SL Uradni list Evropske unije L 230/264

Le izvirna besedila UN/ECE so pravno veljavna v skladu z mednarodnim javnim pravom. Status in začetek veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343, ki je dostopen na:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Pravilnik št. 112 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe za homologacijo žarometov motornih vozil za asimetrični kratki svetlobni pramen ali dolgi svetlobni pramen ali oba, ki so opremljeni z žarnicami z žarilno nitko in/ali z moduli LED

Vključuje vsa veljavna besedila do:

Dodatka 12 k prvotni različici Pravilnika – začetek veljavnosti: 19. avgust 2010

VSEBINA

PRAVILNIK

A. UPRAVNE DOLOČBE

0. Področje uporabe

1. Opredelitev pojmov

2. Vloga za homologacijo žarometa

3. Oznake

4. Homologacija

B. TEHNIČNE ZAHTEVE ZA ŽAROMETE

5. Splošne specifikacije

6. Osvetljenost

7. Barva

8. Meritev motenja

C. NADALJNJE UPRAVNE DOLOČBE

9. Sprememba tipa žarometa in razširitev homologacije

10. Skladnost proizvodnje

11. Kazni za neskladnost proizvodnje

12. Popolno prenehanje proizvodnje

13. Imena in naslovi tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter upravnih organov

14. Prehodne določbe

PRILOGE

Priloga 1 – Sporočilo o podeljeni, razširjeni, zavrnjeni ali preklicani homologaciji ali popolnem prenehanju proizvodnje tipa žarometa v skladu s Pravilnikom št. 112

Priloga 2 – Primeri homologacijskih oznak

Priloga 3 – Merilni zaslon

Priloga 4 – Preskus stabilnosti fotometričnega delovanja delujočih žarometov

Priloga 5 – Minimalne zahteve za postopke nadzora skladnosti proizvodnje

Priloga 6 – Zahteve za žaromete z lečami iz plastičnega materiala – preskušanje vzorcev leč ali materiala in celotnih žarometov

Priloga 7 – Minimalne zahteve za vzorčenje, ki ga opravi inšpektor

Priloga 8 – Pregled obratovalnih obdobij v zvezi s preskusi stabilnosti fotometričnega delovanja

Priloga 9 – Preverjanje meje „svetlo-temno“ za žaromete za kratki svetlobni pramen z instrumenti

Priloga 10 – Zahteva za module LED in žaromete z moduli LED

Priloga 11 – Splošni prikaz za glavni kratki svetlobni pramen in elemente svetlobnega pramena in povezane možnosti svetlobnega vira

A. UPRAVNE DOLOČBE

0. PODROČJE UPORABE (1)

Ta pravilnik se uporablja za žaromete za vozila kategorij L, M, N in T (2).

1. OPREDELITEV POJMOV

V tem pravilniku:

1.1 „leča“ pomeni skrajni zunanji del žarometa (enote), ki oddaja svetlobo skozi svetlečo površino;

1.2 „prevleka“ pomeni vse proizvode, ki so v enem ali več slojih naneseni na zunanjo površino leče;

1.3 žarometi različnih „tipov“ pomenijo žaromete, ki se razlikujejo v tako pomembnih vidikih, kot so: 1.3.1 blagovna znamka; 1.3.2 značilnosti optičnega sistema, 1.3.3 vključitev ali odstranitev sestavnih delov, ki lahko med delovanjem spremenijo optične učinke z odbojem, lomom, absorpcijo in/ali deformacijo; 1.3.4 primernost za vožnjo po desni ali levi strani cestišča ali za oba načina vožnje; 1.3.5 vrsta proizvedenega svetlobnega pramena (kratki svetlobni pramen, dolgi svetlobni pramen ali oba); 1.3.6 materiali, iz katerih so leče in morebitne prevleke; 1.3.7 kategorija uporabljene žarnice z žarilno nitko in/ali posebne identifikacijske kode modulov LED 1.3.8 Vendar se šteje, da sta naprava za vgradnjo na levi strani vozila in ustrezna naprava za vgradnjo na desni strani vozila napravi istega tipa;

1.4 žarometi različnih „razredov“ (A ali B) pomenijo žaromete, ki jih določajo posebni fotometrični predpisi.

1.5 Za ta pravilnik se uporabljajo opredelitve pojmov iz Pravilnika št. 48 in njegovih sprememb, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo tipa.

1.6 Sklicevanje tega pravilnika na standardne (etalonske) žarnice z žarilno nitko in na Pravilnik št. 37 pomeni sklicevanje na Pravilnik št. 37 in njegove spremembe, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo tipa.

2. VLOGA ZA HOMOLOGACIJO ŽAROMETA

2.1 Vlogo za homologacijo vloži imetnik blagovne znamke ali njegov pooblaščeni predstavnik. V vlogi se navede: 2.1.1 ali je žaromet predviden za kratki in dolgi svetlobni pramen ali le za enega od njiju; 2.1.2 če gre za žaromet za kratki svetlobni pramen, ali je ta namenjen vožnji po levi in desni strani cestišča ali le za levo ali le za desno stran vožnje; 2.1.3 če je žaromet opremljen z nastavljivim reflektorjem, položaji vgradnje žarometa glede na cestišče in vzdolžno srednjo ravnino vozila; 2.1.4 ali gre za žaromet razreda A ali B; 2.1.5 kategorija uporabljenih žarnic z žarilno nitko iz seznama v Pravilniku št. 37 in njegovih spremembah, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo tipa, in/ali posebne identifikacijske kode modulov svetlobnega vira za module LED, če so na voljo.

2.2 Vsaki vlogi za homologacijo se priložijo: 2.2.1 risbe v treh izvodih, ki so dovolj natančne za identifikacijo tipa žarometa in vsebujejo pogled od spredaj s podrobnim prikazom morebitnih reber na lečah ter njegov prečni prerez. Na risbah morajo biti prikazana mesta, predvidena za homologacijsko oznako, in v primeru modulov LED tudi mesto, predvideno za posebne identifikacijske kode modulov; 2.2.1.1 če je žaromet opremljen z nastavljivim reflektorjem, je treba navesti položaje vgradnje žarometa glede na cestišče in vzdolžno srednjo ravnino vozila, če je žaromet predviden le za uporabo v navedenih položajih; 2.2.2 kratek tehnični opis, vključno s skrajnimi položaji na podlagi spodnjega odstavka 6.2.9, če gre za žaromete, ki svetijo v ovinek. V primeru modulov LED to vključuje: (a) kratko tehnično specifikacijo modulov LED; (b) risbo z merami in osnovnimi električnimi in fotometričnimi vrednostmi ter ciljnim svetlobnim tokom; (c) v primeru elektronske krmilne naprave za nadzor svetlobnega vira podatke o električnem vmesniku, potrebnem za homologacijsko preskušanje; 2.2.3 dva vzorca posameznega tipa žarometa, in sicer enega za vgradnjo na levi strani vozila in enega za vgradnjo na desni strani vozila. 2.2.4 Za preskus plastičnega materiala, iz katerega so izdelane leče: 2.2.4.1 štirinajst leč; 2.2.4.1.1 Deset izmed teh leč se lahko nadomesti z desetimi vzorci materiala velikosti najmanj 60 × 80 mm, z ravno ali izbočeno zunanjo površino in pretežno ravno površino v sredini (polmer ukrivljenja najmanj 300 mm), veliko najmanj 15 × 15 mm. 2.2.4.1.2 Vsaka taka leča ali vzorec materiala se izdela po postopku, ki se uporablja v serijski proizvodnji; 2.2.4.2 reflektor, na katerega se lahko namestijo leče po navodilih proizvajalca. 2.2.5 Za preskus odpornosti svetlobno prepustnih delov iz plastičnega materiala proti ultravijoličnemu sevanju modulov LED v žarometu: 2.2.5.1 vzorec vsakega materiala, ki se uporablja v žarometu, ali vzorec žarometa, ki vsebuje te materiale. Vsi vzorci materiala morajo imeti enak videz in biti po potrebi enako površinsko obdelani, kot če bi bili namenjeni za uporabo v žarometu, ki ga je treba homologirati; 2.2.5.2 preskus odpornosti notranjih materialov proti ultravijoličnemu sevanju svetlobnega vira ni potreben, če se uporabljajo le tipi modulov LED z nizkim ultravijoličnim sevanjem, kakor so določeni v Prilogi 10 k temu pravilniku oziroma če se sprejmejo ukrepi za zaščito zadevnih sestavnih delov žarometa pred ultravijoličnim sevanjem, npr. s filtri iz stekla; 2.2.6 ena elektronska krmilna naprava za nadzor svetlobnega vira, če se uporablja.

2.3 Materialom, iz katerih so izdelane leče in morebitne prevleke, je treba priložiti poročilo o preskusu lastnosti teh materialov in prevlek, če so na njih že bili opravljeni preskusi.

3. OZNAKE

3.1 Žarometi, predloženi v homologacijo, morajo biti opremljeni z blagovno znamko vlagatelja.

3.2 Na leči in na ohišju (3) morajo imeti prostor zadostne velikosti za homologacijsko oznako in dodatne simbole iz odstavka 4; ta prostor mora biti označen na risbah iz odstavka 2.2.1 zgoraj.

3.3 Žarometi, zasnovani tako, da izpolnjujejo zahteve za vožnjo po desni in levi strani cestišča, morajo imeti oznake, ki prikazujejo obe nastavitvi optične enote ali modula LED na vozilu ali žarnice z žarilno nitko na reflektorju; te oznake morajo vsebovati črki „R/D“ za nastavitev za vožnjo po desni strani cestišča in črki „L/G“ za nastavitev za vožnjo po levi strani cestišča.

3.4 V primeru žarometov z moduli LED mora biti žaromet opremljen z oznako nazivne napetosti in nazivne moči ter s posebno identifikacijsko kodo modula svetlobnega vira.

3.5 Moduli LED, predloženi ob vložitvi vloge za homologacijo žarometa: 3.5.1 morajo biti opremljeni z blagovno znamko vlagatelja. Ta oznaka mora biti jasno čitljiva in neizbrisna; 3.5.2 morajo biti opremljeni s posebno identifikacijsko kodo modula. Ta oznaka mora biti jasno čitljiva in neizbrisna. Ta posebna identifikacijska koda mora biti sestavljena iz začetnih črk „MD“ za „MODUL“, ki jima sledijo homologacijska oznaka brez kroga v skladu z odstavkom 4.2.1 spodaj ter dodatni simboli ali znaki, če gre za več različnih modulov svetlobnega vira. Ta posebna identifikacijska koda se prikaže na risbah iz odstavka 2.2.1 zgoraj. Ni nujno, da je homologacijska oznaka enaka oznaki na žarometu, v katerem se uporablja modul, vendar morata obe oznaki pripadati istemu vlagatelju.

3.6 Če se za upravljanje modulov LED uporablja elektronska krmilna naprava za nadzor svetlobnega vira, ki ni del modula LED, mora biti opremljena s posebnimi identifikacijskimi kodami, nazivno vhodno napetostjo in močjo.

4. HOMOLOGACIJA

4.1 Splošno

4.1.1 Homologacija se podeli, če vsi vzorci tipa žarometa, ki se predložijo v skladu z odstavkom 2, izpolnjujejo določbe tega pravilnika.

4.1.2 Kadar združene, kombinirane ali integrirane svetilke izpolnjujejo zahteve več pravilnikov, se lahko namesti enotna mednarodna homologacijska oznaka, če vsaka od združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk izpolnjuje določbe, ki veljajo zanjo.

4.1.3 Številka homologacije se določi za vsak homologiran tip. Prvi dve števki (zdaj 00) navajata spremembe, vključno z zadnjimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob izdaji homologacije. Ista pogodbenica ne sme dodeliti iste številke drugemu tipu žarometa, ki je zajet v tem pravilniku.

4.1.4 Obvestilo o podelitvi, razširitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije ali o popolnem prenehanju proizvodnje tipa žarometa v skladu s tem pravilnikom se pošlje pogodbenicam Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu, ki je skladen z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku, z navedbami v skladu z odstavkom 2.2.1.1. 4.1.4.1 Če je žaromet opremljen z nastavljivim reflektorjem in če naj bi se žaromet uporabljal le v položajih vgradnje v skladu z navedbami iz odstavka 2.2.1.1, mora vlagatelj uporabnika na ustrezen način obvestiti o pravilnih položajih vgradnje.

4.1.5 Poleg oznake iz odstavka 3.1 se na vsak žaromet, ki je skladen s tipom, homologiranim v skladu s tem pravilnikom, na prostorih iz odstavka 3.2 zgoraj namesti homologacijska oznaka, kakor je opisana v odstavkih 4.2 in 4.3 spodaj.

4.2 Sestava homologacijske oznake

Homologacijsko oznako sestavljajo:

4.2.1 mednarodna homologacijska oznaka, ki je sestavljena iz: 4.2.1.1 kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo (4); 4.2.1.2 številke homologacije iz odstavka 4.1.3 zgoraj;

4.2.2 naslednji dodatni simbol (ali simboli): 4.2.2.1 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve le za promet po levi strani cestišča, vodoravno puščico, ki, gledano od spredaj, kaže v desno, tj. na tisto stran cestišča, po kateri teče promet; 4.2.2.2 na žarometih, zasnovanih, da z ustrezno nastavitvijo optične enote ali žarnice z žarilno nitko ali modulov LED izpolnjujejo zahteve za oba prometna sistema, vodoravno puščico z dvema konicama, ki kažeta ena v levo, druga pa v desno; 4.2.2.3 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve tega pravilnika le za kratki svetlobni pramen, črko „C“ za žaromet razreda A ali „HC“ za žaromet razreda B; 4.2.2.4 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve tega pravilnika le za dolgi svetlobni pramen, črko „R“ za žaromet razreda A ali „HR“ za žaromet razreda B; 4.2.2.5 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve tega pravilnika za kratki in dolgi svetlobni pramen, črki „CR“ za žaromet razreda A ali „HCR“ za žaromet razreda B; 4.2.2.6 na žarometih z lečo iz plastičnega materiala črki „PL“ v bližini simbolov iz odstavkov 4.2.2.3 do 4.2.2.5 zgoraj; 4.2.2.7 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve tega pravilnika za dolgi svetlobni pramen, oznako največje svetilnosti, izraženo z referenčno oznako, kakor je določena v odstavku 6.3.2.1.2 spodaj, nameščeno v bližini kroga, ki obkroža črko „E“; pri združenih ali integriranih žarometih za dolgi svetlobni pramen je treba oznako največje skupne svetilnosti dolgih svetlobnih pramenov navesti, kakor je določeno zgoraj.

4.2.3 V vsakem primeru morajo biti na homologacijskih obrazcih in obrazcih za sporočanje za države, ki so pogodbenice Sporazuma in uporabljajo ta pravilnik, določeni ustrezen način delovanja, uporabljen med preskusnim postopkom v skladu z odstavkom 1.1.1.1 Priloge 4, in dovoljene napetosti v skladu z odstavkom 1.1.1.2 Priloge 4. V ustreznih primerih je treba napravo označiti, kakor sledi: 4.2.3.1 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve tega pravilnika in so zasnovani tako, da žarilna nitka ali moduli LED, ki proizvajajo glavni kratki svetlobni pramen, ne sveti hkrati s katero koli drugo svetlobno funkcijo, s katero je lahko integrirana, se za simbolom žarometa za kratki svetlobni pramen v homologacijski oznaki postavi poševnica (/). 4.2.3.2 na žarometih, ki so opremljeni z žarnicami z žarilno nitko in izpolnjujejo zahteve iz Priloge 4 k temu pravilniku samo pri napajalni napetosti 6 V ali 12 V, je treba v bližini nosilca žarnice z žarilno nitko navesti številko 24, prečrtano s poševnim križem (x).

4.2.4 Števki številke homologacije (zdaj 00), ki označujeta spremembe, vključno z nedavnimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob izdaji homologacije, in po potrebi zahtevana puščica se lahko označijo v bližini zgornjih dodatnih simbolov.

4.2.5 Znaki in simboli iz odstavkov 4.2.1 do 4.2.3 zgoraj morajo biti jasno čitljivi in neizbrisni. Lahko se namestijo na notranji ali zunanji (prozorni ali neprozorni) del žarometa, ki je neločljivo povezan s prozornim delom žarometa, ki oddaja svetlobo. V vsakem primeru morajo biti vidni, ko se žaromet vgradi v vozilo ali ko je odprt premičen del, kot je pokrov motorja.

4.3 Namestitev homologacijske oznake

4.3.1 Samostojne svetilke

Na slikah 1 do 10 v Prilogi 2 k temu pravilniku so prikazani primeri sestave homologacijske oznake skupaj z zgoraj omenjenimi dodatnimi simboli.

4.3.2 Združene, kombinirane ali integrirane svetilke

4.3.2.1 Kadar se ugotovi, da združene, kombinirane ali integrirane svetilke izpolnjujejo zahteve več pravilnikov, se lahko namesti enotna mednarodna homologacijska oznaka, sestavljena iz kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo, ter številke homologacije. Ta homologacijska oznaka se lahko namesti kjer koli na združenih, kombiniranih ali integriranih svetilkah, če: 4.3.2.1.1 je vidna v skladu z odstavkom 4.2.5; 4.3.2.1.2 ni mogoče odstraniti nobenega dela združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk, ki prepušča svetlobo, ne da bi pri tem odstranili tudi homologacijsko oznako.

4.3.2.2 Identifikacijski simbol za vsako svetilko, ki ustreza vsakemu pravilniku, v skladu s katerim je bila podeljena homologacija, se skupaj z ustreznimi spremembami, ki vključujejo zadnje večje tehnične spremembe Pravilnika ob izdaji homologacije, in po potrebi z zahtevano puščico, označi: 4.3.2.2.1 ali na ustrezni svetleči površini, 4.3.2.2.2 ali v skupini, tako da je jasno razpoznavna vsaka od združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk (glej štiri mogoče primere iz Priloge 2).

4.3.2.3 Velikost posameznih elementov enotne homologacijske oznake ne sme biti manjša od najmanjše velikosti, ki jo za najmanjšo posamezno oznako zahteva Pravilnik, v skladu s katerim je bila podeljena homologacija.

4.3.2.4 Številka homologacije se določi za vsak homologiran tip. Ista pogodbenica ne sme dodeliti enake številke drugemu tipu združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk, ki so zajete v tem pravilniku.

4.3.2.5 Slika 11 iz Priloge 2 k temu pravilniku ponazarja primere homologacijskih oznak za združene, kombinirane ali integrirane svetilke skupaj z vsemi zgoraj navedenimi dodatnimi simboli.

4.3.3 Za svetilke, katerih leče se uporabljajo za različne tipe žarometov in ki jih je mogoče integrirati ali združiti z drugimi svetilkami

Veljajo določbe iz odstavka 4.3.2 zgoraj.

4.3.3.1 Če se uporabi ista leča, je lahko označena z različnimi homologacijskimi oznakami, ki se nanašajo na različne tipe žarometov ali sklopov svetilk, pod pogojem, da ima ohišje žarometa, tudi če je neločljivo povezano z lečo, prostor, opisan v odstavku 3.2 zgoraj, in homologacijske oznake za dejanske funkcije. Če imajo različni tipi žarometov isto ohišje, je to lahko označeno z različnimi homologacijskimi oznakami.

4.3.3.2 Slika 12 iz Priloge 2 k temu pravilniku ponazarja primere sestave homologacijskih oznak, ki se nanašajo na zgornji primer.

B. TEHNIČNE ZAHTEVE ZA ŽAROMETE (5)

5. SPLOŠNE SPECIFIKACIJE

5.1 Vsi vzorci morajo biti skladni s specifikacijami iz odstavkov 6 do 8 spodaj.

5.2 Žarometi morajo biti izdelani tako, da ohranijo predpisane fotometrične značilnosti in ob običajni uporabi njihovo delovanje ostane zadovoljivo kljub tresljajem, ki jim utegnejo biti izpostavljeni.

5.2.1 Žarometi morajo biti opremljeni z napravo, ki omogoča, da se na vozilih nastavijo tako, da ustrezajo veljavnim predpisom. Takšne naprave ni treba namestiti na enote, v katerih reflektorja in razpršilne leče ni mogoče ločiti, vendar le če se takšne enote uporabljajo zgolj pri vozilih, pri katerih je mogoče žaromete nastaviti kako drugače. Kjer sta žaromet za glavni kratki svetlobni pramen in žaromet za dolgi svetlobni pramen, oba opremljena s svojo žarnico z žarilno nitko ali moduli LED, združena v sestavljeno enoto, mora naprava za nastavitev omogočati pravilno nastavitev vsakega optičnega sistema posebej.

5.2.2 Te določbe pa ne veljajo za sklope žarometov z nedeljivimi reflektorji. Za tovrstne sklope veljajo zahteve iz odstavka 6.3 tega pravilnika.

5.3 Žarometi morajo biti opremljeni z:

5.3.1 žarnicami z žarilno nitko, homologiranimi v skladu s Pravilnikom št. 37. Uporabi se lahko vsaka žarnica z žarilno nitko, zajeta v Pravilniku št. 37, če njene uporabe ne omejujejo Pravilnik št. 37 in spremembe, ki veljajo v času vloge za homologacijo tipa. 5.3.1.1 Zasnova naprave mora biti takšna, da je mogoče žarnico z žarilno nitko namestiti samo v pravilno lego (6). 5.3.1.2 Nosilec žarnice z žarilno nitko mora biti skladen z značilnostmi iz publikacije IEC 60061. Velja podatkovni list za nosilec glede na kategorijo uporabljene žarnice z žarilno nitko;

5.3.2 in/ali moduli LED: 5.3.2.1 elektronske krmilne naprave za nadzor svetlobnega vira, če se uporabljajo, se upoštevajo kot del žarometa; lahko so del modulov LED; 5.3.2.2 žaromet, če je opremljen z moduli LED, in moduli LED morajo skladni z ustreznimi zahtevami iz Priloge 10 k temu pravilniku. Skladnost z zahtevami se preveri. 5.3.2.3 Skupni ciljni svetlobni tok vseh modulov LED, ki proizvajajo glavni kratki svetlobni pramen, ki se meri v skladu z odstavkom 5 Priloge 10, mora biti enak ali večji od 1 000 lumnov.

5.4 Žarometi, zasnovani tako, da izpolnjujejo zahteve za vožnjo po desni in po levi strani cestišča, se lahko prilagodijo za določeno stran cestišča z ustrezno začetno nastavitvijo pri vgradnji v vozilo ali pa to izbirno nastavitev opravi voznik. Takšna začetna ali izbirna nastavitev lahko vključuje, na primer, vgradnjo optične enote v vozilo pod določenim kotom ali namestitev žarnice z žarilno nitko ali modulov LED, ki proizvajajo glavni kratki svetlobni pramen pod določenim kotom/lego glede na optično enoto. V vsakem primeru morata biti mogoči samo dve različni in natančno določeni nastavitvi, in sicer ena za vožnjo po desni in druga za vožnjo po levi strani cestišča, način izdelave pa mora onemogočiti nehoteni premik iz ene nastavitve v drugo ali nastavitev v vmesno lego. Če je žarnico z žarilno nitko ali module LED, ki proizvajajo glavni kratki svetlobni pramen, mogoče namestiti v dve različni legi, morajo biti deli za pritrditev žarnice z žarilno nitko ali modulov LED, ki proizvajajo glavni kratki svetlobni pramen, na reflektor zasnovani in izdelani tako, da je žarnica z žarilno nitko (ali moduli LED) v vsaki od teh dveh leg pritrjena tako natančno, kakor je zahtevano za žaromete, ki so namenjeni le za eno stran vožnje. Skladnost z zahtevami iz tega odstavka se preverja vizualno in po potrebi s poskusno namestitvijo.

5.5 V skladu z zahtevami iz Priloge 4 se izvedejo dodatni preskusi, s katerimi se zagotovi, da se fotometrično delovanje ni preveč spremenilo.

5.6 Svetlobno prepustni deli iz plastičnega materiala se preskusijo v skladu z zahtevami iz Priloge 6.

5.7 Na žarometih, zasnovanih tako, da zagotavljajo izmenično dolgi in kratki svetlobni pramen ali kratki in/ali dolgi svetlobni pramen, zasnovan tako, da lahko sveti v ovinek, mora biti vsaka mehanska, elektromehanska ali druga naprava, ki je v ta namen vgrajena v žaromet, izdelana tako, da:

5.7.1 je naprava dovolj trdna, da pri običajnih pogojih uporabe vzdrži 50 000 postopkov. Za preverjanje, ali je ta zahteva izpolnjena, lahko tehnična služba, ki izvaja homologacijske preskuse: (a) zahteva, da vlagatelj zagotovi opremo, ki je potrebna za izvedbo preskusa; (b) ne izvede preskusa, če je žarometu, ki ga predloži vlagatelj, priloženo poročilo o preskusu, ki ga je izdala tehnična služba, ki izvaja homologacijske preskuse za enako izdelane (sestavljene) žaromete, in potrjuje skladnost s to zahtevo;

5.7.2 v primeru okvare osvetljenost nad črto H-H ne sme presegati vrednosti kratkega svetlobnega pramena v skladu z odstavkom 6.2.5; razen tega mora biti v preskusni točki 25 V (črta VV, D 75 cm) na žarometih, zasnovanih za kratki in/ali dolgi svetlobni pramen, ki lahko sveti v ovinek, najmanjša osvetljenost vsaj 5 luksov. Tehnična služba, ki izvaja homologacijske preskuse, pri preskusih za preverjanje skladnosti s temi zahtevami upošteva navodila vlagatelja.

5.7.3 se glavni kratki svetlobni pramen ali dolgi svetlobni pramen vedno proizvede tako, da se mehanizem ne more ustaviti v kakem vmesnem položaju;

5.7.4 uporabnik ne more z navadnimi orodji spremeniti oblike ali položaja gibljivih delov.

5.8 Konfiguracija osvetlitve za različne razmere v prometu

5.8.1 Za žaromete, zasnovane tako, da izpolnjujejo zahteve le za vožnjo po eni strani cestišča (po desni ali levi strani), se sprejmejo ustrezni ukrepi, da se prepreči zaslepitev udeležencev v prometu v državi, v kateri je stran vožnje nasprotna tisti, za katero je izdelan žaromet (7). Ti ukrepi so lahko: (a) prekritje dela zunanje površine leče žarometa; (b) premik svetlobnega pramena navzdol. Vodoravni premik je dovoljen; (c) kateri koli drug ukrep za odstranitev ali zmanjšanje asimetričnega dela svetlobnega pramena.

5.8.2 Po uporabi teh ukrepov morajo biti naslednje zahteve glede osvetljenosti izpolnjene brez spremembe nastavitve glede na začetno stran vožnje. 5.8.2.1 Kratki svetlobni pramen, zasnovan za vožnjo po desni strani cestišča in prilagojen vožnji po levi strani cestišča: pri 0,86D-1,72L najmanj 3 luksi pri 0,57U-3,43R največ 1,0 luksa 5.8.2.2 Kratki svetlobni pramen, zasnovan za vožnjo po levi strani cestišča in prilagojen vožnji po desni strani cestišča: pri 0,86D-1,72R najmanj 3 luksi pri 0,57U-3,43L največ 1,0 luksa

5.9 Za žaromet za kratki svetlobni pramen, ki ima svetlobni vir ali module LED, ki proizvajajo glavni kratki svetlobni pramen in imajo skupni ciljni svetlobni tok večji od 2 000 lumnov, se v točki 9 obrazca za sporočanje iz Priloge 1 navede sklic. Ciljni svetlobni tok modulov LED se izmeri v skladu z odstavkom 5 Priloge 10.

6. OSVETLJENOST

6.1 Splošne določbe

6.1.1 Žarometi morajo biti izdelani tako, da dajejo primerno neslepečo osvetljenost pri kratkem svetlobnem pramenu in dobro osvetljenost pri dolgem svetlobnem pramenu. Žaromet lahko sveti v ovinek z vključitvijo dodatnega svetlobnega vira z žarilno nitko ali enega ali več modulov LED, ki so del žarometa za kratki svetlobni pramen.

6.1.2 Osvetljenost, ki jo proizvaja žaromet, se določi z uporabo ravnega navpičnega zaslona, ki je postavljen 25 m pred žarometom in pod pravim kotom glede na njegove osi, kakor je prikazano v Prilogi 3 k temu pravilniku; preskusni zaslon mora biti dovolj širok, da omogoča pregled in nastavitev meje svetlo-temno kratkega svetlobnega pramena vsaj v razponu 5° na obeh straneh črte V-V.

6.1.3 Poleg modulov LED se žarometi preverijo s standardno (etalonsko) brezbarvno žarnico z žarilno nitko z nazivno napetostjo 12 V. Med pregledom žarometa se napetost na sponkah žarnice z žarilno nitko uravnava tako, da se proizvede referenčni svetlobni tok, kakor je za vsako žarnico z žarilno nitko navedeno v ustreznem podatkovnem listu v Pravilniku št. 37. Žaromet se šteje za sprejemljivega, če izpolnjuje zahteve odstavka 6 vsaj z eno standardno (etalonsko) žarnico z žarilno nitko, ki se lahko predloži skupaj z žarometom.

6.1.4 Moduli LED se izmerijo pri napetosti 6,3 V, 13,2 V ali 28 V, razen če ta pravilnik določa drugače. Moduli LED, ki jih upravlja elektronska krmilna naprava za nadzor svetlobnega vira, se izmerijo po navodilih vlagatelja. Vrednosti, pridobljene z moduli LED, se pomnožijo s faktorjem 0,7 pred preverjanjem skladnosti.

6.1.5 V primeru žarometov, opremljenih z moduli LED in žarnicami z žarilno nitko, se del žarometa z žarnicami z žarilno nitko preskusi v skladu z odstavkom 6.1.3, del žarometa z moduli LED pa se oceni v skladu z določbami odstavka 6.1.4. Ta rezultat se nato prišteje prejšnjemu rezultatu, pridobljenemu pri preskusu žarnic z žarilno nitko.

6.2 Določbe glede kratkih svetlobnih pramenov

6.2.1 Porazdelitev osvetljenosti žarometa za glavni kratki svetlobni pramen vključuje „mejo svetlo-temno“ (glej sliko 1), ki omogoča pravilno nastavitev žarometa za fotometrične meritve in usmeritev na vozilu. Meja svetlo-temno je sestavljena iz: (a) pri svetlobnih pramenih za vožnjo po desni strani cestišča: (i) ravnega „vodoravnega dela“ na levi; (ii) dvignjenega dela na desni; (b) pri svetlobnih pramenih za vožnjo po levi strani cestišča: (i) ravnega „vodoravnega dela“ na desni; (ii) dvignjenega dela na levi. V obeh primerih je rob dvignjenega dela oster.

6.2.2 Žaromet se vidno usmeri s pomočjo „meje svetlo-temno“ (glej sliko 1): 6.2.2.1 za navpično nastavitev: vodoravni del „meje svetlo-temno“ se premakne navzgor nad črto B in se nastavi na nominalni položaj en odstotek (25 cm) pod črto H-H; Slika 1 Opomba: Razmerje je drugačno za navpične in vodoravne črte. 6.2.2.2 za vodoravno nastavitev: dvignjeni del „meje svetlo-temno“ se premakne: za vožnjo po desni strani z desne na levo in se po premiku nastavi vodoravno tako, da: (a) nad črto 0,2° D dvignjeni del ne presega črte A na levi; (b) na črti 0,2° D ali pod dvignjenim delom seka črto A; in (c) je prelom predvsem na črti V-V; ali za vožnjo po levi strani z leve na desno in se po premiku nastavi vodoravno tako, da: (a) nad črto 0,2° D dvignjeni del ne presega črte A na desni; (b) na črti 0,2° D ali pod dvignjenim delom seka črto A; in (c) je prelom predvsem na črti V-V; 6.2.2.3 Kadar tako usmerjen žaromet ne izpolnjuje zahtev iz odstavkov 6.2.5 do 6.2.7 in 6.3, se njegova nastavitev spremeni, če se os svetlobnega pramena ne premakne: vodoravno od črte A za več kot: (a) 0,5° na levo ali 0,75° na desno za vožnjo po desni strani; ali (b) 0,5° na desno ali 0,75° na levo za vožnjo po levi strani; in navpično največ 0,25° navzgor ali navzdol od črte B; 6.2.2.4 vendar če ni mogoče izvesti večkratne navpične nastavitve na želeni položaj z dovoljenim odstopanjem iz odstavka 6.2.2.3 zgoraj, se uporabi metoda z instrumenti iz odstavkov 2 in 3 Priloge 9, da se preskusi skladnost s potrebno minimalno kakovostjo „meje svetlo-temno“ in izvede navpična in vodoravna nastavitev svetlobnega pramena.

6.2.3 Kadar je žaromet usmerjen tako, mora, če se njegova homologacija zahteva le za kratki svetlobni pramen, (8) izpolnjevati le zahteve iz odstavkov 6.2.4 do 6.2.6 spodaj; če je predviden za kratki in dolgi svetlobni pramen, mora izpolnjevati zahteve iz odstavkov 6.2.4 do 6.2.6 in 6.3.

6.2.4 Osvetljenost, ki jo na zaslonu proizvede kratki svetlobni pramen, mora izpolnjevati naslednje zahteve: Točka na merilnem zaslonu Zahtevana osvetljenost v luksih Žarometi za vožnjo po desni strani cestišča Žarometi za vožnjo po levi strani cestišča Žarometi razreda A Žarometi razreda B Točka B 50 L Točka B 50 R ≤ 0,4 ≤ 0,4 Točka 75 R Točka 75 L ≥ 6 ≥ 12 Točka 75 L Točka 75 R ≤ 12 ≤ 12 Točka 50 L Točka 50 R ≤ 15 ≤ 15 Točka 50 R Točka 50 L ≥ 6 ≥ 12 Točka 50 V Točka 50 V - ≥ 6 Točka 25 L Točka 25 R ≥ 1,5 ≥ 2 Točka 25 R Točka 25 L ≥ 1,5 ≥ 2 Katera koli točka v območju III ≤ 0,7 ≤ 0,7 Katera koli točka v območju IV ≥ 2 ≥ 3 Katera koli točka v območju I ≤ 20 ≤ 2E (9)

6.2.5 V območjih I, II, III in IV niso dopustna stranska odstopanja, ki bi zmanjšala dobro vidljivost.

6.2.6 Vrednosti osvetljenosti v območjih „A“ in „B“, kakor sta prikazani na sliki C v Prilogi 3, se preverijo z merjenjem fotometričnih vrednosti v točkah 1 do 8 na tej sliki; te vrednosti morajo biti znotraj naslednjih mejnih vrednosti (10): 1 + 2 + 3 ≥ 0,3 luksa, in 4 + 5 + 6 ≥ 0,6 luksa, in 0,7 luksa ≥ 7 ≥ 0,1 luksa, in 0,7 luksa ≥ 8 ≥ 0,2 luksa

6.2.7 Žarometi, zasnovani tako, da izpolnjujejo zahteve za vožnjo po desni in levi strani cestišča, morajo v obeh nastavitvah optične enote ali modulov LED, ki proizvajajo glavni kratki svetlobni pramen, ali žarnice z žarilno nitko izpolnjevati zgornje zahteve, določene za zadevno smer prometa.

6.2.8 Zahteve iz odstavka 6.2.4 zgoraj se uporabljajo tudi za žaromete, ki so zasnovani tako, da svetijo v ovinek, in/ali ki vključujejo dodaten svetlobni vir ali module LED iz odstavka 6.2.9.2. V primeru žarometa, zasnovanega tako, da sveti v ovinek, se lahko nastavitev spremeni, če se os svetlobnega pramena ne premakne navpično za več kot 0,2°. 6.2.8.1 Če žaromet sveti v ovinek: 6.2.8.1.1 z vrtenjem kratkega svetlobnega pramena ali vodoravnim premikanjem preloma meje svetlo-temno se meritve izvedejo po ponovni vodoravni usmeritvi celotnega sestavljenega žarometa, npr. z goniometrom; 6.2.8.1.2 s premikanjem enega ali več optičnih delov žarometa brez vodoravnega premikanja preloma meje svetlo-temno se meritve izvedejo tako, da so ti deli v skrajnem delovnem položaju; 6.2.8.1.3 z dodatnim svetlobnim virom z žarilno nitko ali enim ali več moduli LED brez vodoravnega premikanja preloma meje svetlo-temno se meritve izvedejo tako, da so ta svetlobni vir ali moduli LED vključeni.

6.2.9 Za glavni kratki svetlobni pramen je dovoljen le en svetlobni vir z žarilno nitko ali en ali več modulov LED. Dodatni svetlobni viri ali moduli LED so dovoljeni le pod naslednjimi pogoji (glej Prilogo 10): 6.2.9.1 v žarometu za kratki svetlobni pramen se lahko uporablja en dodaten svetlobni vir v skladu s Pravilnikom št. 37 ali en ali več dodatnih modulov LED, da lahko žaromet sveti v ovinek; 6.2.9.2 v žarometu za kratki svetlobni pramen se lahko uporablja en dodaten svetlobni vir v skladu s Pravilnikom št. 37 in/ali en ali več modulov LED, da se ustvari infrardeče sevanje. Svetlobni vir oziroma moduli LED se vključijo le hkrati z glavnim svetlobnim virom oziroma moduli LED. V primeru okvare glavnega svetlobnega vira ali enega ali več glavnih modulov LED, se mora ta dodatni svetlobni vir in/ali moduli LED samodejno izklopiti. 6.2.9.3 v primeru okvare dodatnega svetlobnega vira z žarilno nitko ali enega ali več dodatnih modulov LED mora žaromet še naprej izpolnjevati zahteve za kratki svetlobni pramen.

6.3 Določbe glede dolgih svetlobnih pramenov

6.3.1 Pri žarometih, zasnovanih za dolgi in kratki svetlobni pramen, se meritve osvetljenosti, ki jo na zaslonu proizvede dolgi svetlobni pramen, izvedejo z isto nastavitvijo žarometa kot pri meritvah iz odstavkov 6.2.4 do 6.2.6 zgoraj; če je žaromet zasnovan le za dolgi svetlobni pramen, se nastavi tako, da je območje največje osvetljenosti na presečišču črt H-H in V-V; takšen žaromet mora izpolnjevati le zahteve iz odstavka 6.3. V primeru, ko se za dolgi svetlobni pramen uporablja več svetlobnih virov, se za določitev najvišje vrednosti osvetljenosti (EM) uporabi njihovo skupno delovanje.

6.3.2 Ne glede na tip svetlobnega vira (moduli LED ali svetlobni viri z žarilno nitko), ki proizvaja glavni kratki svetlobni pramen, se za vsak posamezen dolgi svetlobni pramen lahko uporabi več svetlobnih virov, bodisi: (a) svetlobni viri z žarilno nitko iz Pravilnika št. 37 bodisi (b) moduli LED.

6.3.3 Osvetljenost, ki jo na zaslonu proizvede dolgi svetlobni pramen, mora izpolnjevati naslednje zahteve: 6.3.3.1 Presečišče HV črt hh in vv mora biti znotraj krivulje izoluks za 80 odstotkov največje osvetljenosti. Ta najvišja vrednost (EM) mora biti najmanj 32 luksov za žaromete razreda A in najmanj 48 luksov za žaromete razreda B. Največja vrednost v nobenem primeru ne sme presegati 240 luksov; poleg tega v primeru kombiniranega žarometa za kratki in dolgi svetlobni pramen ta največja vrednost ne sme biti več kot 16-kratnik osvetljenosti, izmerjene za kratki svetlobni pramen v točki 75 R (ali 75 L). 6.3.3.1.1 Največja svetilnost (IM) dolgega svetlobnega pramena, izražena v tisoč kandelah, se izračuna s formulo: IM = 0,625 EM 6.3.3.1.2 Referenčna oznaka (I'M) te največje svetilnosti iz odstavka 4.2.2.7 zgoraj se dobi z razmerjem: Ta vrednost se zaokroži na vrednost 7,5 – 10 – 12,5 – 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40 – 45 – 50. 6.3.3.2 Osvetljenost, ki se začenja v točki HV in poteka vodoravno v desno in levo, ne sme biti manjša od 16 luksov za žaromet razreda A in 24 luksov za žaromet razreda B na razdalji 1,125 m ter ne sme biti manjša od 4 luksov za žaromet razreda A in 6 luksov za žaromet razreda B na razdalji 2,25 m.

6.4 Za žaromete z nastavljivim reflektorjem se uporabljajo zahteve iz odstavkov 6.2 in 6.3 za vsak položaj vgradnje iz odstavka 2.1.3. Za preverjanje se uporabi naslednji postopek:

6.4.1 vsak uporabljeni položaj se določi s preskusnim goniometrom glede na črto, ki povezuje središče svetlobnega vira in točko HV na merilnem zaslonu. Nastavljivi reflektor se nato premakne v takšen položaj, da svetlobni vzorec na zaslonu ustreza predpisom za nastavitev iz odstavkov 6.2.1 do 6.2.2.3 in/ali 6.3.1;

6.4.2 ko je reflektor pritrjen v skladu z odstavkom 6.4.1, mora žaromet izpolnjevati ustrezne fotometrične zahteve iz odstavkov 6.2 in 6.3;

6.4.3 dodatni preskusi se izvedejo po navpičnem premiku reflektorja ± 2° ali vsaj v najvišji položaj, če je manj kot 2°, in sicer iz prvotnega položaja z napravo za nastavitev žarometov. Po ponovni nastavitvi celotnega žarometa (npr. s pomočjo goniometra) v ustrezno nasprotno smer, se izhodna svetloba nadzoruje v naslednjih smereh, pri čemer mora biti v okviru zahtevanih omejitev: glavni kratki svetlobni pramen : točki HV in 75 R (oziroma 75 L); dolgi svetlobni pramen : EM in točka HV (odstotek EM).

6.4.4 če je vlagatelj navedel več kot en položaj vgradnje, se za vse ostale položaje ponovi postopek iz odstavkov 6.4.1 do 6.4.3;

6.4.5 če vlagatelj ni prosil za posebne položaje vgradnje, se žaromet usmeri za meritve iz odstavkov 6.2 in 6.3 z napravo za nastavitev žarometov v srednji legi. Dodatni preskusi iz odstavka 6.4.3 se izvedejo tako, da je reflektor v skrajnih položajih (namesto + 2°), in sicer s pomočjo naprave za nastavitev žarometov.

6.5 Vrednosti osvetljenosti zaslona, navedene v odstavkih 6.2.4 do 6.2.7 in 6.3 zgoraj, se izmerijo s fotoreceptorjem, katerega učinkovita površina je v kvadratu s stranico 65 mm.

7. BARVA

7.1 Barva oddane svetlobe mora biti bela.

8. MERITEV MOTENJA

Izmeriti je treba motenje, ki ga povzroči kratki svetlobni pramen žarometov (11).

C. NADALJNJE UPRAVNE DOLOČBE

9. SPREMEMBA TIPA ŽAROMETA IN RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE

9.1 Vsaka sprememba tipa žarometa se sporoči upravnemu organu, ki je homologiral tip žarometa. Zadevni organ lahko potem: 9.1.1 meni, da spremembe verjetno ne bodo imele občutnih škodljivih učinkov in da žaromet v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve; ali 9.1.2 od tehnične službe, pristojne za izvajanje preskusov, zahteva dodatno poročilo o preskusu.

9.2 Potrditev ali zavrnitev homologacije se z navedbo sprememb po postopku iz odstavka 4.1.4 zgoraj sporoči pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik

9.3 Pristojni organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli serijsko številko vsakemu obrazcu za sporočanje, pripravljenemu za takšno razširitev, in o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, z obrazcem za sporočanje, ki je skladen z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

10. SKLADNOST PROIZVODNJE

Postopki nadzora skladnosti proizvodnje morajo biti v skladu s postopki iz Dodatka 2 k Sporazumu (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) ob upoštevanju naslednjih zahtev:

10.1 Žarometi, homologirani v skladu s tem pravilnikom, se izdelajo skladno s homologiranim tipom, tako da izpolnjujejo zahteve iz odstavkov 6 in 7.

10.2 Izpolnjene so minimalne zahteve za postopke nadzora skladnosti proizvodnje iz Priloge 5 k temu pravilniku.

10.3 Izpolnjene so minimalne zahteve za vzorčenje, ki ga opravi inšpektor, iz Priloge 7 k temu pravilniku.

10.4 Organ, ki je podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri ustreznost metod preverjanja skladnosti, ki se uporabljajo v vsakem proizvodnem obratu. To preverjanje se običajno opravi enkrat na dve leti.

10.5 Pri tem se ne upoštevajo žarometi z očitnimi okvarami.

10.6 Referenčna oznaka se ne upošteva.

11. KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE

11.1 Homologacija, podeljena za tip žarometa v skladu s tem pravilnikom, se lahko prekliče, če zahteve niso izpolnjene ali če žaromet, opremljen s homologacijsko oznako, ni skladen s homologiranim tipom.

11.2 Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je podelila, o tem takoj obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, z obrazcem za sporočanje, ki je skladen z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

12. POPOLNO PRENEHANJE PROIZVODNJE

Če imetnik homologacije povsem preneha proizvajati tip žarometa, homologiranega v skladu s tem pravilnikom, o tem obvesti organ, ki je podelil homologacijo. Ko navedeni organ prejme ustrezno sporočilo, o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, z obrazcem za sporočanje, ki je skladen z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

13. IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, KI IZVAJAJO HOMOLOGACIJSKE PRESKUSE, TER UPRAVNIH ORGANOV

Pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, sekretariatu Združenih narodov sporočijo imena in naslove tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter upravnih organov, ki podeljujejo homologacijo in ki se jim pošljejo certifikati, izdani v drugih državah, ki potrjujejo podelitev, razširitev, zavrnitev ali preklic homologacije ali popolno prenehanje proizvodnje.

14. PREHODNE DOLOČBE

14.1 Od uradnega začetka veljavnosti Dodatka 8 ne sme nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, zavrniti podelitve homologacij v skladu s tem pravilnikom, kakor je bil spremenjen z Dodatkom 8 k prvotni različici Pravilnika.

14.2 Po preteku 24 mesecev od začetka veljavnosti Dodatka 8 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, homologacije podelijo le, če tip žarometa, ki ga je treba homologirati, izpolnjuje zahteve tega pravilnika, kakor je bil spremenjen z Dodatkom 8 k prvotni različici Pravilnika.

14.3 Homologacije, podeljene v skladu s prejšnjimi dodatki k temu pravilniku, veljajo še naprej.

14.4 Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, še naprej podeljujejo homologacije na podlagi prejšnjih dodatkov k temu pravilniku, če so žarometi namenjeni vgradnji v vozila v uporabi kot nadomestni deli.

14.5 Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, ne smejo zavrniti podelitve razširitev homologacij na podlagi prejšnjih dodatkov k temu pravilniku.

(1) Ta pravilnik ne izključuje možnosti, da pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prepove uporabo žarometa s plastično lečo, homologiranega po tem pravilniku, skupaj z mehansko napravo za čiščenje žarometov (z brisalci).

(2) Kakor je določeno v Prilogi 7 h Konsolidirani resoluciji o proizvodnji vozil (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Sprem.2, kakor je bil nazadnje spremenjen s Sprem.4).

(3) Če je leča neločljivo povezana z ohišjem žarometa, zadošča enkratna oznaka v skladu z odstavkom 4.2.5.

(4) 1 za Nemčijo, 2 za Francijo, 3 za Italijo, 4 za Nizozemsko, 5 za Švedsko, 6 za Belgijo, 7 za Madžarsko, 8 za Češko, 9 za Španijo, 10 za Srbijo, 11 za Združeno kraljestvo, 12 za Avstrijo, 13 za Luksemburg, 14 za Švico, 15 (prosto), 16 za Norveško, 17 za Finsko, 18 za Dansko, 19 za Romunijo, 20 za Poljsko, 21 za Portugalsko, 22 za Rusko federacijo, 23 za Grčijo, 24 za Irsko, 25 za Hrvaško, 26 za Slovenijo, 27 za Slovaško, 28 za Belorusijo, 29 za Estonijo, 30 (prosto), 31 za Bosno in Hercegovino, 32 za Latvijo, 33 (prosto), 34 za Bolgarijo, 35 (prosto), 36 za Litvo, 37 za Turčijo, 38 (prosto), 39 za Azerbajdžan, 40 za Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo, 41 (prosto), 42 za Evropsko skupnost (homologacije podeljujejo njene države članice z uporabo svojih ECE simbolov), 43 za Japonsko, 44 (prosto), 45 za Avstralijo, 46 za Ukrajino, 47 za Južnoafriško republiko, 48 za Novo Zelandijo, 49 za Ciper, 50 za Malto, 51 za Republiko Korejo, 52 za Malezijo, 53 za Tajsko, 54 in 55 prosto ter 56 za Črno goro. Nadaljnje številke se za druge države določijo po kronološkem vrstnem redu, po katerem ratificirajo Sporazum o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za kolesna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v kolesna vozila in/ali na njih uporabijo, in pogojih za vzajemno priznavanje homologacij, podeljenih na podlagi teh predpisov, ali pristopijo k njemu, generalni sekretar Združenih narodov pa tako določene številke sporoči pogodbenicam Sporazuma.

(5) Tehnične zahteve za žarnice z žarilno nitko: glej Pravilnik št. 37.

(6) Za žaromet se šteje, da izpolnjuje zahteve iz tega odstavka, če se lahko žarnica z žarilno nitko z lahkoto namesti v žaromet in je pozicionirne nastavke mogoče pravilno vstaviti v reže tudi v temi.

(7) Navodila za vgradnjo žarometov s temi ukrepi so v Pravilniku št. 48.

(8) Tak poseben žaromet za „kratki svetlobni pramen“ lahko vključuje dolgi svetlobni pramen, za katerega zahteve ne veljajo.

(9) E je dejansko izmerjena vrednost pri točki 50 R ali 50 L.

(10) Vrednosti osvetljenosti pri kateri koli točki v območjih A in B, ki je tudi znotraj območja III, ne presega 0,7 luksa.

(11) Ta zahteva bo predmet priporočila homologacijskim organom.

PRILOGA 1 SPOROČILO (največji format: A4 (210 × 297 mm))

PRILOGA 2 PRIMERI HOMOLOGACIJSKIH OZNAK Slika 1 Slika 2 a ≥ 8mm Žaromet z eno od zgornjih homologacijskih oznak je bil homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 112 pod številko homologacije 243 in izpolnjuje zahteve tega pravilnika v njegovi prvotni obliki (00). Kratki svetlobni pramen je zasnovan le za vožnjo po desni strani cestišča. Črki CR (slika 1) označujeta, da gre za kratki in dolgi svetlobni pramen žarometa razreda A, črke HCR (slika 2) pa, da gre za kratki in dolgi svetlobni pramen žarometa razreda B. Številka 30 označuje, da je največja svetilnost dolgega svetlobnega pramena med 86 250 in 101 250 kandelami. Opomba: Številka homologacije in dodatni simboli morajo biti v bližini kroga in bodisi nad bodisi pod črko „E“ ali desno ali levo od te črke. Števke v številki homologacije morajo biti na isti strani črke „E“ in obrnjene v isto smer. V številkah homologacij se je treba izogibati uporabi rimskih številk, da ne pride do zamenjave z drugimi simboli. Slika 3 Slika 4a Slika 4b Žaromet z zgornjo homologacijsko oznako izpolnjuje zahteve tega pravilnika v zvezi s kratkim in dolgim svetlobnim pramenom in je zasnovan: Slika 3: Razred A le za vožnjo po levi strani cestišča. Sliki 4a in 4b: Razred B za vožnjo po obeh straneh cestišča z ustrezno nastavitvijo optične enote ali žarnice z žarilno nitko na vozilu. Slika 5 Slika 6 Žaromet z zgornjo homologacijsko oznako je žaromet z lečo iz plastičnega materiala, ki izpolnjuje zahteve tega pravilnika le v zvezi s kratkim svetlobnim pramenom in je zasnovan: Slika 5: Razred A za vožnjo po obeh straneh cestišča. Slika 6: Razred B le za vožnjo po desni strani cestišča. Slika 7 Slika 8 Žaromet z zgornjo homologacijsko oznako je žaromet, ki izpolnjuje zahteve tega pravilnika: Slika 7: Razred B le v zvezi s kratkim svetlobnim pramenom in je zasnovan le za vožnjo po levi strani cestišča. Slika 8: Razred A le v zvezi z dolgim svetlobnim pramenom. Slika 9 Slika 10 Identifikacija žarometa z lečo iz plastičnega materiala, ki izpolnjuje zahteve tega pravilnika: Slika 9: Razred B v zvezi s kratkim in dolgim svetlobnim pramenom ter je zasnovan le za vožnjo po desni strani cestišča. Slika 10: Razred B le v zvezi s kratkim svetlobnim pramenom in je zasnovan le za vožnjo po desni strani cestišča. Kratki svetlobni pramen ne sme svetiti hkrati z dolgim svetlobnim pramenom in/ali drugim integriranim žarometom. Slika 11 Poenostavljeno označevanje združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk (Navpične in vodoravne črte prikazujejo obliko svetlobnosignalne naprave. Črte niso del homologacijske oznake) VZOREC A VZOREC B VZOREC C VZOREC D Opomba: Štirje primeri, prikazani zgoraj, ustrezajo svetlobni napravi s homologacijsko oznako, ki vključuje: prednjo pozicijsko svetilko, homologirano v skladu s spremembami 02 Pravilnika št. 7; žaromet razreda B za kratki svetlobni pramen, zasnovan za vožnjo po desni in levi strani cestišča, in za dolgi svetlobni pramen z največjo svetilnostjo med 86 250 in 101 250 kandelami (kot označuje številka 30), ki je bil homologiran v skladu z zahtevami tega pravilnika v njegovi prvotni obliki (00) in vključuje lečo iz plastičnega materiala; prednji žaromet za meglo, ki je bil homologiran v skladu s spremembami 02 Pravilnika št. 19 in vključuje lečo iz plastičnega materiala; prednjo smerno svetilko kategorije 1a, homologirano v skladu s spremembami 01 Pravilnika št. 6. Slika 12 Svetilka, integrirana z žarometom Primer 1 Zgornji primer ustreza oznaki leče iz plastičnega materiala, ki je predvidena za uporabo v različnih tipih žarometov, in sicer: bodisi v žarometu razreda B za kratki svetlobni pramen, zasnovan za vožnjo po obeh straneh cestišča, in za dolgi svetlobni pramen z največjo svetilnostjo med 86 250 in 101 250 kandelami (kot označuje številka 30), ki je bil homologiran v Nemčiji (E1) v skladu z zahtevami tega pravilnika v njegovi prvotni obliki (00), in je integriran: s prednjo pozicijsko svetilko, homologirano v skladu s spremembami 02 k Pravilniku št. 7; bodisi v žarometu razreda A za kratki svetlobni pramen, zasnovan za vožnjo po obeh straneh cestišča, in za dolgi svetlobni pramen z največjo svetilnostjo med 33 750 in 45 000 kandelami (kot označuje številka 12.5), ki je bil homologiran v Nemčiji (E1) v skladu z zahtevami tega pravilnika v njegovi prvotni obliki (00), in je integriran: z enako prednjo pozicijsko svetilko kot zgoraj; bodisi celo v katerem koli izmed zgoraj navedenih žarometov, ki je bil homologiran kot ena svetilka. Ohišje žarometa mora biti označeno z edino veljavno številko homologacije, npr.: Primer 2 Zgornji primer ustreza oznaki leče iz plastičnega materiala, ki je uporabljena v enoti dveh žarometov, homologirani v Franciji (E2) s številko homologacije 81151 in sestavljeni iz: žarometa razreda B za kratki svetlobni pramen in dolgi svetlobni pramen z največjo svetilnostjo med x in y kandelami, ki izpolnjuje zahteve tega pravilnika, ter žarometa razreda B za dolgi svetlobni pramen, zasnovan za vožnjo po obeh straneh cestišča, z največjo svetilnostjo med w in z kandelami, ki izpolnjuje zahteve tega pravilnika, pri čemer je največja skupna svetilnost obeh dolgih svetlobnih pramenov med 86 250 in 101 250 kandelami. Slika 13 Moduli LED Modul LED z zgornjo identifikacijsko kodo modula svetlobnega vira je bil homologiran skupaj z žarometom, homologiranim v Italiji (E3) pod številko homologacije 17325.

PRILOGA 3 MERILNI ZASLON A. Žaromet za vožnjo po desni strani cestišča (dimenzija v mm pri zaslonu, postavljenem v oddaljenosti 25 m) h-h: vodoravna ravnina poteka skozi fokus žarometa v-v: navpična ravnina B. Žaromet za vožnjo po levi strani cestišča (dimenzija v mm pri zaslonu, postavljenem v oddaljenosti 25 m) h-h: vodoravna ravnina poteka skozi fokus žarometa v-v: navpična ravnina Slika C Opomba: Slika C prikazuje merilne točke za vožnjo po desni strani cestišča. Točki 7 in 8 se za vožnjo po levi strani cestišča premakneta na ustrezno mesto na desni strani slike.

PRILOGA 4 Preskusi stabilnosti fotometričnega delovanja delujočih žarometov PRESKUSI CELOTNIH ŽAROMETOV Potem ko se v skladu s predpisi tega pravilnika izmerijo fotometrične vrednosti v točki za Emax za dolgi svetlobni pramen in v točkah HV, 50 R, B 50 L za kratki svetlobni pramen (ali HV, 50 L, B 50 R za žaromete, zasnovane za vožnjo po levi strani cestišča), se preskusi stabilnost fotometričnega delovanja celotnega delujočega žarometa. „Celotni žaromet“ pomeni celotno svetilko, skupaj z drugimi deli in svetilkami, ki bi utegnili vplivati na njeno oddajanje toplote. Preskusi se izvedejo: (a) v suhem in mirnem ozračju pri temperaturi okolja 23 °C ± 5 °C, pri čemer mora biti preskusni vzorec pritrjen na nosilec tako, kakor bi bil nameščen na vozilu; (b) pri zamenljivih svetlobnih virih: s serijsko proizvedenimi svetlobnimi viri z žarilno nitko, ki so se starali najmanj eno uro, ali serijsko proizvedenimi svetlobnimi viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu in so se starali najmanj 15 ur, ali serijsko proizvedenimi moduli LED, ki so se starali najmanj 48 ur in so se pred začetkom preskusov iz tega pravilnika ohladili na temperaturo okolja. Uporabijo se moduli LED, ki jih je predložil vlagatelj. Merilna oprema mora biti enaka opremi, ki se uporablja med homologacijskimi preskusi žarometov. Preskusni vzorec deluje, ne da bi ga odstranili iz vpenjalne naprave, namenjene za preskus, ali spremenili njegovo lego v njej. Uporabi se svetlobni vir iz kategorije, določene za navedeni žaromet. 1. PRESKUS STABILNOSTI FOTOMETRIČNEGA DELOVANJA Preskusi se izvedejo v suhem in mirnem ozračju pri temperaturi okolja 23 °C ± 5 °C, pri čemer mora biti celoten žaromet pritrjen na nosilec tako, kakor bi bil nameščen na vozilu. 1.1 Čist žaromet Žaromet je treba pustiti delovati 12 ur, kakor je opisano v pododstavku 1.1.1, in ga pregledati, kakor je predpisano v pododstavku 1.1.2. 1.1.1 Preskusni postopek (1) Žaromet naj deluje določen čas, in sicer: (a) če je potrebna homologacija samo ene funkcije osvetlitve (kratki ali dolgi svetlobni pramen ali prednji žaromet za meglo), morajo biti ustrezna žarilna nitka in/ali moduli LED vklopljeni določen čas (2); (b) pri žarometu za kratki svetlobni pramen in za en ali več dolgih svetlobnih pramenov ali pri žarometu za kratki svetlobni pramen in s prednjim žarometom za meglo: (i) žaromet se preskusi za določeni čas v tem ciklu: 15 minut sveti žarilna nitka glavnega kratkega svetlobnega pramena ali moduli LED glavnega kratkega svetlobnega pramena; 5 minut svetijo vse žarilne nitke in/ali moduli LED; (ii) če vlagatelj izjavi, da bo v žarometu naenkrat svetil le kratki svetlobni pramen oziroma dolgi svetlobni pramen (prameni) (3), se preskus izvede skladno s tem pogojem, pri čemer se zaporedno vklapljata (2) kratki svetlobni pramen in dolgi svetlobni pramen (prameni), in sicer vsak za polovico časa, določenega v odstavku 1.1 zgoraj; (c) pri žarometu s prednjim žarometom za meglo in enim ali več dolgimi svetlobnimi prameni: (i) žaromet se preskusi za določeni čas v tem ciklu: 15 minut sveti prednji žaromet za meglo; 5 minut svetijo vse žarilne nitke in/ali vsi moduli LED; (ii) če vlagatelj izjavi, da bo v žarometu naenkrat svetil le prednji žaromet za meglo oziroma le dolgi svetlobni pramen (prameni) (3), se preskus izvede skladno s tem pogojem, pri čemer se zaporedno vklapljata (2) prednji žaromet za meglo in dolgi svetlobni pramen (prameni), in sicer vsak za polovico časa, določenega v odstavku 1.1 zgoraj; (d) pri žarometu za kratki svetlobni pramen, za en ali več dolgih svetlobnih pramenov in s prednjim žarometom za meglo: (i) žaromet se preskusi za določeni čas v tem ciklu: 15 minut sveti žarilna nitka glavnega kratkega svetlobnega pramena ali moduli LED glavnega kratkega svetlobnega pramena; 5 minut svetijo vse žarilne nitke in/ali vsi moduli LED; (ii) če vlagatelj izjavi, da bo v žarometu naenkrat svetil le kratki svetlobni pramen oziroma dolgi svetlobni pramen (prameni) (3), se preskus izvede skladno s tem pogojem, pri čemer se zaporedno vklapljata (2) glavni kratki svetlobni pramen in dolgi svetlobni pramen (prameni), in sicer vsak za polovico časa, določenega v odstavku 1.1 zgoraj; prednji žaromet za meglo se preskusi v naslednjem ciklu: 15 minut ne sveti in 5 minut sveti polovico časa in med delovanjem dolgega svetlobnega pramena; (iii) če vlagatelj izjavi, da bo v žarometu naenkrat svetil le kratki svetlobni pramen oziroma prednji žaromet za meglo (3), se preskus izvede skladno s tem pogojem, pri čemer se zaporedno vklapljata (2) glavni kratki svetlobni pramen in prednji žaromet za meglo, in sicer vsak za polovico časa, določenega v odstavku 1.1 zgoraj; dolgi svetlobni prameni se preskusijo v naslednjem ciklu: 15 minut ne svetijo in 5 minut svetijo polovico časa in med delovanjem glavnega kratkega svetlobnega pramena; (iv) če vlagatelj izjavi, da bo v žarometu naenkrat svetil le kratki svetlobni pramen oziroma dolgi svetlobni pramen (prameni) oziroma prednji žaromet za meglo (3), se preskus izvede skladno s tem pogojem, pri čemer se zaporedno vklapljajo (2) glavni kratki svetlobni pramen za tretjino časa, dolgi svetlobni pramen (prameni) za tretjino časa in prednji žaromet za meglo za tretjino časa, določenega v odstavku 1.1 zgoraj; (e) pri kratkem svetlobnem pramenu, ki sveti v ovinek z dodatnim svetlobnim virom z žarilno nitko in/ali enim ali več moduli LED, se medtem, ko je vključen le kratki svetlobni pramen, ta svetlobni vir in/ali moduli LED vklopijo za 1 minuto in izklopijo za 9 minut (glej Dodatek 1 k Prilogi 4). 1.1.1.2 Preskusna napetost Napetost na priključnih sponkah preskusnega vzorca je: (a) V primeru zamenljivih svetlobnih virov z žarilno nitko, ki delujejo neposredno pod napetostjo vozila: se preskus po potrebi izvede pri napetosti 6,3 V, 13,2 V ali 28 V, razen če vlagatelj navede, da se lahko preskusni vzorec uporabi pri drugačni napetosti. V tem primeru se preskus opravi s svetlobnim virom z žarilno nitko, ki deluje pri največji napetosti, ki jo je mogoče uporabiti. (b) V primeru zamenljivih svetlobnih virov, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu je preskusna napetost elektronske krmilne naprave za nadzor svetlobnega vira 13,2 V ± 0,1 V za vozilo, ki deluje pri napetosti 12 V, razen če je v vlogi za homologacijo navedeno drugače. (c) V primeru nezamenljivega svetlobnega vira, ki deluje neposredno pod napetostjo vozila je treba vse meritve svetilnih enot, opremljenih z nezamenljivimi svetlobni viri (svetlobni viri z žarilno nitko in/ali drugi), opraviti pri napetosti 6,3 V, 13,2 V ali 28 V ali pri drugih napetostih, ki ustrezajo napetostim vozila, ki jih navede vlagatelj za posamezen primer. (d) V primeru zamenljivih ali nezamenljivih svetlobnih virov, ki delujejo neodvisno od napajalne napetosti vozila in jih v celoti nadzira sistem, ali v primeru svetlobnih virov, ki jih napaja napajalno-upravljalna naprava, se zgoraj določene preskusne napetosti uporabijo na vhodnih priključnih sponkah navedene naprave. Preskusni laboratorij lahko od proizvajalca zahteva dobavo napajalno-upravljalne naprave ali posebnega napajalnika, potrebnega za napajanje svetlobnih virov. (e) Moduli LED se izmerijo pri napetosti 6,75 V, 13,2 V ali 28 V, razen če ta pravilnik določa drugače. Moduli LED, ki jih upravlja elektronska krmilna naprava za nadzor svetlobnega vira, se izmerijo po navodilih vlagatelja. (f) Kadar so signalne svetilke združene, kombinirane ali integrirane v preskusni vzorec in delujejo pri napetostih, ki niso nominalne nazivne napetosti 6 V, 12 V ali 24 V, se napetost prilagodi po navodilih proizvajalca za pravilno fotometrično delovanje navedene svetilke. 1.1.2 Rezultati preskusa 1.1.2.1 Vizualni pregled Ko se temperatura žarometa ustali pri temperaturi okolja, je treba lečo žarometa in morebitno zunanjo lečo očistiti s čisto in vlažno bombažno krpo. Potem je treba opraviti vizualni pregled, pri katerem ne sme biti niti na leči žarometa niti na morebitni zunanji leči vidno kakršno koli zvitje, deformacija, razpoka ali sprememba barve. 1.1.2.2 Fotometrični preskus Za zagotovitev skladnosti z zahtevami tega pravilnika je treba fotometrične vrednosti preveriti v naslednjih točkah: Kratki svetlobni pramen: 50 R – B 50 L – HV pri žarometih, zasnovanih za vožnjo po desni strani cestišča, 50 L – B 50 R – HV pri žarometih, zasnovanih za vožnjo po levi strani cestišča. Dolgi svetlobni pramen: točka Emax Lahko se opravi še ena nastavitev zaradi upoštevanja morebitne deformacije nosilca žarometa zaradi delovanja toplote (sprememba lege meje svetlo-temno je obravnavana v odstavku 2 te priloge). Dovoljeno je 10-odstotno odstopanje fotometričnih značilnosti od vrednosti, izmerjenih pred preskusom, vključno z dovoljenimi odstopanji fotometričnega postopka. 1.2 Umazan žaromet Žaromet, ki je bil preskušen v skladu z zahtevami iz odstavka 1.1 zgoraj, mora po opravljeni pripravi v skladu z odstavkom 1.2.1 eno uro delovati tako, kakor je opisano v odstavku 1.1.1, nato pa se pregleda v skladu z navodili iz odstavka 1.1.2. 1.2.1 Priprava žarometa 1.2.1.1 Preskusna mešanica 1.2.1.1.1 Za žaromet z zunanjimi lečami iz stekla: Mešanica vode in umazanije, ki jo je treba nanesti na žaromet, mora vsebovati: 9 masnih delov silikatnega peska z zrnatostjo od 0 do 100 μm, 1 masni del rastlinskega oglenega prahu (iz bukovega lesa) z zrnatostjo od 0 do 100 μm; 0,2 masnega dela NaCMC (4); in ustrezno količino destilirane vode s prevodnostjo ≤ 1 mS/m. Mešanica ne sme biti starejša od 14 dni. 1.2.1.1.2 Za žaromet z zunanjo lečo iz plastičnega materiala: Mešanica vode in umazanije, ki jo je treba nanesti na žaromet, mora vsebovati: 9 masnih delov silikatnega peska z zrnatostjo od 0 do 100 μm, 1 masni del rastlinskega oglenega prahu (iz bukovega lesa) z zrnatostjo od 0 do 100 μm; 0,2 masnega dela NaCMC (4), 13 masnih delov destilirane vode s prevodnostjo ≤ 1 μS/m; in 2 ± 1 masna dela površinsko aktivne snovi (5) Mešanica ne sme biti starejša od 14 dni. 1.2.1.2 Nanašanje preskusne mešanice na žaromet Preskusno mešanico je treba enakomerno nanesti na celotno svetlečo površino žarometa in nato pustiti, da se posuši. Postopek je treba ponavljati, dokler vrednost svetilnosti ne pade na 15–20 odstotkov vrednosti, ki so bile izmerjene za vsako naslednjo točko pod pogoji iz te priloge: točka Emax pri kratkem/dolgem svetlobnem pramenu in le pri dolgem svetlobnem pramenu, 50 R in 50 V (6) le pri žarometu za kratki svetlobni pramen, zasnovanem za vožnjo po desni strani cestišča, 50 L in 50 V (6) le pri žarometu za kratki svetlobni pramen, zasnovanem za vožnjo po levi strani cestišča. 2. PRESKUS SPREMEMBE NAVPIČNE LEGE MEJE SVETLO-TEMNO POD VPLIVOM TOPLOTE Pri tem preskusu se preverja, ali navpični premik meje svetlo-temno pod vplivom toplote pri delujočem žarometu za kratki svetlobni pramen presega predpisane vrednosti. Na žarometu, ki je bil preskušen v skladu z odstavkom 1, se opravi preskus, opisan v odstavku 2.1, ne da bi ga odstranili iz preskusne vpenjalne naprave ali spremenili njegovo lego v njej. 2.1 Preskus Preskus se izvede v suhem in mirnem ozračju pri temperaturi okolja 23 °C ± 5 °C. S serijsko žarnico z žarilno nitko ali moduli LED, predloženimi z žarometom, ki so bili starani vsaj eno uro, mora žaromet delovati z glavnim kratkim svetlobnim pramenom, ne da bi ga vzeli iz preskusne vpenjalne naprave ali spremenili njegovo lego v njej (Za ta preskus je treba napetost prilagoditi, kakor je določeno v odstavku 1.1.1.2) Lego vodoravnega dela meje svetlo-temno (med vv in navpično črto skozi točko B 50 L za vožnjo po desni strani cestišča oziroma točko B 50 R za vožnjo po levi strani cestišča) je treba preveriti po treh minutah (r3) in po 60 minutah (r60) delovanja. Meritev spremembe lege meje svetlo-temno, opisano zgoraj, je treba izvesti s katero koli metodo, ki daje zadosti točne in ponovljive rezultate. 2.2 Rezultati preskusa 2.2.1 Rezultat, izražen v miliradianih (mrad), se šteje kot sprejemljiv za žaromet za kratki svetlobni pramen, če absolutna vrednost ΔrI = | r3 – r60 |, izmerjena na tem žarometu, ni večja od 1,0 mrad (ΔrI ≤ 1,0 mrad). 2.2.2 Če je ta vrednost večja od 1,0 mrad, vendar ne večja od 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad), je treba opraviti preskus na drugem žarometu, kakor je opisano v odstavku 2.1, in sicer potem, ko je bil žaromet trikrat zapored izpostavljen ciklu, kakor je opisano spodaj, zaradi stabiliziranja lege mehanskih delov žarometa na vpenjalni napravi, ki ustreza pravilni vgradnji na vozilu: Enourno delovanje kratkega svetlobnega pramena (napetost je treba prilagoditi skladno z odstavkom 1.1.1.2). Enourno mirovanje. Tip žarometa velja za sprejemljivega, če srednja vrednost absolutnih vrednosti ΔrI, izmerjene za prvi vzorec, in ΔrII, izmerjene za drugi vzorec, ne presega 1,0 mrad (1) Za razpored preskusa glej Prilogo 8 k temu pravilniku. (2) Če preskušani žaromet vključuje signalne svetilke, morajo biti te svetilke, razen svetilke za dnevno vožnjo, med preskusom ves čas vklopljene. Smerna svetilka mora biti vklopljena v načinu utripanja, pri čemer naj bo časovno razmerje med vklopom in izklopom približno ena proti ena. (3) Če med uporabo svetlobne hupe hkrati svetijo dve ali več žarilnih nitk in/ali moduli LED, to ne šteje za običajno uporabo žarilnih nitk in/ali modulov LED. (4) NaCMC predstavlja natrijevo sol karboksimetilceluloze, ki se običajno označuje kot CMC. NaCMC, ki se uporabi pri mešanici umazanije, mora imeti v 2-odstotni raztopini pri temperaturi 20 °C substitucijsko stopnjo (DS) od 0,6 do 0,7 in viskoznost od 200 do 300 cP. (5) Potrebna je količinska toleranca, da se dobi umazanija, ki se pravilno porazdeli po celotni plastični leči. (6) Točka 50 V je 375 mm pod HV na navpični črti v-v na zaslonu, oddaljenem 25 m. DODATEK 1 Pregled obratovalnih obdobij v zvezi s preskusom stabilnosti fotometričnega delovanja Kratice: P : žaromet za kratki svetlobni pramen D : žaromet za dolgi svetlobni pramen (D1 + D2 pomeni dva dolga svetlobna pramena) F : prednji žaromet za meglo pomeni cikel 15-minutnega izklopa in 5-minutnega vklopa pomeni cikel 9-minutnega izklopa in 1-minutnega vklopa Vsi nadaljnji združeni žarometi in prednji žarometi za meglo z dodanimi oznakami so navedeni kot primeri in niso izčrpni. 1. P ali D ali F (HC ali HR ali B) 2. P + F (HC B) ali P + D (HCR) 3. P + F (HC/B) ali HC/B ali P + D (HC/R)

PRILOGA 5 Minimalne zahteve za postopke nadzora skladnosti proizvodnje 1. SPLOŠNO 1.1 Za zahteve glede skladnosti se šteje, da so izpolnjene z mehanskega in geometrijskega stališča, če razlike ne presegajo neizogibnega proizvodnega odstopanja v skladu z zahtevami tega pravilnika. Ta pogoj velja tudi za barvo. 1.2 V zvezi s fotometričnim delovanjem se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če pri preskušanju fotometričnega delovanja naključno izbranega žarometa s standardno (etalonsko) žarnico z žarilno nitko in/ali moduli LED, s katerimi je ta opremljen: 1.2.1 nobena izmerjena vrednost ne odstopa za več kot 20 odstotkov od vrednosti, predpisane v tem pravilniku. Za vrednosti B 50 L (ali R) in območje III je lahko največje odstopanje v neugodno smer: B 50 L (ali R) : 0,2 luksa, kar ustreza 20 odstotkom 0,3 luksa, kar ustreza 30 odstotkom Območje III : 0,3 luksa, kar ustreza 20 odstotkom 0,45 luksa, kar ustreza 30 odstotkom 1.2.2 ali če 1.2.2.1 so na merilnem zaslonu (v oddaljenosti 25 m) predpisane vrednosti iz tega pravilnika za kratki svetlobni pramen dosežene v HV (z dovoljenim odstopanjem + 0,2 luksa), usmerjenih v vsaj eno točko vsakega območja na zaslonu – B 50 L (ali R) (1) (z dovoljenim odstopanjem + 0,1 luksa), 75 R (ali L), 50 V, 25 R, 25 L – v krogu s polmerom 15 cm okoli te točke ter na celotnem območju IV, ki ni nad črto 25 R in 25 L za več kot 22,5 cm; 1.2.2.2 in če je pri dolgem svetlobnem pramenu točka HV znotraj krivulje izoluks 0,75 Emax, se pri fotometričnih vrednostih upošteva dovoljeno odstopanje + 20 odstotkov za največje vrednosti in –20 odstotkov za najmanjše vrednosti pri kateri koli merilni točki, določeni v odstavku 6.3.2 tega pravilnika. 1.2.3 Če rezultati zgoraj opisanih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se sme žaromet namestiti drugače, pod pogojem, da os svetlobnega pramena ni zamaknjena za več kot 1° v desno ali levo. 1.2.4 Če pri žarometu, opremljenem z zamenljivim svetlobnim virom z žarilno nitko, rezultati zgoraj opisanih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se preskusi ponovijo z uporabo drugega standardne (etalonske) žarnice z žarilno nitko. 1.3 Za preverjanje spremembe lege meje svetlo-temno v navpični smeri zaradi vpliva toplote se uporabi naslednji postopek: Na enem izmed vzorcev žarometov se opravi preskus po postopku iz odstavka 2.1 Priloge 4, potem ko je bil trikrat zapored izpostavljen ciklu iz odstavka 2.2.2 Priloge 4. Žaromet se šteje za sprejemljivega, če vrednost Δr ne presega 1,5 mrad Če je ta vrednost večja od 1,5 mrad, vendar ne presega 2,0 mrad, se preskusi drug vzorec. Srednja vrednost absolutnih vrednosti, izmerjenih za oba vzorca, ne sme presegati 1,5 mrad. 1.4 Če pa ni mogoče izvesti večkratne navpične nastavitve na želeni položaj z dovoljenim odstopanjem iz odstavka 6.2.2.3 tega pravilnika, se preskusi en vzorec v skladu s postopkom iz odstavkov 2 in 3 Priloge 9. 2. MINIMALNE ZAHTEVE ZA PREVERJANJE SKLADNOSTI, KI GA OPRAVI PROIZVAJALEC Za vsak tip žarometa imetnik homologacijske oznake v ustreznih časovnih presledkih opravi vsaj naslednje preskuse. Preskusi se izvedejo v skladu z določbami iz tega pravilnika. Če katero koli vzorčenje pokaže neskladnost glede na tip ustreznega preskusa, se izberejo in preskusijo novi vzorci. Proizvajalec sprejme ukrepe za zagotovitev skladnosti ustrezne proizvodnje. 2.1 Vrsta preskusov Preskusi skladnosti v tem pravilniku zajemajo fotometrične značilnosti in preverjanje spremembe navpične lege meje svetlo-temno pod vplivom toplote. 2.2 Metode, ki se uporabljajo pri preskusih 2.2.1 Preskusi se na splošno izvajajo v skladu z metodami iz tega pravilnika. 2.2.2 Pri katerem koli preskusu skladnosti, ki ga izvede proizvajalec, se lahko s soglasjem pristojnega organa, ki izvaja homologacijske preskuse, uporabijo enakovredne metode. Proizvajalec mora dokazati enakovrednost uporabljenih metod s tistimi iz tega pravilnika. 2.2.3 Za uporabo odstavkov 2.2.1 in 2.2.2 se zahteva redno umerjanje preskusne naprave in njena skladnost z meritvami, ki jih izvede pristojni organ. 2.2.4 V vseh primerih veljajo referenčne metode iz tega pravilnika, zlasti za upravno preverjanje in vzorčenje. 2.3 Vrsta vzorčenja Vzorci žarometov se naključno izberejo iz proizvodnje enotne serije. Enotna serija pomeni vrsto žarometov istega tipa, ki je opredeljen v skladu s proizvodnimi metodami proizvajalca. Ocena na splošno zajema serijsko proizvodnjo posameznih tovarn. Vseeno lahko proizvajalec združi zapisnike o istem tipu iz več tovarn, če vse uporabljajo enak sistem kakovosti in enako upravljanje kakovosti. 2.4 Izmerjene in zapisane fotometrične značilnosti Na naključno izbranem žarometu se izvedejo fotometrične meritve na točkah, ki so določene v tem pravilniku, pri čemer se odčitajo samo točke Emax, HV (2), HL, HR (3) za dolgi svetlobni pramen ter B 50 L (ali R), HV, 50 V, 75 R (ali L) in 25 L (ali R) za kratki svetlobni pramen (glej sliko iz Priloge 3). 2.5 Merila sprejemljivosti Proizvajalec je odgovoren za izvedbo statistične študije rezultatov preskusa in v soglasju s pristojnim organom za določanje meril za sprejemljivost proizvodov zaradi izpolnjevanja zahtev za preverjanje skladnosti proizvodov iz odstavka 10.1 tega pravilnika. Merila sprejemljivosti morajo biti takšna, da bi bila v skladu s Prilogo 7 (prvo vzorčenje) pri stopnji zanesljivosti 95 odstotkov najmanjša verjetnost za uspešen pregled po naključnem izboru 0,95. (1) Črke v oklepaju veljajo pri žarometih, namenjenih vožnji po levi strani cestišča. (2) Če je dolgi svetlobni pramen integriran s kratkim svetlobnim pramenom, je HV v primeru dolgega svetlobnega pramena ista merilna točka kot pri kratkem svetlobnem pramenu. (3) HL in HR: točki „hh“ sta 1,125 m levo oziroma desno od točke HV.

PRILOGA 6 Zahteve za žaromete z lečami iz plastičnega materiala – preskušanje vzorcev leč ali materiala in celotnih žarometov 1. SPLOŠNE SPECIFIKACIJE 1.1 Vzorci, predloženi skladno z odstavkom 2.2.4 tega pravilnika, morajo ustrezati specifikacijam iz odstavkov od 2.1 do 2.5 spodaj. 1.2 Dva vzorca celotnih žarometov, predložena skladno z odstavkom 2.2.3 tega pravilnika in opremljena z lečami iz plastičnega materiala, morata glede materiala leč ustrezati specifikacijam iz odstavka 2.6 spodaj. 1.3 Na vzorcih leč iz plastičnega materiala ali vzorcih materiala skupaj z reflektorjem, na katerega bodo pritrjene (kjer to pride v poštev), je treba opraviti homologacijske preskuse v časovnem zaporedju, določenem v tabeli A Dodatka 1 k tej prilogi. 1.4 Če pa proizvajalec žarometov lahko dokaže, da so bili na izdelku že opravljeni preskusi, predpisani v odstavkih 2.1 do 2.5 spodaj, ali enakovredni preskusi skladno s katerim drugim pravilnikom, teh preskusov ni treba ponoviti; obvezni so le preskusi, predpisani v tabeli B Dodatka 1. 2. PRESKUSI 2.1 Odpornost proti temperaturnim spremembam 2.1.1 Preskusi Na treh novih vzorcih (lečah) je treba v petih ciklih spreminjajoče se temperature in vlažnosti (RH = relativna vlažnost) opraviti preskuse po naslednjem programu: 3 ure pri temperaturi 40 °C ± 2 °C in relativni vlažnosti 85–95 odstotkov; 1 uro pri temperaturi 23 °C ± 5 °C in relativni vlažnosti 60–75 odstotkov; 15 ur pri temperaturi -30 °C ± 2 °C, 1 uro pri temperaturi 23 °C ± 5 °C in relativni vlažnosti 60–75 odstotkov; 3 ure pri temperaturi 80 °C ± 2 °C, 1 uro pri temperaturi 23 °C ± 5 °C in relativni vlažnosti 60–75 odstotkov; Pred tem preskusom morajo biti vzorci najmanj štiri ure hranjeni pri temperaturi 23 °C ± 5 °C in relativni vlažnosti 60–75 odstotkov. Opomba: V enournih časovnih obdobjih s temperaturo 23 °C ± 5 °C mora bitiv ključen čas za prehod z ene temperature na drugo, ki je potreben za preprečevanje učinkov toplotnih šokov. 2.1.2 Fotometrične meritve 2.1.2.1 Metoda Pred preskusom in po njem je treba na vzorcih opraviti fotometrične meritve. Te meritve je treba opraviti s standardno (etalonsko) žarnico in/ali moduli LED, s katerimi je opremljen žaromet, v naslednjih točkah: B 50 L in 50 R za kratki svetlobni pramen žarometa za kratki svetlobni pramen ali žarometa za kratki/dolgi svetlobni pramen (B 50 R in 50 L za žaromete, namenjene vožnji po levi strani cestišča); Emax pot za dolgi svetlobni pramen žarometa za dolgi svetlobni pramen ali žarometa za kratki/dolgi svetlobni pramen. 2.1.2.2 Rezultati Fotometrične vrednosti, izmerjene pri vsakem vzorcu pred preskusom in po njem, se ob upoštevanju dovoljenih odstopanj fotometričnega postopka ne smejo razlikovati za več kot 10 odstotkov. 2.2 Odpornost proti okoljskim in kemičnim dejavnikom 2.2.1 Odpornost proti okoljskim dejavnikom Tri nove vzorce (leče ali vzorce materiala) je treba izpostaviti sevanju vira, katerega spektralna razporeditev energije ustreza razporeditvi energije črnega telesa pri temperaturi med 5 500 K in 6 000 K Med virom in vzorci je treba namestiti ustrezne filtre, da se čim bolj oslabijo sevanja z valovnimi dolžinami, manjšimi od 295 nm in večjimi od 2 500 nm. Vzorci se izpostavijo sevanju energije 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 za obdobje, ki je določeno tako, da energija sevanja, ki jo sprejmejo, znaša 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Znotraj preskusne naprave mora biti temperatura, ki se meri na črni plošči, ki je na isti višini kot vzorci, 50 °C ± 5 °C. Zaradi zagotovitve enakomernega obsevanja se morajo vzorci vrteti okoli vira sevanja s hitrostjo med 1 in 5 vrtljaji na min-1. Vzorce je treba škropiti z destilirano vodo s prevodnostjo, nižjo od 1 mS/m, pri temperaturi 23 °C ± 5 °C, po naslednjem ciklu: škropljenje: 5 minut; sušenje: 25 minut. 2.2.2 Odpornost proti kemičnim dejavnikom Po preskusu, opisanem v odstavku 2.2.1 zgoraj, in meritvi, opisani v odstavku 2.2.3.1 spodaj, je treba obdelati zunanjo površino navedenih treh vzorcev po postopku, opisanem v odstavku 2.2.2.2, z mešanico, določeno v odstavku 2.2.2.1 spodaj. 2.2.2.1 Preskusna mešanica Preskusna mešanica mora vsebovati 61,5 odstotkov n-heptana, 12,5 odstotkov toluena, 7,5 odstotkov etiltetraklorida, 12,5 odstotkov trikloretilena in 6 odstotkov ksilena (volumski odstotki). 2.2.2.2 Nanašanje preskusne mešanice Kos bombažnega blaga (po standardu ISO 105) se do nasičenja namoči v mešanico iz odstavka 2.2.2.1 zgoraj in nato prej kot v 10 sekundah za 10 minut pritisne na zunanjo površino vzorca s pritiskom 50 N/cm2, kar ustreza sili 100 N na preskusno površino velikosti 14 × 14 mm. Med temi 10 minutami se blago ponovno napoji z mešanico, da sestava nanesene tekočine ustreza predpisani preskusni mešanici med celotnim trajanjem preskusa. Med pritiskanjem namočenega blaga na vzorec se lahko pritisk, ki deluje na vzorec, izravna, da se prepreči nastajanje razpok. 2.2.2.3 Čiščenje Po nanašanju preskusne mešanice se vzorci posušijo na zraku, nato pa operejo z raztopino iz odstavka 2.3 (odpornost proti čistilom) pri temperaturi 23 °C + 5 °C. Nato je treba vzorce dobro sprati z destilirano vodo, ki pri temperaturi 23 °C ± 5 °C ne vsebuje več kot 0,2 odstotka primesi, in jih obrisati z mehko krpo. 2.2.3 Rezultati 2.2.3.1 Po preskusu odpornosti proti okoljskim dejavnikom ne sme biti na zunanji površini vzorca nobenih razpok, prask, oddrobljenih delov in deformacij, srednja vrednost spremembe stopnje prepuščanja svetlobe , ki se pri treh vzorcih izmeri po postopku iz Dodatka 2 k tej prilogi pa ne sme biti večja od 0,020 (Δt m ≤ 0,020). 2.2.3.2 Po preskusu odpornosti proti kemičnim dejavnikom ne sme biti na vzorcih nobenih sledi kemičnega obarvanja, ki bi utegnilo povzročiti spremenjeno razsipanje svetlobe, pri čemer srednja vrednost spremembe , ki se pri treh vzorcih meri po postopku iz Dodatka 2 k tej prilogi ne sme biti večja od 0,020 (Δd m ≤ 0,020). 2.2.4 Opravi se naslednji preskus: Ravni vzorci vseh elementov žarometa iz umetne snovi, ki prepuščajo svetlobo, se izpostavijo svetlobi modulov LED. Parametri, kot so koti in razdalje med vzorci, morajo biti enaki kot v žarometu. Ti vzorci morajo biti enake barve in po potrebi enako površinsko obdelani kot deli žarometa. Po 1 500 urah neprekinjenega delovanja morajo biti kolorimetrične specifikacije za prepuščeno svetlobo izpolnjene, pri čemer ne sme biti na površini vzorcev nobenih razpok, prask, oddrobljenih delov in deformacij. 2.3 Odpornost proti čistilom in ogljikovodikom 2.3.1 Odpornost proti čistilom Zunanja površina treh vzorcev (leč ali vzorcev materiala) se segreje na 50 °C ± 5 °C in se za pet minut potopi v mešanico, katere temperatura je 23 °C ± 5 °C in ki vsebuje 99 delov destilirane vode z največ 0,02 odstotkov primesi in en del alkilarilsulfonata. Po končanem preskusu se vzorci posušijo pri temperaturi 50 °C ± 5 °C. Površina vzorcev se očisti z vlažno krpo. 2.3.2 Odpornost proti ogljikovodikom Nato je treba zunanjo površino teh treh vzorcev eno minuto rahlo drgniti s kosom bombažnega blaga, prepojenega z mešanico iz 70 odstotkov n-heptana in 30 odstotkov toluena (volumski odstotki), potem pa pustiti, da se posuši na zraku. 2.3.3 Rezultati Po zaporedno opravljenih obeh zgornjih preskusih srednja vrednost spremembe stopnje prepuščanja svetlobe , ki se pri treh vzorcih meri po postopku, opisanem v Dodatku 2 k tej prilogi, ne sme biti večja od 0,010 (Δtm ≤ 0,010). 2.4 Odpornost proti mehanskim poškodbam 2.4.1 Metoda preskušanja odpornosti proti mehanskim poškodbam Zunanjo površino treh novih vzorcev (leč) je treba preskušati po metodi, opisani v Dodatku 3 k tej prilogi, s katero je treba doseči enakomerno mehansko poškodbo te površine. 2.4.2 Rezultati Po tem preskusu je treba po postopku, opisanem v Dodatku 2, na površini iz odstavka 2.2.4.1.1 tega pravilnika izmeriti spremembe: stopnje prepuščanja svetlobe: , in razsipanja svetlobe: Za srednjo vrednost pri treh vzorcih mora veljati naslednje: Δtm ≤ 0,100; Δdm ≤ 0,050. 2.5 Preskus sile oprijema prevlek (če obstajajo) 2.5.1 Priprava vzorca Na prevleki leče se na površini 20 mm × 20 mm z britvico ali iglo vreže mrežasti vzorec s kvadratki velikosti približno 2 mm × 2 mm. Pritisk na britvico ali iglo mora biti zadosten, da se prereže vsaj prevleka. 2.5.2 Opis preskusa Uporabiti je treba lepilni trak s silo oprijemanja 2 N/(cm širine) ± 20 odstotkov, ki je bila izmerjena v normalnih razmerah, določenih v Dodatku 4 k tej prilogi. Ta lepilni trak, ki mora biti širok vsaj 25 mm, se za najmanj pet minut pritisne na površino, ki je bila pripravljena skladno z zahtevami iz odstavka 2.5.1. Nato se konec lepilnega traku obremeni tako, da se sila oprijema na zadevni površini izravna s silo, ki deluje pravokotno na to površino. Na tej stopnji je treba lepilni trak odtrgati z enakomerno hitrostjo 1,5 m/s ± 0,2 m/s. 2.5.3 Rezultati Na mrežasti površini ne sme biti znatnih poškodb. Poškodbe na presečiščih kvadratov ali na robovih vreznin so dovoljene, če poškodovana površina ne presega 15 odstotkov površine z mrežastim vzorcem. 2.6 Preskušanje celotnega žarometa z lečo iz plastičnega materiala 2.6.1 Odpornost površine leče proti mehanskim poškodbam 2.6.1.1 Preskusi Na leči vzorca žarometa št. 1 se opravi preskus, opisan v odstavku 2.4.1 zgoraj. 2.6.1.2 Rezultati Po opravljenem preskusu rezultati fotometričnih meritev, opravljenih na žarometu v skladu s tem pravilnikom, ne smejo za več kot 30 odstotkov presegati največjih vrednosti, predpisanih v točkah B 50 L in HV, in ne smejo biti za več kot 10 odstotkov pod najmanjšo vrednostjo, predpisano v točki 75 R (v primeru žarometov, namenjenih vožnji po levi strani cestišča, je treba upoštevati točke B 50 R, HV in 75 L). 2.6.2 Preskus sile oprijema prevlek (če obstajajo) Na leči vzorca žarometa št. 2 je treba opraviti preskus, opisan v odstavku 2.5 zgoraj. 3. PREVERJANJE SKLADNOSTI PROIZVODNJE 3.1 V zvezi z materiali, uporabljenimi pri izdelavi leč, se šteje, da žarometi proizvodne serije ustrezajo zahtevam tega pravilnika, če 3.1.1 se po preskusu odpornosti proti kemičnim dejavnikom ter po preskusu odpornosti proti čistilom in ogljikovodikom na zunanji površini vzorca ne pojavijo razpoke, oddrobljeni deli ali deformacije, ki so vidni s prostim očesom (glej odstavke 2.2.2, 2.3.1 in 2.3.2); 3.1.2 so po preskusu, opisanem v odstavku 2.6.1.1, fotometrične vrednosti na merilnih točkah, navedenih v odstavku 2.6.1.2, znotraj mejnih vrednosti, ki so v tem pravilniku predpisane za skladnost proizvodnje. 3.2 Če rezultati preskusov ne ustrezajo zahtevam, je treba preskuse ponoviti na drugem naključno izbranem vzorcu žarometa. DODATEK 1 ČASOVNO ZAPOREDJE HOMOLOGACIJSKIH PRESKUSOV A. Preskusi plastičnih materialov (leč ali vzorcev materiala, ki so bili predloženi skladno z odstavkom 2.2.4 tega pravilnika). Vzorci Leče ali vzorci materiala Leče Preskusi 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 1.1 Omejena fotometrija (A.6, odst. 2.1.2) X X X 1.1.1 Sprememba temperature (A.6, odst. 2.1.1) X X X 1.2 Omejena fotometrija (A.6, odst. 2.1.2) X X X 1.2.1 Meritev stopnje prepuščanja svetlobe X X X X X X X X X 1.2.2 Meritev razpršene svetlobe X X X X X X 1.3 Okoljski dejavniki (A.6, odst. 2.2.1) X X X 1.3.1 Meritev stopnje prepuščanja svetlobe X X X 1.4 Kemični dejavniki (A.6, odst. 2.2.2) X X X 1.4.1 Meritev razpršene svetlobe X X X 1.5 Čistila (A.6, odst. 2.3.1) X X X 1.6 Ogljikovodiki (A.6, odst. 2.3.2) X X X 1.6.1 Meritev stopnje prepuščanja svetlobe X X X 1.7 Poškodbe (A.6, odst. 2.4.1) X X X 1.7.1 Meritev stopnje prepuščanja svetlobe X X X 1.7.2 Meritev razpršene svetlobe X X X 1.8 Sila oprijema (A.6, odst. 2.5) X 1.9 Odpornost proti sevanju svetlobnega vira (A.6, odst. 2.2.4) X

B. Preskusi celotnih žarometov (ki so bili predloženi skladno z odstavkom 2.2.3 tega pravilnika). Preskusi Celoten žaromet Št. vzorca 1 2 2.1 Poškodbe (odst. 2.6.1.1) X 2.2 Fotometrija (odst. 2.6.1.2) X 2.3 Sila oprijema (odst. 2.6.2) X DODATEK 2 Postopek meritve razpršene svetlobe in stopnje prepuščanja svetlobe 1. OPREMA (glej sliko) Svetlobni pramen kolimatorja K s polovično divergenco β/2 = 17,4 × 10-4 rd se omeji z zaslonko Dτ z odprtino 6 mm, pri kateri je nameščen nosilec za vzorec. Akromatična zbiralna leča L2, ki je korigirana za sferične aberacije, povezuje zaslonko DT s sprejemnikom svetlobnih žarkov R; premer leče L2 mora biti tak, da ne zaslanja svetlobe, ki se od vzorca razprši v stožcu s polovičnim vršnim kotom ß/2 = 14°. Obročasta zaslonka DD s koti αο/2 = 1° in αmax/2 = 12° je nameščena v goriščni ravnini slike leče L2. Neprozorni srednji del zaslonke je potreben za zaslanjanje svetlobe, ki prihaja neposredno iz svetlobnega vira. Srednji del zaslonke mora biti mogoče odstraniti iz svetlobnega pramena tako, da se lahko vrne točno v svojo izhodiščno lego. Razdaljo L2 Dτ in goriščno razdaljo F2 (1) leče L2 je treba izbrati tako, da slika Dτ v celoti pokrije sprejemnik žarkov R. Če se za začetni vpadni svetlobni tok vzame 1 000 enot, mora biti absolutna točnost odčitanja boljša od ene enote. 2. MERITVE Treba je odčitati naslednje vrednosti: Odčitana vrednost Z vzorcem S srednjim delom DD Ustrezajoča velikost T1 ne ne Vpadni svetlobni tok pri prvem odčOtto T2 da (pred preskusom) ne Svetlobni tok, ki ga je prepustil novi material na območju 24 °C T3 da (po preskusu) ne Svetlobni tok, ki ga je prepustil material po preskusu na območju 24 °C T4 da (pred preskusom) da Svetlobni tok, ki ga je prepustil novi material T5 da (po preskusu) da Svetlobni tok, ki ga je prepustil preskušeni material (1) Za L2 se priporoča goriščna razdalja približno 80 mm. DODATEK 3 METODA PRI PRESKUSU Z BRIZGANJEM 1. PRESKUSNA OPREMA 1.1 Brizgalna pištola Uporabljena brizgalna pištola mora imeti šobo s premerom 1,3 mm, ki omogoča pretok tekočine 0,24 ± 0,02 1/minuto pri tlaku obratovanja 6,0 bara – 0, + 0,5 bara. Na razdalji 380 mm ± 10 mm od šobe mora imeti del površine, ki je neposredno izpostavljen poškodbam, pod zgoraj navedenimi pogoji premer 170 mm ± 50 mm. 1.2 Preskusna mešanica Preskusna mešanica je sestavljena iz: kremenčevega peska s trdoto 7 po Mohrovi lestvici z velikostjo zrn med 0 in 0,2 mm in približno normalno porazdelitvijo s kotnim faktorjem od 1,8 do 2; vode, katere trdota ne presega 205 g/m3, za mešanico, ki vsebuje 25 g peska na liter vode. 2. PRESKUS Zunanjo površino leče žarometa je treba enkrat ali večkrat izpostaviti delovanju curka vode in peska, dobljenega po zgoraj opisani metodi. Pri tem je treba curek vode in peska usmeriti skoraj pravokotno na površino, ki jo je treba preskusiti. Poškodbo je treba preveriti z enim ali več vzorci stekla, ki se kot referenčni vzorci namestijo v bližini leč, ki jih je treba preskusiti. Mešanico je treba brizgati, dokler sprememba razpršene svetlobe na vzorcu ali vzorcih, izmerjena po metodi iz Dodatka 2, ne ustreza naslednji vrednosti: Za preverjanje enakomernosti poškodb na celotni površini, ki jo je treba preskusiti, se lahko uporabi več referenčnih vzorcev. DODATEK 4 PRESKUS SILE OPRIJEMA LEPILNEGA TRAKU 1. NAMEN Po tej metodi se lahko pri normalnih pogojih določi linearna sila oprijema lepilnega traku na stekleni plošči. 2. PRINCIP Merjenje sile, ki jo je treba uporabiti za snemanje lepilnega traku s steklene plošče pod kotom 90°. 3. PREDPISANI POGOJI OKOLJA Zrak mora imeti temperaturo 23 °C ± 5 °C in relativno vlažnost 65 ± 15 odstotkov.. 4. PRESKUŠANCI Pred preskusom se vzorčni kolut lepilnega traku 24 ur pripravlja pri predpisanih pogojih okolja (glej odstavek 3 zgoraj). Z vsakega koluta je treba preskusiti po pet preskušancev dolžine 400 mm. Ti preskušanci se vzamejo s koluta, ko so odstranjene prve tri plasti. 5. POSTOPEK Preskus je treba opraviti pod pogoji okolja, kakor so določeni v odstavku 3. Pet preskušancev je treba sneti s koluta med radialnim odvijanjem lepilnega traku s hitrostjo približno 300 mm/s, nato pa jih je treba v 15 sekundah nanesti, kakor sledi: Lepilni trak se nanaša na stekleno ploščo postopoma, tako da se s prstom rahlo drgne v vzdolžni smeri, vendar brez prekomernega pritiska, tako da med trakom in stekleno ploščo ni nobenega zračnega mehurčka. Steklena plošča z lepilnim trakom se za deset minut izpostavi predpisanim pogojem okolja. Približno 25 mm preskušanca je treba odlepiti s plošče v ravnini, ki je pravokotna na os preskušanca. Ploščo je treba pritrditi, prosti konec lepilnega traku pa prepogniti za 90° od plošče. Vlečna sila mora delovati tako, da je ločilna črta med lepilnim trakom in ploščo pravokotna na to silo in na ploščo. Lepilni trak je treba odstraniti s hitrostjo 300 mm/s ± 30 mm/s in zapisati uporabljeno silo. 6. REZULTATI Pet dobljenih vrednosti je treba razporediti po vrstnem redu, srednjo vrednost pa je treba vpisati kot rezultat meritve. Ta vrednost se izrazi v njutnih na centimeter širine lepilnega traku.

PRILOGA 7 MINIMALNE ZAHTEVE ZA VZORČENJE, KI GA OPRAVI INŠPEKTOR 1. SPLOŠNO 1.1 Za zahteve glede skladnosti se šteje, da so izpolnjene z mehanskega in geometrijskega stališča v skladu z morebitnimi zahtevami tega pravilnika, če razlike ne presegajo neizogibnega proizvodnega odstopanja. Ta pogoj velja tudi za barvo. 1.2 V zvezi s fotometričnim delovanjem se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če pri preskušanju fotometričnega delovanja naključno izbranega žarometa, opremljenega z etalonsko žarnico z žarilno nitko in/ali moduli LED, prisotnimi v žarometu: 1.2.1 nobena izmerjena vrednost ne odstopa za več kot 20 odstotkov od vrednosti, predpisane v tem pravilniku. Za vrednosti B 50 L (ali R) in območje III je lahko največje odstopanje v neugodno smer: B 50 L (ali R) : 0,2 luksa, kar ustreza 20 odstotkom 0,3 luksa, kar ustreza 30 odstotkom Območje III : 0,3 luksa, kar ustreza 20 odstotkom 0,45 luksa, kar ustreza 30 odstotkom 1.2.2 ali če 1.2.2.1 so na merilnem zaslonu (v oddaljenosti 25 m) predpisane vrednosti iz tega pravilnika za kratki svetlobni pramen dosežene v HV (z dovoljenim odstopanjem 0,2 luksa), usmerjenih v vsaj eno točko vsakega območja na zaslonu – B 50 L (ali R) (z dovoljenim odstopanjem 0,1 luksa), 75 R (ali L), 50 V, 25 R, 25 L – v krogu z radijem 15 cm okoli te točke ter na celotnem območju IV, ki ni nad črto 25 R in 25 L za več kot 22,5 cm; 1.2.2.2 in če je pri dolgem svetlobnem pramenu HV znotraj krivulje izoluks 0,75 Emax, se pri fotometričnih vrednostih upošteva dovoljeno odstopanje + 20 odstotkov za največje vrednosti in – 20 odstotkov za najmanjše vrednosti pri kateri koli merilni točki, določeni v odstavku 6.3.2 tega pravilnika. Referenčna oznaka se ne upošteva. 1.2.3 Če rezultati zgoraj opisanih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se sme žaromet namestiti drugače, vendar samo pod pogojem, da os svetlobnega pramena ni zamaknjena za več kot 1° v desno ali levo. 1.2.4 Če rezultati zgoraj opisanih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se preskusi na žarometu ponovijo z drugo etalonsko žarnico z žarilno nitko in/ali moduli LED, s katerimi je opremljen žaromet. 1.2.5 Pri tem se ne upoštevajo žarometi z očitnimi okvarami. 1.2.6 Referenčna oznaka se ne upošteva. 1.3 Če pa ni mogoče izvesti večkratne navpične nastavitve na želeni položaj z dovoljenim odstopanjem iz odstavka 6.2.2.3 tega pravilnika, se preskusi en vzorec v skladu s postopkom iz odstavkov 2 in 3 iz Priloge 9. 2. PRVO VZORČENJE Pri prvem vzorčenju se naključno izberejo štirje žarometi. Prvi vzorec dveh žarometov se označi kot A, drugi vzorec dveh žarometov pa kot B. 2.1 Skladnost se ne izpodbija 2.1.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov v neugodno smer: 2.1.1.1 vzorec A A1: en žaromet 0 odstotkov en žaromet ne več kot 20 odstotkov A2: oba žarometa več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov nadaljuj z vzorcem B 2.1.1.2 vzorec B B1: oba žarometa 0 odstotkov 2.1.2 ali če so za vzorec A izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 2.2 Skladnost se izpodbija 2.2.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje izpodbija, pri čemer se od proizvajalca zahteva, da proizvodnjo uskladi z zahtevami (uskladitev), če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov: 2.2.1.1 vzorec A A3: en žaromet ne več kot 20 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov vendar ne več kot 30 odstotkov 2.2.1.2 vzorec B B2: v primeru A2: en žaromet več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov en žaromet ne več kot 20 odstotkov B3: v primeru A2: en žaromet 0 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov vendar ne več kot 30 odstotkov 2.2.2 ali če za vzorec A niso izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 2.3 Preklic homologacije Skladnost se izpodbija in uporabi se odstavek 11, če je po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov: 2.3.1 vzorec A A4: en žaromet ne več kot 20 odstotkov en žaromet več kot 30 odstotkov A5: oba žarometa več kot 20 odstotkov 2.3.2 vzorec B B4: v primeru A2: en žaromet več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov B5: v primeru A2: oba žarometa več kot 20 odstotkov B6: v primeru A2: en žaromet 0 odstotkov en žaromet več kot 30 odstotkov 2.3.3 ali če za vzorca A in B niso izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 3. PONOVLJENO VZORČENJE V primerih A3, B2, B3 je treba v dveh mesecih po obvestilu ponoviti vzorčenje, tako da se iz zaloge izdelkov, proizvedenih po uskladitvi, izbere tretji vzorec C, sestavljen iz dveh žarometov. 3.1 Skladnost se ne izpodbija 3.1.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov: 3.1.1.1 vzorec C C1: en žaromet 0 odstotkov en žaromet ne več kot 20 odstotkov C2: oba žarometa več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov nadaljuj z vzorcem D 3.1.1.2 vzorec D D1: v primeru C2 oba žarometa 0 odstotkov 3.1.2 ali če so za vzorec C izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 3.2 Skladnost se izpodbija 3.2.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje izpodbija, pri čemer se od proizvajalca zahteva, da proizvodnjo uskladi z zahtevami (uskladitev), če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov: 3.2.1.1 vzorec D D2: v primeru C2 en žaromet več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov en žaromet ne več kot 20 odstotkov 3.2.1.2 ali če za vzorec C niso izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 3.3 Preklic homologacije Skladnost se izpodbija in uporabi se odstavek 11, če je po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov: 3.3.1 vzorec C C3: en žaromet ne več kot 20 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov C4: oba žarometa več kot 20 odstotkov 3.3.2 vzorec D D3: v primeru C2 en žaromet 0 ali več kot 0 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov 3.3.3 ali če za vzorca C in D niso izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 4. SPREMEMBA NAVPIČNE LEGE MEJE SVETLO-TEMNO Glede preverjanja spremembe lege meje svetlo-temno v navpični smeri zaradi vpliva toplote se uporabi naslednji postopek: Na enem od žarometov vzorca A, ki je bil izbran po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 te priloge, se opravi preskus po postopku, opisanem v odstavku 2.1 Priloge 4, potem ko je bil trikrat zapored izpostavljen ciklu, opisanem v odstavku 2.2.2 Priloge 4. Žaromet se šteje za sprejemljivega, če vrednost Δr ne presega 1,5 mrad Če je ta vrednost večja od 1,5 mrad, vendar ne presega 2,0 mrad, se preskusi drug žaromet vzorca A. Srednja vrednost absolutnih vrednosti, izmerjenih za oba vzorca, ne sme presegati 1,5 mrad. Če pa je vrednost 1,5 mrad pri vzorcu A presežena, se na obeh žarometih vzorca B opravi preskus po enakem postopku, pri čemer vrednost Δr posameznega žarometa ne sme biti večja od 1,5 mrad. Slika 1

PRILOGA 8 Pregled obratovalnih obdobij v zvezi s preskusi stabilnosti fotometričnega delovanja Kratice: P : žaromet za kratki svetlobni pramen D : žaromet za dolgi svetlobni pramen (D1 + D2 pomeni dva dolga svetlobna pramena) F : prednji žaromet za meglo : pomeni cikel 15-minutnega izklopa in 5-minutnega vklopa Vsi naslednji združeni žarometi in prednji žarometi za meglo z dodanimi oznakami razreda B so navedeni kot primeri in niso izčrpni. 1. P ali D ali F (HC ali HR ali B) 2. P + D (HCR) ali P + D1 + D2 (HCR HR) 3. P + D (HC/R) ali P + D1 + D2 (HC/R HR) 4. P + F (HC B) 5. P + F (HC B/) ali HC/B 6. D + F (HR B) ali D1 + D2 + F (HR HR B) 7. D + F (HR B/) ali D1 + D2 + F (HR HR B/) 8. P + D + F (HCR B) ali P + D1 + D2 + F (HCR HR B) 9. P + D + F (HC/R B) ali P + D1 + D2 + F (HC/R HR B) 10. P + D + F (HCR B/) ali P + D1 + D2 + F (HCR HR B/) 11. P + D + F (HC/R B/) ali P + D1 + D2 + F (HC/R HR B/)

PRILOGA 9 Preverjanje meje „svetlo-temno“ za žaromete za kratki svetlobni pramen z instrumenti 1. SPLOŠNO Kadar se uporablja odstavek 6.2.2.4 tega pravilnika, se kakovost „meje svetlo-temno“ preskusi v skladu z zahtevami iz odstavka 2 spodaj, pri čemer se z instrumenti izvede navpična in vodoravna nastavitev svetlobnega pramena v skladu z zahtevami iz odstavka 3 spodaj. Pred merjenjem kakovosti „meje svetlo-temno“ in postopkom usmeritve z instrumenti je treba opraviti predhodno vizualno usmeritev v skladu z odstavkoma 6.2.2.1 in 6.2.2.2 tega pravilnika. 2. MERJENJE KAKOVOSTI „MEJE SVETLO-TEMNO“ Za določitev najmanjše ostrine se opravijo meritve z navpičnim skeniranjem prek vodoravnega dela „meje svetlo-temno“, pri čemer so kotni premiki 0,05° in se meritve opravijo na razdalji: (a) 10 m z detektorjem premera približno 10 mm ali (b) 25 m z detektorjem premera približno 30 mm. Razdalja merjenja, pri kateri se opravi preskus, se zabeleži pod točko 9 obrazca za sporočanje (glej Prilogo 1 k temu pravilniku). Za določitev največje ostrine se meritve opravijo z navpičnim skeniranjem prek vodoravnega dela „meje svetlo-temno“, pri čemer so kotni premiki 0,05° ter se meritve opravijo le na razdalji 25 m in z detektorjem premera približno 30 mm. Kakovost „meje svetlo-temno“ se šteje za sprejemljivo, če so zahteve iz odstavkov 2.1 do 2.3 spodaj skladne z vsaj enim sklopom meritev. 2.1 Vidna ne sme biti več kot ena „meja svetlo-temno“ (1). 2.2 Ostrina „meje svetlo-temno“ Faktor ostrine G se določi z navpičnim skeniranjem prek vodoravnega dela „meje svetlo-temno“ pod kotom 2,5° od črte V-V, pri čemer je: G = (log Εβ – log E(β + 0,1°)), pri čemer je β = navpičen položaj v stopinjah. Vrednost G ne sme biti manjša od 0,13 (najmanjša ostrina) in ne večja od 0,40 (največja ostrina). 2.3 Linearnost Del vodoravne „meje svetlo-temno“, ki se uporablja za navpično nastavitev, mora biti vodoraven in 1,5° do 3,5° od črte V-V (glej sliko 1). Točke upognjenosti gradienta „meje svetlo-temno“ na navpičnih črtah pod kotom 1,5°, 2,5° in 3,5° se določijo z enačbo: (d2 (log E)/dβ2 = 0) Največja navpična razdalja med določenimi točkami upognjenosti ne sme presegati 0,2°. 3. NAVPIČNA IN VODORAVNA NASTAVITEV Če je „meja svetlo-temno“ v skladu z zahtevami glede kakovosti iz odstavka 2 te priloge, se lahko svetlobni pramen nastavi z instrumenti. Slika 1 Merjenje kakovosti „meje svetlo-temno“ Opomba: Razmerje je drugačno za navpične in vodoravne črte. 3.1 Navpična nastavitev S premikom navzgor izpod črte B (glej sliko 2 spodaj) se opravi navpično skeniranje prek vodoravnega dela „meje svetlo-temno“, pri čemer je kot 2,5° od črte V-V. Točka upognjenosti (pri čemer je d2 (log E)/dv2 = 0) se določi in postavi na črto B, ki je postavljena en odstotek pod črto H-H. 3.2 Vodoravna nastavitev Vlagatelj določi eno od naslednjih metod vodoravne usmeritve: (a) Metoda „črte 0,2 D“ (glej sliko 2 spodaj). Ena vodoravna črta pod kotom 0,2° D se skenira od 5° levo do 5° desno po navpični usmeritvi žarometa. Največji gradient „G“, določen po formuli G = (log Εβ – log E(β + 0,1°)), pri čemer je β vodoravni položaj v stopinjah, ne sme biti manjši od 0,08. Točka upognjenosti na črti 0,2 D se postavi na črto A. Slika 2 Navpična in vodoravna nastavitev z instrumenti – metoda skeniranja vodoravne črte Opomba: Razmerje je drugačno za navpične in vodoravne črte. (b) Metoda „3 črt“ (glej sliko 3 spodaj). Tri navpične črte se skenirajo od 2° D do 2° U pri 1° R, 2° R in 3° R po navpični usmeritvi žarometa. Zadevni največji gradienti „G“, določeni po formuli: G = (log Εβ – log E(β + 0,1°)) pri čemer je β navpični položaj v stopinjah, ne smejo biti manjši od 0,08. Na podlagi točk upognjenosti na teh treh črtah se dobi ravna črta. Presečišče te črte in črte B, ki se dobi med navpičnim usmerjanjem, se postavi na črto V. Slika 3 Navpična in vodoravna nastavitev z instrumenti – metoda skeniranja treh črt Opomba: Razmerje je drugačno za navpične in vodoravne črte. (1) Ta odstavek je treba spremeniti, potem ko bo na voljo objektivna metoda preskušanja.

PRILOGA 10 ZAHTEVE ZA MODULE LED IN ŽAROMETE Z MODULI LED 1. SPLOŠNE SPECIFIKACIJE 1.1 Vsi predloženi vzorci modulov LED pri preskušanju z zagotovljenimi elektronskimi krmilnimi napravami za nadzor svetlobnega vira (po potrebi) izpolnjujejo zadevne specifikacije tega pravilnika. 1.2 Moduli LED so zasnovani tako, da pri običajni uporabi njihovo delovanje ostane brezhibno. Poleg tega ne smejo imeti napak v zasnovi in izdelavi. Za modul LED se šteje, da ne deluje, če ne deluje katera od njegovih svetlobnih diod (LED). 1.3 Moduli LED ne smejo omogočati nedovoljenih sprememb. 1.4 Pri zasnovi odstranljivih modulov LED se upošteva naslednje: 1.4.1 kadar se modul LED odstrani in nadomesti z drugim modulom, ki ga zagotovi vlagatelj in ki ima enako identifikacijsko kodo modula svetlobnega vira, morajo biti izpolnjene fotometrične specifikacije žarometa; 1.4.2 moduli LED z drugačnimi identifikacijskimi kodami modula svetlobnega vira v istem ohišju žarometa ne smejo biti medsebojno zamenljivi. 2. IZDELAVA 2.1 Diode LED na modulu LED morajo biti opremljene z ustreznimi pritrdilnimi elementi. 2.2 Pritrdilni elementi morajo biti trdni in dobro pritrjeni na diode LED in modul LED. 3. PRESKUSNI POGOJI 3.1 Uporaba 3.1.1 Vsi vzorci se preskusijo v skladu z navodili iz odstavka 4 spodaj. 3.1.2 Svetlobni viri na modulu LED so svetlobne diode (LED) iz odstavka 2.7.1 Pravilnika št. 48, zlasti v zvezi z elementom za vidno sevanje. Druge vrste svetlobnih virov niso dovoljene. 3.2 Delovni pogoji 3.2.1 Delovni pogoji v zvezi z moduli LED Vsi vzorci se preskusijo pod pogoji iz odstavkov 6.1.4 in 6.1.5 tega pravilnika. Moduli LED se preskušajo v žarometu, ki ga predloži proizvajalec, razen če je v tej prilogi določeno drugače. 3.2.2 Temperatura okolja Pri meritvah električnih in fotometričnih značilnosti se žaromet uporablja v suhem in mirnem ozračju pri temperaturi okolja 23 °C ± 5 °C. 3.3 Staranje Modul LED se pred začetkom preskusov iz tega pravilnika na zahtevo vlagatelja uporablja 15 ur in ohladi na temperaturo okolja. 4. POSEBNE ZAHTEVE IN PRESKUSI 4.1 Barvna reprodukcija 4.1.1 Vsebnost rdeče barve Poleg meritev iz odstavka 7 tega pravilnika: mora biti najmanjša vsebnost rdeče barve v svetlobi modula LED ali žarometa z moduli LED, preskušanimi pri napetosti 50 V: pri čemer je: Ee(λ) (enota: W) spektralna porazdelitev