 
5.1.6 Obremenjevanje posode z aktivnim ogljem z butanom do preboja 
 
5.1.6.1  Če se za določanje preboja uporablja prostor (glej odstavek 5.1.4.2 zgoraj), se 
vozilo postavi v prostor za emisije izhlapevanja z izključenim motorjem. 
 
5.1.6.2 Posoda z aktivnim ogljem se pripravi za postopek obremenjevanja. Posoda se pri 
tem ne sme odstraniti iz vozila, razen kadar je dostop do nje tako otežen, da je 
obremenjevanje izvedljivo le z odstranitvijo posode iz vozila. Pri tem je potrebna 
posebna pozornost, da se ne poškodujejo sestavni deli in celoten sistem za dovajanje 
goriva. 
 
5.1.6.3 Posoda z aktivnim ogljem se napolni z mešanico 50 % volumenskega deleža butana 
in 50 % volumenskega deleža dušika s tako hitrostjo, da priteče v posodo 
40 gramov butana na uro. 
 
5.1.6.4 Takoj ko pride do preboja posode, se izključi dovod plina. 
 
5.1.6.5 Posoda z aktivnim ogljem se nato zopet vgradi, vozilo pa se povrne v običajno 
delovno stanje. 
 L 375/406 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
5.1.7  Praznjenje posod za gorivo in ponovno polnjenje 
 
5.1.7.1 Posodo/posode za gorivo se izprazni/izpraznijo z uporabo izpustne pipe. To se 
naredi tako, da pri tem ni premočnega splakovanja ali premočne obremenitve 
naprav za uravnavanje izhlapevanja, nameščenih na vozilo. Ponavadi zadostuje 
odstranitev pokrova posode za gorivo. 
 
5.1.7.2 Posoda/posode za gorivo se ponovno napolni/napolnijo s preskusnim gorivom pri 
temperaturi med 291 ∀ 8 K (18 ∀ 8 °C) do 40 % ±2 % običajne prostornine posode. 
Ob tem se pokrov/pokrovi posode za gorivo ponovno pritrdijo. 
 
5.2 Pripravljalna vožnja 
 
5.2.1 V eni uri od zaključka polnjenja posode v skladu z odstavkom 5.1.5 ali 5.1.6 se 
vozilo postavi na dinamometer in opravita se en del ena in dva dela dve voznih 
ciklov preskusa tipa I, kakor je določeno v Prilogi 4. Emisije izpušnih plinov se pri 
tem ne vzorčijo. 
 
5.3 Odstavitev vozila 
 
5.3.1 V petih minutah od zaključka postopka predkondicioniranja iz odstavka 5.2.1 zgoraj 
se pokrov motorja popolnoma zapre in vozilo odpelje z dinamometra ter parkira v 
prostoru za odstavitev. Vozilo stoji tu najmanj 12 ur in največ 36 ur. Ob preteku 
tega časa dosežeta temperaturi olja v motorju in hladilne tekočine temperaturo 
okolja z odstopanjem ∀ 3 K. 
 
5.4  Preskus na dinamometru 
 
5.4.1  Po preteku časa odstavitve vozilo opravi celotno preskusno vožnjo tipa I iz Priloge 
4 (mestni in izvenmestni preskus s hladnim zagonom). Nato se motor ugasne. Pri 
tem je mogoče vzorčiti emisije izpušnih plinov, vendar se rezultati ne uporabijo za 
namen homologacije emisij izpušnih plinov. 
 
5.4.2 V dveh minutah od zaključka preskusne vožnje tipa I iz odstavka 5.4.1 zgoraj vozilo 
opravi dodatno pripravljalno vožnjo, ki jo sestavlja en mestni preskusni vozni cikel 
(vroč zagon) preskusa tipa I. Nato se motor ponovno ugasne. Pri tem ciklu ni treba 
vzorčiti emisij izpušnih plinov. 
 
5.5 Preskus emisij izhlapevanja iz segretega vozila po zaustavitvi 
  
5.5.1 Pred zaključkom poteka preskusa se merilna komora nekaj minut splakuje, dokler ni 
dosežena ustaljena koncentracija ogljikovodikov v okolju. Ob tem se 
vključi/vključijo tudi ventilator/ventilatorji za mešanje zraka v prostoru. 
 
5.5.2 Neposredno pred preskusom se analizator ogljikovodikov nastavi na ničlo in nastavi 
se njegovo merilno območje. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/407
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 83 page 182  
5.5.3 Ob zaključku voznega cikla se pokrov motorja popolnoma zapre in prekinejo se vse 
povezave med vozilom in preskusno napravo. Vozilo se odpelje v merilno komoro, 
pri tem pa se čim manj pritiska na pedal za plin. Preden je kateri koli del vozila v 
merilni komori, se motor ugasne. Čas, ko je bil motor ugasnjen, se zapiše v sistem 
zapisovanja podatkov o meritvah emisij izhlapevanja in začne se zapisovanje 
temperature. Pri tem se odprejo okna vozila in prtljažni prostori, če niso že odprti. 
 
5.5.4 Vozilo se z ugasnjenim motorjem potisne ali drugače premakne v merilno komoro. 
 
5.5.5 Vrata prostora se neprepustno zaprejo in zatesnijo v dveh minutah od trenutka, ko je 
bil motor ugasnjen, in v sedmih minutah od zaključka pripravljalne vožnje. 
 
5.5.6 Začetek 60 ∀ 0,5-minutnega merjenja emisij izhlapevanja iz segretega vozila po 
zaustavitvi se začne, ko je komora zatesnjena. Izmerijo se koncentracija 
ogljikovodika, temperatura in zračni tlak, ki pomenijo začetne odčitke C HCi, P i in T i 
za preskus emisij izhlapevanja iz segretega vozila po zaustavitvi. Te vrednosti se 
uporabijo za izračun emisij izhlapevanja, odstavek 6. spodaj. Temperatura okolja T 
v prostoru med 60-minutno zaustavitvijo segretega vozila ni nižja od 296 K in ni 
višja od kot 304°K. 
 
5.5.7 Neposredno pred iztekom 60 ∀ 0,5-minutnega preskusnega obdobja se analizator 
ogljikovodikov nastavi na ničlo in nastavi se njegovo merilno območje. 
 
5.5.8 Ob izteku 60 ∀ 0,5-minutnega preskusnega obdobja se izmeri koncentracija 
ogljikovodikov v komori. Izmerita se tudi temperatura in zračni tlak. To so končni 
odčitki C HCf, P f in T f za preskus emisij izhlapevanja iz segretega vozila po 
zaustavitvi, ki se uporabljajo v izračunu iz odstavka 6. spodaj. 
 
5.6 Odstavitev vozila 
 
5.6.1 Preskusno vozilo se brez uporabe motorja potisne ali drugače premakne v prostor za 
odstavitev vozila, kjer stoji najmanj 6 ur in največ 36 ur od konca preskusa emisij 
izhlapevanja iz segretega vozila po zaustavitvi do začetka preskusa dnevnih emisij. 
Vsaj 6 ur tega časa je vozilo ustavljeno pri 293 K ∀ 2 K (20 °C ∀ 2 °C). 
 
5.7 Preskus dnevnih emisij 
 
5.7.1  Preskusno vozilo se izpostavi ciklu dnevnega nihanja temperature okolja v skladu s 
profilom iz Dodatka 2 te priloge z največjim odstopanjem do ∀2 K. Povprečno 
odstopanje temperature od tega profila, izračunano z uporabo absolutne vrednosti 
vseh izmerjenih odstopanj, ne presega ∀1 K. Temperatura okolja se meri vsaj vsako 
minuto. Temperaturni cikel se začne, ko je čas T start = 0, kakor je opisano v 
odstavku 5.7.6 spodaj. 
 
5.7.2 Merilna komora se nekaj minut tik pred preskusom splakuje, dokler ni dosežena 
stabilna koncentracija ogljikovodikov v okolju. Ventilator/ventilatorji za mešanje 
zraka v komori je/so v tem času vklopljen/vklopljeni. L 375/408 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
 
5.7.3 Preskusno vozilo se prestavi v merilno komoro z ugasnjenim motorjem ter odprtimi 
okni in prtljažnim prostorom. Ventilator/ventilatorji za mešanje zraka se 
namesti/namestijo tako, da vzdržuje/vzdržujejo minimalno hitrost kroženja zraka 
8 m/h pod posodo za gorivo. 
 
5.7.4 Neposredno pred preskusom se analizator ogljikovodikov nastavi na ničlo in nastavi 
se njegovo merilno območje. 
 
5.7.5 Vrata prostora so nepropustno zaprta. 
 
5.7.6 V desetih minutah od zaprtja in zatesnitve vrat se izmerijo koncentracija 
ogljikovodika, temperatura in zračni tlak. To so začetni odčitki C HCi, P i in T i za 
preskus zaradi dihanja posode za gorivo. V tem trenutku je čas T start = 0. 
 
5.7.7 Neposredno pred koncem preskusa se analizator ogljikovodikov nastavi na ničlo in 
nastavi se merilno območje. 
 
5.7.8 Vzorčenje emisij se zaključi 24 ur ∀ 6 minut po začetku prvega vzorčenja, kakor je 
opisano v odstavku 5.7.6 zgoraj. Zapisuje se čas. Izmerijo se koncentracija 
ogljikovodika, temperatura in zračni tlak, ki pomenijo končne odčitke C HCf, P f in T f 
za preskus zaradi dihanja posode za gorivo, ki se uporabijo v izračunu iz odstavka 
6. S tem je zaključen postopek preskusa emisij izhlapevanja. 
 
6. IZRAČUN 
 
6.1 Preskusi emisij izhlapevanja iz odstavka 5. omogočajo izračun emisij 
ogljikovodikov iz dnevne faze in faze zaustavitve segretega vozila. Izgube pri 
izhlapevanju iz obeh faz se izračunajo z uporabo začetne in končne koncentracije 
ogljikovodika, temperature in tlaka v prostoru, skupaj z neto prostornino prostora. 
Uporabi se naslednja enačba: 
 
 
 
 
  
 
kjer je: 
 
M HC = masa ogljikovodikov v gramih. 
 
M HC,zu naj  = masa ogljikovodikov, ki izhajajo iz prostora, za prostore s 
 stalno prostornino za preskušanje emisij zaradi dihanja posode 
 za gorivo (v gramih). 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/409
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 83 page 184  
 
M HC,i = masa ogljikovodikov, ki prihajajo v prostor, za prostore s 
 stalno prostornino za preskušanje emisij zaradi dihanja posode 
 za gorivo (v gramih). 
 
C HC = izmerjena koncentracija ogljikovodikov v prostoru (ppm 
 prostornina v ekvivalentu C 1). 
 
V = neto prostornina prostora v kubičnih metrih, popravljena za 
 prostornino vozila z odprtimi okni in odprtim prtljažnim 
 prostorom. Če prostornina vozila ni določena, se odšteje 
 prostornina 1,42 m3. 
 
T =  temperatura okolja v komori, v°K, 
 
P = zračni tlak v kPA, 
 
H/C = razmerje vodika in ogljika, 
 
k = 1,2 . (12 + H/C); 
 
kjer je: 
 
i = je začetni odčitek, 
 
f = je končni odčitek, 
 
H/C = se upošteva 2,33 za izgube preskusa zaradi dihanja posode za 
 gorivo, 
 
H/C = se upošteva 2,20 pri izgubah po zaustavitvi segretega vozila. 
 
6.2 Skupni rezultati preskusa 
 
Za skupno maso emisij ogljikovodikov na vozilo se šteje: 
 
M s k upa j = M DI + M HS 
 
 kjer je: 
 
M s k upa j  =  skupna masa emisij iz vozila (v gramih), 
 
M DI     =  masa emisije ogljikovodikov zaradi dihanja 
  posode za gorivo (v gramih), 
 L 375/410 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
M
HS     =  masa emisije ogljikovodikov po zaustavitvi segretega vozila (v 
  gramih). 
 
7. SKLADNOST PROIZVODNJE 
 
7.1 Pri rednem končnem preskušanju proizvodnje lahko imetnik homologacije 
skladnost dokaže z vzorčenjem vozil, ki izpolnjujejo naslednje zahteve: 
 
7.2 Preskus puščanja 
 
7.2.1 Šobe za izpuh zraka v ozračje iz sistemov za uravnavanje emisij se izolirajo. 
 
7.2.2 Tlak s 370 ∀ 10 mm H 2O se uporablja za sistem za dovajanje goriva. 
 
7.2.3 Tlak se lahko pred izolacijo sistema za dovajanje goriva od vira tlaka stabilizira. 
 
7.2.4 Po izolaciji sistema za dovajanje goriva tlak ne pade za več kot 50 mm H 2O v petih 
minutah. 
 
7.3 Preskus zračenja 
  
7.3.1 Šobe za izpust zraka v ozračje iz sistema za uravnavanje emisij se izolirajo. 
 
7.3.2 Tlak 370 ∀ 10 mm H 2O se uporablja za sistem za dovajanje goriva. 
 
7.3.3 Tlak se lahko pred izolacijo sistema za dovajanje goriva od vira tlaka stabilizira. 
 
7.3.4 Odprtine šob za izpust zraka v ozračje iz sistemov za uravnavanje emisij se 
ponovno postavijo v stanje delovanja. 
 
7.3.5 Tlak sistema za dovajanje goriva pade pod 100 mm H 20 v najmanj 30 sekundah, 
vendar v največ dveh minutah. 
 
7.3.6 Na zahtevo proizvajalca se lahko delovna zmogljivost zračenja dokaže z 
enakovrednim nadomestnim postopkom. Proizvajalec mora med postopkom 
homologacije tehnični službi prikazati ta posebni postopek. 
 
7.4 Preskus splakovanja 
 
7.4.1 Oprema, ki lahko odkriva stopnjo zračnega toka 1,0 litra na minuto, se pritrdi na 
dovod splakovanja tlačna posoda, ki je dovolj velika, da je njen vpliv na sistem za 
splakovanje zanemarljiv, pa se s preklopnim ventilom poveže z dovodom 
splakovanja, ali kako drugače. 
 
7.4.2 Proizvajalec lahko uporabi merilnik pretoka po lastni izbiri, če ga pristojni organ 
oceni kot sprejemljivega. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/411
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 83 page 186  
7.4.3 Vozilo deluje tako, da se odkrije vsaka posebnost sistema za splakovanje, ki lahko 
omejuje postopek splakovanja, in se ugotovijo okoliščine. 
 
7.4.4 Med delovanjem motorja v mejah iz odstavka 7.4.3 zgoraj se pretok zraka določi z 
enim od naslednjih načinov: 
 
7.4.4.1 Vključi se naprava iz odstavka 7.4.1 zgoraj. Opazuje se padec tlaka z atmosferske 
stopnje na stopnjo, ki kaže, da je pretok zraka v sistem za uravnavanje emisij 
izhlapevanja 1,0 litra na minuto; ali 
 
7.4.4.2 če se uporabi nadomestna naprava za merjenje pretoka, se zazna odčitek najmanj 
1,0 litra na minuto. 
 
7.4.4.3 Na zahtevo proizvajalca se lahko uporabi nadomesten postopek splakovanja, če je 
bil ta postopek med postopkom homologacije prikazan tehnični službi in če ga je 
tehnična služba odobrila. 
 
7.5 Pristojni organ, ki je podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri metode 
preverjanja skladnosti za vsako proizvodno enoto. 
 
7.5.1 Inšpektor vzame iz serije dovolj velik vzorec. 
 
7.5.2 Inšpektor lahko ta vozila preskusi na podlagi odstavka 8.2.5 tega pravilnika. 
 
7.6 Če zahteve iz odstavka 7.5 zgoraj niso izpolnjene, pristojni organ zagotovi vse 
potrebne ukrepe za čim hitrejšo ponovno vzpostavitev skladnosti proizvodnje. 
 L 375/412 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
Priloga 7 – Dodatek 1
 
 
KALIBRACIJA OPREME ZA PRESKUŠANJE EMISIJ IZHLAPEVANJA 
 
1. POGOSTNOST IN NAČINI KALIBRACIJE 
 
1.1 Vsa oprema se kalibrira pred prvo uporabo in nato po potrebi, v vsakem primeru pa 
v mesecu pred preskusom za homologacijo. Načini kalibracije, ki se uporabljajo, so 
opisani v tem dodatku. 
 
1.2 Običajno se uporabljajo temperature, ki so navedene najprej. Lahko pa se 
uporabljajo tudi temperature v oglatih oklepajih. 
 
2. KALIBRACIJA MERILNEGA PROSTORA 
 
2.1 Začetno določanje notranje prostornine prostora 
 
2.1.1 Pred prvo uporabo se notranja prostornina komore določi: 
 
Pazljivo se izmerijo notranje dimenzije komore, pri čemer se upoštevajo vse 
nepravilnosti, kot so oporniki. S temi meritvami se določi notranja prostornina 
komore. 
 
V prostorih s spremenljivo prostornino se prostornina ustali, ko je temperatura 
okolja 303 K (30 °C) [(302°K (29 °C)]. Ta nazivna prostornina je ponovljiva z 
odstopanjem ∀ 0,5 % navedene vrednosti. 
 
2.1.2 Neto notranja prostornina se določi tako, da se odšteje 1,42 m3 notranje prostornine 
komore. Namesto vrednosti 1,42 m3 se lahko uporabi tudi prostornina preskusnega 
vozila z odprtim prtljažnikom in okni. 
 
2.1.3 Tesnost komore se preveri v skladu z odstavkom 2.3 spodaj. Če masa propana ne 
ustreza vbrizgani masi do ∀ 2 %, se zahteva popravni ukrep. 
 
2.2 Določanje emisij ozadja v komori 
 
S tem postopkom se zagotavlja, da v komori ni nobenih materialov, ki oddajajo 
večje količine ogljikovodikov. Pregled se opravi ob začetku uporabe prostora, 
potem ko so bila v prostoru izvedena vsa dela, ki lahko vplivajo na emisije ozadja v 
prostoru, in se ponavlja vsaj enkrat na leto. 
 
2.2.1 Prostori s spremenljivo prostornino se lahko uporabljajo s stalno ali spremenljivo 
prostornino, kakor je opisano v odstavku 2.1.1 zgoraj, temperatura okolja pa je v 
spodaj navedenem času štirih ur 308 K ∀  2 K (35° ∀ 2 C) [309 K ∀ 2 K 
(36 ∀ 2 °C)]. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/413
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 83 page 188  
2.2.2 V prostorih s stalno prostornino sta med potekom dela dovod in odvod zraka zaprta. 
Temperature okolja se v spodaj navedenem času štirih ur vzdržujejo pri 308 K 
∀ 2 K (35 ∀ 2 °C) [309 K ∀ 2 K (36 ∀ 2 °C). 
 
2.2.3 Prostor se lahko zapre in ventilator za mešanje zraka lahko deluje do 12 ur pred 
začetkom štiriurnega vzorčenja ozadja. 
 
2.2.4 Analizator se (če je potrebno) kalibrira, nato se nastavi na ničlo in določi merilno 
območje. 
 
2.2.5 Prostor se splakuje, dokler se ne doseže ustaljena koncentracija ogljikovodikov, 
nato pa se vklopi ventilator za mešanje zraka, če še ni vklopljen. 
 
2.2.6 Nato se komora zapre in izmerijo se koncentracija ogljikovodika ozadja v komori, 
temperatura in zračni tlak. To so začetni odčitki C HCi, P i in T i, ki se uporabijo za 
izračun emisij ozadja v prostoru. 
 
2.2.7 Prostor tako ostane nemoten z vklopljenim ventilatorjem za mešanje zraka štiri ure. 
 
2.2.8 Po preteku tega časa se z istim analizatorjem izmeri koncentracija ogljikovodikov v 
komori. Izmerita se tudi temperatura in zračni tlak. To so končni odčitki C HCf, P f in 
T f. 
 
2.2.9 Sprememba mase ogljikovodikov v prostoru se izračuna med trajanjem preskusa v 
skladu z odstavkom 2.4 spodaj in ne presega 0,05 g. 
 
2.3 Kalibracija in preskus zadrževanja ogljikovodikov v komori 
 
Kalibracija in preskus zadrževanja ogljikovodikov v komori zagotavljata 
preverjanje izračuna prostornine iz odstavka 2.1 zgoraj in izmerita morebitna 
uhajanja. Stopnja uhajanja iz prostora se določi pri njegovi prvi uporabi, po vsakem 
posegu v prostor, ki lahko vpliva na integriteto prostora, in nato vsaj enkrat na 
mesec. Če med šestimi zaporednimi mesečnimi pregledi niso potrebna popravila, se 
lahko stopnja uhajanja iz prostora nato določa četrtletno, dokler niso potrebna 
popravila. 
 
2.3.1 Prostor se prezračuje, dokler se ne doseže ustaljena koncentracija ogljikovodikov. 
Če ventilator za mešanje zraka še ni vklopljen, se vklopi. Analizator ogljikovodikov 
se nastavi na ničlo, po potrebi kalibrira in nastavi se merilno območje. 
 
2.3.2 Pri prostorih s spremenljivo prostornino se prostornina nastavi na nazivno 
prostornino. V prostorih s stalno prostornino sta dovod in odvod zraka zaprta. 
 
2.3.3 Vklopi se sistem za uravnavanje temperature okolja (če še ni vklopljen) in nastavi 
na začetno temperaturo 308 K (35 °C) [309 K (36 °C)]. 
 L 375/414 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
2.3.4 Ko se temperatura v prostoru ustali na 308 K ∀ 2 K (35° ∀ 2 °C) [309 K ∀ 2 K 
(36 °C ∀ 2 °C)], se prostor zapre in izmerijo se koncentracija, temperatura in zračni 
tlak ozadja v prostoru. To so začetni odčitki C HCi, P i in T i, ki se uporabijo za 
kalibracijo prostora. 
 
2.3.5 V prostor se vbrizgajo približno 4 grami propana. Masa propana se izmeri s 
točnostjo in natančnostjo ∀ 2 % izmerjene vrednosti. 
 
2.3.6 Vsebina v komori se meša pet minut, nato se izmerijo koncentracija ogljikovodikov, 
temperatura in zračni tlak. To so odčitki C HCf, P f in T f za kalibracijo prostora in 
hkrati začetni odčitki C HCi, P i in T i za preverjanje zadrževanja. 
 
2.3.7 Na podlagi odčitkov v skladu z odstavkoma 2.3.4 in 2.3.6 zgoraj ter enačbe iz 
odstavka 2.4 spodaj se izračuna masa propana v prostoru. Ta v mejah ±2 % ustreza 
izmerjeni masi propana iz odstavka 2.3.5 zgoraj. 
 
2.3.8 Pri prostorih s spremenljivo prostornino se prostornina sprosti z nazivne vrednosti. 
V prostorih s stalno prostornino sta dovod in odvod zraka odprta. 
 
2.3.9 V petnajstih minutah od zaprtja prostora se začne postopek spreminjanja 
temperature okolja s 308 K (35 °C) na 293 K (20 °C) in nazaj na 308 K (35 °C) 
[308°K (35,6 °C) do 295,2 K (22,2 °C) in nazaj na 308,6 K (35,6 °C)] v 24 urah 
glede na profil [nadomestni profil] iz Dodatka 2 te priloge. (Dovoljena so 
odstopanja od vrednosti, kakor je navedeno v odstavku 5.7.1 Priloge 7.) 
 
2.3.10 Ob izteku 24-urnega postopka se izmerijo in zapišejo končna koncentracija 
ogljikovodikov, temperatura in zračni tlak. To so končni odčitki C HCf, P f in T f za 
preverjanje zadrževanja ogljikovodikov. 
 
2.3.11 Po enačbi iz odstavka 2.4 spodaj se nato masa ogljikovodikov izračuna iz odčitkov 
iz odstavkov 2.3.10 in 2.3.6 zgoraj. Masa se od mase ogljikovodikov iz odstavka 
2.3.7 zgoraj ne razlikuje za več kot 3 %. 
 
2.4 Izračuni 
 
Izračun spremembe neto mase ogljikovodikov v prostoru se uporablja za določanje 
ogljikovodikov ozadja v komori in stopnje uhajanja. Začetni in končni odčitki 
koncentracije ogljikovodikov, temperature in zračnega tlaka se uporabijo v 
naslednji enačbi za izračun spremembe mase. 
 
 
 
kjer je: 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/415
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 83 page 190  
 
M HC = masa ogljikovodikov v gramih, 
 
M HC,zu naj  = masa ogljikovodikov, ki izhajajo iz prostora, za prostore s 
  stalno prostornino za preskušanje emisij zaradi dihanja posode 
  za gorivo (v gramih), 
 
M HC,i = masa ogljikovodikov, ki prihajajo v prostor, ko se prostor s 
  stalno prostornino uporablja za preskušanje emisij zaradi 
  dihanja posode za gorivo (v gramih) 
 
C HC = koncentracija ogljikovodikov v prostoru (ppm ogljik 
  (Opomba : ppm ogljika = ppm propana x 3)), 
 
V = prostornina prostora v kubičnih metrih, 
 
T = temperatura okolja v prostoru, (K), 
 
P = zračni tlak, (kPa), 
 
K = 17,6; 
 
kjer je: 
i je začetni odčitek, 
f  je končni odčitek. 
 
3. PREVERJANJE ANALIZATORJA OGLJIKOVODIKOV FID 
 
3.1 Optimizacija odziva detektorja 
 
FID je nastavljen v skladu z navodili proizvajalca instrumenta. Za optimizacijo 
odziva v najobičajnejšem delovnem območju je treba uporabiti propan v zraku. 
 
3.2 Kalibracija analizatorja HC 
 
Analizator je treba kalibrirati z uporabo propana v zraku in prečiščenega 
sintetičnega zraka. Glej odstavek 4.5.2 Priloge 4 (Kalibrirni plini). 
 
Določi se kalibracijska krivulja, kakor je opisano v odstavkih 4.1 do 4.5 tega 
dodatka. 
 
3.3 Preskus moteče občutljivosti na kisik in priporočene omejitve 
 
Faktor odzivnosti (Rf) za določeno vrsto ogljikovodika je razmerje med odčitkom 
FID C 1 in koncentracijo plinov v valju, izraženo v ppm C 1. Koncentracija 
preskusnega plina je na ravni, ki povzroči približno 80 odstotkov odklona celotne L 375/416 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
lestvice v delovnem območju. Koncentracija je znana s točnostjo ∀ 2 odstotka glede 
na gravimetrijsko standardno vrednost, izraženo kot prostornina. Razen tega se 
jeklenko s plinom 24 ur predkondicionira pri temperaturi med 293 K in 303 K 
(20 in 30 C). 
 
Faktorje odzivnosti je treba določiti ob prvi uporabi analizatorja in po prekinitvah 
obratovanja zaradi večjih servisnih posegov. Referenčni plin, ki se uporabi, je 
propan z uravnoteženim prečiščenim zrakom, ki je vzet za faktor odzivnosti 1,00. 
 
Preskusni plin, ki se uporablja za motečo občutljivost za kisik, in priporočeno 
območje faktorjev odzivnosti sta navedena spodaj: 
 
Propan in dušik:       0,95 # Rf ≤ 1,05. 
 
4. KALIBRACIJA ANALIZATORJA OGLJIKOVODIKOV 
 
Vsa običajno uporabljana območja delovanja se kalibrirajo po naslednjem postopku: 
 
4.1 Kalibracijska krivulja se določi z najmanj petimi kalibracijskimi točkami, čim bolj 
enakomerno razporejenimi po območju delovanja. Nazivna koncentracija 
kalibrirnega plina z najvišjo koncentracijo je vsaj 80 odstotkov obsega skale. 
 
4.2 Kalibracijska krivulja se izračuna po metodi najmanjših kvadratov. Če je dobljena 
stopnja polinoma večja od 3, je število kalibracijskih točk najmanj število stopnje 
polinoma plus 2. 
 
4.3 Kalibracijska krivulja se od nazivne vrednosti vsakega kalibrirnega plina ne 
razlikuje za več kot 2 odstotka. 
 
4.4 Z uporabo koeficientov polinoma iz odstavka 3.2 zgoraj se sestavi tabela 
enoznačnega odbiranja iz prave koncentracije v korakih, manjših od 1 odstotka 
obsega skale. To se izvede za vsako kalibrirano merilno območje analizatorja. 
Tabela vključuje tudi druge pomembne podatke, kot so: 
  
(a) datum kalibracije, potenciometrični ničelni odčitki in odčitki za določitev 
merilnega območja (kjer se uporabljajo), 
 
(b) nazivna skala, 
 
(c) referenčni podatki za vsak uporabljeni kalibrirni plin, 
 
(d) dejanska in navedena vrednost vsakega uporabljenega kalibrirnega plina 
skupaj z odstotkovnimi razlikami, 
 
(e) gorivo in tip FID, 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/417
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Regulation No. 83 page 192  
 
(f) zračni tlak FID. 
 
4.5 Če je tehnični službi mogoče zadovoljivo dokazati, da nadomestna tehnologija (npr. 
računalnik, elektronsko krmiljenje preklopa merilnega območja) zagotavlja enako 
točnost, je dovoljena uporaba teh možnosti. 
 L 375/418 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
Priloga 7 – Dodatek 2  
  
Dnevni profil poteka temperature okolja za 
kalibracijo prostora in preskus emisij zaradi dihanja 
posode za gorivo Nadomestni dnevni profil poteka 
temperature okolja za kalibracijo 
prostora v skladu z odstavkom 1.2 in 
odstavkom 2.3.9 Dodatka 1 Priloge 7. 
 
Čas (ure) 
Kalibraci ja Preskus Temperatura 
(°C i)  
Čas (ure)  
Temperatura 
(°C i)  
13 0/24 20,0 0 
35,6  
14 1 20,2 1 
35,3  
15 2 20,5 2 
34,5  
16 3 21,2 3 
33,2  
17 4 23,1 4 
31,4  
18 5 25,1 5 
29,7  
19 6 27,2 6 
28,2  
20 7 29,8 7 
27,2  
21 8 31,8 8 
26,1  
22 9 33,3 9 
25,1  
23 10 34,4 10 
24,3  
24/0 11 35,0 11 
23,7  
1 12 34,7 12 
23,3  
2 13 33,8 13 
22,9  
3 14 32,0 14 
22,6  
4 15 30,0 15 
22,2  
5 16 28,4 16 
22,5  
6 17 26,9 17 
24,2  
7 18 25,2 18 
26,8  
8 19 24,0 19 
29,6  
9 20 23,0 20 
31,9  
10 21 22,0 21 
33,9  
11 22 20,8 22 
35,1  
12 23 20,2 23 
35,4  
 24 
35,6 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/419
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 194 Priloga 7 – Dodatek 2  
Priloga 8
 
 
PRESKUS TIPA VI 
(preverjanje povprečnih emisij izpušnih plinov ogljikovega monoksida in ogljikovodikov po 
hladnem zagonu pri nizki temperaturi okolja) 
 
1. UVOD 
 
Ta priloga se uporablja le za vozila z motorjem na prisilni vžig. Opisuje potrebno 
opremo in postopek za preskus tipa VI iz odstavka 5.3.5 tega pravilnika za preverjanje 
emisij ogljikovega monoksida in ogljikovodikov pri nizkih temperaturah okolja. Teme, 
obravnavane v tem pravilniku, vključujejo: 
 
zahteve za opremo; 
 
(ii) preskusne pogoje; 
 
(iii) preskusne postopke in potrebne podatke. 
 
2. PRESKUSNA OPREMA 
 
2.1 Povzetek 
 
2.1.1 To poglavje obravnava opremo, potrebno za preskuse emisij izpušnih plinov vozil z 
motorjem na prisilni vžig pri nizki temperaturi okolja. Potrebna oprema in 
specifikacije so enake zahtevam za preskus tipa I iz Priloge 4 z dodatki, če niso 
predpisane posebne zahteve za preskus tipa VI. Odstavki 2.2 do 2.6 opisujejo 
odstopanja, ki veljajo za preskušanje tipa VI pri nizki temperaturi okolja. 
 
2.2 Dinamometer 
 
2.2.1 Uporabljajo se zahteve iz odstavka 4.1 Priloge 4. Dinamometer se nastavi tako, da 
simulira delovanje vozila na cesti pri 266 K (–7 °C). Takšna nastavitev lahko temelji 
na določenem profilu sil za običajno obremenitev vozila pri vožnji po cesti pri 266 K 
(–7 °C). Vozni upor, določen v skladu z Dodatkom 3 Priloge 4, se lahko nastavi tako, 
da se za 10 % skrajša čas zmanjševanja hitrosti. Tehnična služba lahko dovoli uporabo 
drugih načinov določanja voznega upora. 
 
2.2.2 Za kalibracijo dinamometra se uporabljajo določbe iz Dodatka 2 Priloge 4. 
 L 375/420 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
2.3 Sistem za vzorčenje 
 
2.3.1 Uporabljajo se določbe iz odstavka 4.2 Priloge 4 in Dodatka 5 Priloge 4. Odstavek 
2.3.2 Dodatka 5 se spremeni: 
 
„Konfiguracija napeljave cevi, količina pretoka CVS ter temperatura in specifična 
vlažnost zraka za redčenje (ki se lahko razlikuje od vira zraka za zgorevanje v motorju) 
se uravnava tako, da se dejansko odpravi kondenzacija vode v sistemu (pri večini vozil 
zadostuje pretok 0,142 do 0,165 m3/s).“ 
 
2.4 Oprema za analizo 
 
2.4.1 Uporabljajo se določbe iz odstavka 4.3 Priloge 4, vendar le za preskušanje ogljikovega 
monoksida, ogljikovega dioksida in ogljikovodikov. 
 
2.4.2 Za kalibracijo opreme za analizo se uporabljajo določbe iz Dodatka 6 Priloge 4. 
 
2.5 Plini 
 
2.5.1 Uporabljajo se določbe iz odstavka 4.5 Priloge 4, kjer je to ustrezno. 
 
2.6 Dodatna oprema 
 
2.6.1 Za opremo, ki se uporablja za merjenje prostornine, temperature, tlaka in vlažnosti, 
 veljajo določbe iz odstavkov 4.4 in 4.6 Priloge 4. 
 
3. ZAPOREDJE PRESKUSOV IN GORIVO 
 
3.1 Splošne zahteve 
 
3.1.1 Zaporedje preskusov na sliki 8/1 prikazuje postopke, ki se opravijo na preskusnem 
vozilu za preskus tipa VI. Temperatura okolja med preskušanjem vozila je povprečno: 
266 K (–7 °C) ∀ 3 K in ni nižja od 260 K (–13 °C) ali višja od 272 K (–1 °C). 
 
Temperatura ne pade pod 263 K (–10 °C) ali preseže 269°K (–4 °C) za več kot tri 
minute skupaj. 
 
3.1.2 Temperatura preskusnega prostora, ki se spremlja med preskušanjem, se meri na 
izhodu ventilatorja za hlajenje (odstavek 5.2.1 te priloge). Zapisana temperatura okolja 
je aritmetična sredina temperature preskusnega prostora, izmerjena v stalnih največ 
enominutnih presledkih. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/421
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 196 Priloga 7 – Dodatek 2  
3.2 Preskusni postopek 
 
Del ena mestnega voznega cikla v skladu s sliko 1/1 v Dodatku 1 Priloge 4 sestavljajo 
štirje osnovni mestni vozni cikli, ki skupaj sestavljajo celotni vozni cikel dela ena. 
 
3.2.1 Zagon motorja, začetek vzorčenja in delovanje prvega voznega cikla so skladni s 
tabelo 1.2 in sliko 1/1 v Prilogi 4. 
 
3.3 Priprava preskusa 
 
3.3.1 Za preskusno vozilo veljajo določbe iz odstavka 3.1 Priloge 4. Za določanje 
enakovredne vztrajnostne mase na dinamometru se uporabljajo določbe iz odstavka 5.1 
Priloge 4. L 375/422 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
Slika 8/1
 
 
Postopek preskusa pri nizki temperaturi okolja 
 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/423
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 198 Priloga 7 – Dodatek 2  
3.4 Preskusno gorivo 
 
3.4.1 Preskusno gorivo mora biti skladno s specifikacijami iz odstavka 3. Priloge 10. 
 
4. PREDKONDICIONIRANJE VOZILA 
 
4.1 Povzetek 
 
4.1.1 Za zagotovitev ponovljivosti preskusov emisij se preskusna vozila kondicionirajo na 
enak način. Kondicioniranje sestavlja pripravljalna vožnja na dinamometru, ki ji sledi 
čas odstavitve vozila pred preskušanjem emisij v skladu z odstavkom 4.3. 
 
4.2 Predkondicioniranje 
 
4.2.1 Posoda/posode za gorivo se napolni/napolnijo s predpisanim preskusnim gorivom. Če 
gorivo, ki je že v posodi/posodah za gorivo, ne ustreza specifikacijam iz odstavka 3.4.1 
zgoraj, se to gorivo iztoči pred polnjenjem s preskusnim gorivom. Temperatura 
preskusnega goriva je nižja ali enaka 289°K (+16 °C). Pri teh postopkih ni premočnega 
splakovanja niti premočnega obremenjevanja sistema za uravnavanje emisij 
izhlapevanja. 
 
4.2.2 Vozilo se prestavi v preskusni prostor in postavi na dinamometer. 
 
4.2.3 Predkondicioniranje sestavlja vozni cikel v skladu z delom ena in delom dve na sliki 
1/1 v Dodatku 1 Priloge 4. Na zahtevo proizvajalca se vozila z motorjem na prisilni 
vžig lahko predkondicionirajo z enim voznim ciklom dela ena in dvema voznima 
cikloma dela dve. 
 
4.2.4 Med predkondicioniranjem ostane temperatura v preskusnem prostoru sorazmerno 
stalna in ne višja od 303°K (30 °C). 
 
4.2.5 Tlak v pnevmatikah pogonskih koles je nastavljen v skladu z določbami iz odstavka 
5.3.2 Priloge 4. 
 
4.2.6 Največ deset minut po zaključku predkondicioniranja se motor ugasne. 
 
4.2.7 V izjemnih primerih se lahko na prošnjo proizvajalca in po odobritvi tehnične službe 
dovoli dodatno predkondicioniranje. Tehnična služba se lahko tudi odloči za 
opravljanje dodatnega predkondicioniranja. Dodatno predkondicioniranje sestavlja en 
ali več programov vožnje iz dela ena voznega cikla, kakor je opisano v Dodatku 1 
Priloge 4. Obseg takšnega dodatnega predkondicioniranja se zapiše v poročilo o 
preskusu. 
 L 375/424 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
4.3 Načini odstavitve vozila 
 
4.3.1 Za stabiliziranje vozila pred preskusom emisij se uporabi eden od naslednjih dveh 
načinov, ki ga izbere proizvajalec. 
 
4.3.2 Standardni način 
 
Vozilo miruje najmanj 12 in največ 36 ur pred preskusom emisij izpušnih plinov pri 
nizki temperaturi okolja. Temperatura okolja (suh termometer) se v tem času vzdržuje 
tako, da je povprečno na vsako uro v tem obdobju 266°K (–7 °C) ∀ 3°K in ni nižja od 
260 K (–13 °C) niti višja od 272 °K (–1 °C). Razen tega temperatura ne pade pod 
263 K (–10 °C) niti ni višja od 269 K (–4 °C) za več kot tri minute skupaj. 
 
4.3.3 Postopek s prisilnim hlajenjem 
 
Vozilo miruje največ 36 ur pred preskusom emisij izpušnih plinov pri nizki 
temperaturi okolja. 
 
4.3.3.1 Vozilo v tem času ne miruje pri temperaturah okolja, ki presegajo 303 K (30 °C).  
 
4.3.3.2 Ohlajanje vozila na preskusno temperaturo se lahko opravi s prisilnim hlajenjem 
vozila. Če je hlajenje pospešeno z ventilatorji, so ti postavljeni navpično, tako da se 
najbolj ohlajata prenosnik moči in motor ter ne predvsem oljno korito. Ventilatorji niso 
nameščeni pod vozilo. 
 
4.3.3.3 Temperaturo okolja je treba strogo nadzirati šele potem, ko je vozilo ohlajeno na 
266 K (–7 °C) ∀ 2°K, kar se ugotovi z reprezentativno temperaturo olja. 
 
Reprezentativna temperatura olja je temperatura olja, izmerjena v bližini sredine 
oljnega korita, ne na površini in ne na dnu oljnega korita. Če se temperatura meri na 
dveh ali več različnih mestih v olju, vsa mesta izpolnjujejo temperaturne zahteve. 
 
4.3.3.4 Po ohladitvi na 266 K (–7 °C) ∀ 2°K se vozilo odstavi najmanj eno uro pred 
preskusom emisij izpušnih plinov pri nizki temperaturi okolja. Temperatura okolja 
(suh termometer) je v tem času povprečno 266 K (–7 °C) ∀ 3 K in ni nižja od 260 K (–
13 °C) niti višja od 272°K (–1 °C). 
 
Razen tega temperatura ne pade pod 263°K (–10 °C) ali preseže 269 K (–4 °C) za več 
kot tri minute skupaj. 
 
4.3.4 Če je preskusno vozilo stabilizirano pri 266°K (–7 °C) v ločenem prostoru in se 
prepelje v preskusni prostor skozi topel prostor, se vozilo destabilizira v preskusnem 
prostoru vsaj šestkrat toliko časa, kolikor je bilo vozilo izpostavljeno višjim 
temperaturam. Temperatura okolja (suh termometer) je v tem času povprečno 266°K 
(–7 °C) ∀ 3 K in ni nižja od 260 K (–13 °C) niti višja od 272 K (–1 °C). 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/425
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 200 Priloga 7 – Dodatek 2  
Razen tega temperatura ne pade pod 263 K (–10 °C) ali preseže 269 K (–4 °C) za več 
kot tri minute skupaj. 
 
5. POSTOPEK Z DINAMOMETROM 
 
5.1  Povzetek 
 
5.1.1 Vzorčenje emisij se opravi med preskusnim postopkom, ki ga sestavlja del ena cikla 
(slika 1/1 v Dodatku 1 Priloge 4). Celoten preskus pri nizki temperaturi okolja, ki traja 
skupaj 780 sekund, sestavljajo zagon motorja, takojšnje vzorčenje, delovanje med 
delom ena cikla in zaustavitev motorja. Emisije izpušnih plinov se razredčijo z zrakom 
iz okolja in za analizo se stalno jemlje enakomeren vzorec. V izpušnih plinih, ki se 
zbirajo v vreči, se analizira prisotnost ogljikovodikov, ogljikovega monoksida in 
ogljikovega dioksida. V vzporednem vzorcu zraka za redčenje se podobno analizira 
prisotnost ogljikovodikov, ogljikovega monoksida in ogljikovega dioksida. 
 
5.2 Delovanje dinamometra 
 
5.2.1  Ventilator za hlajenje 
 
5.2.1.1 Ventilator za hlajenje se postavi tako, da je hladilni zrak primerno usmerjen v hladilnik 
(vodno hlajenje) ali na dovod zraka (zračno hlajenje) in na vozilo. 
 
5.2.1.2 Pri vozilih, ki imajo motor spredaj, se ventilator postavi pred vozilo na oddaljenosti 
največ 300 mm. Pri vozilih, ki imajo motor zadaj, ali če zgornja postavitev ni 
praktična, se ventilator za hlajenje postavi tako, da vozilo ohlaja dovolj zraka. 
 
5.2.1.3 Hitrost ventilatorja se izbere tako, da je v območju delovanja od 10 km/h do najmanj 
50 km/h linearna hitrost zraka ob izstopu iz puhala v mejah v ∀ 5 km/h ustrezne 
hitrosti valja. Izstopna odprtina puhala ima naslednje značilnosti: 
 
(i) površina: vsaj 0,2 m2,  
 
(ii) višina spodnjega roba od tal: približno 20 cm. 
 
Kot druga možnost je lahko linearna hitrost izstopnega zraka iz puhala najmanj 6 m/s 
(21,6 km/h). Na zahtevo proizvajalca se za posebna vozila (npr. dostavna vozila, 
terenska vozila) lahko višina ventilatorja za hlajenje spremeni. 
 
5.2.1.4 Za hitrost vozila se šteje hitrost, izmerjena na valju/valjih dinamometra (odstavek 
4.1.4.4 Priloge 4). 
 
5.2.3 Po potrebi se lahko izvedejo predhodni preskusni cikli, da se določi najboljši način 
upravljanja pedala za plin in zavore, da se doseže cikel, ki se teoretičnemu ciklu 
približuje v okviru predpisanih meja, ali da se omogoči prilagoditev sistema za 
vzorčenje. Takšna vožnja se opravi pred točko „START“ v skladu s sliko 8/1. L 375/426 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
 
5.2.4 Vlažnost zraka je dovolj nizka, da se na valju/valjih dinamometra prepreči 
kondenzacija. 
 
5.2.5 Dinamometer se temeljito ogreje po priporočilih proizvajalca dinamometra in 
uporabljajo se postopki ali kontrolne metode, ki zagotavljajo enakomerno raven 
preostalega trenja. 
 
5.2.6 Čas med ogrevanjem dinamometra in začetkom preskusa emisij ni daljši od 10 minut, 
če ležaji dinamometra niso neodvisno ogrevani. Če so ležaji dinamometra neodvisno 
ogrevani, se preskus emisij začne najpozneje 20 minut po ogrevanju dinamometra. 
 
5.2.7 Če je treba moč dinamometra nastaviti ročno, se nastavi največ eno uro pred začetkom 
preskusa emisij izpušnih plinov. Za nastavitev se ne sme uporabiti preskusno vozilo. 
Dinamometer s samodejnim regulatorjem prednastavljivih moči se lahko nastavi kadar 
koli pred začetkom preskusa emisij. 
 
5.2.8 Preden se vožnja za preskus emisij lahko začne, je temperatura v preskusnem prostoru 
266°K (–7 °C) ∀ 2 K, izmerjena v zračnem toku iz ventilatorja za hlajenje z največjo 
oddaljenostjo 1,5 m od vozila. 
 
5.2.9 Med delovanjem vozila so naprave za ogrevanje in odleditev stekla izključene. 
 
5.2.10 Zapisuje se skupna prevožena pot ali vrtljaji valja dinamometra. 
 
5.2.11 Vozilo na štirikolesni pogon se preskusi s pogonom na dve kolesi. Skupna moč za 
vožnjo po cesti glede na nastavitev dinamometra se določi z vožnjo z vozilom na 
njegov osnovni način. 
 
5.3 Izvajanje preskusa 
 
5.3.1 Določbe iz odstavkov 6.2 do 6.6, razen 6.2.2, Priloge 4 se uporabljajo za zagon 
motorja, izvajanje preskusa in vzorčenje emisij. Vzorčenje se začne pred postopkom za 
zagon motorja ali ob začetku tega postopka in konča ob zaključku zadnjega prostega 
teka v zadnjem osnovnem ciklu dela ena (mestni vozni cikel) po 780 sekundah. 
 
Prvi vozni cikel se začne takoj po zagonu motorja z obdobjem prostega teka, ki traja 
11 sekund. 
 
5.3.2 Za analizo vzorcev emisij se uporabljajo določbe iz odstavka 7.2 Priloge 4. Med 
analizo vzorcev izpušnih plinov je tehnična služba pozorna, da se vodna para ne 
kondenzira v vrečah za zbiranje vzorcev izpušnih plinov. 
 
5.3.3 Za izračun mase emisij se uporabljajo določbe iz odstavka 8. Priloge 4. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/427
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 202 Priloga 7 – Dodatek 2  
6. DRUGE ZAHTEVE 
 
6.1 Iracionalna strategija za uravnavanje emisij 
 
6.1.1 Vsaka iracionalna strategija za uravnavanje emisij, ki povzroči zmanjšanje 
učinkovitosti sistema za uravnavanje emisij pri običajnih pogojih delovanja pri vožnji 
pri nizki temperaturi, če ni zajeta v standardne preskuse emisij, se lahko obravnava kot 
odklopna naprava. 
 L 375/428 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
Priloga 9
 
 
PRESKUS TIPA V 
(opis preskusa vzdržljivosti za preverjanje trajnosti naprav za uravnavanje onesnaževanja) 
 
1. UVOD 
 
Ta priloga opisuje preskus za preverjanje trajnosti naprav za uravnavanje 
onesnaževanja emisij, s katerimi so opremljena vozila z motorjem na prisilni vžig ali 
kompresijski vžig med preskusom staranja pri 80 000 km. 
 
2. PRESKUSNO VOZILO 
 
2.1 Vozilo je v dobrem tehničnem stanju; motor in naprave za preprečevanje 
onesnaževanja so novi. Vozilo je lahko enako vozilu, namenjenemu preskusu tipa I; ta 
preskus tipa I se mora opraviti potem, ko je vozilo prevozilo najmanj 3 000 km cikla 
staranja iz odstavka 5.1 spodaj. 
 
3. GORIVO 
 
Preskus trajnosti se opravi s primernim gorivom, ki je razpoložljivo na tržišču. 
 
4. VZDRŽEVANJE VOZILA IN PRILAGODITVE 
 
Vzdrževanje, prilagoditve in uporaba preskusnih vzvodov za upravljanje z vozilom so 
takšni, kot jih je priporočil proizvajalec. 
 
5. DELOVANJE VOZILA NA PRESKUSNI STEZI, CESTI ALI DINAMOMETRU 
 
5.1 Vozni cikel 
 
Med delovanjem na preskusni stezi, cesti ali na napravi za preskušanje z valji se 
prevozi razdalja po spodaj opisanem programu vožnje (slika 9/1): 
 
5.1.1 program preskusa trajnosti sestavlja 11 ciklov, od katerih vsak zajema 6 kilometrov, 
 
5.1.2 med prvimi devetimi cikli se vozilo na sredini cikla štirikrat ustavi, z motorjem v 
prostem teku vsakič po 15 sekund, 
 
5.1.3 običajno pospeševanje in pojemanje hitrosti, 
 
5.1.4 pet pojemanj hitrosti na sredini vsakega cikla, ki se znižajo s hitrosti cikla na 32 km/h, 
hitrost vozila se nato ponovno počasi povečuje, dokler se ne doseže hitrost cikla, 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/429
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 204 Priloga 7 – Dodatek 2  
5.1.5 deseti cikel se izvede pri enakomerni hitrosti 89 km/h, 
 
5.1.6 enajsti cikel se začne z največjim pospeševanjem iz točke zaustavitve do 113 km/h. Na 
polovici poti se običajno uporabijo zavore, dokler se vozilo ne ustavi. Temu sledita 15-
sekundno obdobje prostega teka in drugi največji pospešek. 
 
Program se nato ponovno začne. 
Največja hitrost vsakega cikla je navedena v naslednji tabeli. 
 
 
Tabela 9.1.  
Največja hitrost vsakega cikla 
 
 
Cike l  
Hitrost cikla v k m / h  
 
1 
2 
3 
4 
5 
6 
7 
8 
9 
10 
11  
64 
48 
64 
64 
56 
48 
56 
72 
56 
89 
113 
 L 375/430 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
Slika 9/1
 
 
Program vožnje 
 
 
 
 
 
5.2 Na zahtevo proizvajalca se lahko uporabi nadomesten program preskusa na cesti. 
Takšne nadomestne programe preskusov odobri tehnična služba pred preskusom in 
imajo pretežno enako povprečno hitrost, porazdelitev hitrosti, število postankov na 
kilometre in število pospeškov na kilometre kot program vožnje, ki se uporablja na 
preskusni stezi ali napravi za preskušanje z valji, kakor je opredeljeno v odstavku 5.1 
in na sliki 9/1. 
 
5.3 Preskus trajnosti ali spremenjeni preskus trajnosti, če tako odloči proizvajalec, se 
izvaja, dokler vozilo ne opravi najmanj 80 000 km. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/431
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 206 Priloga 7 – Dodatek 2  
5.4 Preskusna oprema 
 
5.4.1 Dinamometer  
 
5.4.1.1 Če se preskus trajnosti opravi na dinamometru, ta omogoči izvajanje cikla iz 
odstavka 5.1. Zlasti je opremljen s sistemi za simuliranje vztrajnosti in voznega upora. 
 
5.4.1.2 Zavora se nastavi tako, da absorbira moč, ki se prenaša na pogonska kolesa vozila pri 
enakomerni hitrosti 80 km/h. Načini, ki se uporabljajo za določitev te moči in 
nastavitev zavore, so enaki tistim iz Dodatka 3 Priloge 4. 
 
5.4.1.3 Sistem hlajenja vozila mora omogočiti delovanje vozila pri temperaturah, podobnih 
tistim, doseženim na cesti (olje, voda, izpušni sistem itd.). 
 
5.4.1.4 Za nekatere druge prilagoditve in značilnosti naprav za preskušanje velja, da so enake, 
če je potrebno, tistim iz Priloge 4 k temu pravilniku (npr. vztrajnost, ki je lahko 
mehanska ali elektronska). 
 
5.4.1.5 Vozilo se lahko premesti, kjer je potrebno, na drugačno napravo, da se lahko opravijo 
preskusi merjenja emisij. 
 
5.4.2 Delovanje na preskusni stezi ali cesti 
 
Ko je preskus trajnosti na preskusni stezi ali cesti končan, je referenčna masa vozila 
najmanj enaka masi, ki jo vozilo ohrani pri preskusih, opravljenih na dinamometru. 
 
6. MERJENJE EMISIJ ONESNAŽEVAL 
 
Ob začetku preskusa (0 km) in na vsakih 10 000 km (±400 km) ali pogosteje se v 
rednih presledkih do opravljenih 80 000 km merijo emisije izpušnih plinov v skladu s 
preskusom tipa I iz odstavka 5.3.1 tega pravilnika. Mejne vrednosti morajo ustrezati 
vrednostim iz odstavka 5.3.1.4 tega pravilnika. 
 
Če so vozila opremljena s sistemi z redno regeneracijo iz odstavka 2.20 tega 
pravilnika, se preveri, ali se vozilo približuje obdobju regeneracije. Če je tako, je treba vozilo voziti do konca regeneracije. Če se regeneracija začne med merjenjem emisij, se izvede nov preskus (vključno s predkondicioniranjem) in prvi rezultat se ne upošteva. 
 
Vsi rezultati emisij izpušnih plinov se grafično prikažejo kot funkcija vozne razdalje 
na sistemu, zaokrožene na najbližji kilometer, in najustreznejša ravna črta, ki jo je 
mogoče potegniti po metodi najmanjšega kota, se zariše skozi vse te podatkovne točke. 
Ta izračun ne upošteva rezultatov preskusa pri 0 km. 
 
Podatki so sprejemljivi za uporabo pri izračunu faktorja poslabšanja, le če so 
interpolirane točke pri 6 400 km in 80 000 km na tej črti v zgoraj omenjenih mejah. 
 L 375/432 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
Podatki so sprejemljivi tudi, če najustreznejša ravna črta prečka uporabljeno mejno 
vrednost z negativnim naklonom (interpolirana točka pri 6 400 km je višje od 
interpolirane točke pri 80 000 km), vendar pa je dejanska podatkovna točka pri 
80 000 km pod mejno vrednostjo. 
 
 Multiplikativni faktor poslabšanja emisij izpušnih plinov se izračuna za vsako 
onesnaževalo: 
 
 
  
 
 kjer je: 
 
 Mi 1 = masa emisije onesnaževala i v g/km, interpolirana do 6 400 km, 
 Mi 2 = masa emisije onesnaževala i v g/km, interpolirana do 80 000 km. 
 
Te interpolirane vrednosti se izračunajo na najmanj štiri decimalke natančno na desni 
strani decimalne vejice pred deljenjem ene z drugo za določitev faktorja poslabšanja. 
Rezultat se zaokroži na tri decimalke. 
 
Če je faktor poslabšanja manj kot ena, se šteje, da je enak ena. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/433
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 208 Priloga 7 – Dodatek 2  
Priloga 10
 
 
SPECIFIKACIJE REFERENČNIH GORIV 
 
1. SPECIFIKACIJE REFERENČNIH GORIV ZA PRESKUŠANJE VOZIL DO MEJNIH 
VREDNOSTI E MISIJ IZ VRSTICE A TABELE IZ ODSTAVKA 5.3.1.4 – PRESKUS TIPA 
I 
 1.1 TEHNIČNI PODATKI O REFERENČNEM GORIVU, KI SE UPORABLJA ZA 
PRESKUŠANJE VOZIL Z MOTO RJEM NA PR ISILNI VŽIG 
 Vrsta: neosvinčeni bencin 
Mejne vrednosti 1 / Parameter  Enota  najmanj  največ  Preskusna metoda  
Raziskovalno oktansko število   95,0 – EN 25164  
Motorsko oktansko število   85,0 – EN 25163 
Gostota pri 15 °C  kg/m3 748 762 ISO 3675 
Parni tlak po Reidu  kPa 56,0 60,0 EN 12 
Destilacija:      
– začetno vrelišče  °C 24 40 EN-ISO 3405 
– uparjeno pri 100 °C  % vol  49,0 57,0 EN-ISO 3405 
– uparjeno pri 150 °C  % vol  81,0 87,0 EN-ISO 3405 
– končno vrelišče  °C 190 215 EN-ISO 3405 
Ostanek  % vol  – 2 EN-ISO 3405 
Analiza ogljikovodika:      
– nenasičeni ogljikovodiki  % vol  – 10 ASTM D 1319 
– aromati  % vol  28,0 40,0 ASTM D 1319 
– benzen  % vol  – 1,0 pr. EN 12177  
– nasičene spojine  % vol  – ravnotežje  ASTM D 1319 
Razmerje ogljik/vodik   zapisana 
vrednost  zapisana 
vrednost   
Indukcijsko obdobje 2 / najmanj  480 – EN-ISO 7536 
Vsebnost kisika  % m/m  – 2,3 EN 1601 
Obstoječe lepilo  mg/ml – 0,04 EN-ISO 6246 
Vsebnost žvepla 3 / mg/kg – 100 pr. EN ISO/DIS 
14596 
Korozija bakra razreda I   – 1 EN-ISO 2160 
Vsebnost svinca  mg/l – 5 EN 237 
Vsebnost fos forja  m g /l – 1,3 A STM D 32 31 
 
___________________ 
1/ Vrednosti, navedene v specifikacijah, so „prave vrednosti“. Pri ugotavljanju njihovih mejnih 
vrednosti so bile uporabljene določbe standarda ISO 4259 „Naftni izdelki – Določanje in 
uporaba natančnih podatkov v zvezi s preskusnimi metodami“, pri določanju najmanjše vrednosti pa je bila upoštevana najmanjša razlika 2R nad nič; pri določanju največje in najmanjše vrednosti je najmanjša razlika 4R (R = možnost ponovljivosti). 
 L 375/434 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
 Ne glede na ta ukrep, potreben iz tehničnih razlogov, mora proizvajalec goriv skušati doseči 
ničelno vrednost, kadar je določena največja vrednost 2R, in povprečno vrednost, kadar sta navedeni največja in najmanjša mejna vrednost. Če je treba razjasniti vprašanja, ali gorivo ustreza zahtevam specifikacij, se uporabijo določbe standarda ISO 4259. 
 2
/  Gorivo lahko vsebuje antioksidante in deaktivatorje kovin, ki se običajno uporabljajo za 
stabiliziranje rafinerijskih bencinskih tokov, ne smejo pa se dodajati detergenti/disperzijska sredstva in topilna olja. 
 3
/ Zapiše se dejanska vsebnost žvepla v gorivu za preskus tipa I. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/435
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 210 Priloga 7 – Dodatek 2   1.2 TEHNIČNI PODATKI O REFERENČNEM GORIVU, KI SE UPORABLJA ZA 
PRESKUŠANJE VOZIL Z DIZELSKIM MOTORJEM 
 Vrsta:  dizelsko gorivo
 
 
Mejne vrednosti 1 / Parameter  Enota  najmanj  največ  Preskusna metoda  
Cetansko število 2 /  52,0 54,0 EN-ISO 5165 
Gostota pri 15 °C  kg/m3 833 837 EN-ISO 3675 
Destilacija:      
Točka 50 %  °C 245 – EN-ISO 3405 
Točka 95 %  °C 345 350 EN-ISO 3405 
– Končno vrelišče  °C – 370 EN-ISO 3405 
Plamenišče  °C 55 – EN 22719 
CFPP  °C – –5 EN 116 
Viskoznost pri 40 °C  mm2/s 2,5 3,5 EN-ISO 3104 
Policiklični aromatski 
ogljikovodiki  % m/m  3 6,0 IP 391 
Vsebnost žvepla 3 / mg/kg – 300 Pr. EN-ISO/DIS 14596 
Korozija bakra   – 1 EN-ISO 2160 
Ostanki ogljika po Conradsonu 
(10 odstotkov DR)  % m/m  – 0,2 EN-ISO 10370 
Vsebnost pepela  % m/m  – 0,01 EN-ISO 6245 
Vsebnost vode  % m/m  – 0,02 EN-ISO 12937 
Nevtralizacijsko število (močna 
kislina)  mg KOH/g – 0,02 ASTM D 974-95 
Stabilnost oksidacije 4 / mg/ml – 0,025 EN-ISO 12205 
Nova in boljša metoda za policiklične aromate v razvoju
 % m/m  – – EN 12916 
 
__________________ 1
/ Vrednosti, navedene v specifikacijah, so „prave vrednosti“. Pri ugotavljanju njihovih mejnih 
vrednosti so bile uporabljene določbe standarda ISO 4259 „Naftni izdelki – Določanje in uporaba natančnih podatkov v zvezi s preskusnimi metodami“, pri določanju najmanjše vrednosti pa je bila upoštevana najmanjša razlika 2R nad nič; pri določanju največje in najmanjše vrednosti je najmanjša razlika 4R (R = možnost ponovljivosti) 
   Ne glede na ta ukrep, potreben iz tehničnih razlogov, mora proizvajalec goriv skušati doseči 
ničelno vrednost, kadar je določena največja vrednost 2R, in povprečno vrednost, kadar sta navedeni največja in najmanjša mejna vrednost. Če je treba razjasniti vprašanja, ali gorivo ustreza zahtevam specifikacij, se uporabijo določbe standarda ISO 4259. 
 2
/ Območje cetanskega števila ni v skladu z zahtevami, da je najmanjše območje 4R. Vseeno 
se pri morebitnem sporu med dobaviteljem in uporabnikom goriva pri reševanju spora lahko uporabijo določbe standarda ISO 4259, če se namesto ene meritve izvede raje dovolj ponovnih meritev, da se doseže predpisana natančnost. 
 L 375/436 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
3
/  Zapiše se dejanska vsebnost žvepla v gorivu za preskus tipa I. 
 
4/ Čeprav je stabilnost oksidacije nadzorovana, je verjetno, da bo rok uporabnosti omejen. V 
zvezi s pogoji skladiščenja in življenjsko dobo se je treba posvetovati z dobaviteljem. 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/437
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 212 Priloga 7 – Dodatek 2  2. SPECIFIKACIJE REFERENČNIH GORIV ZA PRESKUŠANJE VOZIL DO MEJNIH VREDNOSTI E MISIJ IZ VRSTICE B TABELE IZ ODST AVKA 5.3.1.4 – PRESKUS 
TIPA I 
 
2.1  TEHNIČNI PODATKI O REFERENČNEM GORIVU, KI SE UPORABLJA ZA 
PRESKUŠANJE VOZIL Z MOTO RJEM NA PR ISILNI VŽIG 
 
Vrsta: neosvinčeni bencin  
Mejne vrednosti 1 / Parameter  Enota  najmanj  največ  Preskusna metoda  
Raziskovalno oktansko število   95,0 – EN 25164 
Motorsko oktansko število   85,0 – EN 25163 
Gostota pri 15 °C  kg/m3 740 754 ISO 3675 
Parni tlak po Reidu  kPa 56,0 60,0 PrEN ISO 13016-1 
(DVPE) 
Destilacija:      
– uparjeno pri 70 °C  % vol  24,0 40,0 EN-ISO 3405 
– uparjeno pri 100 °C  % vol  50,0 58,0 EN-ISO 3405 
– uparjeno pri 150 °C  % vol  83,0 89,0 EN-ISO 3405 
– končno vrelišče  °C 190 210 EN-ISO 3405 
Ostanek  % vol  – 2,0 EN-ISO 3405 
Analiza ogljikovodika:      
Nenasičeni ogljikovodiki  % vol  – 10,0 ASTM D 1319 
Aromati  % vol  29,0 35,0 ASTM D 1319 
Nasičene spojine  % vol  zapisana vrednost  ASTM D 1319 
Benzen  % vol  – 1,0 pr. EN 12177 
Razmerje ogljik/vodik   zapisana vrednost   
Indukcijsko obdobje 2 / minute  480 – EN-ISO 7536 
Vsebnost kisika  % m/m  – 1,0 EN 1601 
Obstoječe lepilo  mg/ml – 0,04 EN-ISO 6246 
Vsebnost žvepla 3 / mg/kg – 10 ASTM D 5453 
Korozija bakra   – razred 1  EN-ISO 2160 
Vsebnost svinca  mg/l – 5 EN 237 
Vsebnost fosforja  mg/l – 1,3 ASTM D 3231 
 ____________ 1
/ Vrednosti, navedene v specifikacijah, so „prave vrednosti“. Pri ugotavljanju njihovih mejnih 
vrednosti so bile uporabljene določbe standarda ISO 4259 „Naftni izdelki – Določanje in uporaba natančnih podatkov v zvezi s preskusnimi metodami“, pri določanju najmanjše vrednosti pa je bila upoštevana najmanjša razlika 2R nad nič; pri določanju največje in najmanjše vrednosti je najmanjša razlika 4R (R = možnost ponovljivosti).   Ne glede na ta ukrep, potreben iz tehničnih razlogov, mora proizvajalec goriv skušati doseči ničelno vrednost, kadar je določena največja vrednost 2R, in povprečno vrednost, kadar sta navedeni največja in najmanjša mejna vrednost. Če je treba razjasniti vprašanja, ali gorivo ustreza zahtevam specifikacij, se uporabijo določbe standarda ISO 4259.  L 375/438 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
2
/ Gorivo lahko vsebuje antioksidante in deaktivatorje kovin, ki se običajno uporabljajo za 
stabiliziranje rafinerijskih bencinskih tokov, ne smejo pa se dodajati detergenti/disperzijska sredstva 
in topilna olja.  3
/ Zapiše se dejanska vsebnost žvepla v gorivu za preskus tipa I. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/439
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 214 Priloga 7 – Dodatek 2    2.2 TEHNIČNI PODATKI O REFERENČNEM GORIVU, KI SE UPORABLJA ZA 
PRESKUŠANJE VOZIL Z DIZELSKIM MOTORJEM 
 Vrsta: dizelsko gorivo  
Mejne vrednosti 1 / Parameter  Enota  najmanj  največ  Preskusna metoda  
Cetansko število 2 /  52,0 54,0 EN-ISO 5165 
Gostota pri 15°C  kg/m3 833 837 EN-ISO 3675 
Destilacija:      
Točka 50 %  °C 245 – EN-ISO 3405 
Točka 95 %  °C 345 350 EN-ISO 3405 
– Končno vrelišče  °C – 370 EN-ISO 3405 
Plamenišče  °C 55 – EN 22719 
CFPP  °C – –5 EN 116 
Viskoznost pri 40 °C  mm2/s 2,3 3,3 EN-ISO 3104 
Policiklični aromatski 
ogljikovodiki  % m/m  3,0 6,0 IP 391 
Vsebnost žvepla 3 / mg/kg – 10 ASTM D 5453 
Korozija bakra   – razred 1  EN-ISO 2160 
Ostanki ogljika po Conradsonu (10 % DR)
 % m/m  – 0,2 EN-ISO 10370 
Vsebnost pepela  % m/m  – 0,01 EN-ISO 6245 
Vsebnost vode  % m/m  – 0,02 EN-ISO 12937 
Nevtralizacijsko število (močna 
kislina)  mg KOH/g  – 0,02 ASTM D 974 
Stabilnost oksidacije 4 / mg/ml – 0,025 EN-ISO 12205 
Lubrikativnost (premer 
pregledovalnika obrabe HFRR pri 
60 °C)  µ m – 400 CEC F-06-A-96 
FAME  prepovedano  
 
_____________ 1
/ Vrednosti, navedene v specifikacijah, so „prave vrednosti“. Pri ugotavljanju njihovih mejnih 
vrednosti so bile uporabljene določbe standarda ISO 4259 „Naftni izdelki – Določanje in uporaba natančnih podatkov v zvezi s preskusnimi metodami“, pri določanju najmanjše vrednosti pa je bila upoštevana najmanjša razlika 2R nad nič; pri določanju največje in najmanjše vrednosti je najmanjša razlika 4R (R = možnost ponovljivosti).   Ne glede na ta ukrep, potreben iz tehničnih razlogov, mora proizvajalec goriv skušati doseči ničelno vrednost, kadar je določena največja vrednost 2R, in povprečno vrednost, kadar sta navedeni največja in najmanjša mejna vrednost. Če je treba razjasniti vprašanja, ali gorivo ustreza zahtevam specifikacij, se uporabijo določbe standarda ISO 4259.  L 375/440 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
2
/ Območje cetanskega števila ni v skladu z zahtevami, da je najmanjše območje 4R. Vseeno se 
pri morebitnem sporu med dobaviteljem in uporabnikom goriva pri reševanju spora lahko uporabijo 
določbe standarda ISO 4259, če se namesto ene meritve izvede raje dovolj ponovnih meritev, da se doseže predpisana natančnost.  3
/ Zapiše se dejanska vsebnost žvepla v gorivu za preskus tipa I. 
 4
/ Čeprav je stabilnost oksidacije nadzorovana, je verjetno, da bo rok uporabnosti omejen. V 
zvezi s pogoji skladiščenja in življenjsko dobo se je treba posvetovati z dobaviteljem.  27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/441
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 216 Priloga 7 – Dodatek 2  3. SPECIFIKACIJE REFERENČNEGA GORIVA, KI SE UPORABLJA ZA PRESKUŠANJE 
VOZIL Z MOTORJEM NA PRISILNI VŽIG PRI NIZKIH TEMPERATURAH OKOLJA – PRESKUS TIPA VI 
 Vrsta:  neosvinčeni bencin 
 
Mejne vrednosti 1 / Parameter  Enota  najmanj  največ  Preskusna metoda  
Raziskovalno oktansko število   95,0 – EN 25164 
Motorsko oktansko število   85,0 – EN 25163 
Gostota pri 15 °C  kg/m3 740 754 ISO 3675 
Parni tlak po Reidu  kPa 56,0 95,0 prEN ISO 13016-1 
(DVPE) 
Destilacija:      
– uparjeno pri 70 °C  % vol  24,0 40,0 EN-ISO 3405 
– uparjeno pri 100 °C  % vol  50,0 58,0 EN-ISO 3405 
– uparjeno pri 150 °C  % vol  83,0 89,0 EN-ISO 3405 
– končno vrelišče  °C 190 210 EN-ISO 3405 
Ostanek  % vol  – 2,0 EN-ISO 3405 
Analiza ogljikovodika:      
Nenasičeni ogljikovodiki  % vol  – 10,0 ASTM D 1319 
Aromati  % vol  29,0 35,0 ASTM D 1319 
Nasičene spojine  % vol  Zapisana vrednost  ASTM D 1319 
Benzen  % vol  – 1,0 pr. EN 12177 
Razmerje ogljik/vodik   Zapisana vrednost   
Indukcijsko obdobje 2 / minute  480 – EN-ISO 7536 
Vsebnost kisika  % m/m  – 1,0 EN 1601 
Obstoječe lepilo  mg/ml – 0,04 EN-ISO 6246 
Vsebnost žvepla 3 / mg/kg – 10 ASTM D 5453 
Korozija bakra   – Razred 1  EN-ISO 2160 
Vsebnost svinca  mg/l – 5 EN 237 
Vsebnost fosforja  mg/l – 1,3 ASTM D 3231 
 _____________ 1
/ Vrednosti, navedene v specifikacijah, so „prave vrednosti“. Pri ugotavljanju njihovih mejnih 
vrednosti so bile uporabljene določbe standarda ISO 4259 „Naftni izdelki – Določanje in uporaba natančnih podatkov v zvezi s preskusnimi metodami“, pri določanju najmanjše vrednosti pa je bila upoštevana najmanjša razlika 2R nad nič; pri določanju največje in najmanjše vrednosti je najmanjša razlika 4R (R = možnost ponovljivosti). 
 L 375/442 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
 Ne glede na ta ukrep, potreben iz tehničnih razlogov, mora proizvajalec goriv skušati doseči 
ničelno vrednost, kadar je določena največja vrednost 2R, in povprečno vrednost, kadar sta navedeni največja in najmanjša mejna vrednost. Če je treba razjasniti vprašanja, ali gorivo ustreza zahtevam specifikacij, se uporabijo določbe standarda ISO 4259. 
 2
/ Gorivo lahko vsebuje antioksidante in deaktivatorje kovin, ki se običajno uporabljajo za 
stabiliziranje rafinerijskih bencinskih tokov, ne smejo pa se dodajati detergenti/disperzijska sredstva in topilna olja. 
 3
/ Zapiše se dejanska vsebnost žvepla v gorivu za preskus tipa I. 
 
  27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/443
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 218 Priloga 7 – Dodatek 2  
Priloga 10a:
 
 1. SPECIFIKACIJE PLINASTIH REFERENČNIH GORIV  1.1 TEHNIČNI PODATKI O REFERENČNIH GORIVIH LPG  1.1.1 TEHNIČNI PODATKI O REFERENČNIH GORIVIH LPG ZA PRESKUŠANJE VOZIL 
DO MEJNIH VREDNOSTI EMISIJ IZ VRSTICE A TABELE IZ ODSTAVKA 5.3.1.4 – PRESKUS TIPA I 
 
Parameter Enota Gorivo A Gorivo B Preskusna metoda 
Sestava:     ISO 7941 
Vsebnost C3 % vol 30 ±2 85 ±2  
Vsebnost C4 % vol ravnotežje ravnotežje  
< C 3, >C 4  % vol največ 2 največ 2  
Nenasičeni ogljikovodiki % vol največ 12 največ 15  
Ostanki uparjanja mg/kg največ 50 največ 50 ISO 13757 
Voda pri 0 °C  prosto prosto vizualni pregled 
Skupna vsebnost žvepla mg/kg največ 50 največ 50 EN 24260 
Vodikov sulfid  nič nič ISO 8819 
Korozija bakrenega traku ocena razred 1 razred 1 ISO 6251 1
/ 
Vonj  značilen značilen  
Motorsko oktansko število  najmanj 89 najmanj 89 EN 589 Priloga B 
  
__________ 1
/ S to metodo ni mogoče natančno določiti prisotnosti korozivnih snovi, če so v vzorcu 
antikorozijska sredstva ali druge kemikalije, ki zmanjšujejo korozivnost vzorca na bakrenem traku. Zato je dodajanje takšnih zmesi zaradi vplivanja na preskusno metodo prepovedano. L 375/444 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
 
1.1.2 TEHNIČNI PODATKI O REFERENČNIH GORIVIH LPG ZA PRESKUŠANJE VOZIL 
DO MEJNIH VREDNOSTI EMISIJ IZ VRSTICE B TABELE IZ ODST AVKA 5.3.1.4 
PRILOGE I – PRESKUS TIPA I 
 
Parameter  Enota  Gorivo A  Gorivo B  Preskusna metoda  
Sestava:     ISO 7941 
Vsebnost C3  % vol  30 ±2 85 ±2  
Vsebnost C4  % vol  ravnotežje  ravnotežje   
< C 3 , >C 4   % vol  največ 2  največ 2   
Nenasičeni ogljikovodiki  % vol  največ 12  največ 15   
Ostanki uparjanja  mg/kg največ 50  največ 50  ISO 13757 
Voda pri 0 ° C  prosto  prosto  vizualni pregled  
Skupna vsebnost žvepla  mg/kg največ 10  največ 10  EN 24260 
Vodikov sulfid   nič  nič ISO 8819 
Korozija bakrenega traku  Ocena  razred 1  razred 1  ISO 6251 1 / 
Vonj  značilen  značilen   
Motorsko oktansko število   najmanj 89  najmanj 89  EN 589 Priloga B  
 
___________ 1
/ S to metodo ni mogoče natančno določiti prisotnosti korozivnih snovi, če so v vzorcu 
antikorozijska sredstva ali druge kemikalije, ki zmanjšujejo korozivnost vzorca na bakrenem traku. Zato je dodajanje takšnih zmesi zaradi vplivanje na preskusno metodo prepovedano.  27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/445
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 220 Priloga 7 – Dodatek 2  
1.2 TEHNIČNI PODATKI O REFERENČNIH GORIVIH NG 
 
Mejne vrednosti 
Značilnosti Enote Osnov
a najmanj največ Preskusna metoda 
Referenčno gorivo G 20 
Sestava:       
Metan %-mol 100 99 100 ISO 6974 
Ravnotežje 1 / %-mol – – 1 ISO 6974 
N 2 %-mol    ISO 6974 
Vsebnost žvepla mg/m3  2/ – – 10 ISO 6326-5 
Wobbejev indeks (neto) MJ/m
3  3/ 48,2 47,2 49,2  
Referenčno gorivo G 25 
Sestava:       
Metan %-mol 86 84 88 ISO 6974 
Ravnotežje 1 / %-mol – – 1 ISO 6974 
N 2 %-mol 14 12 16 ISO 6974 
Vsebnost žvepla mg/m3  2/ – – 10 ISO 6326-5 
Wobbejev indeks (neto) MJ/m
3  3/ 39,4 38,2 40,6  
 ____________ 1
/  Nečistoče (ki se razlikujejo od N 2) +C 2 +C 2+ 
 2
/  Vrednost se določi pri 293,2 K (20 °C) in 101,3 kPa. 
 3
/  Vrednost se določi pri 273,2 K (0 °C) in 101,3 kPa. 
 
Priloga 11  
 
VGRAJENI SISTEMI ZA DIAGNOSTIKO NA VOZILU (OBD) ZA MOTORNA VOZILA 
 
1. UVOD 
 
Ta priloga se uporablja za funkcionalne vidike vgrajenih sistemov za diagnostiko na 
vozilu (OBD) za uravnavanje emisij iz motornih vozil. 
 
2. OPREDELITVE POJMOV 
 
V tej prilogi: 
 
2.1 „OBD“  pomeni vgrajen sistem za diagnostiko na vozilu, namenjen uravnavanju emisij, 
ki omogoča prepoznavanje morebitne napake v delovanju z uporabo kod okvar, 
shranjenih v računalniškem spominu. 
 L 375/446 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
2.2 „Tip vozila“
 pomeni kategorijo vozil na motorni pogon, ki se ne razlikujejo v bistvenih 
značilnostih motorja in sistema OBD. 
 
2.3 „Družina vozil“  pomeni skupine vozil, kakor jih je določil proizvajalec, za katere se 
pričakuje, da imajo zaradi medsebojne podobnosti v konstrukciji tudi podobne emisije 
izpušnih plinov in značilnosti sistemov OBD. Vsako vozilo iz te družine izpolnjuje 
zahteve iz Dodatka 2 te priloge k tej prilogi. 
 
2.4 „Sistem za uravnavanje emisij“  pomeni elektronsko enoto za upravljanje motorja in 
druge sestavne dele v sistemu uravnavanja izpušnih plinov ali emisij izhlapevanja, ki 
vnašajo informacije v to enoto ali jih sprejemajo iz nje. 
 
2.5 „Indikator napak (MI)“  pomeni vidni ali zvočni indikator, ki razločno opozori voznika 
ob napaki na katerem koli sestavnem delu v zvezi z emisijami, povezanimi s sistemom 
OBD, ali na sistemu OBD. 
 
2.6 „Napaka“  pomeni okvaro z emisijami povezanega dela ali sistema, zaradi katere 
emisije presežejo mejne vrednosti iz odstavka 3.3.2 ali če sistem OBD ne more 
izpolniti osnovnih zahtev spremljanja iz te priloge. 
 
2.7 „Sekundarni zrak“  pomeni zrak, ki prihaja v izpušni sistem s črpalko ali sesalnim 
ventilom ali kako drugače, namenjen pospeševanju oksidacije HC in CO v toku 
izpušnih plinov. 
 
2.8 „Neuspeli vžig v motorju“  pomeni odsotnost zgorevanja v posameznem valju motorja 
na prisilni vžig zaradi odsotnosti iskre, premajhnega odmerka goriva, prešibke 
kompresije ali iz katerih drugih razlogov. Za namene spremljanja sistema OBD 
pomeni to tisti odstotek neuspelih vžigov glede na skupno število vžigov (kakor ga 
navede proizvajalec), zaradi katerega emisije presegajo omejitve iz odstavka 3.3.2 ali 
tisti odstotek, ki lahko povzroči pregrevanje katalizatorja ali katalizatorjev izpušnih 
plinov in s tem trajno okvaro. 
 
2.9 „Preskus tipa I“  pomeni vozni cikel (dela ena in dve), ki se uporablja za homologacijo 
glede na emisije, kakor je natančno opisano v Dodatku 1 Priloge 4. 
 
2.10  „Vozni cikel“  je sestavljen iz zagona motorja, vožnje, pri kateri se odkrijejo morebitne 
napake, in zaustavitve motorja. 
 
2.11 „Ogrevalni cikel“  pomeni dovolj dolgo delovanje vozila, da temperatura hladilne 
tekočine naraste za vsaj 22 K od zagona motorja in doseže najmanj 343 K (70 °C). 
 
2.12 „Uravnavanje goriva“  pomeni samodejne prilagoditve osnovni nastavitvi dovoda 
goriva na podlagi povratnih informacij. Kratkoročno uravnavanje goriva zadeva 
dinamične ali takojšnje prilagoditve. Dolgoročno uravnavanje goriva pomeni veliko 
bolj postopno prilagoditev nastavitve dovoda goriva kot kratkoročno uravnavanje 
goriva. Dolgoročna uravnavanja nadomestijo razlike med vozili in postopne 
spremembe, ki se pojavijo sčasoma. 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/447
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 222 Priloga 7 – Dodatek 2  
 
2.13 „Izračunana vrednost obremenitve“  pomeni navedbo trenutnega toka zraka, deljenega 
z največjim tokom zraka, pri čemer je največji tok zraka popravljen za nadmorsko 
višino, če je znana. Ta opredelitev zagotavlja število brez merske enote, univerzalno za 
vse motorje in serviserju prikaže delež zmogljivosti motorja, ki se uporablja (pri široko 
odprti loputi v uplinjaču je vrednost 100 %).  
 
 
 
 
 
 
2.14 „Stalni privzeti način emisij“  pomeni primer, ko se naprava za upravljanje motorja 
stalno preklaplja na nastavitev, ki ne zahteva vnosa informacij iz okvarjenega 
sestavnega dela ali sistema, kjer bi takšen okvarjen del ali sistem povzročil 
povečanje emisij iz vozila nad mejne vrednosti iz odstavka 3.3.2 te priloge. 
 
2.15 „Enota za odjem moči “ pomeni enoto za zagotovitev potrebne moči za pogon 
pomožne opreme, vgrajene v vozilo, ki jo poganja motor. 
 
2.16 „Dostop“  pomeni razpoložljivost vseh podatkov OBD v zvezi z emisijami, vključno 
s kodami okvar, potrebnimi za pregled, ugotavljanje napak, servisiranje ali popravilo 
delov vozila, povezanih z emisijami, prek serijskega vmesnika za standardno 
diagnostično povezavo (v skladu z odstavkom 6.5.3.5 Dodatka 1 te priloge). 
 
2.17 „Neomejen“  pomeni: 
 
2.17.1 dostop, neodvisen od pristopne kode, ki jo je mogoče dobiti le pri proizvajalcu, ali 
podobne naprave, ali 
 
2.17.2 dostop, ki omogoča oceno danih podatkov brez uporabe posebnega dekodirnega 
sistema, razen če so podatki standardizirani. 
 
2.18 „Standardiziran“  pomeni, da so vsi podatki, vključno z vsemi uporabljenimi kodami 
okvar, zapisani le v skladu z industrijskimi standardi, katerih oblika in dovoljene 
možnosti so jasno določene in zagotavljajo največjo stopnjo usklajenosti v industriji 
motornih vozil ter je njihova uporaba izrecno dovoljena v tem pravilniku. 
 
2.19 „Informacije za popravilo“  pomeni vse informacije, potrebne za diagnozo, 
servisiranje, pregled, redno spremljanje ali popravilo vozila, ki jih proizvajalec 
zagotovi svojim pooblaščenim trgovcem/servisnim delavnicam. Po potrebi ta 
navodila vključujejo servisne priročnike, tehnična navodila, napotke za diagnozo 
(npr. najmanjše in največje teoretične vrednosti za merjenje), sheme električne 
povezave, identifikacijsko številko za kalibracijo programske opreme, navodila za 
posamezne in posebne primere, informacije o orodju in opremi, pojasnila o 
zapisovanju podatkov in dvosmernem spremljanju ter podatke o preskusu. 
Proizvajalec ni dolžan zagotoviti informacij, ki so varovane s pravicami do 
L 375/448 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
intelektualne lastnine ali predstavljajo posebno znanje in izkušnje proizvajalcev 
in/ali dobaviteljev originalne opreme; v tem primeru se potrebna tehnična 
informacija ne sme nedopustno zadržati. 
 
2.20 „Pomanjkljivost“  pomeni pri vozilih s sistemom OBD, da imata največ dva 
posamična sestavna dela ali sistema, ki ju spremlja sistem OBD, začasne ali trajne 
delovne značilnosti, ki škodljivo vplivajo na sicer učinkovito spremljanje OBD teh 
sestavnih delov ali sistemov ali ne izpolnjujejo vseh drugih specificiranih zahtev za 
sistem OBD. Vozila je mogoče homologirati, registrirati in prodajati s temi 
pomanjkljivostmi glede na zahteve iz odstavka 4. te priloge. 
 
3. ZAHTEVE IN PRESKUSI 
 
3.1 Vsa vozila imajo sistem OBD, ki je zasnovan, izdelan in nameščen v vozilo tako, da 
lahko v celotni življenjski dobi vozila odkriva vrste poslabšanj ali napak. Pri 
doseganju tega cilja homologacijski organ dopušča, da se lahko pri vozilih, ki so 
prevozila večje razdalje od navedenih za trajnost tipa V iz odstavka 3.3.1, poslabša 
delovanje sistema OBD tako, da so mejne vrednosti emisij iz odstavka 3.3.2 lahko 
presežene, preden sistem OBD vozniku javi okvaro. 
 
3.1.1 Dostop do sistema OBD, potrebnega za pregled, diagnozo, servisiranje ali popravilo 
vozila, je neomejen in standardiziran. Vse kode okvar, ki se navezujejo na emisije, 
so v skladu z odstavkom 6.5.3.4 Dodatka 1 te priloge. 
 
3.1.2 Najpozneje tri mesece potem, ko je proizvajalec kateremu koli svojemu 
pooblaščenemu trgovcu ali mehanični delavnici predložil informacije za popravilo, 
da proizvajalec na voljo te podatke (skupaj z vsemi poznejšimi spremembami in 
dopolnitvami) po primerni nediskriminatorni ceni in o tem ustrezno obvesti 
homologacijski organ. 
 
V primeru neizpolnjevanja teh določb homologacijski organ ukrepa v skladu s 
postopki, določenimi za homologacijo in preglede vozil v prometu, da zagotovi 
razpoložljivost informacij za popravilo. 
 
3.2 Sistem OBD je zasnovan, izdelan in nameščen v vozilo tako, da ustreza zahtevam iz 
te priloge pri pogojih običajne uporabe. 
 
3.2.1 Začasen izklop sistema OBD 
 
3.2.1.1 Proizvajalec lahko izklopi sistem OBD, če sistem zaradi pomanjkanja goriva ne 
more več ustrezno opravljati spremljanja. Do izklopa ne pride, če je raven goriva v 
posodi za gorivo večja od 20 odstotkov nazivne prostornine posode. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/449
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 224 Priloga 7 – Dodatek 2  3.2.1.2 Proizvajalec lahko izklopi sistem OBD pri zagonu motorja, ko je temperatura v 
okolju pod 266 K (–7 °C) ali na nadmorski višini nad 2 500 metrov, če predloži podatke in/ali tehnično oceno, ki ustrezno prikaže, da bi bilo spremljanje pri takšnih pogojih nezanesljivo. Proizvajalec lahko zahteva izklop sistema OBD pri zagonu motorja tudi pri drugih temperaturah v okolju, če organu s podatki in/ali tehnično oceno dokaže, da pri takšnih pogojih sistem ne bi prikazal pravilnih podatkov. Indikatorja napak (MI) ni treba osvetliti, če so vrednosti OBD presežene med regeneracijo, pod pogojem, da ni okvar.   
 
3.2.1.3 V vozilih, v katera je mogoče vgraditi enote za odjem moči, je izklop prizadetega 
sistema spremljanja dovoljen, če do izklopa pride le med delovanjem enote za odjem 
moči. 
 
3.2.2 Neuspeli vžig v motorju pri vozilih z motorjem na prisilni vžig 
 
3.2.2.1 Proizvajalci lahko sprejmejo merila z višjim odstotkom neuspelih vžigov od tistih, ki 
so bili navedeni organu, pri določenem številu vrtljajev motorja in pogojih 
obremenitve, če lahko organu dokažejo, da zaznavanje nižjih stopenj neuspelih 
vžigov ne bi bilo zanesljivo. 
 
3.2.2.2 Če proizvajalec lahko homologacijskemu organu dokaže, da ugotavljanje višjih 
odstotkov neuspelih vžigov še vedno ni izvedljivo ali da neuspelih vžigov ni mogoče 
ločevati od drugih vplivov (npr. poškodovano cestišče, menjanje prestave po zagonu 
motorja itd.),se lahko sistem za spremljanje neuspelih vžigov izključi, dokler 
obstajajo take okoliščine. 
 
3.3 Opis preskusov 
 
3.3.1 Preskusi se opravijo na vozilu, uporabljenem za preskus trajnosti tipa V iz Priloge 9, 
pri čemer se uporabi preskusni postopek iz Dodatka 1 te priloge. Preskusi se 
izvedejo ob zaključku preskusa trajnosti tipa V. 
 
Če se ni izvedel preskus trajnostni tipa V ali na zahtevo proizvajalca, se za 
demonstracijski preskus OBD lahko uporabi primerno staro in vzorčno vozilo. 
 L 375/450 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
3.3.2 Sistem OBD pokaže okvaro sestavnega dela ali sistema, ki je povezan z emisijami, 
če ta okvara povzroči emisije, ki presegajo spodaj navedene mejne vrednosti: 
  
  
Refere nčna 
ma s a  
(RM) 
(kg)  
Masa 
ogljikovega 
mo no ksida 
(CO) 
L 1  
(g/k m )   
Masa sk upn ih 
ogljikovodikov 
(THC) 
L2 
(g/k m )   
Masa 
duši kovi h 
oksidov 
(NO x ) 
L 3  
(g/k m )   
Masa 
delcev (1) 
(PM) 
L 4  
(g/k m )  
 
Kategorija   
Razred   
  
Bencin   
Dizels
ko 
gorivo   
Bencin 
Dizels
ko 
gorivo   
Bencin 
Dizels
ko 
gorivo   
Dizels ko gorivo  
 
M(2)  
–  
vsa  
3,20  
3,20  
0,40  
0,40  
0,60  
1,20  
0,18  
I  
RM <  1305  
3,20  
3,20  
0,40  
0,40  
0,60  
1,20  
0,18  
II  
1 305  < RM  
< 1 76 0   
5,80  
4,00  
0,50  
0,50  
0,70  
1,60  
0,23  
 
N 1 (3) 
 
  
III  
1 760  < RM   
7,30  
4,80  
0,60  
0,60  
0,80  
1,90  
0,28 
 
(1) Za motorje na kompresijski vžig. 
 
(2) Razen vozil, katerih največja masa presega 2 500 kg. 
 
(3) Tista vozila kategorije M, ki so določena v opombi (2). 
 
3.3.3 Zahteve po spremljanju vozila z motorjem na prisilni vžig 
 
Za izpolnitev zahtev iz odstavka 3.3.2 sistem OBD spremlja najmanj: 
 
3.3.3.1 zmanjšanje učinkovitosti katalizatorja le v zvezi z emisijami HC. Proizvajalci lahko 
nadzorujejo le prvi katalizator ali skupino katalizatorjev v smeri toka izpušnih plinov. 
Za vsak spremljani katalizator ali skupino katalizatorjev se šteje, da ne deluje, če so 
emisije večje od vrednosti HC iz tabele v odstavku 3.3.2; 
 
3.3.3.2  prisotnost neuspelih vžigov na področju delovanja motorja, omejenem na: 
 
(a) največje število vrtljajev 4 500 min–1 ali za 1 000 min–1 večje od največjega 
števila vrtljajev, doseženega med ciklom preskusa tipa I, kar je manjše; 
 
(b) krivuljo pozitivnega navora (tj. obremenitev motorja, ko je menjalnik v 
prostem teku); 
 
(c) krivuljo, ki združuje naslednje točke delovanja motorja: krivuljo pozitivnega 
navora pri 3 000 min–1 in točko na krivulji največjega števila vrtljajev, 
določene pod (a) zgoraj, če je podtlak v cevnem razdelilniku pri 13,33 kPa nižji 
od tistega na krivulji pozitivnega navora; 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/451
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 226 Priloga 7 – Dodatek 2  
3.3.3.3 poslabšanje delovanja lambde sonde 
 
3.3.3.4 če uporablja izbrano gorivo, druge sestavne dele ali sisteme za uravnavanje emisij ali 
z emisijami povezane sestavne dele ali sisteme za prenos moči, povezane z 
računalnikom, katerih okvara lahko povzroči, da emisije iz izpušne cevi presežejo 
mejne vrednosti iz odstavka 3.3.2; 
 
3.3.3.5  če spremljanje ni urejeno drugače, se vsi drugi sestavni deli za prenos moči, ki so 
povezani z emisijami in priključeni na glavni računalnik, skupaj z ustreznimi 
senzorji, ki omogočajo izvajanje spremljanja, spremljajo glede na neprekinjenost 
tokokroga; 
 
3.3.3.6  elektronsko uravnavanje emisij izhlapevanja se spremlja vsaj glede na neprekinjenost 
tokokroga. 
 
3.3.4 Zahteve po spremljanju vozila z motorjem na kompresijski vžig 
 
Za izpolnitev zahtev iz odstavka 3.3.2 sistem OBD spremlja: 
 
3.3.4.1 zmanjšanje učinkovitosti katalizatorja, če je vgrajen; 
 
3.3.4.2 delovanje in neoporečnost lovilnika delcev, če je vgrajen; 
 
3.3.4.3  elektronski sprožilni mehanizem/elektronski sprožilni mehanizmi za količino goriva 
in čas vbrizga, ki je/so del sistema za vbrizgavanje goriva, se spremlja/spremljajo 
zaradi morebitne prekinjenosti tokokroga in popolne odpovedi delovanja; 
 
3.3.4.4 druge sestavne dele ali sisteme za uravnavanje emisij ali z emisijami povezane 
sestavne dele ali sisteme za prenos moči, povezane z računalnikom, katerih okvare 
lahko povzročijo, da emisije izpušnih plinov presežejo mejne vrednosti iz 
odstavka 3.3.2. Taki sistemi ali sestavni deli so sistemi ali sestavni deli za 
spremljanje in nadzor pretoka zračne mase, prostorninskega pretoka zraka (in 
temperature), tlaka polnilnega zraka in tlaka na vstopu v cevni razdelilnik (ter 
ustrezni senzorji, ki omogočajo to delovanje). 
 
3.3.4.5 Če spremljanje ni urejeno drugače, se vsi drugi elementi prenosa moči, ki so 
povezani z emisijami in priključeni na računalnik, nadzirajo glede na neprekinjenost 
tokokroga. 
 
3.3.5 Proizvajalci lahko homologacijskemu organu dokažejo, da posamezni sestavni deli 
ali sistemi ne potrebujejo spremljanja, če ob njihovi popolni odpovedi ali odstranitvi 
emisije ne presežejo mejnih vrednosti iz odstavka 3.3.2. 
 
3.4  Ob vsakem zagonu motorja se začne zaporedje diagnostičnih pregledov in se zaključi 
vsaj enkrat, če so izpolnjeni pravilni preskusni pogoji. Preskusni pogoji se izberejo 
tako, da se vsi pojavijo med običajno vožnjo, kakor je prikazano v preskusu tipa I. L 375/452 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
 
3.5 Vključitev indikatorja napak (MI) 
 
3.5.1 V sistem OBD je vgrajen indikator napak, ki ga voznik zlahka opazi. MI se ne 
uporablja za nobene druge namene, razen za opozarjanje voznika na zagon v sili ali 
zasilne postopke. MI je viden pri vsaki sprejemljivi vidljivosti. Ko se vključi, se 
prikaže simbol v skladu s standardom ISO 2575 1/.Vozilo ni opremljeno z več kot 
enim splošnim MI za težave, povezane z emisijami. Ločene opozorilne naprave za 
posebne namene (npr. zavorni sistem, pripenjanje varnostnega pasu, tlak olja itd.) so 
dovoljene. Uporaba rdeče barve za MI je prepovedana. 
 
3.5.2 Za strategije, ki zahtevajo več kot dva cikla predkondicioniranja za vključitev MI, 
mora proizvajalec priskrbeti podatke in/ali tehnično oceno, ki primerno prikaže, da je 
sistem spremljanja enako učinkovit in pravočasen pri odkrivanju poslabšanja 
sestavnih delov. Nesprejemljive so strategije, ki v povprečju zahtevajo več kot deset 
voznih ciklov za vključitev MI. MI  se mora vklopiti tudi, kadar regulator motorja 
zaradi preseženih mejnih vrednosti emisij iz odstavka 3.3.2, začne delovati v stalnem 
privzetem načinu emisij ali če  sistem OBD ne more izpolniti osnovnih zahtev 
spremljanja iz odstavkov 3.3.3 ali 3.3.4 te priloge . MI mora delovati tako, da se 
vključi poseben opozorilni znak, npr. utripajoča lučka, vedno, ko pride do neuspelega 
vžiga v motorju, ki lahko povzroči poškodbo katalizatorja, kakor je določil 
proizvajalec. MI se mora vključiti tudi, ko je ključ v ključavnici za vžig pred 
zagonom ali ob zagonu motorja, in se izključiti po zagonu motorja, če prej ni bila 
odkrita napaka. 
 
3.6 Sistem OBD zapisuje kodo okvare/kode okvar, ki prikazujejo stanje 
 sistema za uravnavanje emisij. Za označevanje pravilno delujočih 
 sistemov za uravnavanje emisij in tistih sistemov za uravnavanje emisij, ki jih je 
mogoče v celoti oceniti le ob nadaljnjem delovanju vozila, se uporabljajo ločene 
kode stanja. Če je MI sprožen zaradi poslabšanja ali napak ali delovanja v stalnem 
privzetem načinu emisij, se shrani koda okvare, ki označuje vrsto napake. Koda 
okvare se mora shraniti tudi v primerih iz odstavkov 3.3.3.5 in 3.3.4.5 te priloge. 
 
3.6.1 Razdaljo, ki jo je vozilo prevozilo, odkar se je MI vključil, je mogoče kadar koli 
ugotoviti prek serijskega vhoda na standardnem veznem konektorju. 2/ 
 
3.6.2 Pri vozilih z motorjem na prisilni vžig ni treba posebej navajati, v katerem valju je 
prišlo do neuspelega vžiga, če je shranjena koda okvare, ki je različna za odpoved 
enega ali več cilindrov. 
 
                                                 
1/  Mednarodni standard ISO 2575-1982 (E) z naslovom „Cestna vozila“:  Simboli za kontrolne 
indikatorje in opozorilne naprave“, simbol številka 4.36. 2/  Ta zahteva se uporablja samo od 1. januarja 2003 za nove tipe vozil z elektronskim vnosom podatkov o hitrosti za upravljanje motorja. To velja za vsa vozila, prvič registrirana po 1. januarju 2005. 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/453
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 228 Priloga 7 – Dodatek 2  
3.7  Izklapljanje MI 
 
3.7.1 Če ni več neuspelih vžigov v obsegu, ki lahko poškoduje katalizator (po navedbi 
proizvajalca), ali če motor deluje po spremembi vrtljajev in pogojev obremenitve, pri 
katerih obseg neuspelih vžigov ne bo povzročil okvare katalizatorja, se lahko MI 
preklopi v prejšnje stanje sproženja med prvim voznim ciklom, ko je bil ugotovljen 
obseg neuspelih vžigov, in se pri naslednjih voznih ciklih lahko preklopi v običajni 
način delovanja. Če se MI preklopi v prejšnje stanje delovanja, se lahko brišejo 
ustrezne kode okvar in shranjeni zamrznjeni niz o pogojih delovanja motorja ob 
prvem pojavu napake. 
 
3.7.2 Pri vseh drugih napakah se lahko MI izklopi po treh zaporednih voznih ciklih, med 
katerimi sistem spremljanja, ki vključi MI, ne zazna več okvare in če še ni bila 
odkrita nobena druga napaka, ki bi samostojno vključila MI. 
 
3.8  Izbris kode okvare 
 
3.8.1 Sistem OBD lahko zbriše kodo okvare in prevoženo razdaljo ter zamrznjeni niz 
podatkov, če ista napaka ni bila ponovno zapisana po vsaj 40 ciklih ogrevanja 
motorja. 
 
3.9 Bivalentna vozila na plinsko gorivo 
 3.9.1 Postopki, ki veljajo za bivalentna vozila na plinsko gorivo:  
– vključitev indikatorja napak (MI) (glej odstavek 3.5 te priloge); – shranjevanje kode okvare (glej odstavek 3.6 te priloge); – izklapljanje MI (glej odstavek 3.7 te priloge) – izbris kode okvare (glej odstavek 3.8 te priloge),  
 se opravljajo neodvisno drug od drugega, ko vozilo za gorivo uporablja bencin 
ali plin. Ko vozilo deluje na bencin, na rezultate zgoraj navedenih postopkov ne vpliva, ko vozilo deluje na plin. Ko vozilo deluje na plin, na rezultate zgoraj navedenih postopkov ne vpliva, ko vozilo deluje na bencin. 
 
4. ZAHTEVE ZA HOMOLOGACIJO VGRAJENIH 
SISTEMOV ZA DIAGNOSTIKO NA VOZILU 
 
4.1 Proizvajalec lahko od homologacijskega organa zahteva, da se sistem OBD sprejme 
za homologacijo, čeprav ima ta sistem eno ali več pomanjkljivosti, tako da posebne 
zahteve iz te priloge niso v celoti izpolnjene. 
 
4.2 Pri obravnavanju tega zahtevka homologacijski organ ugotovi, ali je izpolnjevanje 
zahtev iz te priloge tehnično nemogoče ali nerazumno. 
 L 375/454 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
Homologacijski organ upošteva navedbe proizvajalca, ki med drugim vsebujejo tudi 
podatke o tehnični izvedljivosti, času zagona proizvodnje in proizvodnih ciklih, ki 
vključujejo fazo uvajanja ali fazo opustitve proizvodnje motorjev ali konstrukcijo 
vozila, ter programirane izboljšave računalnikov, stopnjo pričakovane učinkovitosti 
sistema OBD glede izpolnjevanja zahtev iz tega pravilnika in to, ali si je proizvajalec 
dovolj prizadeval za izpolnjevanje zahtev iz tega pravilnika. 
 
4.2.1 Homologacijski organ ne bo ugodil pomanjkljivemu zahtevku, ki sploh ne vključuje 
zahtevanega diagnostičnega spremljanja. 
 
4.2.2 Homologacijski organ ne bo ugodil pomanjkljivemu zahtevku, ki ne upošteva mejnih 
vrednosti za sistem OBD iz odstavka 3.3.2. 
 
4.3 Pri določanju pomanjkljivosti se najprej ugotavljajo pomanjkljivosti v zvezi z 
odstavki 3.3.3.1, 3.3.3.2 in 3.3.3.3 te priloge za motorje na prisilni vžig ter odstavki 
3.3.4.1, 3.3.4.2 in 3.3.4.3 te priloge za motorje na kompresijski vžig. 
 
4.4 Pred podelitvijo homologacije ali ob podelitvi homologacije niso dopustne 
pomanjkljivosti glede na zahteve iz odstavka 6.5, razen odstavka 6.5.3.4 Dodatka 1 
te priloge. Ta odstavek se ne uporablja za bivalentna vozila na plinsko gorivo. 
 
4.5. Bivalentna vozila na plinsko gorivo  4.5.1 Ne glede na zahteve iz odstavka 3.9.1 in kjer proizvajalec zahteva, so za upravni 
organ sprejemljive naslednje pomanjkljivosti in se šteje, da so zahteve iz te priloge za namene homologacije za bivalentna vozila na plinsko gorivo izpolnjene: 
 
–  izbris kod okvar, prevoženo razdaljo in zamrznjeni niz podatkov po 40 ciklih 
ogrevanja motorja, ne glede na gorivo, ki se zdaj uporablja; 
–  vključitev MI pri obeh vrstah goriva (bencina in plina) ob ugotovitvi napake na 
eni od vrst goriva; 
–  izključitev MI po treh zaporednih voznih ciklih brez napake, ne glede na to, 
katero gorivo se zdaj uporablja; 
–  uporaba dveh kod stanja, eno za vsako vrsto goriva. 
 
 Proizvajalec lahko zahteva dodatne možnosti, ki se lahko odobrijo po presoji 
upravnega organa. 
 4.5.2 Ne glede na zahteve iz odstavka 6.6 Dodatka 1 te priloge in kjer zahteva 
proizvajalec, so sprejemljive naslednje pomanjkljivosti za homologacijo in se šteje, da so zahteve iz te priloge za ocenjevanje in prenos diagnostičnih signalov izpolnjene: 
 
– prenos diagnostičnih signalov za gorivo, ki se zdaj uporablja kot edini vir. –  ocena enega sklopa diagnostičnih signalov za obe vrsti goriva v skladu z 
ocenjevanjem monovalentnih vozil na plinsko gorivo in ne glede na vrsto goriva, ki se zdaj uporablja; 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/455
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 230 Priloga 7 – Dodatek 2  
–  izbira enega sklopa diagnostičnih signalov (ki so povezani z eno od dveh vrst 
goriva) s premikom stikala za gorivo; 
–  ocena in prenos enega sklopa diagnostičnih signalov za obe vrsti goriva v 
računalnik, ki spremlja bencin, ne glede na vrsto goriva, ki se uporablja. Računalnik, ki spremlja sistem oskrbe s plinastim gorivom, oceni in prenese diagnostične signale, povezane s sistemom za plinasto gorivo, ter shrani potek stanja. 
 
 Proizvajalec lahko zahteva dodatne možnosti, ki se lahko odobrijo po presoji 
homologacijskega organa. 
 
4.6 Obdobje, v katerem so pomanjkljivosti dopustne  4.6.1 Pomanjkljivost je dopustna še dve leti od datuma podelitve homologacije za tip 
vozila, razen če je mogoče ustrezno dokazati, da so za odpravo pomanjkljivosti potrebne večje spremembe računalniške opreme vozila ter več kakor dveletni časovni zamik. V tem primeru je pomanjkljivost dopustna za obdobje do treh let. 
 4.6.1.1 Pri bivalentnih vozilih na plinsko gorivo je pomanjkljivost dovoljena v skladu z 
odstavkom 4.5 še tri leta od datuma podelitve homologacije za tip vozila, razen če je mogoče ustrezno dokazati, da so za odpravo pomanjkljivosti potrebne večje 
spremembe računalniške opreme vozila ter več kakor triletni časovni zamik. V tem 
primeru je pomanjkljivost dopustna za obdobje do štirih let. 
 
4.6.2 Proizvajalec lahko od upravnega organa zahteva sprejetje pomanjkljivosti s 
povratnim učinkom, če se pomanjkljivost odkrije, ko je bila homologacija že 
podeljena. V tem primeru je pomanjkljivost dovoljena v obdobju dveh let po datumu 
obvestila upravnega organa, razen če je mogoče ustrezno dokazati, da so za odpravo 
pomanjkljivosti potrebne večje spremembe računalniške opreme vozila ter več kakor 
dveletni časovni zamik. V tem primeru je pomanjkljivost dopustna za obdobje do 
treh let. 
 
4.7 Homologacijski organ obvesti vse ostale pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki 
uporabljajo ta pravilnik, o odločitvi o ugoditvi zahtevi za sprejetje pomanjkljivosti. 
 
5. DOSTOP DO PODATKOV OBD 
 5.1 Vsem zahtevkom za homologacijo ali spremembo homologacije so priloženi ustrezni 
podatki v zvezi s sistemom OBD. Ti podatki omogočijo proizvajalcem nadomestnih delov ali naknadno vgradljivih sestavnih delov, da izdelujejo dele, ki so združljivi s sistemom OBD zaradi zagotavljanja neoporečnega delovanja sistema OBD in zavarovanja uporabnika vozila pred napakami. Podobno ti ustrezni podatki omogočijo proizvajalcem diagnostičnih orodij in preskusne opreme izdelavo orodij in opreme, ki zagotavljajo učinkovito in točno diagnozo sistemov vozila za uravnavanje emisij. 
 L 375/456 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
5.2 Na zahtevo izdelajo upravni organi Dodatek 1 Priloge 2, v katerem so navedeni 
ustrezni podatki o sistemu OBD, ki so na voljo vsem zainteresiranim proizvajalcem 
sestavnih delov, diagnostičnih orodij ali preskusne opreme pod enakimi pogoji. 
 5.2.1 Če proizvajalec sestavnih delov, diagnostičnih orodij ali preskusne opreme zahteva 
od upravnega organa podatke o sistemu OBD, ki mu je bila podeljena homologacija v skladu s prejšnjo različico Pravilnika,
 
 
– upravni organ v 30 dneh zahteva od proizvajalca zadevnega vozila, da omogoči 
dostop podatkov, zahtevanih v odstavku 4.2.11.2.7.6 Priloge 1.  Zahteva iz drugega 
dela odstavka 4.2.11.2.7.6 se ne uporablja; 
 
– proizvajalec predloži te podatke upravnemu organu v dveh mesecih od zahteve; 
 
– upravni organ posreduje te podatke upravnim organom pogodbenic in upravni 
organ, ki je podelil prvotno homologacijo, priloži te podatke Prilogi 1 homologacijske dokumentacije. 
 
Ta zahteva ne razveljavi homologacije, ki je že bila podeljena v skladu s Pravilnikom št. 83 in ne prepreči razširitev takšnih homologacij v skladu s Pravilnikom, na podlagi katerega so bile homologacije prvotno podeljene.
  
 5.2.2 Podatki se lahko zahtevajo le za nadomestne ali servisne dele, za katere je potrebna 
homologacija UNECE, ali za sestavne dele, ki so del sistema, za katerega je potrebna homologacija UNECE. 
 
5.2.3 V zahtevi za podatke mora biti opredeljena natančna specifikacija modela vozila, za 
katerega se zahtevajo podatki. V zahtevi je treba potrditi, da se podatki zahtevajo za 
razvoj nadomestnih delov ali naknadno vgradljivih delov, sestavnih delov, 
diagnostičnih orodij ali preskusne opreme. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/457
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 232 Priloga 7 – Dodatek 2  
Priloga 11 – Dodatek 1
 
 
FUNKCIONALNI VIDIKI VGRAJENIH SISTEMOV ZA DIAGNOSTIKO NA VOZILU (OBD) 
 
1. UVOD 
 
Ta dodatek opisuje postopek preskusa po odstavku 3. Priloge 11. Postopek opisuje 
metodo za preverjanje delovanja vgrajenih sistemov za diagnostiko na vozilu (OBD) 
s simuliranjem napak v ustreznih sistemih za upravljanje motorja ali v sistemu za 
uravnavanje emisij. Določa tudi postopke za določanje trajnosti sistemov OBD. 
 
Proizvajalec zagotovi pokvarjene sestavne dele in/ali električne naprave, ki se 
uporabljajo za simuliranje okvar. Pri merjenju med ciklom preskusa tipa I emisije iz 
vozil zaradi takšnih pokvarjenih sestavnih delov ali naprav ne smejo presegati mejnih 
vrednosti iz odstavka 3.3.2 za več kot 20 odstotkov. 
 
Med preskušanjem vozila z vgrajenim pokvarjenim sestavnim delom ali napravo se 
sistem OBD homologira, če se je MI vključil. Sistem OBD se homologira tudi, če se 
MI vključi pod mejnimi vrednostmi za OBD. 
 
2. OPIS PRESKUSA 
 
2.1  Preskušanje sistemov OBD sestavljajo naslednje faze: 
 
2.1.1 simulacija napake sestavnega dela za upravljanje motorja ali sistema za uravnavanje 
emisij, 
 
2.1.2 predkondicioniranje vozila s simulirano napako med predkondicioniranjem, kakor je 
določeno v odstavku 6.2.1 ali odstavku 6.2.2. 
 
2.1.3 vožnja vozila s simulirano napako skozi cikel preskusa tipa I in merjenje emisij iz 
vozila, 
 
2.1.4 ugotavljanje, ali se sistem OBD odziva na simulirano napako in jo vozniku prikaže 
na primeren način. 
 
2.2 Na zahtevo proizvajalca se lahko napaka na enem ali več sestavnih delih simulira 
elektronsko glede na zahtevke iz odstavka 6. spodaj. 
 
2.3 Proizvajalci lahko zahtevajo, da se spremljanje opravi zunaj cikla preskusa tipa I, če 
je mogoče organu dokazati, da bi spremljanje v pogojih med ciklom preskusa tipa I 
omejilo možnosti spremljanja, ko je vozilo v prometu. 
 L 375/458 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
3. PRESKUSNO VOZILO IN GORIVO 
 
3.1 Vozilo 
 
Preskusno vozilo izpolnjuje zahteve iz odstavka 3.1 Priloge 4. 
 
3.2 Gorivo 
  Za preskušanje se mora uporabiti ustrezno referenčno gorivo, kakor je določeno v 
Prilogi 10 za bencin in dizelsko gorivo ter v Prilogi 10a za LPG in NG. Vrsto goriva za vsako vrsto napake, ki se preskusi (opisano v odstavku 6.3 tega dodatka), lahko izbere upravni organ med referenčnimi gorivi iz Priloge 10a v primeru preskušanja monovalentnih vozil na plinsko gorivo in izmed referenčnih goriv iz Priloge 10 ali Priloge 10a v primeru preskušanja bivalentnih vozil na plinsko gorivo. Izbrana vrsta goriva se ne sme spremeniti med nobeno fazo preskušanja (opisano v odstavkih 2.1 do 2.3 tega dodatka). Če se kot gorivo uporablja LPG ali NG, je dovoljeno, da se motor zažene z bencinom, nato pa se preklopi na LPG ali NG po vnaprej določenem obdobju, ki se samodejno nadzira in ni pod nadzorom voznika. 
 
4. PRESKUSNA TEMPERATURA IN TLAK 
 
4.1 Preskusna temperatura in tlak ustrezata zahtevam za preskus tipa I iz Priloge 4. 
 
5. PRESKUSNA OPREMA 
 
5.1 Dinamometer 
 
Dinamometer izpolnjuje zahteve iz Priloge 4. 
 
6. PRESKUSNI POSTOPEK ZA OBD 
 
6.1 Vozni cikel na dinamometru izpolnjuje zahteve iz Priloge 4. 
 
6.2 Predkondicioniranje vozila 
 
6.2.1 Glede na tip motorja in po nastavitvi enega od tipov okvar iz odstavka 6.3 poteka 
predkondicioniranje vozila tako, da vozilo odpelje vsaj dva zaporedna preskusa tipa I 
(dela ena in dve). Za vozila z motorjem na kompresijski vžig je dovoljeno dodatno 
predkondicioniranje z dvema cikloma dela dve. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/459
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 234 Priloga 7 – Dodatek 2  
6.2.2 Na zahtevo proizvajalca se lahko uporabijo drugačni načini predkondicioniranja. 
 
6.3 Vrste napak, ki se preskušajo 
 
6.3.1 Vozila z motorjem na prisilni vžig: 
 
6.3.1.1 Zamenjava katalizatorja z dotrajanim ali pokvarjenim katalizatorjem ali elektronska 
simulacija takšne okvare. 
 
6.3.1.2 Pogoji neuspelih vžigov v motorju glede na pogoje za spremljanje neuspelih vžigov 
iz odstavka 3.3.3.2 Priloge 11. 
 
6.3.1.3 Zamenjava lambde sonde z dotrajano ali pokvarjeno lambdo sondo ali elektronska 
simulacija takšne okvare. 
 
6.3.1.4 Prekinitev električne povezave z vsemi drugimi sestavnimi deli, povezanimi z 
emisijami, ki so povezani z računalnikom za upravljanje sistema za prenos moči (če 
deluje na izbrano vrsto goriva). 
 
6.3.1.5 Prekinitev električne povezave z napravo elektronsko uravnavanje emisij 
izhlapevanja (če je vgrajena in deluje na izbrano vrsto goriva). Za to posebno vrsto 
napake ni treba izvajati preskusa tipa I. 
 
6.3.2 Vozila z motorjem na kompresijski vžig: 
 
6.3.2.1 Zamenjava katalizatorja, če je vgrajen, z dotrajanim ali pokvarjenim katalizatorjem 
ali elektronska simulacija takšne okvare. 
 
6.3.2.2 Popolna odstranitev lovilnika delcev, če je vgrajen, ali vgradnja dotrajanega 
lovilnika, če so senzorji sestavni del lovilnika. 
 
6.3.2.3 Prekinitev električne povezave z elektronskim sprožilnim mehanizmom za količino 
goriva in časa vbrizga v sistemu za dovajanje goriva. 
 
6.3.2.4 Prekinitev električne povezave z vsemi drugimi sestavnimi deli, povezanimi z 
emisijami, ki so povezani z računalnikom za upravljanje sistema za prenos moči. 
 
6.3.2.5 Pri izpolnjevanju zahtev iz odstavkov 6.3.2.3 in 6.3.2.4 ter s soglasjem 
homologacijskega organa sprejme proizvajalec ustrezne ukrepe v dokazilo, da bo 
sistem OBD ob prekinitvi električne povezave prikazal napako. 
 L 375/460 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
6.4 Preskus sistema OBD 
 
6.4.1 Vozila z motorjem na prisilni vžig: 
 
6.4.1.1 Po predkondicioniranju po odstavku 6.2 preskusno vozilo opravi preskus tipa I (dela 
ena in dve). 
 
MI se vklopi pred zaključkom tega preskusa pri vseh pogojih iz odstavkov 6.4.1.2 do 
6.4.1.5. Tehnična služba lahko te pogoje nadomesti z drugimi v skladu z 
odstavkom 6.4.1.6. Vendar skupno število simuliranih okvar za namen homologacije 
ni večje od štiri (4). 
 
6.4.1.2 Zamenjava katalizatorja z dotrajanim ali pokvarjenim katalizatorjem ali elektronska 
simulacija dotrajanega ali pokvarjenega katalizatorja, ki povzroči emisije, večje od 
mejnih vrednosti HC iz odstavka 3.3.2 Priloge 11. 
 
6.4.1.3 Sprožitev neuspelih vžigov glede na pogoje za spremljanje neuspelih vžigov iz 
odstavka 3.3.3.2 Priloge 11, ki povzročijo emisije, večje od katere koli mejne 
vrednosti iz odstavka 3.3.2 Priloge 11. 
 
6.4.1.4 Zamenjava lambde sonde z dotrajano ali okvarjeno lambdo sondo ali elektronska 
simulacija dotrajane ali okvarjene lambde sonde, ki povzroči emisije, večje od katere 
koli mejne vrednosti iz odstavka 3.3.2 Priloge 11. 
 
6.4.1.5 Prekinitev električne povezave z napravo za elektronsko uravnavanje emisij 
izhlapevanja (če je vgrajena in deluje na izbrano vrsto goriva). 
 
6.4.1.6 Prekinitev električne povezave z vsemi drugimi z računalnikom povezanimi 
sestavnimi deli sistema za prenos moči, povezanimi z emisijami, ki povzročijo 
emisije, večje od katere koli mejne vrednosti iz odstavka 3.3.2 te priloge (če deluje 
na izbrano vrsto goriva). 
 
6.4.2 Vozila z motorjem na kompresijski vžig: 
 
6.4.2.1 Po predkondicioniranju v glede na 6.2 preskusno vozilo opravi preskus tipa I (dela 
ena in dve). 
 
MI se vklopi pred zaključkom preskusa pri vsakem od pogojev iz odstavkov 6.4.2.2 
do 6.4.2.5. Tehnična služba lahko te pogoje nadomesti z drugimi v skladu z 
odstavkom 6.4.2.5. Vendar skupno število simuliranih okvar za namen homologacije 
ni večje od štiri. 
 
6.4.2.2 Zamenjava katalizatorja, če je vgrajen, z dotrajanim ali okvarjenim katalizatorjem ali 
elektronska simulacija dotrajanega ali okvarjenega katalizatorja, ki povzroči emisije, 
večje od mejnih vrednosti iz odstavka 3.3.2 Priloge 11. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/461
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 236 Priloga 7 – Dodatek 2  
6.4.2.3 Popolna odstranitev lovilnika delcev, če je vgrajen, ali zamenjava lovilnika delcev z 
okvarjenim lovilnikom delcev, ki ustreza pogojem iz odstavka 6.3.2.2 zgoraj in 
povzroči emisije, večje od mejnih vrednosti iz odstavka 3.3.2 Priloge 11. 
 
6.4.2.4 Z upoštevanjem odstavka 6.3.2.5 prekinitev povezave z elektronskim sprožilnim 
mehanizmom za količino goriva in čas vbrizga v sistemu za dovajanje goriva, ki 
povzroči emisije, večje od katere koli mejne vrednosti iz odstavka 3.3.2 Priloge 11. 
 
6.4.2.5 Z upoštevanjem odstavka 6.3.2.5 prekinitev povezave z vsemi drugimi z 
računalnikom povezanimi sestavnimi deli sistema za prenos moči, povezanimi z 
emisijami, ki povzročijo emisije, večje od katere koli mejne vrednosti iz 
odstavka 3.3.2 Priloge 11. 
 
6.5 Diagnostični signali 
 
6.5.1.1 Ob ugotovitvi prve napake na sestavnem delu ali sistemu se „zamrznjeni niz“ stanja 
motorja v tistem trenutku shrani v spomin računalnika. Če pride do nadaljnje napake 
na sistemu za dovajanje goriva ali do neuspelih vžigov, se vsak predhodni 
zamrznjeni niz stanja motorja zamenja s stanjem sistema za dovajanje goriva ali 
stanji neuspelih vžigov (kar se zgodi prej). Shranjena stanja motorja vključujejo med 
drugim izračunano vrednost obremenitve, število vrtljajev motorja, vrednosti za 
uravnavanje goriva (če je mogoče), tlak goriva (če je mogoče), hitrost vozila (če je 
mogoče), temperaturo hladilne tekočine, tlak na vstopu v cevni razdelilnik (če je 
mogoče), regulirano ali neregulirano delovanje (če je mogoče) in kodo okvare, zaradi 
katere se podatki shranjujejo. Proizvajalec izbere za hranjenje zamrznjenih nizov 
najprimernejše pogoje, ki olajšajo učinkovito popravilo vozila. Potreben je le en niz 
podatkov. Proizvajalci lahko shranjujejo dodatne nize, če se vsaj zahtevani niz lahko 
bere s splošnim pregledovalnikom, ki izpolnjuje specifikacije iz odstavkov 6.5.3.2 in 
6.5.3.3. Če se koda okvare, zaradi katere je bilo stanje zapisano, zbriše v skladu z 
odstavkom 3.7 Priloge 11, se lahko zbriše tudi shranjeno stanje motorja. 
 
6.5.1.2 Če je mogoče, se razen zahtevanih podatkov iz zamrznjenih nizov na zahtevo prek 
serijskega vhoda na standardnem veznem konektorju za prenos podatkov na zahtevo 
posredujejo tudi naslednji signali, če so informacije na voljo računalniku v vozilu ali 
se lahko določijo s podatki, ki jih ima računalnik v vozilu: diagnostične kode težav, 
temperatura hladilne tekočine motorja, status sistema za nadzor goriva (regulirano ali 
neregulirano delovanje, drugo), uravnavanje goriva, nastavitev predvžiga, 
temperatura vsesanega zraka, tlak zraka v cevnem razdelilniku, količina pretoka 
zraka, število vrtljajev motorja, izhodna vrednost senzorja za položaj lopute za zrak, 
stanje sekundarnega zraka (v zgornjem ali spodnjem toku ali brez sekundarnega 
zraka), izračunana vrednost obremenitve, hitrost vozila in tlak goriva. 
 
Signali so v standardnih enotah, ki temeljijo na specifikacijah iz odstavka 6.5.3. 
Dejanski signali so jasno opredeljeni, ločeno od privzetih vrednosti ali signalov, ki 
javljajo zasilne postopke. 
 L 375/462 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
6.5.1.3 Za vse sisteme uravnavanja emisij, za katere se opravijo posebni preskusi na vozilu 
(katalizator, lambda sonda itd.) – razen zaznavanja neuspelih vžigov, spremljanja 
sistema za dovajanje goriva in celovitega spremljanja sestavnih delov –, so rezultati 
najnovejših opravljenih preskusov na vozilu in mejne vrednosti, s katerimi se sistem 
primerja, dostopni prek serijskega vhoda na standardnem veznem konektorju za 
prenos podatkov po specifikacijah iz odstavka 6.5.3. Za vse zgoraj izvzete 
spremljane sestavne dele in sisteme je prek veznega konektorja za prenos podatkov 
dostopen podatek, ali je vozilo z zadnjimi preskusnimi rezultati opravilo preskus. 
 
6.5.1.4 Zahteve OBD, za katere ima vozilo certifikat (tj. Priloga 11 ali nadomestne zahteve 
iz odstavka 5.), in večji sistemi za uravnavanje emisij, ki jih spremlja sistem OBD v 
skladu z odstavkom 6.5.3.3, so dostopni prek serijskega vhoda na standardnem 
veznem konektorju za prenos podatkov po specifikacijah iz odstavka 6.5.3 tega 
dodatka. 
 
6.5.1.5 Od 1. januarja 2003 je za nove tipe vozil in od 1. januarja 2005 za vse tipe vozil, ki 
se začnejo uporabljati, mogoče ugotoviti identifikacijsko številko kalibracije 
programske opreme prek serijskega vhoda na standardnem veznem konektorju za 
prenos podatkov. Identifikacijska številka kalibracije programske opreme mora biti 
pripravljena v normiranem formatu. 
 
6.5.2  Ni potrebno, da diagnostični sistem za uravnavanje emisij ocenjuje sestavne dele 
med okvaro, če bi tako ocenjevanje ogrozilo varnost ali povzročilo okvaro na 
sestavnem delu. 
 
6.5.3 Diagnostični sistem za uravnavanje emisij mora zagotoviti standarden in neomejen 
dostop ter biti skladen z naslednjimi standardi ISO in/ali specifikacijami SAE. 
 
6.5.3.1 Za prenos komunikacije med sistemom na vozilu in stacionarno napravo se uporablja 
eden od naslednjih standardov z opisanimi omejitvami: 
  ISO 9141 – 2: 1994 (spremenjeno 1996) „Cestna vozila – Diagnostični sistemi – Del 
2: zahteve CARB za izmenjavo digitalnih informacij“; 
  SAE J1850: Marec 1998 „Vmesnik za podatkovno komunikacijo razreda B“. 
Sporočila, povezana z emisijami, morajo uporabljati preverjanje s ciklično redundanco in trizložno glavo in ne smejo uporabljati medzložnega ločevanja ali nadzornih vsot. 
  ISO 14230 – Del 4 „Cestna vozila – Geselni protokol 2000 za diagnostične sisteme – 
Del 4: Zahteve za sisteme, povezane z emisijami“; 
  ISO DIS 15765-4 „Cestna vozila – Diagnoza na omrežju CAN – Del 4: Zahteve za 
sisteme, povezane z emisijami“, izdaja 1. novembra 2001. 
 6.5.3.2 Preskusna oprema in diagnostično orodje, potrebno za komunikacijo s 
sistemom OBD, morajo ustrezati funkcijskemu opisu iz standarda ISO DIS 15031-4 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/463
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 238 Priloga 7 – Dodatek 2  
„Cestna vozila – Komunikacija med vozilom in zunanjo preskusno opremo za diagnostike, povezane z emisijami – Del 4: Zunanja preskusna oprema“, izdaja 1. novembra 2001. 
 6.5.3.3 Osnovni diagnostični podatki (kakor so določeni v odstavku 6.5.1) in dvosmerne 
nadzorne informacije se morajo zagotoviti z uporabo formata in enot iz standarda ISO DIS 15031-5 „Cestna vozila – Komunikacija med vozili in zunanjo preskusno opremo za diagnostike, povezane z emisijami – Del 5: Diagnostične storitve, povezane z emisijami“, izdaja 1. novembra 2001, in morajo biti dostopne ob uporabi diagnostičnih orodij, ki izpolnjujejo zahteve ISO DIS 15031-4. 
  Proizvajalec vozila predloži nacionalnemu organu za standardizacijo podrobnosti 
vseh diagnostičnih podatkov v zvezi z emisijami, npr. PID, ID nadzora OBD, preskusni ID, ki niso določeni v standardu ISO DIS 15031-5, vendar so povezani s tem pravilnikom.. 
 6.5.3.4 Ko se zazna okvara, jo mora proizvajalec opredeliti z uporabo primerne kode okvare, 
ki je v skladu s tistimi iz oddelka 6.3 standarda ISO DIS 15031-6 „Cestna vozila – Komunikacija med vozilom in zunanjo preskusno opremo za diagnostike, povezane z emisijami – Del 6: Opredelitve diagnostičnih kod težav“ v zvezi s „sistemom diagnostičnih kod težav, ki so povezane z emisijami“. Če taka opredelitev ni mogoča, lahko proizvajalec uporabi diagnostične kode težav glede na oddelka 5.3 in 5.6 standarda ISO DIS 15031-6. Kode okvar morajo biti v celoti dostopne s standardno diagnostično opremo, ki ustreza določbam iz odstavka 6.5.3.2 te priloge. 
  Proizvajalec vozila predloži nacionalnemu organu za standardizacijo podrobnosti 
vseh diagnostičnih podatkov v zvezi z emisijami, npr. PID, ID nadzora OBD, preskusni ID, ki niso določeni v standardu ISO DIS 15031-5, vendar so povezani s tem pravilnikom. 
 6.5.3.5 Vmesnik za povezavo med vozilom in diagnostično preskusno napravo mora biti 
standardiziran in mora ustrezati vsem zahtevam standarda ISO DIS 15031–3„Cestna vozila – Komunikacija med vozilom in zunanjo preskusno opremo za diagnostike, povezane z emisijami – Del 3: Diagnostični konektor in povezani električni tokokrogi: zahteve in uporaba“, izdaja 1. novembra 2001. Položaj namestitve mora biti dogovorjen z upravnim organom in hitro dostopen servisnemu osebju, vendar zaščiten pred prirejanjem neusposobljenega osebja. 
 6.6 Posebne zahteve v zvezi s prenosom diagnostičnih signalov iz bivalentnih vozil na 
plinsko gorivo. 
 6.6.1.  Za bivalentna vozila na plinsko gorivo, pri katerih so diagnostični signali 
različnih sistemov za dovajanje goriva shranjeni v isti računalnik, se diagnostični signali za delovanje na bencin in delovanje na plin ocenijo in prenesejo posamično. 
 L 375/464 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Pravilnik št. 83 Priloga 4 – Dodatek 1 
 
6.6.2.  Za bivalentna vozila na plinsko gorivo, pri katerih so diagnostični signali 
različnih sistemov za dovajanje goriva shranjeni v različnih računalnikih, se 
diagnostični signali za delovanje na bencin in za delovanje na plin ocenijo in prenesejo iz računalnika za posamezno gorivo. 
 6.6.3.  Na zahtevo iz diagnostičnih orodij se diagnostični signali za vozila, ki delujejo 
na bencin, prenesejo na en naslov vira in diagnostični signali za vozila, ki delujejo na plin, se prenesejo na drugi naslov vira. Uporaba naslovov vira je opisana v ISO DIS 15031-5 „Cestna vozila – Komunikacija med vozili in zunanjo preskusno opremo za diagnostike, povezane z emisijami – Del 5: Diagnostične storitve, povezane z emisijami“, izdaja 1. novembra 2001. 
  27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/465
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 240 Priloga 7 – Dodatek 2   
Priloga 11 – Dodatek 2
 
 
OSNOVNE ZNAČILNOSTI DRUŽINE VOZIL 
 
1. PARAMETRI ZA OPREDELITEV DRUŽINE OBD 
 
Družina OBD se lahko opredeli po osnovnih parametrih konstrukcije, skupnih 
vozilom v družini. V nekaterih primerih je mogoče medsebojno učinkovanje 
parametrov. Ti učinki se upoštevajo tudi zaradi zagotovitve, da so v določeno 
družino OBD vključena le vozila s podobnimi značilnostmi emisij izpušnih plinov. 
 
2. V ta namen se za tiste tipe vozil, katerih spodaj opisani parametri so enaki, šteje, da 
imajo enako kombinacijo uravnavanja emisij motorja/sistema OBD. 
 
Motor: 
 
(a) postopek zgorevanja (tj. na prisilni vžig, na kompresijski vžig, dvotaktni, 
štiritaktni), 
 
(b) način dovajanja goriva v motor (tj. uplinjač ali vbrizgavanje goriva). 
 
Sistem uravnavanja emisij: 
 
(a) tip katalizatorja (tj. oksidacijski, tristezni, ogrevani, drugo), 
 
(b) tip lovilnika delcev, 
 
(c) vpihavanje dodatnega zraka (tj. z vpihavanjem ali brez njega), 
 
(d) vračanje izpušnih plinov v valj (tj. z ali brez), 
 
Deli in delovanje OBD: 
 
načini funkcionalnega spremljanja OBD, prijava napak in opozarjanje voznika 
na napake. 
 
 L 375/466 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
page 241 Annex 11 – Appendix 2 
 
Priloga 12
 
 
PODELITEV HOMOLOGACIJE ECE ZA VOZILA, KI ZA GORIVO UPORABLJAJO 
UTEKOČINJENI NAFTNI PLIN (LPG) ALI ZEMELJSKI PLIN (NG) 
 
1. UVOD 
 
Ta priloga opisuje posebne zahteve, ki veljajo za homologacijo vozila, ki deluje na 
utekočinjeni naftni plin (LPG) ali zemeljski plin (NG) ali na neosvinčeni bencin ali 
LPG ali NG, v zvezi s preskušanjem z LPG ali NG. 
 
Na trgu se pojavlja veliko različnih sestav LPG in NG, zaradi česar je treba stopnje 
dovajanja pri sistemih za dovajanje goriva prilagajati tem sestavam. Za prikaz te 
sposobnosti je treba na vozilu opraviti preskus tipa I z dvema skrajnima vrstama 
referenčnega goriva in prikazati samoprilagodljivost sistema za dovajanje goriva. Če 
je bila samoprilagodljivost sistema za dovajanje goriva dokazana na vozilu, se lahko 
takšno vozilo šteje za matično vozilo družine. Če so vozila, ki izpolnjujejo zahteve za 
člane te družine, opremljena z enakim sistemom za dovajanje goriva, se lahko 
preskušajo le z enim gorivom. 
 
2. OPREDELITVE POJMOV 
 
V tej prilogi: 
 
2.1 „matično vozilo “ pomeni vozilo, ki je izbrano za vozilo, na katerem se dokazuje 
samoprilagodljivost sistema za dovajanje goriva in na katerega se sklicujejo člani 
družine. V eni družini je lahko več kot eno matično vozilo. 
 
2.2 Član družine 
 
2.2.1 „član družine “ pomeni vozilo, ki ima z matičnim vozilom/matičnimi vozili enake 
naslednje bistvene značilnosti: 
 
(a) proizvaja ga isti proizvajalec; 
 
(b) za vozilo veljajo iste omejitve glede emisij; 
 
(c) če ima sistem za dovajanje plina osrednjo merilno-dozirno enoto za celoten 
motor: 
 
ima potrjeno izhodno moč med 0,7- in 1,15-kratno močjo matičnega vozila, 
 
če je na sistemu za dovajanje plina ločena merilno-dozirna enota za vsak valj: 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/467
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 242 Priloga 7 – Dodatek 2  
ima potrjeno izhodno moč za vsak valj med 0,7- in 1,15-kratno močjo 
matičnega vozila; 
 
(d) če je opremljeno s katalizatorjem, ima isti tip pretvornika, tj. tristezni, 
oksidacijski, redukcijski; 
 
(e) ima sistem za dovajanje plina (vključno z regulatorjem tlaka) istega 
proizvajalca in istega tipa: sesanje, vbrizgavanje tekočega naftnega plina v 
plinastem stanju (enotočkovno, večtočkovno), vbrizgavanje v tekočem stanju 
(enotočkovno, večtočkovno); 
 
(f) Ta sistem za dovajanje plina uravnava elektronska kontrolna enota (ECU) 
istega tipa in z enakimi tehničnimi specifikacijami, ki ima enaka načela 
programske opreme ter enake načine uravnavanja. 
 
2.2.2 V zvezi z zahtevo (c): če predstavitev pokaže, da sta lahko dve vozili, ki za gorivo 
uporabljata plin, člana iste družine, vendar imata različno potrjeno izhodno moč P1 
ali P2 (P1 < P2), in sta obe preskušeni, kot bi bili matični vozili, se družinska vez 
šteje za veljavno za vsako vozilo, ki ima potrjeno izhodno moč med 0,7 P1 in 
1,15 P2. 
 
3. PODELITEV HOMOLOGACIJE 
 
Homologacija se podeli, če so izpolnjene naslednje zahteve: 
 
3.1 Homologacija emisij izpušnih plinov matičnega vozila 
 
Matično vozilo mora pokazati sposobnost prilagoditve vsaki sestavi goriva, ki se 
lahko pojavi na trgu. Pri LPG obstajajo različice v sestavi C3/C4. Pri zemeljskem 
plinu sta navadno dve vrsti goriva, visokokalorično gorivo (H-plin) in nizkokalorično 
gorivo (L-plin), vendar imata zelo širok razpon; zelo se razlikujeta v indeksu Wobbe. 
Te razlike se kažejo v referenčnih gorivih. 
 
3.1.1 Matično vozilo/matična vozila se s preskusom tipa I preskusi z dvema skrajnima 
referenčnima gorivoma iz Priloge 10a. 
 
3.1.1.1 Če se prehod z enega goriva na drugega v praksi opravi s stikalom, se to stikalo ne 
sme uporabljati med preskušanjem za pridobitev homologacije. V tem primeru se na 
zahtevo proizvajalca in po dogovoru s tehnično službo lahko podaljša cikel 
predkondicioniranja iz odstavka 5.3.1 Priloge 4. 
 
3.1.2 Šteje se, da vozilo/vozila ustreza/ustrezajo predpisom, če izpolnjuje/izpolnjujejo 
omejitve emisij z obema referenčnima gorivoma. L 375/468 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
page 243 Annex 11 – Appendix 2 
 
3.1.3 Razmerje rezultatov emisij „r“ je treba določiti za vsako onesnaževalo, kot je 
prikazano spodaj: 
  
Vrsta/vrste goriva   
Referenčna goriva   
Izračun „r“  
 
LPG in bencin 
(homologacija B)   
gorivo A  
 
ali le LPG 
(homologacija D)   
gorivo B   
 
 
 
 
NG in bencin 
(homologacija B)   
gorivo G 20  
 
ali le NG 
(homologacija D)   
gorivo G 25    
 
 
 
3.2 Homologacija emisij izpušnih plinov člana družine: 
 
Član družine opravi preskus tipa I z enim referenčnim gorivom. To referenčno gorivo 
je lahko eno ali drugo referenčno gorivo. Šteje se, da je vozilo skladno, če izpolnjuje 
naslednje zahteve: 
 
3.2.1 Vozilo je skladno z opredelitvijo člana družine iz odstavka 2.2 zgoraj. 
 
3.2.2 Če je preskusno gorivo referenčno gorivo A za LPG ali G20 za NG, se rezultat emisij 
pomnoži z ustreznim faktorjem „r“, če r > 1; če r < 1, popravek ni potreben. 
 
Če je preskusno gorivo referenčno gorivo B za LPG ali G25 za NG, se rezultat emisij 
deli z ustreznim faktorjem „r“, če r < 1; če r > 1, popravek ni potreben. 
 
3.2.3 Vozilo je skladno z omejitvami glede emisij, ki veljajo za izmerjene in izračunane 
emisije v ustrezni kategoriji. 
 
3.2.4 Če se preskusi ponovijo na istem motorju, se najprej izračunajo povprečni rezultati 
za referenčno gorivo G20, ali A, in za referenčno gorivo G25, ali B; faktor „r“ se 
potem izračuna iz teh povprečnih rezultatov. 
 
4. SPLOŠNI POGOJI 
 
4.1 Preskusi skladnosti proizvodnje se lahko izvajajo s komercialnim gorivom, katerega 
razmerje C3/C4 je med razmerji referenčnih goriv pri LPG ali katerega indeks 
Wobbe je med indeksi skrajnih referenčnih goriv pri NG. V tem primeru je treba 
narediti analizo goriva. 
 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/469
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 244 Priloga 7 – Dodatek 2  
Priloga 13
 
 
POSTOPEK PRESKUSA EMISIJ ZA VOZILA S 
SISTEMOM Z REDNO REGENERACIJO 
 1. UVOD   Ta priloga določa posebne določbe v zvezi s homologacijo vozil s sistemom z redno 
regeneracijo iz odstavka 2.20 tega pravilnika. 
 2. PODROČJE UPORABE IN RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE  2.1 Skupine družin vozil s sistemom z redno regeneracijo
 
 
Postopek se uporablja za vozila s sistemom z redno regeneracijo iz odstavka 2.20 tega pravilnika. Za namen te priloge se lahko ustanovijo skupine družin vozil. Skladno s tem se za tiste tipe vozil s sistemom z redno regeneracijo, ki imajo enake spodaj opisane parametre, ali v mejah navedenih dovoljenih odstopanj, šteje, da spadajo v isto družino glede na meritve, določene za opredeljene sisteme z redno regeneracijo. 
 2.1.1 Enaki parametri so:  
Motor: 
 
(a) postopek zgorevanja;     Sistem z redno regeneracijo (tj. katalizator, lovilnik delcev):  (a) konstrukcija (tj. vrsta prostora, vrsta plemenite kovine, vrsta substrata, gostota 
celic); 
(b) tip in način delovanja; (c) sistem odmerjanja in dodajanja; (d) prostornina ±10 odstotkov; (e) lokacija (temperatura ±50 °C pri 120 km/h ali 5-odstotna razlika od največje  temperature/tlaka).  
2.2 Tipi vozil z različnimi referenčnimi masami
 
 
Faktorji K i iz postopkov iz te priloge za homologacijo tipa vozila s sistemom z redno 
regeneracijo iz odstavka 2.20 tega pravilnika se lahko razširijo na druga vozila v skupini družin z referenčno maso naslednjih dveh višjih razredov enakovredne vztrajnosti ali katere koli nižje enakovredne vztrajnosti. 
 L 375/470 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
page 245 Annex 11 – Appendix 2 
 
3. PRESKUSNI POSTOPEK 
 
Vozilo je lahko opremljeno s stikalom, ki lahko prepreči ali omogoči postopek regeneracije, če to delovanje ne vpliva na prvotno kalibracijo motorja. To stikalo je dovoljeno le za preprečevanje regeneracije med polnjenjem regeneracijskega sistema in med cikli predkondicioniranja. Vseeno se ne sme uporabljati med merjenjem emisij v fazi regeneracije; preskus emisij se raje izvaja z nespremenjeno kontrolno enoto proizvajalca originalne opreme (OEM). 
 3.1 Merjenje emisij izpušnih plinov med dvema cikloma, v katerih se začnejo regeneracijske 
faze 
 
Povprečne emisije med fazami regeneracije in med polnjenjem regeneracijske naprave se določijo z aritmetično sredino več približno enako oddaljenih (če sta več kot 2) voznih ciklov tipa I ali enakovrednih ciklov preskusa motorja na preskusni napravi. Druga možnost je, da proizvajalec zagotovi podatke, ki kažejo, da emisije med fazami 
regeneracije ostanejo konstantne ( ∀ 15 odstotkov). V tem primeru se lahko uporabijo 
emisije, izmerjene med rednim preskusom tipa I. V vseh drugih primerih je treba 
merjenje emisij za najmanj dva vozna cikla tipa I ali enakovrednih ciklov preskusa motorja na preskusni napravi zaključiti: eno takoj po regeneraciji (pred novim polnjenjem) in eno čim bližje fazi regeneracije. Vsa merjenja in izračuni emisij se izvajajo v skladu z odstavki 5., 6., 7. in 8. Priloge 4. 
 3.1.2 Postopek polnjenja in določitev K
i se opravi med voznim ciklom tipa I na dinamometru 
ali preskusni napravi za motor, ki uporablja enakovredni preskusni cikel. Ti cikli lahko potekajo neprekinjeno (tj. med cikli ni treba izklopiti motorja). Po katerem koli zaključenem ciklu se vozilo lahko odstrani z dinamometra in preskus se lahko nadaljuje pozneje.  
 3.1.3 Število ciklov (D) med dvema cikloma, v katerih se začne faza regeneracije, število 
ciklov, med katerimi so opravljena merjenja emisij (n), in vsako merjenje emisij (M’
sij) 
se sporočijo v točkah 4.2.11.2.1.10.1 do 4.2.11.2.1.10.4 ali 4.2.11.2.5.4.1 do 4.2.11.2.5.4.4 Priloge 1, kot je primerno. 
 3.2 Merjenje emisij med regeneracijo
 
 3.2.1 Priprava vozila za preskus emisij med fazo regeneracije, če se priprava zahteva, se lahko 
zaključi s pripravljalnimi cikli iz odstavka 5.3 Priloge 4 ali enakovrednimi cikli preskusa motorja na preskusni napravi, odvisno od izbranega postopka polnjenja iz odstavka 3.1.2 zgoraj. 
 3.2.2 Preskusni pogoji in pogoji za vozilo za preskus tipa I iz Priloge 4 veljajo, preden se 
izvede prvi veljavni preskus emisij. 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/471
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 246 Priloga 7 – Dodatek 2  3.2.3 Regeneracija ne sme začeti med pripravo vozila. To se lahko zagotovi na enega od 
naslednjih načinov: 
 3.2.3.1 Za cikle predkondicioniranja se lahko vgradi „navidezni“ sistem z regeneracijo ali delni 
sistem. 
 3.2.3.2 Na kateri koli drug način, za katerega se dogovorita proizvajalec in homologacijski 
organ. 
 3.2.4 Preskus emisij izpušnih plinov po hladnem zagonu, vključno s postopkom regeneracije, 
se izvaja v skladu z voznim ciklom tipa I ali enakovrednim ciklom preskusa motorja na preskusni napravi. Če se preskusi emisij med dvema cikloma, v katerih se začne faza regeneracije, izvajajo na preskusni napravi za motor, se tudi preskus emisij, vključno s fazo regeneracije, izvaja na preskusni napravi za motor. 
 3.2.5 Če postopek regeneracije zahteva več kot en vozni cikel, se brez izklopa motorja takoj 
prevozi/prevozijo naknaden/naknadni preskusni cikel/cikli, dokler ni opravljena celotna regeneracija (vsak cikel je zaključen). Čas za pripravo novega preskusa mora biti čim krajši (npr. menjava filtra za delce). V tem času mora biti motor izklopljen.  
 3.2.6 Vrednosti emisij med regeneracijo (M
ri) se izračunajo v skladu z odstavkom 8. Priloge 4. 
Število voznih ciklov (d), izmerjeno za celotno regeneracijo, se zapiše. 
 3.3 Izračun skupnih emisij izpušnih plinov
 
 
nM
Mn
jsij
si∑
==1'
 n ≥ 2;   dM
Md
jrij
ri∑
==1'
 
 
⎭⎬⎫
⎩⎨⎧
++=dDdMDMMri si
pi* * 
 
kjer za vsako obravnavano onesnaževalo (i): 
 
M’ sij = masa emisije onesnaževala (i) v g/km skozi en vozni cikel tipa I (ali 
 enakovreden cikel preskusa motorja na preskusni napravi) brez regeneracije 
M’ rij = masa emisije onesnaževala (i) v g/km skozi en vozni cikel tipa I (ali 
enakovreden cikel preskusa motorja na preskusni napravi) med regeneracijo (če n > 1, se prvi preskus tipa I opravi hladen, naknadni cikli pa topli) 
 M
si = povprečna masa emisije onesnaževala (i) v g/km brez regeneracije 
 M ri = povprečna masa emisije onesnaževala (i) v g/km med regeneracijo 
 M pi = povprečna masa emisije onesnaževala (i) v g/km 
n = število preskusnih točk, na katerih se opravijo merjenja emisij (vozni cikli tipa 
I ali enakovredni cikli preskusa motorja na preskusni napravi) med dvema 
cikloma, v katerih se začnejo regeneracijske faze, ≥ 2 
d =  število voznih ciklov, potrebnih za regeneracijo L 375/472 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
page 247 Annex 11 – Appendix 2 
 
D = število voznih ciklov med dvema cikloma, v katerih se začne regeneracijska 
faza 
Za vzorčno ponazoritev parametrov merjenja glej sliko 8/1.  
 
število ciklov  M    ri  emisija [g/km]  
D  d  (  )  (  )  [  ]  
(  )  d  D  d  M  D  M  M  ri  si  
p i  +  ⋅  +  ⋅  =  
si  p i  
i  M  M  K  =  
M    pi  
M    si  
M  ,  
sij  
 
   Slika 8/1
: Parametri, izmerjeni med preskusom emisij med cikli, v katerih se začne 
regeneracija, in med temi cikli (shematični primer, emisije med „D“ se lahko povečujejo ali zmanjšujejo) 
 3.4 Izračun faktorja regeneracije K za vsako obravnavano onesnaževalo (i)
 
 
K i = M pi / M si 
 
Rezultati M si, M pi in K i se zapišejo v poročilo o preskusu, ki ga predloži tehnična 
služba.  K
i se lahko določi po koncu posameznega zaporedja. 
  
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/473
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 248 Priloga 7 – Dodatek 2  
Priloga 14
 
 
POSTOPEK PRESKUSA EMISIJ ZA ELEKTRIČNA HIBRIDNA VOZILA 
 1. UVOD  1.1 Ta priloga določa posebne določbe v zvezi s homologacijo električnih hibridnih vozil 
iz odstavka 2.21.2 tega pravilnika. 
 1.2 Po splošnem načelu se na električnih hibridnih vozilih preskusi tipov I, II, III, IV, V, 
VI in OBD opravijo v skladu s Prilogami 4, 5, 6, 7, 9, 8 in 11, razen če so spremenjene s to prilogo. 
 
1.3 Na vozilih z zunanjim napajanjem (iz odstavka 2.) se le preskus tipa I opravi v skladu 
s pogojem A in B. Rezultati preskusa pri obeh pogojih A in B ter izmerjene vrednosti 
se sporočijo v obliki sporočila. 
 1.4 Rezultati preskusa emisij so skladni z omejitvami pri vseh določenih preskusnih 
pogojih tega pravilnika. 
 2. KATEGORIJE ELEKTRIČNIH HIBRIDNIH VOZIL  
Napajanje 
vozila  z zunanjim napajanjem (1) 
(OVC)  brez zunanjega napajanja (2) 
(NOVC)  
Stikalo za način 
delovanja  brez z brez z 
 
 (1) imenovan tudi „z napajanjem od zunaj“ 
 (2) imenovan tudi „brez napajanja od zunaj“ 
 
3. METODE ZA PRESKUS TIPA I 
 3.1 ELEKTRIČNA HIBRIDNA VOZILA Z NAPAJANJEM OD ZUNAJ (OVC) BREZ 
STIKALA ZA NAČIN DELOVANJA 
 3.1.1 Izvedeta se dva preskusa pod naslednjimi pogoji:   Pogoj A
: preskus se izvede s popolnoma napolnjeno napravo za shranjevanje 
električne energije/moči. 
  Pogoj B
: preskus se izvede v stanju najmanjšega napajanja naprave za 
shranjevanje električne energije/moči (največje praznjenje zmogljivosti). 
  Profil stanja napajanja (SOC) naprave za shranjevanje električne energije/moči med 
različnimi fazami preskusa tipa I je naveden v Dodatku 1. 
 L 375/474 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
page 249 Annex 11 – Appendix 2 
 
3.1.2 Pogoj A 
 3.1.2.1 Postopek se začne s praznjenjem naprave za shranjevanje električne energije/moči na 
vozilu med vožnjo (na preskusni stezi, dinamometru itd.): 
  – pri enakomerni hitrosti 50 km/h, dokler se ne zažene motor električnega 
hibridnega vozila, ki uporablja gorivo, 
  – ali če vozilo ne more doseči enakomerne hitrosti 50 km/h brez zagona 
motorja, ki uporablja gorivo, se hitrost zmanjšuje, dokler vozilo lahko pelje z manjšo enakomerno hitrostjo, pri čemer se motor, ki uporablja gorivo, določen čas/določeno razdaljo ne zažene (natančne podatke navedeta tehnična služba in proizvajalec), 
  – ali s priporočilom proizvajalca.   Motor, ki uporablja gorivo, se ustavi v 10 sekundah od samodejnega vklopa.  3.1.2.2 Kondicioniranje vozila  3.1.2.2.1 Za vozila z motorjem na kompresijski vžig se uporablja cikel dela dve iz Dodatka 1 
Priloge 4. Prevozijo se trije zaporedni cikli v skladu z odstavkom 3.1.2.5.3 spodaj. 
 3.1.2.2.2 Vozila z motorjem na prisilni vžig se predkondicionirajo z enim delom ena in dvema 
deloma dve voznega cikla v skladu z odstavkom 3.1.2.5.3 spodaj. 
 3.1.2.3 Po tem predkondicioniranju in pred preskušanjem se vozilo hrani v prostoru, kjer je 
temperatura sorazmerno stalna med 293 in 303 K (20 °C in 30 °C). To kondicioniranje se izvaja vsaj šest ur in se nadaljuje, dokler se temperatura motornega olja in hladilnega sredstva, če se uporablja, ne razlikuje za več kot ±2 K od temperature v prostoru in je naprava za shranjevanje električne energije/moči popolnoma napolnjena zaradi napajanja iz odstavka 3.1.2.4 spodaj. 
 3.1.2.4 Med odstavitvijo vozila se naprava za shranjevanje električne energije/moči napaja:   (a) z napajalnikom v vozilu, če je vgrajen, ali   (b) z zunanjim napajalnikom, ki ga priporoča proizvajalec, z običajnim postopkom 
napajanja čez noč. 
  Ta postopek izključuje vse vrste posebnega napajanja, ki bi se lahko sprožilo 
samodejno ali ročno, kot na primer izravnalno napajanje ali vzdrževalno napajanje. 
  Proizvajalec izjavi, da med preskusom ni bilo postopka posebnega napajanja.  27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/475
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 250 Priloga 7 – Dodatek 2  3.1.2.5 Preskusni postopek  3.1.2.5.1 Vozilo se zažene tako, kot ga običajno zažene voznik. Prvi cikel se začne ob začetku 
postopka za zagon vozila. 
 3.1.2.5.2 Vzorčenje se začne (BS) pred začetkom ali ob začetku postopka za zagon vozila in 
konča ob zaključku zadnjega prostega teka v izvenmestnem ciklu (del dve, konec vzorčenja (ES)). 
 3.1.2.5.3 Vozilo se vozi v skladu s Prilogo 4 ali, v primeru posebnega načina menjanja prestav, 
v skladu z navodili proizvajalca, ki so navedena v priročniku za uporabo vozil serijske proizvodnje za voznika in določena s tehničnim instrumentom za menjanje prestav (informacije za voznika). Za ta vozila se ne uporabljajo točke menjanja prestav iz Dodatka 1 Priloge 4. Za vzorec vozne krivulje se uporablja opis v skladu z odstavkom 2.3.3 Priloge 4. 
 3.1.2.5.4 Izpušni plini se analizirajo v skladu s Prilogo 4.  3.1.2.6 Rezultati preskusa se primerjajo z omejitvami iz odstavka 5.3.1.4 tega pravilnika in 
izračuna se povprečna emisija vsakega onesnaževala za pogoj A (M1
i). 
 3.1.3 Pogoj B  3.1.3.1 Kondicioniranje vozila  3.1.3.1.1 Za vozila z motorjem na kompresijski vžig se uporablja cikel dela dve iz Dodatka 1 
Priloge 4. Prevozijo se trije zaporedni cikli v skladu z odstavkom 3.1.3.4.3 spodaj. 
 3.1.3.1.2 Vozila z motorjem na prisilni vžig se predkondicionirajo z enim delom ena in dvema 
deloma dve voznega cikla v skladu z odstavkom 3.1.3.4.3 spodaj. 
 3.1.3.2 Naprava za shranjevanje električne energije/moči na vozilu se prazni med vožnjo (na 
preskusni stezi, dinamometru itd.): 
  – pri enakomerni hitrosti 50 km/h, dokler se ne zažene motor električnega 
hibridnega vozila, ki uporablja gorivo, 
  – ali če vozilo ne more doseči enakomerne hitrosti 50 km/h brez zagona motorja, ki 
uporablja gorivo, se hitrost zmanjšuje, dokler vozilo lahko pelje z manjšo enakomerno hitrostjo, pri čemer se motor, ki uporablja gorivo, določen čas/določeno razdaljo ne zažene (natančne podatke navedeta tehnična služba in proizvajalec), 
  – ali s priporočilom proizvajalca.   Motor, ki uporablja gorivo, se ustavi v 10 sekundah od samodejnega vklopa.  L 375/476 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
page 251 Annex 11 – Appendix 2 
 
3.1.3.3 Po tem predkondicioniranju in pred preskušanjem se vozilo hrani v prostoru, kjer je 
temperatura sorazmerno stalna med 293 in 303 K (20 °C in 30 °C). To 
kondicioniranje se izvaja vsaj šest ur in se nadaljuje, dokler se temperatura motornega olja in hladilnega sredstva ne razlikuje za več kot ±2 K od temperature v prostoru. 
 3.1.3.4 Preskusni postopek  3.1.3.4.1 Vozilo se zažene tako, kot ga običajno zažene voznik. Prvi cikel se začne ob začetku 
postopka za zagon vozila. 
 3.1.3.4.2 Vzorčenje se začne (BS) pred začetkom ali ob začetku postopka za zagon vozila in 
konča ob zaključku zadnjega prostega teka v izvenmestnem ciklu (del dve, konec vzorčenja (ES)). 
 3.1.3.4.3 Vozilo se vozi v skladu s Prilogo 4 ali, v primeru posebnega načina menjanja prestav, 
v skladu z navodili proizvajalca, ki so navedena v priročniku za uporabo vozil serijske proizvodnje za voznika in določena s tehničnim instrumentom za menjanje prestav (informacije za voznika). Za ta vozila se ne uporabljajo točke menjanja prestav iz Dodatka 1 Priloge 4. Za vzorec vozne krivulje se uporablja opis v skladu z odstavkom 2.3.3 Priloge 4. 
 3.1.3.4.4 Izpušni plini se analizirajo v skladu s Prilogo 4.  3.1.3.5 Rezultati preskusa se primerjajo z omejitvami iz odstavka 5.3.1.4 tega pravilnika in 
izračuna se povprečna emisija vsakega onesnaževala za pogoj B (M2
i). 
 3.1.4 Rezultati preskusa  3.1.4.1 Za sporočilo se izmerjene vrednosti izračunajo, kot je prikazano spodaj:  
 M
i = ( De Α M1 i + Dav Α M2 i ) / ( De + Dav ) 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/477
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 252 Priloga 7 – Dodatek 2   Kjer:   M
i = masa emisije onesnaževala i v gramih na kilometer 
 M1 i = povprečna masa emisije onesnaževala i v gramih na kilometer s 
popolnoma napolnjeno napravo za shranjevanje električne energije/moči, izračunana v odstavku 3.1.2.6 
 M2
i = povprečna masa emisije onesnaževala i v gramih na kilometer z 
napravo za shranjevanje električne energije/moči v stanju najmanjšega napajanja (največje praznjenje zmogljivosti), izračunana v odstavku 3.1.2.6 
 De = električni razpon vozila v skladu s postopkom iz Priloge 7 k 
Pravilniku št. 101, v katerem mora proizvajalec zagotoviti sredstva za izvajanje merjenja pri vozilu, ki deluje le na električni pogon 
 Dav = 25 km (povprečna razdalja med dvema ponovnima napajanjema 
akumulatorja) 
 3.2 ELEKTRIČNA HIBRIDNA VOZILA Z NAPAJANJEM OD ZUNAJ (OVC) S 
STIKALOM ZA NAČIN DELOVANJA 
 3.2.1 Izvedeta se dva preskusa pod naslednjimi pogoji:  3.2.1.1 Pogoj A: preskus se izvede s popolnoma napolnjeno napravo za shranjevanje 
električne energije/moči. 
 3.2.1.2 Pogoj B: preskus se izvede v stanju najmanjšega napajanja naprave za 
shranjevanje električne energije/moči (največje praznjenje zmogljivosti). 
 L 375/478 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
page 253 Annex 11 – Appendix 2 
 
 
3.2.1.3 Stikalo za način delovanja se namesti v skladu s tabelo spodaj:  
        Hibridni  
          načini  
Stanje 
napajanja 
akumulatorja  – le električni  
– hibridni  
 
stikalo na položaju
 – le poraba 
 goriva 
– hibridni  
 
stikalo na položaju– le električni 
– le poraba 
 goriva – hibridni 
 
stikalo na položaju
 – hibridni način n (1) 
...... 
– hibridni način m (1)  
 
stikalo na položaju
 
Pogoj A 
Popolnoma 
napolnjen  hibridni  hibridni  hibridni  hibridni način z 
največjo porabo 
elektrike (2)  
Pogoj B Najmanjše stanje 
napajanja
 hibridni  poraba goriva  poraba goriva  način z največjo 
porabo goriva (3)  
 
(1) Na primer: športni, gospodarni, mestni, izvenmestni položaj ... (2) Hibridni način z največjo porabo elektrike
: 
 Hibridni način, za katerega se lahko dokaže, da porabi največ elektrike od vseh 
izbirnih hibridnih načinov, ko se preskuša v skladu s pogojem A iz odstavka 4. Priloge 10 k Pravilniku št. 101, se ugotovi na podlagi podatkov, ki jih predloži proizvajalec, in po dogovoru s tehnično službo. 
(3) Način z največjo porabo goriva
: 
 Hibridni način, za katerega se lahko dokaže, da porabi največ goriva od vseh izbirnih 
hibridnih načinov, ko se preskuša v skladu s pogojem B iz odstavka 4. Priloge 10 k Pravilniku št. 101, se ugotovi na podlagi podatkov, ki jih predloži proizvajalec, in po dogovoru s tehnično službo. 
 3.2.2 Pogoj A  3.2.2.1 Če je le električni razpon vozila večji od enega celotnega cikla, se lahko na zahtevo 
proizvajalca preskus tipa I izvaja pri le električnem načinu. V tem primeru se lahko predkondicioniranje motorja iz odstavka 3.2.2.3.1 ali 3.2.2.3.2 izpusti. 
 3.2.2.2 Postopek se začne s praznjenjem naprave za shranjevanje električne energije/moči na 
vozilu med vožnjo s stikalom na položaju za le električni način (na preskusni stezi, dinamometru itd.) pri enakomerni hitrosti 70 odstotkov ±5 odstotkov največje tridesetminutne hitrosti vozila (določeno v skladu s Pravilnikom št. 101). 
  Praznjenje se ustavi: 
 
– ko vozilo ne more voziti s 65 odstotki največje tridesetminutne hitrosti ali 
 
– ko je voznik s standardnimi instrumenti na vozilu opozorjen, da ustavi 
vozilo, ali 
 
– ko je prevožena razdalja 100 km. 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/479
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 254 Priloga 7 – Dodatek 2  
 Če vozilo ni opremljeno z le električnim načinom, se naprava za shranjevanje električne energije/moči prazni med vožnjo (na preskusni stezi, dinamometru itd.):  –  pri enakomerni hitrosti 50 km/h, dokler se ne zažene motor električnega 
hibridnega vozila, ki uporablja gorivo, ali 
 – če vozilo ne more doseči enakomerne hitrosti 50 km/h brez zagona 
motorja, ki uporablja gorivo, se hitrost zmanjšuje, dokler vozilo lahko pelje z manjšo enakomerno hitrostjo, pri čemer se motor, ki uporablja gorivo, določen čas/določeno razdaljo ne zažene (natančne podatke navedeta tehnična služba in proizvajalec) ali 
 – s priporočilom proizvajalca.  Motor, ki uporablja gorivo, se ustavi v 10 sekundah od samodejnega vklopa. 
 3.2.2.3 Kondicioniranje vozila  3.2.2.3.1 Za vozila z motorjem na kompresijski vžig se uporablja cikel dela dve iz Dodatka 1 
Priloge 4. Prevozijo se trije zaporedni cikli v skladu z odstavkom 3.2.2.6.3 spodaj. 
 3.2.2.3.2 Vozila z motorjem na prisilni vžig se predkondicionirajo z enim delom ena in dvema 
deloma dve voznega cikla v skladu z odstavkom 3.2.2.6.3 spodaj. 
 3.2.2.4 Po tem predkondicioniranju in pred preskušanjem se vozilo hrani v prostoru, kjer je 
temperatura sorazmerno stalna med 293 in 303 K (20 °C in 30 °C). To kondicioniranje se izvaja vsaj šest ur in se nadaljuje, dokler se temperatura motornega olja in hladilnega sredstva, če se uporablja, ne razlikuje za več kot ±2 K od temperature v prostoru in je naprava za shranjevanje električne energije/moči popolnoma napolnjena zaradi napajanja iz odstavka 3.2.2.5. 
 3.2.2.5 Med odstavitvijo vozila se naprava za shranjevanje električne energije/moči napaja:   (a) z napajalnikom v vozilu, če je vgrajen, ali   (b)  z zunanjim napajalnikom, ki ga priporoča proizvajalec, z običajnim 
postopkom napajanja čez noč. 
  Ta postopek izključuje vse vrste posebnega napajanja, ki bi se lahko sprožilo 
samodejno ali ročno, kot na primer izravnalno napajanje ali vzdrževalno napajanje. 
  Proizvajalec izjavi, da med preskusom ni bilo postopka posebnega napajanja.  L 375/480 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
page 255 Annex 11 – Appendix 2 
 
3.2.2.6 Preskusni postopek 
 3.2.2.6.1 Vozilo se zažene tako, kot ga običajno zažene voznik. Prvi cikel se začne ob začetku 
postopka za zagon vozila. 
 3.2.2.6.2 Vzorčenje se začne (BS) pred začetkom ali ob začetku postopka za zagon vozila in 
konča ob zaključku zadnjega prostega teka v izvenmestnem ciklu (del dve, konec vzorčenja (ES)). 
 3.2.2.6.3 Vozilo se vozi v skladu s Prilogo 4 ali, v primeru posebnega načina menjanja prestav, 
v skladu z navodili proizvajalca, ki so navedena v priročniku za uporabo vozil serijske proizvodnje za voznika in določena s tehničnim instrumentom za menjanje prestav (informacije za voznika). Za ta vozila se ne uporabljajo točke menjanja prestav iz Dodatka 1 Priloge 4. Za vzorec vozne krivulje se uporablja opis v skladu z odstavkom 2.3.3 Priloge 4. 
 3.2.2.6.4 Izpušni plini se analizirajo v skladu s Prilogo 4.  3.2.2.7 Rezultati preskusa se primerjajo z omejitvami iz odstavka 5.3.1.4 tega pravilnika in 
izračuna se povprečna emisija vsakega onesnaževala za pogoj A (M1
i). 
 3.2.3 Pogoj B  3.2.3.1 Kondicioniranje vozila 
 
3.2.3.1.1 Za vozila z motorjem na kompresijski vžig se uporablja cikel dela dve iz Dodatka 1 
Priloge 4. Prevozijo se trije zaporedni cikli v skladu z odstavkom 3.2.3.4.3 spodaj. 
 
3.2.3.1.2 Vozila z motorjem na prisilni vžig se predkondicionirajo z enim delom ena in dvema 
deloma dve voznega cikla v skladu z odstavkom 3.2.3.4.3 spodaj. 
 3.2.3.2 Naprava za shranjevanje električne energije/moči na vozilu se prazni v skladu z 
odstavkom 3.2.2.2. 
 3.2.3.3 Po tem predkondicioniranju in pred preskušanjem se vozilo hrani v prostoru, kjer je 
temperatura sorazmerno stalna med 293 in 303 K (20 °C in 30 °C). To kondicioniranje se izvaja vsaj šest ur in se nadaljuje, dokler se temperatura motornega olja in hladilnega sredstva ne razlikuje za več kot ±2 K od temperature v prostoru. 
 
3.2.3.4 Preskusni postopek 
 3.2.3.4.1 Vozilo se zažene tako, kot ga običajno zažene voznik. Prvi cikel se začne ob začetku 
postopka za zagon vozila. 
 3.2.3.4.2 Vzorčenje se začne (BS) pred začetkom ali ob začetku postopka za zagon vozila  27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/481
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 256 Priloga 7 – Dodatek 2   in konča ob zaključku zadnjega prostega teka v izvenmestnem ciklu (del dve, konec 
vzorčenja (ES)). 
 3.2.3.4.3 Vozilo se vozi v skladu s Prilogo 4 ali, v primeru posebnega načina menjanja prestav, 
v skladu z navodili proizvajalca, ki so navedena v priročniku za uporabo vozil serijske proizvodnje za voznika in določena s tehničnim instrumentom za menjanje prestav (informacije za voznika). Za ta vozila se ne uporabljajo točke menjanja prestav iz Dodatka 1 Priloge 4. Za vzorec vozne krivulje se uporablja opis v skladu z odstavkom 2.3.3 Priloge 4. 
 3.2.3.4.4 Izpušni plini se analizirajo v skladu s Prilogo 4.  3.2.3.5 Rezultati preskusa se primerjajo z omejitvami iz odstavka 5.3.1.4 tega pravilnika in 
izračuna se povprečna emisija vsakega onesnaževala za pogoj B (M2
i). 
 3.2.4 Rezultati preskusa  3.2.4.1 Za sporočilo se izmerjene vrednosti izračunajo, kot je prikazano spodaj: 
 
M
i = ( De Α M1 i + Dav Α M2 i ) / ( De + Dav ) 
 
Kjer: 
M i = masa emisije onesnaževala i v gramih na kilometer 
M1 i = povprečna masa emisije onesnaževala i v gramih na kilometer s 
popolnoma napolnjeno napravo za shranjevanje električne energije/moči, 
izračunana v odstavku 3.2.2.7. 
M2 i = povprečna masa emisije onesnaževala i v gramih na kilometer z napravo 
za shranjevanje električne energije/moči v stanju najmanjšega napajanja (največje praznjenje zmogljivosti), izračunana v odstavku 3.2.3.5. 
De = električni razpon vozila s stikalom na položaju za le električni način v 
skladu s postopkom iz Priloge 7 k Pravilniku št. 101. Če ni položaja za le električno porabo, mora proizvajalec zagotoviti sredstva za izvajanje merjenja na vozilu, ko deluje na le električni način. 
Dav = 25 km (povprečna razdalja med dvema ponovnima napajanjema 
akumulatorja) 
 3.3 ELEKTRIČNA HIBRIDNA VOZILA BREZ NAPAJANJA OD ZUNAJ 
(NOTOVC) BREZ STIKALA ZA NAČIN DELOVANJA 
 3.3.1 Ta vozila se preskušajo v skladu s Prilogo 4.  3.3.2 Za predkondicioniranje se izvedeta najmanj dva zaporedna celotna vozna cikla (en 
del ena in del dve) brez odstavitve. 
 L 375/482 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
page 257 Annex 11 – Appendix 2 
 
3.3.3 Vozilo se vozi v skladu s Prilogo 4 ali, v primeru posebnega načina menjanja prestav, 
v skladu z navodili proizvajalca, ki so navedena v priročniku za uporabo vozil 
serijske proizvodnje za voznika in določena s tehničnim instrumentom za menjanje prestav (informacije za voznika). Za ta vozila se ne uporabljajo točke menjanja prestav iz Dodatka 1 Priloge 4. Za vzorec vozne krivulje se uporablja opis v skladu z odstavkom 2.3.3 Priloge 4. 
 3.4 ELEKTRIČNA HIBRIDNA VOZILA BREZ NAPAJANJA OD ZUNAJ 
(NOTOVC) S STIKALOM ZA NAČIN DELOVANJA 
 3.4.1 Ta vozila se predkondicionirajo in preskušajo v hibridnem načinu v skladu s 
Prilogo 4. Če je na voljo več različnih hibridnih načinov, se preskus izvaja v načinu, ki se samodejno nastavi, ko obrnemo kontaktni ključ (običajni način). Na podlagi podatkov, ki jih zagotovi proizvajalec, tehnična služba poskrbi, da se mejne vrednosti upoštevajo v vseh hibridnih načinih. 
 3.4.2 Za predkondicioniranje se izvedeta najmanj dva zaporedna celotna vozna cikla (en 
del ena in del dve) brez odstavitve. 
 3.4.3 Vozilo se vozi v skladu s Prilogo 4 ali, v primeru posebnega načina menjanja prestav, 
v skladu z navodili proizvajalca, ki so navedena v priročniku za uporabo vozil serijske proizvodnje za voznika in določena s tehničnim instrumentom za menjanje prestav (informacije za voznika). Za ta vozila se ne uporabljajo točke menjanja prestav iz Dodatka 1 Priloge 4. Za vzorec vozne krivulje se uporablja opis v skladu z odstavkom 2.3.3 Priloge 4. 
 4. METODE ZA PRESKUS TIPA II  4.1 Vozila se preskusijo v skladu s Prilogo 5 z delovanjem motorja, ki uporablja gorivo. 
Proizvajalec zagotovi način, ki omogoča izvedbo tega preskusa. 
  Če je potrebno, se uporabi posebni postopek iz odstavka 5.1.6 Pravilnika.  5. METODE ZA PRESKUS TIPA III  5.1 Vozila se preskusijo v skladu s Prilogo 6 z delovanjem motorja, ki uporablja gorivo. 
Proizvajalec zagotovi način, ki omogoča izvedbo tega preskusa. 
 5.2 Preskusi se izvajajo le za pogoja 1 in 2 iz odstavka 3.2 Priloge 6. Če iz kakršnih koli 
razlogov preskusov ni mogoče izvajati za pogoj 2, je kot drugo možnost treba izvesti drug pogoj enakomerne hitrosti (z delovanjem motorja, ki uporablja gorivo, pri obremenitvi). 
 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/483
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 258 Priloga 7 – Dodatek 2  6. METODE ZA PRESKUS TIPA IV  6.1 Vozila se preskušajo v skladu s Prilogo 7.  6.2 Pred začetkom preskusnega postopka (odstavek 5.1 Priloge 7) se vozila 
predkondicionirajo na naslednji način: 
 6.2.1 Za vozila z zunanjim napajanjem (OVC):  6.2.1.1 Vozila z zunanjim napajanjem brez stikala za način delovanja
: Postopek se začne s 
praznjenjem naprave za shranjevanje električne energije/moči na vozilu med vožnjo (na preskusni stezi, dinamometru itd.): 
  – pri enakomerni hitrosti 50 km/h, dokler se ne zažene motor električnega 
hibridnega vozila, ki uporablja gorivo, ali 
  – če vozilo ne more doseči enakomerne hitrosti 50 km/h brez zagona motorja, 
ki uporablja gorivo, se hitrost zmanjšuje, dokler vozilo lahko pelje z manjšo enakomerno hitrostjo, pri čemer se motor, ki uporablja gorivo, določen čas/določeno razdaljo ne zažene (natančne podatke navedeta tehnična služba in proizvajalec) ali 
  – s priporočilom proizvajalca.   Motor, ki uporablja gorivo, se ustavi v 10 sekundah od samodejnega vklopa.  6.2.1.2 Vozila z zunanjim napajanjem s stikalom za način delovanja
: Postopek se začne s 
praznjenjem naprave za shranjevanje električne energije/moči na vozilu med vožnjo s stikalom na položaju za le električni način (na preskusni stezi, dinamometru itd.) pri enakomerni hitrosti 70 odstotkov ±5 odstotkov največje tridesetminutne hitrosti vozila. 
  Praznjenje se ustavi:   –  ko vozilo ne more voziti s 65 odstotki največje tridesetminutne hitrosti ali   –  ko je voznik s standardnimi instrumenti na vozilu opozorjen, da ustavi vozilo, 
ali 
   –  ko je prevožena razdalja 100 km.  
 Če vozilo ni opremljeno z le električnim načinom, se naprava za shranjevanje 
električne energije/moči prazni med vožnjo (na preskusni stezi, dinamometru itd.): 
  – pri enakomerni hitrosti 50 km/h, dokler se ne zažene motor električnega 
hibridnega vozila, ki uporablja gorivo, ali 
 L 375/484 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
page 259 Annex 11 – Appendix 2 
 
–  če vozilo ne more doseči enakomerne hitrosti 50 km/h brez zagona motorja, 
ki uporablja gorivo, se hitrost zmanjšuje, dokler vozilo lahko pelje z manjšo enakomerno hitrostjo, pri čemer se motor, ki uporablja gorivo, določen čas/določeno razdaljo ne zažene (natančne podatke navedeta tehnična služba in proizvajalec) ali 
  – s priporočilom proizvajalca.   Motor se ustavi v 10 sekundah od samodejnega vklopa.  6.2.2 Za vozila brez zunanjega napajanja (NOVC):  6.2.2.1 Vozila brez zunanjega napajanja brez stikala za način delovanja
: postopek se začne s 
predkondicioniranjem najmanj dveh zaporednih celotnih voznih ciklov (en del ena in del dve) brez odstavitve. 
 6.2.2.2 Vozila brez zunanjega napajanja s stikalom za način delovanja
: postopek se začne s 
predkondicioniranjem najmanj dveh zaporednih celotnih voznih ciklov (en del ena in del dve) brez odstavitve, ki se izvaja na vozilu, ki deluje na hibridni način. Če je na voljo več različnih hibridnih načinov, se preskus izvaja v načinu, ki se samodejno nastavi, ko obrnemo kontaktni ključ (običajni način). 
 6.3 Predkondicijska vožnja in preskus dinamometra se izvedeta v skladu z odstavkoma 
5.2 in 5.4 Priloge 7: 
 6.3.1 Za vozila z zunanjim napajanjem (OVC)
: pod enakimi pogoji, kot so določeni za 
pogoj B preskusa tipa I (odstavka 3.1.3 in 3.2.3). 
 6.3.2 Za vozila brez zunanjega napajanja (NOVC)
: pod enakimi pogoji kot pri preskusu 
tipa I. 
 7. METODE ZA PRESKUS TIPA V  7.1 Vozila se preskušajo v skladu s Prilogo 9.  7.2 Za vozila z zunanjim napajanjem (OVC):   Naprava za shranjevanje električne energije/moči se sme napajati dvakrat na dan s 
polnjenjem med vožnjo. 
 Pri vozilih z zunanjim napajanjem s stikalom za način delovanja, se mora polnjenje 
med vožnjo izvajati v načinu, ki se samodejno nastavi, ko obrnemo kontaktni ključ (običajni način). 
 Med polnjenjem med vožnjo je preklop v drug hibridni način dovoljen, če je to 
potrebno za nadaljevanje polnjenja med vožnjo po soglasju tehnične službe. 
 Merjenja emisij onesnaževal se izvajajo pod enakimi pogoji, kot so določeni za 
pogoj B preskusa tipa I (odstavka 3.1.3 in 3.2.3). 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/485
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
stran 260 Priloga 7 – Dodatek 2   7.3 Za vozila brez zunanjega napajanja (NOVC):   Pri vozilih brez zunanjega napajanja s stikalom za način delovanja, se polnjenje med 
vožnjo izvaja v načinu, ki se samodejno nastavi, ko obrnemo kontaktni ključ (običajni način). 
  Merjenja emisij onesnaževal se izvajajo pod enakimi pogoji kot pri preskusu tipa I.  8. METODE ZA PRESKUS TIPA VI  8.1 Vozila se preskušajo v skladu s Prilogo 8.  8.2 Pri vozilih z zunanjim napajanjem se merjenja emisij onesnaževal izvajajo pod 
enakimi pogoji, kot so določeni za pogoj B preskusa tipa I (odstavka 3.1.3 in 3.2.3). 
 8.3 Pri vozilih brez zunanjega napajanja se merjenja emisij onesnaževal izvajajo pod 
enakimi pogoji kot pri preskusu tipa I. 
 9. PRESKUSNE METODE ZA VGRAJEN SISTEM ZA DIAGNOSTIKO NA 
VOZILU (OBD) 
 9.1 Vozila se preskušajo v skladu s Prilogo 11.  9.2 Pri vozilih z zunanjim napajanjem se merjenja emisij onesnaževal izvajajo pod 
enakimi pogoji, kot so določeni za pogoj B preskusa tipa I (odstavka 3.1.3 in 3.2.3). 
 9.3 Pri vozilih brez zunanjega napajanja se merjenja emisij onesnaževal izvajajo pod 
enakimi pogoji kot pri preskusu tipa I.  L 375/486 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
page 261 Annex 11 – Appendix 2 
 
Dodatek 1 Priloge 14 
 Profil stanja napajanja (SOC) naprave za shranjevanje električne energije/moči za preskus tipa I za električna hibridna vozila z zunanjim napajanjem  Pogoj A preskusa tipa I
 
 
 
(1)  (2 )  (3)                 (4)  (5)  SOC 100 %  
mi n im a l n o  
 
 
Pogoj A: 
(1) začetno stanje napajanja naprave za shranjevanje električne energije/moči (2) praznjenje v skladu z odstavkom 3.1.2.1 ali 3.2.2.1. (3) kondicioniranje vozila v skladu z odstavkom 3.1.2.2 ali 3.2.2.2. (4) napajanje med odstavitvijo v skladu z odstavkoma 3.1.2.3 in 3.1.2.4, ali odstavkoma 3.2.2.3 
in 3.2.2.4. 
(5) preskus v skladu z odstavkom 3.1.2.5 ali 3.2.2.5.  Pogoj B preskusa tipa I
 
 
 
 
(1)  (2 )  (3)                 (4)  (5)  SOC 100 %  
mi n im a l n o  
 
Pogoj B: 
(1) začetno stanje napajanja (2) kondicioniranje vozila v skladu z odstavkom 3.1.3.1 ali 3.2.3.1. (3) praznjenje v skladu z odstavkom 3.1.3.2 ali 3.2.3.2. (4) odstavitev v skladu z odstavkom 3.1.3.3 or 3.2.3.3. (5) preskus v skladu z odstavkom 3.1.3.4 or 3.2.3.4.  
_____ 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 375/487