SL Uradni list Evropske unije L 200/1

Le izvirna besedila UN/ECE so pravno veljavna v skladu z mednarodnim javnim pravom. Status in začetek veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343, ki je na voljo na:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Pravilnik št. 69 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe o homologaciji zadnjih tabel za označevanje počasnih vozil (po izdelavi) in njihove priklopnike

Vključuje vsa veljavna besedila do:

dodatka 5 k spremembam 01 – začetek veljavnosti: 24. oktober 2009

VSEBINA

PRAVILNIK

1. Področje uporabe

2. Opredelitev pojmov

3. Vloga za podelitev homologacije

4. Oznake

5. Homologacija

6. Splošne specifikacije

7. Posebna specifikacija (preskusi)

8. Sprememba in razširitev homologacije zadnjih tabel za označevanje počasnih vozil (po izdelavi) in njihove priklopnike

9. Skladnost proizvodnje

10. Kazni za neskladnost proizvodnje

11. Popolno prenehanje proizvodnje

12. Prehodne določbe

13. Imena in naslovi tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter upravnih organov

PRILOGE

Priloga 1 – Koordinatni sistem CIE

Priloga 2 – Sporočilo o podeljeni, zavrnjeni, razširjeni ali preklicani homologaciji ali popolnem prenehanju proizvodnje tipa zadnje table za označevanje počasnih vozil v skladu s Pravilnikom št. 69.

Priloga 3 – Namestitev homologacijske oznake

Priloga 4 – Preskusni postopek

Priloga 5 – Specifikacije za obliko in mere – oblika in mere odsevnih/fluorescenčnih (razred 1) ali zgolj odsevnih (razred 2) zadnjih tabel za označevanje počasnih vozil

Priloga 6 – Kolorimetrične specifikacije

Priloga 7 – Fotometrične specifikacije

Priloga 8 – Odpornost proti zunanjim dejavnikom

Priloga 9 – Odpornost proti toploti

Priloga 10 – Togost tabel

Priloga 11 – Obstojnost optičnih značilnosti zadnjih tabel za označevanje

Priloga 12 – Zadnje table za označevanje počasnih vozil in njihove priklopnike

Priloga 13 – Minimalne zahteve za postopke za nadzor skladnosti proizvodnje

Priloga 14 – Minimalne zahteve za vzorčenje, ki ga opravi inšpektor

Priloga 15 – Navodila za namestitev zadnjih tabel za označevanje na počasna vozila (po izdelavi) in njihove priklopnike

1. PODROČJE UPORABE

Ta pravilnik se uporablja za zadnje table za označevanje vozil kategorij M, N, O in T ter premičnih delovnih strojev, izdelanih tako, da lahko dosežejo največjo hitrost 40 km/h (1).

2. OPREDELITEV POJMOV (2)

2.1 V teh določbah se uporabljajo naslednje opredelitve:

2.1.1 „Zadnja tabla za označevanje počasnih vozil“ pomeni trikotno tablo s prisekanimi robovi in značilnim vzorcem, pokrito z odsevnim in fluorescenčnim materialom ali napravami (razred 1) ali le z odsevnim materialom ali napravami (razred 2).

2.1.2 „Vzorčna enota“ pomeni celotno izdelano tablo za počasna vozila, ki je pripravljena za namestitev na vozilo in je reprezentativna za sedanjo proizvodnjo.

2.2 Odsevanje

Odsevanje, pri katerem se svetloba odbija v smereh, ki so skoraj enake smeri, iz katere svetloba prihaja, pri čemer ta značilnost velja tudi za zelo širok obseg spreminjanja smeri vpadne svetlobe:

2.2.1 „Odsevni material“ pomeni površino ali napravo, od katere se, če je vanjo usmerjena svetloba, odbije razmeroma velik del vpadne svetlobe.

2.2.2 „Odsevna naprava“ pomeni sklop, ki je pripravljen za uporabo in sestavljen iz ene ali več odsevnih optičnih enot.

2.3 Opredelitve geometrijskih pojmov (glej sliko 1 v Prilogi 1).

2.3.1 „Referenčno središče“ pomeni točko na odsevni površini ali v njeni bližini, opredeljeno kot središče naprave zaradi določitve njene učinkovitosti.

2.3.2 „Os osvetlitve“ pomeni daljico od referenčnega središča do vira svetlobe.

2.3.3 „Os opazovanja“ pomeni daljico od referenčnega središča do glave fotometra.

2.3.4 „Kot opazovanja (simbol α)“ pomeni kot med osjo osvetlitve in osjo opazovanja. Kot opazovanja je vedno pozitiven, pri odsevanju pa je omejen na majhne kote. Največji razpon: 0° ≤ α ≤ 180°.

2.3.5 „Polravnina opazovanja“ pomeni polravnino, ki izhaja iz osi osvetlitve in vsebuje os opazovanja.

2.3.6 „Referenčna os“ pomeni ustrezno določeno daljico, ki izhaja iz referenčnega središča in je namenjena opisovanju kotnega položaja odsevne naprave.

2.3.7 „Vpadni kot (simbol β)“ pomeni kot med osjo osvetlitve in referenčno osjo. Vpadni kot običajno ni večji od 90, vendar je njegov poln razpon opredeljen kot 0° ≤ β ≤ 180°, da se zajamejo vse možnosti. Zaradi navedbe usmerjenosti v celoti je določen z dvema elementoma, β1 in β2.

2.3.8 „Prva os“ pomeni os, ki gre skozi referenčno središče in je pravokotna na polravnino opazovanja.

2.3.9 „Prvi element vpadnega kota (simbol β1)“ pomeni kot med osjo osvetlitve in ravnino, na kateri sta referenčna os in prva os. Razpon: – 180° < β1 ≤ 180°.

2.3.10 „Drugi element vpadnega kota (simbol β2)“ pomeni kot med ravnino, na kateri je polravnina opazovanja, in referenčno osjo. Razpon: – 90° ≤ β2 ≤ 90°.

2.3.11 „Druga os“ pomeni os, ki gre skozi referenčno središče ter je pravokotna na prvo os in referenčno os. Pozitivno usmerjena druga os je na polravnini opazovanja, če je – 90° < β1 < 90°, kot je prikazano na sliki 1 v Prilogi 1.

2.3.12 Kot zasuka ε

Kot, za katerega se vzorec obrne okrog navpične osi v katerem koli poljubnem položaju v nasprotni smeri urnih kazalcev (+ ε) ali v smeri urnih kazalcev (– ε) glede na smer osvetlitve. Če imajo odsevni materiali ali naprave oznako (npr. TOP), ta oznaka določa začetni položaj. Razpon kota zasuka ε je – 180° < ε ≤ 180°.

2.4 Opredelitve fotometričnih pojmov

2.4.1 Koeficient odsevanja R‘

Koeficient (R‘), ki se izračuna na podlagi svetilnosti (I) odsevne površine v smeri opazovanja in osvetljenosti (E┴) odsevne ravnine pod pravimi koti na smer vpadne svetlobe ter vzorčne površine osvetlitvene ravnine A.

Koeficient odsevanja R‘ je izražen v kandelah na kvadratni meter na luks (cd. m–2. lx–1).

2.4.2 „Kot premera odsevnega vzorca (simbol ή)“ pomeni kot, v katerem je viden največji obseg odsevnega vzorca ali iz središča vira svetlobe ali središča sprejemnika.

2.4.3 „Relativna svetlost“ pomeni razmerje med svetlostjo zadevnega predmeta in svetlostjo idealnega difuzorja pod enakimi pogoji osvetljenosti in opazovanja.

2.4.4 „Barva svetlobe, ki jo odbija naprava.“ Barve odbite svetlobe so opredeljene v odstavkih 2.30 in 2.31 Pravilnika št. 48.

2.5 Fluorescenca

2.5.1 Če so nekatere snovi blizu vira ultravijoličnega sevanja ali modre svetlobe, oddajajo svetlobo, ki ima skoraj vedno večjo valovno dolžino kot svetloba, ki jo oddajajo snovi, ki so vir tega učinka. Ta pojav se imenuje fluorescenca. Podnevi in v mraku so fluorescenčne barve svetlejše kot običajne barve, ker odbijajo del svetlobe, ki pada nanje, poleg tega pa svetlobo tudi oddajajo. Ponoči niso svetlejše od običajnih barv.

2.5.2 „Barva fluorescentne svetlobe, ki jo oddaja naprava.“ Barve fluorescentne svetlobe so opredeljene v odstavku 2.32 Pravilnika št. 48.

2.6 Opis goniometra

Goniometer, ki se lahko uporablja za merjenje odsevanja v geometriji CIE, je prikazan na sliki 2 v Prilogi 1. Na tej sliki je glava fotometra prikazana v enem od poljubnih položajev, in sicer navpično nad virom. Prva os je nepremična in vodoravna ter pravokotna na polravnino opazovanja. Uporablja se lahko katera koli postavitev sestavnih delov, ki je enaka prikazani postavitvi.

2.7 Opredelitev „tipa“

Zadnje table za označevanje počasnih vozil različnih tipov pomeni table za označevanje počasnih vozil, ki se bistveno razlikujejo glede na:

2.7.1 blagovno ime ali znamko;

2.7.2 značilnosti odsevnega materiala ali naprav;

2.7.3 značilnosti fluorescenčnega materiala;

2.7.4 dele, ki vplivajo na značilnosti odsevnega materiala ali naprav.

3. VLOGA ZA HOMOLOGACIJO

3.1 Vlogo za homologacijo tipa zadnje table za označevanje počasnih vozil vloži imetnik blagovnega imena ali znamke ali po potrebi njegov ustrezno pooblaščeni zastopnik, vlogi pa se priložijo:

3.1.1 risbe v treh izvodih, ki so dovolj podrobne za identifikacijo zadevnega tipa. Risbe morajo prikazovati geometrijsko mesto za vgradnjo zadnje table za označevanje počasnih vozil na zadnji del vozil. Prikazovati morajo tudi predvideno mesto za številko homologacije in identifikacijski simbol glede na krog homologacijske oznake.

3.1.2 kratek opis tehničnih specifikacij materialov, iz katerih so izdelane odsevne površine.

3.1.3 kratek opis tehničnih specifikacij materialov, iz katerih je izdelana fluorescenčna površina.

3.1.4 vzorci odsevne in fluorescenčne površine (razred 1) ali le odsevne površine (razred 2).

3.2 Pristojni organ pred podelitvijo homologacije preveri, ali obstajajo zadovoljivi ukrepi za zagotavljanje učinkovitega nadzora skladnosti proizvodnje.

4. OZNAKE

4.1 Vse zadnje table za označevanje počasnih vozil, predložene v postopek homologacije, morajo biti opremljene z:

4.1.1 blagovnim imenom ali znamko vlagatelja;

4.1.2 besedo „TOP“, izpisano vodoravno na tistem delu table, ki je po namestitvi table na vozilo najvišje, če odsevni sistem table ni zasnovan za vse kote zasuka ε.

4.2 Oznake se namestijo na odsevno ali fluorescenčno površino table ali na rob in so vidne od zunaj, ko je tabla za označevanje pritrjena na vozilo.

4.3 Oznake morajo biti jasno čitljive in neizbrisne.

5. HOMOLOGACIJA

5.1 Če zadnje table za označevanje počasnih vozil, predložene v homologacijo v skladu z zgornjim odstavkom 4, izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika, se podeli homologacija temu tipu zadnje table za označevanje počasnih vozil.

5.2 Številka homologacije se določi za vsak homologirani tip. Prvi dve števki (zdaj 01) označujeta serijo sprememb, vključno z zadnjimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob izdaji homologacije. Simbol nad krogom pomeni razred zadnje table za označevanje počasnih vozil, pri čemer „RF“ pomeni razred 1 (odsevni in fluorescenčni materiali) in „RR“ razred 2 (le odsevni materiali). Pogodbenica ne sme podeliti iste številke drugemu tipu zadnje table za označevanje počasnih vozil.

5.3 Obvestilo o podelitvi, zavrnitvi ali razširitvi homologacije tipa zadnje table za označevanje počasnih vozil v skladu s tem pravilnikom se pošlje pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 2 k temu pravilniku; obrazcu se priloži risba, ki jo predloži vlagatelj vloge za homologacijo, v formatu, ki ni večji od A4 (210 × 297 mm), ali zloženo na ta format in v merilu 1: 1, če je to mogoče.

5.4 Vse zadnje table za označevanje počasnih vozil, ki so skladne s tipom, homologiranim v skladu s tem pravilnikom, morajo poleg oznak, določenih v odstavku 4.1, imeti še:

5.4.1 mednarodno homologacijsko oznako, ki je sestavljena iz:

5.4.1.1 kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je odobrila homologacijo (3);

5.4.1.2 številke homologacije.

5.5 Homologacijska oznaka mora biti jasno čitljiva in neizbrisna.

5.6 V Prilogi 3 k temu pravilniku je primer namestitve homologacijske oznake.

6. SPLOŠNE SPECIFIKACIJE

6.1 Zadnje table za označevanje počasnih vozil morajo biti izdelane tako, da je njihov učinek pri običajni uporabi vedno zadovoljiv. Poleg tega ne smejo imeti konstrukcijskih ali proizvodnih napak, ki bi škodljivo vplivale na njihov učinek ali trajnost.

6.2 Odsevne/fluorescenčne zadnje table za označevanje počasnih vozil (razred 1) ali zgolj odsevne zadnje table za označevanje počasnih vozil (razred 2) morajo biti izdelane tako, da jih ni mogoče s preprostimi sredstvi razstaviti na sestavne dele.

6.3 Način pritrditve zadnje table za označevanje počasnih vozil mora omogočati stabilno in trajno povezavo table in zadnjega dela vozil, na primer z vijaki ali zakovicami.

6.4 Zunanja površina odsevne/fluorescenčne zadnje table za označevanje počasnih vozil (razred 1) ali zgolj odsevne zadnje table za označevanje počasnih vozil (razred 2) mora biti takšna, da se z lahkoto očisti. Zato ne sme biti hrapava, morebitni neravni deli pa ne smejo onemogočati lahkega čiščenja.

7. POSEBNA SPECIFIKACIJA (PRESKUSI)

7.1 Zadnje table za označevanje počasnih vozil morajo izpolnjevati tudi zahteve glede mer, oblike, vzorca ter kolorimetrične, fotometrične, fizikalne in mehanske zahteve iz prilog 5 do 12 k temu pravilniku.

8. SPREMEMBE IN RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE ZADNJIH TABEL ZA OZNAČEVANJE POČASNIH VOZIL (PO IZDELAVI) IN NJIHOVE PRIKLOPNIKE

8.1 Vsako spremembo tipa zadnje table za označevanje je treba sporočiti upravnemu organu, ki je podelil homologacijo. Organ lahko potem:

8.1.1 meni, da spremembe verjetno ne bodo imele nobenega znatnega škodljivega vpliva in da tip naprave v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve, ali

8.1.2 od tehnične službe, ki izvaja preskuse, zahteva nadaljnje poročilo o preskusu.

8.2 Potrditev ali zavrnitev homologacije se z navedbo sprememb po postopku iz zgornjega odstavka 5.3 sporoči pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik.

8.3 Pristojni organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli serijsko številko tej razširitvi in o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 2 k temu pravilniku.

9. SKLADNOST PROIZVODNJE

Postopki za nadzor skladnosti proizvodnje morajo biti v skladu s postopki, navedenimi v Dodatku 2 k Sporazumu (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev. 2), ob naslednjih zahtevah:

9.1 Zadnje table za označevanje, homologirane v skladu s tem pravilnikom, se izdelajo tako, da so skladne s homologiranim tipom in da izpolnjujejo zahteve iz odstavkov 6 in 7.

9.2 Minimalne zahteve za nadzorne postopke za skladnost proizvodnje iz Priloge 13 k temu pravilniku morajo biti izpolnjene.

9.3 Minimalne zahteve za vzorčenje, ki ga opravi inšpektor, iz Priloge 14 k temu pravilniku morajo biti izpolnjene.

9.4 Organ, ki je podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri metode nadzora skladnosti, ki se uporabljajo v vsakem proizvodnem obratu. Običajno se to preverjanje opravi enkrat na dve leti.

10. UKREPI PRI NESKLADNOSTI PROIZVODNJE

10.1 Homologacija, podeljena za tip zadnje table za označevanje počasnih vozil v skladu s tem pravilnikom, se lahko prekliče, če zgoraj navedene zahteve niso izpolnjene ali če s homologacijsko oznako opremljena tabla za označevanje ni v skladu s homologiranim tipom.

10.2 Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je prej podelila, o tem takoj obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 2 k temu pravilniku.

11. POPOLNO PRENEHANJE PROIZVODNJE

Če imetnik homologacije dokončno preneha proizvajati zadnjo tablo za označevanje počasnih vozil, homologirano v skladu s tem pravilnikom, o tem obvesti organ, ki je podelil homologacijo. Ko ta organ prejme ustrezno sporočilo, o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 2 k temu pravilniku.

12. PREHODNE DOLOČBE

12.1 Od uradnega začetka veljavnosti dodatka 2 k spremembam 01 nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme zavrniti podelitve homologacij v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen z dodatkom 2 k spremembam 01.

12.2 Po 24 mesecih od začetka veljavnosti dodatka 2 k spremembam 01 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, podelijo homologacijo le, če tip zadnjih tabel za označevanje, ki je v homologacijskem postopku, izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen z dodatkom 2 k spremembam 01.

12.3 Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, ne smejo zavrniti podelitve razširitve homologacije po prejšnji različici tega pravilnika do dodatka 1 k spremembam 01.

12.4 Homologacije, podeljene po tem pravilniku manj kot 24 mesecev od začetka veljavnosti dodatka 2 k spremembam 01, in vse razširitve homologacij, vključno s tistimi po prejšnjih spremembah, podeljene pozneje, veljajo za nedoločen čas. Če tip zadnjih tabel za označevanje, homologiran po prejšnji različici Pravilnika do dodatka 1 k spremembam 01, izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen z dodatkom 2 k spremembam 01, pogodbenica, ki je podelila homologacijo, o tem obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik.

12.5 Nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme zavrniti tipa zadnjih tabel za označevanje, homologiranega v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen z dodatkom 2 k spremembam 01.

12.6 Od uradnega začetka veljavnosti dodatka 2 k spremembam 01 nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme prepovedati namestitve na vozilo zadnjih tabel za označevanje, homologiranih v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen z dodatkom 2 k spremembam 01.

12.7 Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, v obdobju 48 mesecev od začetka veljavnosti dodatka 2 k spremembam 01 še naprej dovolijo uporabo zadnjih tabel za označevanje, homologiranih v skladu s prejšnjo različico pravilnika do dodatka 1 k spremembam 01.

12.8 Po preteku obdobja 48 mesecev od začetka veljavnosti dodatka 2 k spremembam 01 lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, prepovejo namestitev zadnjih tabel za označevanje, ki ne izpolnjujejo zahtev iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen z dodatkom 2 k spremembam 01, na novo vozilo, za katero je bila nacionalna homologacija ali posamezna homologacija podeljena več kot 24 mesecev od začetka veljavnosti dodatka 2 k spremembam 01 tega pravilnika.

13. IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, KI IZVAJAJO HOMOLOGACIJSKE PRESKUSE, TER UPRAVNIH ORGANOV

Pogodbenice Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, Sekretariatu Združenih narodov sporočijo imena in naslove tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter upravnih organov, ki podelijo homologacijo in se jim pošljejo certifikati, izdani v drugih državah, ki potrjujejo podelitev, razširitev, zavrnitev ali preklic homologacije.

(1) Kot je določeno v Prilogi 7 h Konsolidirani resoluciji o proizvodnji vozil (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Sprem. 2, kot je bil nazadnje spremenjen s Sprem. 4).

(2) Opredelitve tehničnih pojmov so opredelitve, ki jih je sprejela komisija CIE (International Commission on Illumination); glej Tehnično poročilo o odsevnosti, publikacija CIE št. 54.

(3) 1 za Nemčijo, 2 za Francijo, 3 za Italijo, 4 za Nizozemsko, 5 za Švedsko, 6 za Belgijo, 7 za Madžarsko, 8 za Češko, 9 za Španijo, 10 za Srbijo, 11 za Združeno kraljestvo, 12 za Avstrijo, 13 za Luksemburg, 14 za Švico, 15 (prosto), 16 za Norveško, 17 za Finsko, 18 za Dansko, 19 za Romunijo, 20 za Poljsko, 21 za Portugalsko, 22 za Rusko federacijo, 23 za Grčijo, 24 za Irsko, 25 za Hrvaško, 26 za Slovenijo, 27 za Slovaško, 28 za Belorusijo, 29 za Estonijo, 30 (prosto), 31 za Bosno in Hercegovino, 32 za Latvijo, 33 (prosto), 34 za Bolgarijo, 35 (prosto), 36 za Litvo, 37 za Turčijo, 38 (prosto), 39 za Azerbajdžan, 40 za Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo, 41 (prosto), 42 za Evropsko skupnost (homologacije podelijo države članice z uporabo svojih oznak ECE), 43 za Japonsko, 44 (prosto), 45 za Avstralijo, 46 za Ukrajino, 47 za Južnoafriško republiko, 48 za Novo Zelandijo, 49 za Ciper, 50 za Malto, 51 za Republiko Korejo, 52 za Malezijo, 53 za Tajsko, 54 in 55 (prosto), 56 za Črno goro, 57 (prosto) ter 58 za Tunizijo. Nadaljnje številčne oznake se dodelijo drugim državam v kronološkem zaporedju, po katerem ratificirajo Sporazum o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za kolesna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v kolesna vozila in/ali uporabijo na njih, in o pogojih za vzajemno priznanje homologacij, dodeljenih na podlagi teh predpisov, ali pristopijo k njemu, generalni sekretar Združenih narodov pa tako dodeljene številčne oznake sporoči pogodbenicam Sporazuma.

PRILOGA 1 KOORDINATNI SISTEM CIE Slika 1 Slika 2

PRILOGA 2 SPOROČILO (Največji format: A4 (210 × 297 mm))

PRILOGA 3 PRIMER HOMOLOGACIJSKE OZNAKE Opomba: Številka homologacije in dodatni simbol morata biti v bližini kroga, in sicer nad črko „E“ ali pod njo ali levo ali desno od nje. Števke številke homologacije morajo biti na isti strani črke „E“ in usmerjene v isto smer. Številka homologacije in dodatni simbol morata biti točno nasproti. Pri homologacijski številki se je treba izogibati uporabi rimskih števk, da ne pride do zamenjave z drugimi simboli.

PRILOGA 4 PRESKUSNI POSTOPEK PRESKUSNI VZORCI 1. Preskusnemu laboratoriju se za izvedbo različnih preskusov predloži pet zadnjih tabel za označevanje počasnih vozil. 2. Preskusni vzorci morajo biti reprezentativni za sedanjo proizvodnjo in izdelani v skladu s priporočili proizvajalcev odsevnih in fluorescenčnih materialov ali naprav (razred 1) ali zgolj odsevnih (razred 2) materialov ali naprav. 3. Po preverjanju skladnosti s splošnimi specifikacijami (odstavek 6 Pravilnika) ter specifikacijami za obliko in mere (Priloga 5) se na štirih vzorcih opravi preskus odpornosti proti toploti iz Priloge 9 k temu pravilniku, preden se opravijo preskusi iz prilog 6, 7 in 8. Peti vzorec se pri preskusnih postopkih uporablja kot referenca. 4. Fotometrične in kolorimetrične meritve se lahko izvedejo na istem vzorcu. 5. Za druge preskuse je treba uporabiti vzorce, na katerih ni bil opravljen noben preskus.

PRILOGA 5 SPECIFIKACIJE ZA OBLIKO IN MERE OBLIKA IN MERE ODSEVNIH/FLUORESCENČNIH (RAZRED 1) ALI ZGOLJ ODSEVNIH (RAZRED 2) ZADNJIH TABEL ZA OZNAČEVANJE POČASNIH VOZIL 1. Oblika Table imajo obliko enakostraničnega trikotnika s prisekanimi robovi in se namestijo na zadnji del počasnih vozil tako, da je eno od oglišč trikotnika na vrhu. 2. Vzorec Zadnje table za označevanje počasnih vozil imajo rdeče fluorescenčno središče in rdeče odsevne robove iz odsevne obloge ali premaza ali iz prizmatičnih plastičnih odsevnikov (razred 1). Zadnje table za označevanje počasnih vozil razreda 2 imajo odsevno središče. 3. Mere Dolžina osnovnice notranjega fluorescenčnega trikotnika (razred 1) ali odsevnega trikotnika (razred 2) je: najmanj 350 mm in največ 365 mm. Širina svetilne površine rdečega odsevnega roba je najmanj 45 mm in največ 48 mm. Te značilnosti so prikazane na primeru v Prilogi 12.

PRILOGA 6 KOLORIMETRIČNE SPECIFIKACIJE 1. Zadnje table za označevanje počasnih vozil in njihove priklopnike so sestavljene iz rdečih odsevnih in rdečih fluorescenčnih materialov ali naprav (razred 1) ali zgolj rdečih odsevnih materialov ali naprav (razred 2). 2. Rdeč odsevni material ali naprave 2.1 Pri merjenju s spektrofotometrom v skladu z določbami dokumenta CIE št. 15 (1971) in pri osvetlitvi s svetilom D65 po standardu CIE pri kotu 45° glede na pravokotnico in opazovanju glede na njo (geometrija 45/0) je barva novega materiala v mejah iz odstavka 2.31 Pravilnika št. 48. Preglednica 1 Barva 1 2 3 4 Svetlost Rdeča x 0,690 0,595 0,560 0,650 ≥ 0,03 y 0,310 0,315 0,350 0,350 2.1.1 Svetlost za rdečo barvo mora biti ≥ 0,03. 2.2 Pri osvetlitvi s svetilom A po standardu CIE pri vpadnem kotu β1 = β2 = 0° ali brezbarvnem odsevanju pri kotu β1 = ± 5°, β2 = 0° ter merjeno pri kotu opazovanja 20’ mora biti barva novega materiala v mejah iz odstavka 2.30 Pravilnika št. 48. Preglednica 2 Barva 1 2 3 4 Rdeča x 0,720 0,735 0,665 0,643 y 0,258 0,265 0,335 0,335 Opomba: Vprašanje barv odsevnih materialov ponoči preučuje skupina CIE/TC/1.6; zato so navedene meje le začasne in bodo po končanem delu skupine CIE TC 1.6 po potrebi spremenjene. 3. Rdeč fluorescenčni material 3.1 Pri merjenju s spektrofotometrom v skladu z določbami dokumenta CIE št. 15 (1971) in pri polikromatski osvetlitvi s svetilom D65 po standardu CIE pri kotu 45° glede na pravokotnico in opazovanju glede na njo (geometrija 45/0) mora biti barva novega materiala v mejah iz odstavka 2.32 Pravilnika št. 48. Preglednica 3 Barva 1 2 3 4 Svetlost Rdeča x 0,690 0,595 0,569 0,655 ≥ 0,30 y 0,310 0,315 0,341 0,345 3.1.1 Svetlost mora biti ≥ 0,30. 4. Skladnost s kolorimetričnimi specifikacijami se preveri z vizualnim primerjanjem. Če se pri tem preskusu pojavijo dvomi, se trikromatske koordinate določijo na tistem vzorcu, pri katerem se dvomi najpogosteje pojavljajo.

PRILOGA 7 FOTOMETRIČNE SPECIFIKACIJE FOTOMETRIČNE ZNAČILNOSTI 1. Pri osvetlitvi s svetilom A po standardu CIE in merjenju po priporočilih CIE TC 2.3 (publikacija CIE št. 54, 1982) je koeficient odsevanja R‘ v kandelah na kvadratni meter na lux (cd.m–2.lx–1) celotne rdeče odsevne površine novega materiala najmanj tolikšen, kot je naveden v preglednici 1. Preglednica 1 Koeficient odsevanja R‘ [cd.m-2.lx-1] Kot opazovanja α [‚] Vpadni kot β [°] 20‘ β1 0° 0° 0° 0° β2 5° 20° 30° 40° R‘ zunanjega roba (razred 1, 2) [cd.m-2.lx-1] R‘ notranjega trikotnika (razred 2) [cd.m-2.lx-1] 120 60 30 10 10 7 4 - 2. Izstopni kot ne sme biti večji od 80‘.

PRILOGA 8 ODPORNOST PROTI ZUNANJIM VPLIVOM 1. ODPORNOST PROTI PREPEREVANJU 1.1 Postopek: za vsak preskus se uporabita dva primerka vzorčne enote (glej odstavek 2.1.2 tega pravilnika). En primerek se shrani v temno in suho posodo, da se pozneje uporabi kot „referenčni neizpostavljeni primerek“. Drugi primerek je izpostavljen viru svetlobe v skladu s standardom ISO 105-B02-1978, oddelek 4.3.1; odsevni material je izpostavljen, dokler standardna modra barva št. 7 ne obledi do št. 4 na lestvici sive barve, fluorescenčni material pa je izpostavljen, dokler standardna modra barva št. 5 ne obledi do št. 4 na lestvici sive barve. Po opravljenem preskusu se primerek umije v razredčeni raztopini nevtralnega detergenta, posuši in pregleda, ali izpolnjuje zahteve iz odstavkov 1.2 do 1.4. 1.2 Zunanji videz: na površini izpostavljenega primerka ne smejo biti vidne razpoke, luščenje, vdolbine, mehurčki, odstopanje, deformacije, obloge, madeži ali korozija. Vzorec se v nobeno smer ne sme skrčiti za več kot 0,5 odstotka in ne sme imeti nobenih znakov odstopanja, kot je dvigovanje robov od podlage. 1.3 Obstojnost barv: barve izpostavljenega primerka morajo še vedno izpolnjevati zahteve iz Priloge 6. 1.4 Vpliv na koeficient svetilnosti odsevnega materiala. 1.4.1 Pri tem preverjanju se meritve opravijo le pri kotu opazovanja 20′ in vpadnem kotu 5° po metodi iz Priloge 7. 1.4.2 Koeficient svetilnosti izpostavljenega primerka, ko je suh, ne sme biti manjši od 80 odstotkov vrednosti iz preglednice 1 v Prilogi 7. 1.4.3 Potem se primerek izpostavi simuliranemu dežju in koeficient svetilnosti primerka pod takšnimi pogoji ne sme biti manjši od 90 odstotkov vrednosti, izmerjene v suhih pogojih, kot je pojasnjeno v zgornjem odstavku 1.4.2. 2. ODPORNOST PROTI KOROZIJI (standard ISO 3768) 2.1 Primerek vzorčne enote se za 48 ur izpostavi delovanju slane megle, pri čemer preskus traja dvakrat po 24 ur s premorom dveh ur, med katerima se primerek posuši. Slana megla se dobi z razprševanjem solne raztopine pri temperaturi 35 + 2 °C, pri čemer se za solno raztopino raztopi pet utežnih delov natrijevega klorida v 95 delih destilirane vode, ki lahko vsebuje največ 0,02 odstotka primesi. 2.2 Takoj po opravljenem preskusu na vzorcu ne smejo biti vidni znaki korozije, ki bi lahko vplivala na učinkovitost naprave. 2.2.1 Koeficient svetilnosti R odsevne površine, če se meri po obdobju 48 ur, kot je navedeno v odstavku 1 Priloge 7, pri vpadnem kotu 5° in kotu opazovanja 20′, ni manjši od vrednosti iz preglednice 1 v Prilogi 7. Pred merjenjem se površina očisti, da se odstranijo ostanki soli slane megle. 3. ODPORNOST PROTI GORIVOM Del vzorčne enote, dolg najmanj 300 mm, se za eno minuto potopi v mešanico n-heptana in toluola, ki je sestavljena iz 70 vol. odstotkov n-heptana in 30 vol. odstotkov toluola. Potem ko se vzorčna enota odstrani iz mešanice in obriše z mehko krpo, na njeni površini ne sme biti vidnih nobenih sprememb, ki bi lahko zmanjšale njeno učinkovitost. 4. VEZIVNOST (za vezivna sredstva) 4.1 Adhezijska trdnost odsevnih materialov se določi po 24 urah strjevanja, pri čemer se na napravi za preverjanje natezne trdnosti uporabi vleka pod kotom 90°. 4.2 Ugotovi se adhezijska trdnost laminiranih ali premazanih odsevnih in fluorescenčnih materialov. 4.3 Premazanih materialov vseh vrst ne sme biti mogoče odstraniti brez orodja ali poškodbe materiala. 4.4 Za odstranitev laminiranih materialov (lepilne folije) od podlage mora biti potrebna sila vsaj 10 N na širino 25 mm pri hitrosti 300 mm na minuto. 5. ODPORNOST PROTI VODI Del vzorčne enote, dolg najmanj 300 mm, se za 18 ur potopi v destilirano vodo pri temperaturi 23 ± 5 °C; potem se suši 24 ur pod običajnimi laboratorijskimi pogoji. Po opravljenem preskusu se ta del pregleda. Na območju 10 mm od roba table ne smejo biti vidni znaki razkroja, ki bi lahko zmanjšali učinkovitost table. 6. ODPORNOST PROTI UDARCEM (razen za prizmatične plastične odsevnike) Pri prostem padu masivne jeklene kroglice s premerom 25 mm z višine 2 m na odsevno in fluorescenčno površino podprte table pri temperaturi prostora 23 ± 2 °C zadevni materiali ne smejo počiti ali se ločiti od podlage v razdalji več kot 5 mm od mesta udarca. 7. OBSTOJNOST PRI ČIŠČENJU 7.1 Ročno čiščenje 7.1.1 Preskusni vzorec, premazan z mešanico detergentnega mazalnega olja in grafita, mora biti mogoče enostavno očistiti, ne da bi se odsevna ali fluorescenčna površina poškodovala pri brisanju z blago alifatsko raztopino, kot je n-heptan, ki mu sledi umivanje z nevtralnim pralnim sredstvom. 7.2 Visokotlačno čiščenje 7.2.1 Po nepretrganem 60-sekundnem pršenju pod običajnimi pogoji namestitve preskusni vzorec ne sme imeti vidnih poškodb na odsevni površini ali kazati znakov delaminacije ali ločevanja od podlage, če so dani naslednji preskusni parametri: (a) tlak vode/čistilne raztopine: 8 ± 0,2 MPa; (b) temperatura vode/čistilne raztopine: 60 – 5 °C; (c) pretok vode/čistilne raztopine: 7 ± 1 l/min; (d) vrh visokotlačne cevi mora biti od odsevne površine oddaljen 600 ± 20 mm; (e) visokotlačno cev je treba držati pod kotom, ki glede na pravokotnico na odsevno površino ni večji od 45°; (f) uporaba 40-stopinjske brizgalne šobe za zagotovitev širokega curka.

PRILOGA 9 ODPORNOST PROTI TOPLOTI 1. Štirje vzorci se v suhem okolju za 48 ur izpostavijo temperaturi 65 ± 2 °C, potem pa se eno uro hladijo pri temperaturi 23 ± 2 °C. Nato se za 12 ur izpostavijo temperaturi – 20 ± 2 °C. 1.1 Po štirih urah pod običajnimi laboratorijskimi pogoji se vzorec pregleda. 2. Po opravljenem preskusu na površinah, zlasti na optičnih enotah, ne smejo biti vidne razpoke ali deformacije.

PRILOGA 10 TOGOST TABLE Trikotna tabla se trdno vpne na eni od stranic, pri čemer vpenjala zadrževalne naprave ne smejo držati več kot 20 mm. Na nasprotni vrh se pravokotno na ravnino uporabi sila 10 N. Vrh se pri tem v smeri sile ne sme premakniti za več kot 40 mm. Po prenehanju delovanja sile se mora tabla vidno vrniti v izhodiščni položaj. Trajna deformacija ne sme presegati 5 mm.

PRILOGA 11 Obstojnost optičnih lastnosti zadnjih tabel za označevanje (1) 1. Organ, ki je podelil homologacijo, ima pravico preveriti obstojnost optičnih lastnosti tipa zadnje table za označevanje, ki se uporablja. 2. Pristojni organi države, ki ni država, ki je podelila homologacijo, lahko na svojem ozemlju izvajajo podobne preskuse. Če se pri tipu zadnje table za označevanje, ki se uporablja, pojavi sistematična napaka, navedeni organi pošljejo organu, ki je podelil homologacijo, zadevne sestavne dele v pregled z zahtevo za mnenje. 3. Če ni dodatnih meril, se pojem „sistematična napaka“ tipa zadnje table za označevanje, ki se uporablja, razlaga v smislu odstavka 6.1 tega pravilnika. (1) Kljub pomembnosti preskusov za preverjanje obstojnosti optičnih lastnosti zadnjih tabel za označevanje trenutno še ni mogoče oceniti te obstojnosti na podlagi kratkotrajnih laboratorijskih preskusov.

PRILOGA 12 Zadnje table za označevanje počasnih vozil in njihove priklopnike Primer Vse mere v mm

PRILOGA 13 Minimalne zahteve za postopke za nadzor skladnosti proizvodnje nadzorni postopki 1. SPLOŠNO 1.1 Zahteve glede skladnosti so izpolnjene z mehanskega in geometrijskega stališča, če razlike ne presegajo neizogibnega proizvodnega odstopanja v okviru zahtev iz tega pravilnika. 1.2 V zvezi s fotometričnim učinkom se skladnost zadnjih tabel za označevanje iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če pri preskušanju fotometričnega učinka naključno izbrane zadnje table za označevanje nobena izmerjena vrednost ne odstopa za več kot 20 odstotkov od vrednosti, predpisanih v tem pravilniku. 1.3 Kromatske koordinate morajo ustrezati predpisom. 2. MINIMALNE ZAHTEVE ZA PREVERJANJE SKLADNOSTI, KI GA OPRAVI PROIZVAJALEC Za vsak tip zadnje table za označevanje imetnik homologacijske oznake v ustreznih časovnih presledkih izvede vsaj naslednje preskuse. Preskusi se izvedejo v skladu z določbami iz tega pravilnika. Če katero koli vzorčenje pokaže neskladnost pri zadevnem preskusu, se izberejo in preskusijo dodatni vzorci. Proizvajalec sprejme ukrepe za zagotovitev skladnosti ustrezne proizvodnje. 2.1 Vrsta preskusov Preskusi skladnosti v tem pravilniku zajemajo fotometrične in kolorimetrične značilnosti ter preskus odpornosti teh značilnosti proti vremenskim vplivom. 2.2 Metode, ki se uporabljajo pri preskusih 2.2.1 Preskusi se na splošno izvajajo v skladu z metodami iz tega pravilnika. 2.2.2 Pri katerem koli preskusu skladnosti, ki ga izvede proizvajalec, se lahko s soglasjem pristojnega organa, ki izvaja homologacijske preskuse, uporabijo enakovredne metode. Proizvajalec mora dokazati, da so uporabljene metode enakovredne metodam iz tega pravilnika. 2.2.3 Pogoja za uporabo odstavkov 2.2.1 in 2.2.2 sta redno umerjanje preskusne naprave in skladnost njenih meritev z meritvami, ki jih izvede pristojni organ. 2.2.4 V vseh primerih, zlasti pa za upravno preverjanje in vzorčenje, so referenčne metode iz pravilnika. 2.3 Vrsta vzorčenja Vzorci zadnjih tabel za označevanje se naključno izberejo iz proizvodnje enotne serije. Enotna serija pomeni vrsto zadnjih tabel za označevanje istega tipa, ki je opredeljen v skladu s proizvodnimi metodami proizvajalca. Ocena v splošnem zajema serijsko proizvodnjo posameznih tovarn. Vendar lahko proizvajalec združi zapisnike o istem tipu iz več tovarn, če vse uporabljajo enak sistem kakovosti in enako upravljanje kakovosti. 2.4 Izmerjene in evidentirane fotometrične značilnosti Fotometrične meritve za najmanjše vrednosti se opravijo na točkah zadnje table za označevanje in kromatskih koordinatah, določenih v Pravilniku. 2.5 Merila sprejemljivosti Proizvajalec je odgovoren za izvedbo statistične študije rezultatov preskusa in v soglasju s pristojnim organom za določanje meril za sprejemljivost proizvodov zaradi izpolnjevanja zahtev za preverjanje skladnosti proizvodov iz odstavka 9.1 tega pravilnika. Merila za sprejemljivost so takšna, da bi bila v skladu s Prilogo 14 (prvo vzorčenje) pri stopnji zanesljivosti 95 odstotkov najmanjša verjetnost za uspešen pregled po naključnem izboru 0,95.

PRILOGA 14 MINIMALNE ZAHTEVE ZA VZORČENJE, KI GA OPRAVI INŠPEKTOR 1. SPLOŠNO 1.1 Zahteve glede skladnosti so izpolnjene z mehanskega in geometrijskega stališča v skladu z morebitnimi zahtevami iz tega pravilnika, če razlike ne presegajo neizogibnega proizvodnega odstopanja. 1.2 V zvezi s fotometričnim delovanjem se skladnost zadnjih tabel za označevanje iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če pri preskušanju fotometričnega delovanja naključno izbrane zadnje table za označevanje: 1.2.1 nobena izmerjena vrednost ne odstopa za več kot 20 odstotkov od vrednosti, predpisanih v tem pravilniku; 1.2.2 se ne upoštevajo zadnje table za označevanje z očitnimi okvarami; 1.3 kromatske koordinate ustrezajo predpisom. 2. PRVO VZORČENJE Pri prvem vzorčenju se naključno izberejo štiri zadnje table za označevanje. Prvi vzorec dveh tabel se označi kot A, drugi vzorec dveh tabel pa kot B. 2.1 Skladnost se ne izpodbija 2.1.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost zadnjih tabel za označevanje iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če je odstopanje izmerjenih vrednosti zadnjih tabel za označevanje v neugodni smeri: 2.1.1.1 vzorec A A1: pri eni zadnji označevalni tabli 0 odstotkov pri eni zadnji označevalni tabli ne več kot 20 odstotkov A2: pri obeh zadnjih tablah za označevanje več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov nadaljuj z vzorcem B 2.1.1.2 vzorec B B1: pri obeh zadnjih tablah za označevanje 0 odstotkov 2.2 Skladnost se izpodbija 2.2.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost zadnjih tabel za označevanje iz serijske proizvodnje izpodbija, od proizvajalca pa zahteva zagotovitev skladnosti proizvodnje z zahtevami (uskladitev proizvodnje), če je odstopanje izmerjenih vrednosti zadnjih tabel za označevanje: 2.2.1.1 vzorec A A3: pri eni zadnji označevalni tabli ne več kot 20 odstotkov pri eni zadnji označevalni tabli več kot 20 odstotkov vendar ne več kot 30 odstotkov 2.2.1.2 vzorec B B2: v primeru A2: pri eni zadnji označevalni tabli več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov pri eni zadnji označevalni tabli ne več kot 20 odstotkov B3: v primeru A2: pri eni zadnji označevalni tabli 0 odstotkov pri eni zadnji označevalni tabli več kot 20 odstotkov vendar ne več kot 30 odstotkov 2.3 Preklic homologacije Skladnost se izpodbija in uporabi se odstavek 10, če je po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, odstopanje izmerjenih vrednosti zadnjih tabel za označevanje: 2.3.1 vzorec A A4: pri eni zadnji označevalni tabli ne več kot 20 odstotkov pri eni zadnji označevalni tabli več kot 30 odstotkov A5: pri obeh zadnjih tablah za označevanje več kot 20 odstotkov 2.3.2 vzorec B B4: v primeru A2: pri eni zadnji označevalni tabli več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov pri eni zadnji označevalni tabli več kot 20 odstotkov B5: v primeru A2: pri obeh zadnjih tablah za označevanje več kot 20 odstotkov B6: v primeru A2: pri eni zadnji označevalni tabli 0 odstotkov pri eni zadnji označevalni tabli več kot 30 odstotkov 3. PONOVLJENO VZORČENJE V primerih A3, B2, B3 je treba v dveh mesecih po obvestilu ponoviti vzorčenje tako, da se med izdelki, serijsko izdelanimi po uskladitvi proizvodnje, izbereta tretji vzorec C, sestavljen iz dveh zadnjih tabel za označevanje, in četrti vzorec D, sestavljen iz dveh zadnjih tabel za označevanje. 3.1 Skladnost se ne izpodbija 3.1.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost zadnjih tabel za označevanje iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če je odstopanje izmerjenih vrednosti zadnjih tabel za označevanje: 3.1.1.1 vzorec C C1: pri eni zadnji označevalni tabli 0 odstotkov pri eni zadnji označevalni tabli ne več kot 20 odstotkov C2: pri obeh zadnjih tablah za označevanje več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov nadaljuj z vzorcem D 3.1.1.2 vzorec D D1: v primeru C2 pri obeh zadnjih tablah za označevanje 0 odstotkov 3.2 Skladnost se izpodbija 3.2.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost zadnjih tabel za označevanje iz serijske proizvodnje izpodbija, od proizvajalca pa zahteva zagotovitev skladnosti proizvodnje z zahtevami (uskladitev proizvodnje), če je odstopanje izmerjenih vrednosti zadnjih tabel za označevanje: 3.2.1.1 vzorec D D2: v primeru C2 pri eni zadnji označevalni tabli več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov pri eni zadnji označevalni tabli ne več kot 20 odstotkov 3.3 Preklic homologacije Skladnost se izpodbija in uporabi se odstavek 10, če je po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, odstopanje izmerjenih vrednosti zadnjih tabel za označevanje: 3.3.1 vzorec C C3: pri eni zadnji označevalni tabli ne več kot 20 odstotkov pri eni zadnji označevalni tabli več kot 20 odstotkov C4: pri obeh zadnjih tablah za označevanje več kot 20 odstotkov 3.3.2 vzorec D D3: v primeru C2 pri eni zadnji označevalni tabli 0 ali več kot 0 odstotkov pri eni zadnji označevalni tabli več kot 20 odstotkov 4. PRESKUSI ODPORNOSTI Primerki ene od zadnjih tabel za označevanje vzorca A se po opravljenem postopku vzorčenja na sliki 1 v tej prilogi preskusijo po postopkih iz prilog 8 in 9 k temu pravilniku. Zadnja označevalna tabla je sprejemljiva, če so preskusi uspešno opravljeni. Če preskusi na primerkih vzorca A niso uspešni, se enak postopek izvede na dveh zadnjih tablah za označevanje vzorca B in obe morata prestati preskus. Slika 1