Samo izvirna besedila UN/ECE so pravno veljavna v skladu z mednarodnim javnim pravom. Status in datum začetka veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343, ki je na voljo na:

https://unece.org/status-1958-agreement-and-annexed-regulations

Pravilnik ZN št. 154 – Enotne določbe o homologaciji lahkih osebnih in gospodarskih vozil glede na merila za emisije, emisije ogljikovega dioksida ter porabo goriva in/ali merjenje porabe električne energije in električnega dosega (WLTP) [2022/2124]

Spremembe 02 – datum začetka veljavnosti: 8. oktober 2022

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje. Verodostojno in pravno zavezujoče besedilo je: ECE/TRANS/WP.29/2022/41/Rev.1

VSEBINA

Pravilnik

1. Področje uporabe

2. Kratice

3. Opredelitev pojmov

4. Vloga za podelitev homologacije

5. Homologacija

6. Specifikacije in preizkusi

7. Sprememba in razširitev homologacije

8. Skladnost proizvodnje (COP)

9. Kazni za neskladnost proizvodnje

10. Dokončno prenehanje proizvodnje

11. Uvodne določbe

12. Prehodne določbe

13. Nazivi in naslovi tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preizkuse, in homologacijskih organov

Dodatek

1. Potrditev skladnosti proizvodnje za preizkus tipa 1 za določene tipe vozil

2. Potrditev skladnosti proizvodnje za preizkus tipa 1 – statistična metoda

3. Preizkuševalni postopek utekanja za določitev faktorjev utekanja

4. Skladnost proizvodnje za preizkus tipa 4

5. Naprave za spremljanje porabe goriva in/ali električne energije na vozilu

6. Zahteve za vozila, ki uporabljajo reagent v sistemih za naknadno obdelavo izpušnih plinov

Priloge

Priloge, del A

A1. Lastnosti motorja in vozila ter informacije v zvezi z izvajanjem preizkusov („opisni list“)

Dodatek

1. Poročilo o preizkusu WLTP

2. Poročilo o preizkusu cestne obremenitve WLTP

3. Preizkuševalni obrazec za preizkus WLTP

4. Poročilo o preizkusu emisij zaradi izhlapevanja

A2. Sporočilo

A3. Namestitev homologacijske oznake

Priloge, del B

B1. Globalno usklajeni preizkuševalni cikli za lahka vozila (WLTC)

B2. Izbira prestave in določitev točke prestavljanja za vozila z ročnimi menjalniki

B3. Specifikacije referenčnih goriv

B4. Cestna obremenitev in nastavitev dinamometra

B5. Preizkuševalna oprema in umerjanje

B6. Postopki in pogoji preizkusa tipa 1

Dodatek

1. Postopek preizkusa emisij za vsa vozila, opremljena s sistemi s periodično regeneracijo

2. Preizkuševalni postopek za spremljanje sistema za shranjevanje energije z možnostjo ponovnega polnjenja

3. Izračun razmerja energije iz plina za plinasta goriva (UNP in ZP/biometan)

B6a. Preizkus s popravkom za temperaturo okolice za določitev emisij CO 2 pod reprezentativnimi pogoji regionalne temperature (samo za raven 1A)

B6b. Popravek rezultatov CO 2 glede na ciljno hitrost in razdaljo (samo za raven 1A)

B7. Izračuni

B8. Povsem električna vozila, hibridna električna vozila in hibridna vozila na gorivne celice s stisnjenim vodikom

Dodatek

1. Stanje sistema REESS za profil polnjenja

2. Postopek za popravek glede na spremembo energije v sistemu REESS

3. Določitev toka in napetosti v sistemu REESS za vozila NOVC-HEV, OVC-HEV, OVC-FCHV, PEV in NOVC-FCHV (kot je ustrezno)

4. Predkondicioniranje, odstavitev in pogoji polnjenja sistema REESS za vozila PEV, OVC-HEV in OVC-FCHV (kot je ustrezno)

5. Faktorji uporabe (UF) za vozila OVC-HEV in OVC-FCHV (kot je ustrezno)

6. Izbira načinov, ki jih izbere voznik

7. Merjenje porabe goriva v hibridnih vozilih na gorivne celice s stisnjenim vodikom

8. Določitev dodatnih vrednosti porabe električne energije, potrebnih za preverjanje skladnosti proizvodnje pri vozilih PEV in OVC-HEV

B9. Določanje enakovrednosti metode (samo za raven 1A)

Priloge, del C

C1. (rezervirano)

C2. (rezervirano)

C3. Preizkus tipa 4 – določanje emisij zaradi izhlapevanja iz vozil z bencinskimi motorji

C4. Preizkus tipa 5 – trajnost

Dodatek

1. Standardni cikel na preizkuševalni napravi (SBC) (samo za raven 1A)

2. Standardni cikel na preizkuševalni napravi za dizelske motorje (SDBC) (samo za raven 1A)

3. Standardni cestni cikel (SRC)

3b. Cikli nabiranja kilometrov (samo za raven 1B)

4. Posebne zahteve za hibridna vozila

C5. Diagnostika na vozilu (OBD) za motorna vozila

Dodatek

1. Funkcionalni vidiki sistemov za diagnostiko na vozilu (OBD)

Uvod

Namen tega pravilnika je določiti enotne določbe o homologaciji motornih vozil glede emisij iz lahkih vozil na podlagi novega globalno usklajenega preizkuševalnega postopka za lahka vozila (WLTP), vključenega v globalni tehnični predpis ZN št. 15, in posodobljenega preizkuševalnega postopka za emisije zaradi izhlapevanja (preizkus tipa 4), razvitega v globalnem tehničnem predpisu ZN št. 19. Pravilnik bo pogodbenicam omogočil podeljevanje in sprejemanje homologacij na podlagi teh novih homologacijskih preizkusov.

Preizkus WLTP tipa 1 nadomešča sedanji preizkus tipa 1 iz Pravilnika ZN št. 83 in Pravilnika ZN št. 101, medtem ko posodobljeni preizkuševalni postopek za emisije zaradi izhlapevanja (preizkus tipa 4) nadomešča sedanji preizkuševalni postopek iz Pravilnika ZN št. 83.

Poleg tega ta novi pravilnik vsebuje posodobitev preizkusa tipa 5 za preverjanje trajnosti naprav za uravnavanje onesnaževanja in posodobljene zahteve za sisteme za diagnostiko na vozilu (OBD). Ti posodobitvi naj bi izražali spremembe za preoblikovanje prejšnjega preizkusa tipa 1 na podlagi NEDC v nov preizkus WLTP tipa 1.

Različica 02 tega pravilnika zajema dva sklopa zahtev, imenovana raven 1A in raven 1B. Raven 1A temelji na štirifaznem preizkuševalnem ciklu (Nizko, Srednje, Visoko in Zelo visoko), medtem ko raven 1B temelji na trifaznem preizkuševalnem ciklu (Nizko, Srednje in Visoko), pri čemer za ti različni ravni veljajo različne omejitve za preizkus tipa 1. Večina regulativnega besedila se uporablja za raven 1A in raven 1B. Če so zahteve specifične za raven 1A ali 1B, so zadevni oddelki ustrezno označeni. Te spremembe zajemajo regionalne zahteve in ne zahtevajo vzajemnega priznavanja s strani drugih pogodbenic.

Spremembe 03 tega pravilnika vsebujejo usklajen postopek, ki vključuje najstrožje postopke/omejitve, za katere se zahteva popolno vzajemno priznavanje. Homologacijo na podlagi sprememb 03 zato sprejmejo vse pogodbenice, ki so sprejele ta pravilnik.

1. Področje uporabe

Ta pravilnik določa zahteve za dve ravni homologacije. Prva raven, imenovana raven 1A, zahteva preizkušanje v skladu s štirifaznim ciklom WLTC (faze Nizko, Srednje, Visoko in Zelo visoko, kot so opredeljene v Prilogi B1). Druga raven, imenovana raven 1B, pa zahteva preizkušanje v skladu s trifaznim ciklom WLTC (faze Nizko, Srednje in Visoko, kot so opredeljene v Prilogi B1).

Če se zahteve iz tega pravilnika uporabljajo samo za raven 1A ali raven 1B, je v regulativnem besedilu navedeno besedilo „samo za raven 1A“ ali „samo za raven 1B“, ki označuje začetek posebnih zahtev za posamezno raven.

1.1 Področje uporabe za raven 1A

Ta pravilnik se uporablja za homologacijo vozil kategorij M1, M2, N1 in N2, katerih referenčna masa ne presega 2,610 kg, glede na preizkus WLTP tipa 1 za emisije plinastih spojin, trdne delce, število delcev, emisije ogljikovega dioksida, porabo goriva in/ali meritev porabe električne energije in električnega dosega ter preizkus tipa 4 za emisije zaradi izhlapevanja.

Poleg tega ta pravilnik določa pravila za preverjanje trajnosti naprav za uravnavanje onesnaževanja in sisteme za diagnostiko na vozilu (OBD).

Na zahtevo proizvajalca se lahko homologacija, podeljena v skladu s tem pravilnikom, razširi z zgoraj navedenih vozil tudi na vozila kategorij M1, M2, N1 in N2, katerih referenčna masa ne presega 2,840 kg in ki izpolnjujejo pogoje iz tega pravilnika.

1.2 Področje uporabe za raven 1B

Ta pravilnik se uporablja za homologacijo vozil kategorij M2 in N1, katerih največja tehnično dovoljena masa obremenjenega vozila ne presega 3,500 kg, in za vsa vozila kategorije M1 glede na preizkus WLTP tipa 1 za emisije plinastih spojin, trdne delce, emisije ogljikovega dioksida, izkoristek goriva in/ali meritev porabe električne energije in električnega dosega ter preizkus tipa 4 za emisije zaradi izhlapevanja.

Poleg tega ta pravilnik določa pravila za preverjanje trajnosti naprav za uravnavanje onesnaževanja in sisteme za diagnostiko na vozilu (OBD).

Vozila OVC-FCHV ne spadajo na področje uporabe ravni 1B iz tega pravilnika.

2. Kratice

2.1 Splošne kratice

AC Izmenični tok APF Dodeljeni faktor prepustnosti BWC Zmogljivost absorpcije butana CD Praznjenje naboja CFD Računalniška dinamika tekočin CFV Venturijeva cev s kritičnim pretokom CFO Zaslonka s kritičnim pretokom CLA Kemiluminescenčni analizator CS Ohranjanje naboja CVS Vzorčevalnik s konstantno prostornino DC Enosmerni tok EAF Vsota vsebnosti etanola, acetaldehida in formaldehida ECD Detektor na zajetje elektronov ET Cev za izhlapevanje Zelo visoko2 Faza zelo visoke hitrosti WLTC razreda 2 Zelo visoko3 Faza zelo visoke hitrosti WLTC razreda 3 FCHV Hibridno vozilo s pogonom na gorivne celice FID Plamensko-ionizacijski detektor FSD Polni odklon GC Plinski kromatograf GFV Vozilo, ki za gorivo uporablja plin HEPA (Filter) za zelo učinkovito zadrževanje zračnih delcev HFID Ogrevani plamensko-ionizacijski detektor Visoko2 Faza visoke hitrosti WLTC razreda 2 Visoko3a Faza visoke hitrosti WLTC razreda 3a Visoko3b Faza visoke hitrosti WLTC razreda 3b ICE Motor z notranjim zgorevanjem LoD Meja zaznavnosti LoQ Meja določljivosti Nizko1 Faza nizke hitrosti WLTC razreda 1 Nizko2 Faza nizke hitrosti WLTC razreda 2 Nizko3 Faza nizke hitrosti WLTC razreda 3 Srednje1 Faza srednje hitrosti WLTC razreda 1 Srednje2 Faza srednje hitrosti WLTC razreda 2 Srednje3a Faza srednje hitrosti WLTC razreda 3a Srednje3b Faza srednje hitrosti WLTC razreda 3b LC Tekočinska kromatografija UNP Utekočinjeni naftni plin NDIR Nerazpršilni infrardeči (analizator) NDUV Nerazpršilni ultravijolični ZP/biometan Zemeljski plin/biometan NMC Izločevalnik nemetanov NOVC-FCHV Hibridno vozilo na gorivne celice brez zunanjega polnjenja NOVC NOVC-HEV Brez zunanjega polnjenja Hibridno električno vozilo brez zunanjega polnjenja OBD Diagnostika na vozilu OBFCM Spremljanje porabe goriva in/ali električne energije na vozilu OVC-FCHV Hibridno vozilo na gorivne celice z zunanjim polnjenjem OVC-HEV Hibridno električno vozilo z zunanjim polnjenjem Pa Masa trdnih delcev, zbranih v ozadju filtra Pe Masa delcev, zbranih na filtru z vzorcem PAO Poli-alfa-olefin PCF Predklasifikator delcev PCRF Faktor zmanjšanja koncentracije delcev PDP Volumetrična črpalka PER Povsem električni doseg PF Faktor prepustnosti PM Emisije trdnih delcev PN Število delcev v emisijah PNC Števec števila delcev PND1 Prva naprava za redčenje števila delcev PND2 Druga naprava za redčenje števila delcev PTS Sistem za prenos delcev PTT Cev za prenos delcev QCL-IR Infrardeči kvantni kaskadni laser RCDA Dejanski doseg pri praznjenju naboja RCB Nivo napolnjenosti sistema REESS REESS Sistem za shranjevanje energije z možnostjo ponovnega polnjenja KKU Koeficient kotalnega upora SHED Neprepustna komora za določitev emisij zaradi izhlapevanja SSV Venturijeva cev s podzvočnim pretokom UBE Uporabna energija iz akumulatorja (REESS) USFM Ultrazvočni merilnik pretoka VH Visoka vrednost za vozilo VL Nizka vrednost za vozilo VPR Izločevalnik hlapnih delcev WLTC Globalno usklajeni preizkuševalni ciklus za lahka vozila

2.2 Kemijski simboli in okrajšave

C1 Ogljikovodik, ekvivalenten ogljiku 1 CH4 Metan C2H6 Etan C2H5OH Etanol C3H8 Propan CH3CHO Acetaldehid CO Ogljikov monoksid CO2 Ogljikov dioksid DOP Dioktilftalat H2O Voda HCHO Formaldehid NH3 Amoniak NMHC Nemetanski ogljikovodiki NOx Dušikovi oksidi NO Dušikov oksid NO2 Dušikov dioksid N2O Didušikov oksid THC Skupni ogljikovodiki

3. Opredelitev pojmov

Za namene tega pravilnika se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

3.0.1 „Tip vozila glede na emisije“ pomeni skupino vozil, ki: (a) se ne razlikujejo glede na merila, ki sestavljajo „družino interpolacij“, kot je opredeljena v odstavku 6.3.2; (b) spadajo v eno samo „območje interpolacije CO2“ v smislu odstavka 2.3.2 Priloge B6; (c) se ne razlikujejo glede na kakršne koli značilnosti, ki pomembno vplivajo na emisije iz izpušne cevi, kot so med drugim naslednje: (i) tipi in zaporedje naprav za uravnavanje onesnaževanja (npr. tristezni katalizator, oksidacijski katalizator, redukcijski lovilnik NOx, selektivni redukcijski katalizator, redukcijski katalizator NOx, filter za delce ali kombinacija naštetih v eni enoti); (ii) vračanje izpušnih plinov (z ali brez, notranje/zunanje, hlajeno/nehlajeno, nizek/visok/kombiniran tlak).

3.0.2 „Delovna prostornina motorja“ pomeni: pri batnih motorjih z linearnim gibanjem batov nazivno gibno prostornino motorja; pri rotacijskih batnih motorjih (Wanklovi motorji) dvakratno nazivno gibno prostornino zgorevalne komore na bat.

3.0.3 „Delovna prostornina motorja“ pomeni: pri batnih motorjih z linearnim gibanjem batov nazivno gibno prostornino motorja; pri rotacijskih batnih motorjih (Wanklovi motorji) nazivno gibno prostornino zgorevalne komore na bat.

3.0.4 „Homologacija vozila“ pomeni homologacijo tipa vozila glede na področje uporabe tega pravilnika.

3.1 Preizkuševalna oprema

3.1.1 „Točnost“ pomeni razliko med izmerjeno vrednostjo in referenčno vrednostjo, ki je sledljiva do nacionalnega standarda in opisuje pravilnost rezultata. Glej sliko 1.

3.1.2 „Umerjanje“ pomeni postopek nastavitve odzivanja merilnega sistema, tako da se njegove izhodne vrednosti ujemajo z območjem referenčnih signalov.

3.1.3 „Kalibracijski plin“ pomeni mešanico plinov, ki se uporablja za umerjanje analizatorjev plina.

3.1.4 „Metoda z dvojnim redčenjem“ pomeni postopek, v katerem je del pretoka razredčenih izpušnih plinov ločen in pred filtrom za vzorčenje delcev zmešan z ustrezno količino zraka za redčenje.

3.1.5 „Sistem redčenja izpušnih plinov s celotnim tokom“ pomeni nadzorovano neprekinjeno redčenje celotnih izpušnih plinov vozila z zunanjim zrakom z uporabo vzorčevalnika s konstantno prostornino (CVS).

3.1.6 „Linearizacija“ pomeni uporabo razpona koncentracij ali materialov za vzpostavitev matematičnega razmerja med koncentracijo in odzivom sistema.

3.1.7 „Večja vzdrževalna dela“ pomeni prilagoditev, popravilo ali zamenjavo sestavnega dela ali modula, ki bi lahko vplival na točnost meritve.

3.1.8 „Nemetanski ogljikovodiki“ (NMHC) so razlika med skupnimi ogljikovodiki (THC) in deležem metana (CH 4 ).

3.1.9 „Natančnost“ pomeni stopnjo, pri kateri ponovljene meritve pri nespremenjenih pogojih pokažejo enake rezultate (slika 1), in se v tej prilogi vedno nanaša na en standardni odklon.

3.1.10 „Referenčna vrednost“ pomeni vrednost, ki je sledljiva do nacionalnega standarda. Glej sliko 1.

3.1.11 „Nastavljena vrednost“ pomeni ciljno vrednost, ki jo krmilni sistem želi doseči.

3.1.12 „Nastaviti razpon“ pomeni nastaviti instrument tako, da se pravilno odziva na standard umerjanja, ki predstavlja od 75 do 100 odstotkov najvišje vrednosti območja instrumenta ali predvidenega območja uporabe.

3.1.13 „Skupni ogljikovodiki“ (THC) pomeni vse hlapne spojine, merljive s plamensko-ionizacijskim detektorjem (FID).

3.1.14 „Preverjanje“ pomeni ocenjevanje, ali se izhodne vrednosti merilnega sistema ujemajo z uporabljenimi referenčnimi signali v eni ali več vnaprej določenih mejnih vrednostih sprejemljivosti.

3.1.15 „Ničelni plin“ pomeni plin, ki ne vsebuje analita, ki se uporablja za nastavitev ničelnega odziva na analizatorju.

3.1.16 „Odzivni čas“ pomeni časovno razliko med spremembo sestavnega dela, ki se meri v referenčni točki, in odzivom sistema na 90 odstotkih končnega odčitka (t 90 ), pri čemer je sonda za vzorčenje opredeljena kot referenčna točka, kjer je sprememba merjenega sestavnega dela najmanj 60 odstotkov obsega skale (FS) in se zgodi v manj kot 0,1 sekunde. Odzivni čas sistema sestavljata časovni zamik do sistema in čas vzpona sistema.

3.1.17 „Časovni zamik“ pomeni časovno razliko med spremembo sestavnega dela, ki se meri v referenčni točki, in odzivom sistema na 10 odstotkih končnega odčitka (t 10 ), pri čemer je sonda za vzorčenje opredeljena kot referenčna točka. Za plinaste sestavne dele je to čas prenosa merjenega sestavnega dela od sonde za vzorčenje do detektorja.

3.1.18 „Čas vzpona“ pomeni časovno razliko med 10- in 90-odstotnim odzivom končnega odčitka (t 90 – t 10 ). Slika 1 Opredelitev točnosti, natančnosti in referenčne vrednosti

3.2 Cestna obremenitev in nastavitev dinamometra

3.2.1 „Aerodinamični upor“ pomeni silo, ki deluje v nasprotno smer gibanja vozila naprej skozi zrak.

3.2.2 „Točka aerodinamičnega mirovanja“ pomeni točko na površini vozila, kjer je hitrost vetra enaka nič.

3.2.3 „Blokada anemometra“ pomeni učinek na meritev anemometra zaradi prisotnosti vozila, kjer se navidezna hitrost zraka razlikuje od hitrosti vozila v kombinaciji s hitrostjo vetra glede na tla.

3.2.4 „Omejena analiza“ pomeni, da sta bila čelni del vozila in koeficient aerodinamičnega upora določena neodvisno, navedene vrednosti pa se uporabijo v enačbi gibanja.

3.2.5 „Masa v stanju, pripravljenem za vožnjo“ pomeni maso vozila s posodami za gorivo, ki so napolnjene do najmanj 90 odstotkov svoje prostornine, vključno z maso voznika, goriva in tekočin, ki je opremljeno s standardno opremo v skladu s specifikacijami proizvajalca, in če je vozilo tako opremljeno, vključno z maso karoserije, kabine, naprave za spenjanje in rezervnih koles ter orodja.

3.2.6 „Masa voznika“ pomeni maso, ocenjeno na 75 kg, na referenčni točki voznikovega sedeža.

3.2.7 „Največja dovoljena nosilnost vozila“ pomeni največjo tehnično dovoljeno maso obremenjenega vozila, od katere se odštejejo masa vozila v stanju, pripravljenem za vožnjo, 25 kg in masa dodatne opreme, kot je opredeljena v odstavku 3.2.8.

3.2.8 „Masa dodatne opreme“ pomeni največjo maso kombinacije dodatne opreme, ki se lahko vgradi v vozilo poleg standardne opreme v skladu s specifikacijami proizvajalca.

3.2.9 „Dodatna oprema“ pomeni vse elemente, ki niso vključeni v standardno opremo in jih lahko stranka naroči, v vozilo pa se vgradijo na odgovornost proizvajalca.

3.2.10 „Referenčni atmosferski pogoji (v zvezi z merjenjem cestne obremenitve)“ pomeni atmosferske pogoje, na podlagi katerih so bili popravljeni rezultati meritev: (a) atmosferski tlak: p0 = 100 kPa; (b) temperatura ozračja: T0 = 20 °C; (c) gostota suhega zraka: ρ0 = 1189 kg/m3; (d) hitrost vetra: 0 m/s.

3.2.11 „Referenčna hitrost“ pomeni hitrost vozila, pri kateri je določena cestna obremenitev ali pri kateri je preverjena obremenitev dinamometra.

3.2.12 „Cestna obremenitev“ pomeni silo, ki se upira gibanju vozila naprej, kot je izmerjeno z metodo iztekanja ali metodami, ki so enakovredne z vidika vključitve tornih izgub sistema za prenos moči.

3.2.13 „Kotalni upor“ pomeni sile pnevmatik v nasprotni smeri gibanja vozila.

3.2.14 „Vozni upor“ pomeni navor, ki zavira gibanje vozila naprej, izmerjen z merilniki navora, ki so nameščeni na pogonska kolesa vozila.

3.2.15 „Simulirana cestna obremenitev“ pomeni cestno obremenitev vozila na dinamometru z valji, katerega namen je poustvariti cestno obremenitev, izmerjeno na cesti, in sestoji iz sile, ki jo uporablja dinamometer z valji, in sile, ki se upira vozilu med vožnjo na dinamometru z valji, ter je približno določena s tremi koeficienti polinoma druge stopnje.

3.2.16 „Simulirani vozni upor“ pomeni vozni upor vozila na dinamometru z valji, katerega namen je poustvariti vozni upor, izmerjen na cesti, in sestoji iz navora, ki ga uporablja dinamometer z valji, in navora, ki se upira vozilu med vožnjo na dinamometru z valji in je približno določen s tremi koeficienti polinoma druge stopnje.

3.2.17 „Nepremična anemometrija“ pomeni merjenje hitrosti in smeri vetra z anemometrom na lokaciji in višini nad nivojem cestišča vzdolž preizkuševalne proge, kjer bodo vetrovni pogoji najbolj reprezentativni.

3.2.18 „Standardna oprema“ pomeni osnovno konfiguracijo vozila, ki je opremljeno z vsemi elementi, zahtevanimi na podlagi regulativnih aktov pogodbenice, vključno z vsemi elementi, ki so v vozilo vgrajeni brez nadaljnjih specifikacij o konfiguraciji ali ravni opreme.

3.2.19 „Ciljna cestna obremenitev“ pomeni cestno obremenitev, ki jo je treba doseči tudi na dinamometru z valji.

3.2.20 „Ciljni kotalni upor“ pomeni kotalni upor, ki ga je treba poustvariti.

3.2.21 „Način iztekanja vozila“ pomeni sistem delovanja, ki omogoča točno in ponovljivo določitev cestne obremenitve ter točno nastavitev dinamometra.

3.2.22 „Popravek za veter“ pomeni popravek za vpliv vetra na cestno obremenitev, ki temelji na vnosu nepremične ali premične anemometrije.

3.2.23 „Največja tehnično dovoljena masa obremenjenega vozila“ pomeni največjo maso vozila na podlagi njegovih konstrukcijskih lastnosti in zmogljivosti.

3.2.24 „Dejanska masa vozila“ pomeni maso v stanju, pripravljenem za vožnjo, ki se ji prišteje masa dodatne opreme, vgrajene v posamezno vozilo.

3.2.25 „Preizkuševalna masa vozila“ pomeni vsoto dejanske mase vozila, 25 kg in mase, ki predstavlja obremenitev vozila.

3.2.26 „Masa, ki predstavlja obremenitev vozila“, pomeni x odstotkov največje dovoljene nosilnosti vozila, kjer x predstavlja 15 odstotkov za vozila kategorije M in 28 odstotkov za vozila kategorije N.

3.2.27 „Največja tehnično dovoljena masa skupine vozil“ (MC) pomeni največjo maso, določeno za motorno vozilo in enega ali več priklopnikov skupaj na podlagi njegovih konstrukcijskih lastnosti in zmogljivosti, oziroma največjo maso, določeno za vlečno enoto in polpriklopnik skupaj.

3.2.28 „Razmerje n/v“ pomeni vrtilno frekvenco motorja, deljeno s hitrostjo vozila.

3.2.29 „Enovaljni dinamometer“ pomeni dinamometer, pri katerem je vsako kolo na osi vozila v stiku z enim valjem.

3.2.30 „Dvovaljni dinamometer“ pomeni dinamometer, pri katerem je vsako kolo na osi vozila v stiku z dvema valjema.

3.2.31 „Pogonska os“ pomeni os vozila, ki lahko zagotovi pogonsko energijo in/ali povrne energijo neodvisno od tega, ali je to samo začasno ali stalno mogoče in/ali če je to možnost, ki jo izbere voznik.

3.2.32 „Dinamometer 2WD“ pomeni dinamometer, pri katerem so v stiku z valji samo kolesa na eni osi vozila.

3.2.33 „Dinamometer 4WD“ pomeni dinamometer, pri katerem so v stiku z valji vsa kolesa na obeh oseh.

3.2.34 „Dinamometer, ki deluje v načinu 2WD“ pomeni dinamometer 2WD ali dinamometer 4WD, ki vztrajnost in cestno obremenitev simulira samo na pogonski osi preizkusnega vozila, pri čemer vrteča se kolesa na osi, ki ni pogonska, ne vplivajo na rezultate merjenja v primerjavi s stanjem, ko se kolesa na osi, ki ni pogonska, ne vrtijo.

3.2.35 „Dinamometer, ki deluje v načinu 4WD“ pomeni dinamometer 4WD, ki vztrajnost in cestno obremenitev simulira na obeh oseh preizkusnega vozila.

3.2.36 „Iztekanje“ pomeni funkcijo avtomatskega menjalnika ali sklopke, ki samodejno loči motor od sistema za prenos moči, ko pogon ni potreben ali pa je potrebno počasno zmanjševanje hitrosti, pri čemer je lahko motor v prostem teku ali izklopljen. Med uporabo te funkcije lahko motor deluje v prostem teku ali pa je izklopljen.

3.2.37 „Referenčna masa“ pomeni maso vozila v stanju, pripravljenem za vožnjo, zmanjšana za enotno maso voznika, ki znaša 75 kg, in povečana za enotno maso 100 kg.

3.3 Povsem električna vozila, vozila, ki jih poganja izključno motor z notranjim zgorevanjem, hibridna električna vozila, vozila na gorivne celice in vozila na alternativna goriva

3.3.1 „Izključno električni doseg“ (AER) pomeni celotno razdaljo, prevoženo s hibridnim vozilom z zunanjim polnjenjem (OVC-HEV) od začetka preizkusa praznjenja naboja do točke med preizkusom, ko motor z notranjim zgorevanjem začne porabljati gorivo.

3.3.2 „Povsem električni doseg“ (PER) pomeni celotno razdaljo, prevoženo s povsem električnim vozilom z možnostjo polnjenja prek vtičnice (PEV) od začetka preizkusa praznjenja naboja, dokler ni doseženo merilo za prekinitev.

3.3.3 „Dejanski doseg pri praznjenju naboja“ (R CDA ) pomeni prevoženo razdaljo v seriji preizkusov WLTC pri praznjenju naboja, dokler ni sistem za shranjevanje energije z možnostjo ponovnega polnjenja (REESS) prazen.

3.3.4 „Doseg cikla pri praznjenju naboja“ (R CDC ) pomeni razdaljo od začetka preizkusa praznjenja naboja do konca zadnjega cikla pred ciklom ali cikli, ki izpolnjujejo merilo za prekinitev, vključno s prehodnim ciklom, v katerem lahko vozilo deluje v obeh pogojih, tj. praznjenja in ohranjanja.

3.3.5 „Stanje delovanja pri praznjenju naboja“ pomeni stanje delovanja, pri katerem lahko shranjena energija v sistemu REESS niha, vendar v povprečju upada, medtem ko se vozilo vozi do prehoda na delovanje ohranjanja energije.

3.3.6 „Stanje delovanja pri ohranjanju naboja“ pomeni stanje delovanja, pri katerem lahko shranjena energija v sistemu REESS niha, vendar v povprečju ostaja na ravni nevtralnega polnilnega ravnovesja, medtem ko se vozilo vozi.

3.3.7 „Faktorji uporabe“ so razmerja, ki temeljijo na voznih statistikah in so odvisna od dosega, doseženega pri praznjenju naboja, ter so uporabljena za tehtanje spojin emisij izpušnih plinov med praznjenjem in ohranjanjem naboja, emisij CO 2 in porabe goriva za hibridna električna vozila z zunanjim polnjenjem (OVC-HEV).

3.3.8 „Električna naprava“ (EM) pomeni pretvornik energije, ki pretvarja med električno in mehansko energijo.

3.3.9 „Pretvornik energije“ pomeni sistem, pri katerem se oblika izhodne energije razlikuje od oblike vhodne energije.

3.3.9.1 „Pretvornik pogonske energije“ pomeni pretvornik energije pogonskega sistema, ki ni zunanja naprava, katerega izhodna energija se uporablja neposredno ali posredno za pogon vozila.

3.3.9.2 „Kategorija pretvornika pogonske energije“ pomeni (i) motor z notranjim zgorevanjem ali (ii) električno napravo ali (iii) gorivno celico.

3.3.10 „Sistem za shranjevanje energije“ pomeni sistem, ki shranjuje energijo in jo sprosti v enaki obliki, kot je bila shranjena.

3.3.10.1 „Sistem za shranjevanje pogonske energije“ pomeni sistem za shranjevanja energije pogonskega sistema, ki ni zunanja naprava, katerega izhodna energija je uporabljena neposredno ali posredno za pogon vozila.

3.3.10.2 „Kategorija sistema za shranjevanje pogonske energije“ pomeni (i) sistem za shranjevanje goriva, (ii) sistem za shranjevanje električne energije z možnostjo ponovnega polnjenja ali (iii) sistem za shranjevanje mehanske energije z možnostjo ponovnega polnjenja.

3.3.10.3 „Oblika energije“ pomeni (i) električno energijo, (ii) mehansko energijo ali (iii) kemično energijo (vključno z gorivi).

3.3.10.4 „Sistem za shranjevanje goriva“ pomeni sistem za shranjevanje pogonske energije, ki shranjuje kemično energijo kot utekočinjeno ali plinasto gorivo.

3.3.11 „Enakovreden izključno električni doseg“ (EAER) pomeni tisti del celotnega dejanskega dosega pri praznjenju naboja (R CDA ), ki se nanaša na uporabo elektrike iz sistema REESS v preizkusu praznjenja naboja.

3.3.12 „Hibridno električno vozilo“ (HEV) pomeni hibridno vozilo, pri katerem je eden od pretvornikov pogonske energije električna naprava.

3.3.13 „Hibridno vozilo“ (HV) pomeni vozilo, opremljeno s pogonskim sistemom, ki vsebuje vsaj dve različni kategoriji pretvornikov pogonske energije in vsaj dve različni kategoriji sistemov za shranjevanje pogonske energije.

3.3.14 „Neto sprememba energije“ pomeni razmerje med spremembo energije sistema REESS, deljeno s potrebo po energiji cikla, ki ga ima preizkusno vozilo.

3.3.15 „Hibridno električno vozilo brez zunanjega polnjenja“ (NOVC-HEV) pomeni hibridno električno vozilo, ki ga ni mogoče polniti iz zunanjega vira.

3.3.16 „Hibridno električno vozilo z zunanjim polnjenjem“ (OVC-HEV) pomeni hibridno električno vozilo, ki ga je mogoče polniti iz zunanjega vira.

3.3.17 „Povsem električno vozilo“ (PEV) pomeni vozilo, opremljeno s pogonskim sistemom, ki kot pretvornik pogonske energije uporablja izključno električno napravo, kot sistem za shranjevanje pogonske energije pa izključno sistem za shranjevanje električne energije z možnostjo ponovnega polnjenja.

3.3.18 „Gorivna celica“ pomeni pretvornik energije za pretvarjanje kemične (vhodne) energije v električno (izhodno) energijo ali obratno.

3.3.19 „Vozilo na gorivne celice“ (FCV) pomeni vozilo, opremljeno s pogonskim sistemom, ki vsebuje izključno gorivne celice in električne naprave kot pretvornike pogonske energije.

3.3.20 „Hibridno vozilo na gorivne celice“ (FCHV) pomeni vozilo na gorivne celice, opremljeno s pogonskim sistemom, ki ima vsaj en sistem za shranjevanje goriva in vsaj en sistem za shranjevanje električne energije z možnostjo ponovnega polnjenja, ki se uporablja kot sistem za shranjevanje pogonske energije.

3.3.20.1 „Hibridno električno vozilo na gorivne celice brez zunanjega polnjenja“ (NOVC-FCHV) pomeni hibridno električno vozilo na gorivne celice, ki ga ni mogoče polniti iz zunanjega vira.

3.3.20.2 „Hibridno električno vozilo na gorivne celice z zunanjim polnjenjem“ (OVC-FCHV) pomeni hibridno električno vozilo na gorivne celice, ki ga je mogoče polniti iz zunanjega vira.

3.3.21 „Vozilo z dvogorivnim motorjem“ pomeni vozilo, ki ima dva ločena sistema za shranjevanje goriva in je zasnovano tako, da za pogon primarno uporablja samo eno gorivo naenkrat, vendar je dovoljena sočasna uporaba obeh goriv, ki je omejena v smislu količine in trajanja.

3.3.22 „Vozilo z dvogorivnim plinskim motorjem“ pomeni vozilo z dvogorivnim motorjem, pri katerem dve gorivi vključujeta bencin (bencinski način) in UNP, ZP/biometan ali vodik.

3.3.23 „Vozilo, ki ga poganja izključno motor z notranjim zgorevanjem“ pomeni vozilo, pri katerem so vsi pretvorniki pogonske energije motorji z notranjim zgorevanjem.

3.3.24 „Polnilnik v vozilu“ pomeni pretvornik električne energije med pogonskim sistemom REESS in vtičnico za polnjenje vozila.

3.3.25 „Vozilo s prilagodljivim tipom goriva“ pomeni vozilo z enim sistemom za shranjevanje goriva, ki lahko za pogon uporablja različne mešanice dveh ali več goriv.

3.3.26 „Vozilo s prilagodljivim tipom goriva na etanol“ pomeni vozilo s prilagodljivim tipom goriva, ki lahko za pogon uporablja bencin ali mešanico bencina in etanola z do 85-odstotnim deležem etanola (E85).

3.3.27 „Vozilo z enogorivnim motorjem“ pomeni vozilo, ki je zasnovano predvsem za eno vrsto goriva.

3.3.28 „Vozilo z enogorivnim plinskim motorjem“ pomeni vozilo z enogorivnim motorjem, ki je zasnovano predvsem za stalni pogon na UNP ali ZP/biometan ali vodik, vendar ima lahko tudi bencinski sistem za uporabo v sili ali samo za zagon, pri čemer nazivna prostornina posode za bencin ne presega 15 litrov.

3.4 Pogonski sistem

3.4.1 „Pogonski sistem“ pomeni celotno kombinacijo v vozilu, tj. sistemov za shranjevanje pogonske energije, pretvornikov pogonske energije in sistemov za prenos moči, ki kolesom zagotavljajo mehansko energijo za pogon vozila, ter perifernih naprav.

3.4.2 „Pomožne naprave“ so neperiferne naprave ali sistemi, ki porabljajo, pretvarjajo, shranjujejo ali dovajajo energijo in ki so v vozilo vgrajeni tudi za druge namene, ne samo za pogon vozila, zato se zanje ne šteje, da so del pogonskega sistema.

3.4.3 „Periferne naprave“ so katere koli naprave, ki porabljajo, pretvarjajo, shranjujejo ali dovajajo energijo, pri katerih energija ni neposredno ali posredno uporabljena za pogon vozila, vendar so ključne za delovanje pogonskega sistema, zato se štejejo za njegov del.

3.4.4 „Sistem za prenos moči“ pomeni povezane elemente pogonskega sistema za prenos mehanske energije med pretvorniki pogonske energije in kolesi.

3.4.5 „Ročni menjalnik“ pomeni menjalnik, pri katerem lahko prestave prestavlja samo voznik.

3.5 Splošno

3.5.1 „Merila za emisije“ pomeni tiste spojine emisij, za katere so v tem pravilniku določene omejitve.

3.5.2 (rezervirano)

3.5.3 (rezervirano)

3.5.4 (rezervirano)

3.5.5 (rezervirano)

3.5.6 „Potreba po energiji cikla“ pomeni izračunano pozitivno energijo, ki jo vozilo potrebuje, da odpelje predpisani cikel.

3.5.7 „Odklopna naprava“ pomeni vsak del vozila, ki zaznava temperaturo, hitrost vozila, vrtilno frekvenco motorja, uporabljeno prestavo, podtlak v polnilnem zbiralniku ali kateri koli drug parameter z namenom aktiviranja, prilagajanja, zakasnitve ali prekinitve delovanja katerega koli dela sistema za uravnavanje emisij, ki zmanjšuje učinkovitost sistema za uravnavanje emisij pod pogoji, pričakovanimi pri normalnem delovanju vozila in pri normalni uporabi.

3.5.8 „Način, ki ga izbere voznik“ pomeni poseben pogoj, ki ga izbere voznik in lahko vpliva na emisije ali porabo goriva in/ali energije.

3.5.9 „Prevladujoči način“ v tem pravilniku pomeni en sam način, ki ga izbere voznik in ki je vedno izbran, ko se vozilo vklopi, ne glede na to, kateri način, ki ga izbere voznik, je bil aktiviran, ko je bilo vozilo nazadnje izklopljeno, pri čemer prevladujočega načina ni mogoče ponastaviti na drug način. Po vklopu vozila je mogoče s prevladujočega načina preklopiti na drug način, ki ga izbere voznik, samo z namernim dejanjem voznika.

3.5.10 „Referenčni pogoji (v zvezi z izračunom masnih emisij)“ pomeni pogoje, na katerih temeljijo gostote plinov, in sicer 101,325 kPa in 273,15 K (0 °C).

3.5.11 „Emisije izpušnih plinov“ pomeni emisije plinastih, trdnih in tekočih spojin iz izpušne cevi.

3.5.12 „Način zagona, ki ga je mogoče konfigurirati“ v tem pravilniku pomeni način, ki ga izbere voznik in ga lahko nastavi kot način, ki je samodejno izbran, ko se vozilo vklopi. Po vklopu vozila je mogoče z načina zagona, ki ga je mogoče konfigurirati, preklopiti na drug način samo z namernim dejanjem voznika.

3.6 Masa delcev/število delcev (PM/PN)

Izraz „delec“ se običajno uporablja za snov, ki je opredeljena (izmerjena) v zraku (suspendirana snov), izraz „trdni delec“ pa se uporablja za usedline.

3.6.1 „Število delcev v emisijah“ (PN) pomeni skupno število trdnih delcev, izpuščenih iz izpuha vozila, ki je količinsko opredeljeno z metodami redčenja, vzorčenja in merjenja, kot je opredeljeno v tem pravilniku.

3.6.2 „Emisije trdnih delcev“ (PM) pomeni maso katerega koli materiala v obliki trdnih delcev v izpuhu vozila, količinsko opredeljeno z metodami redčenja, vzorčenja in merjenja, kot je opredeljeno v tem pravilniku.

3.7 WLTC

3.7.1 „Nazivna moč motorja“ (P rated ) pomeni največjo neto moč motorja v kW v skladu z zahtevami Pravilnika ZN št. 85.

3.7.2 „Najvišja hitrost“ (v max ) pomeni najvišjo hitrost vozila, kot jo navaja proizvajalec. Če je proizvajalec ni navedel, se najvišja hitrost določi v skladu s Pravilnikom ZN št. 68.

3.8 Postopek

3.8.1 „Sistem s periodično regeneracijo“ pomeni napravo za uravnavanje emisij izpušnih plinov (npr. katalizator, filter za delce), ki zahteva periodično regeneracijo.

3.9 Emisije zaradi izhlapevanja

3.9.1 „Sistem za shranjevanje goriva“ pomeni naprave, ki omogočajo shranjevanje goriva ter vključujejo posodo za gorivo, nastavek za polnjenje, pokrov posode za gorivo in črpalko za gorivo, če je nameščena v posodo za gorivo ali nanjo.

3.9.2 „Sistem za dovajanje goriva“ pomeni sestavne dele, v katerih je shranjeno gorivo ali po katerih se pretaka gorivo v vozilu ter ki vključujejo sistem za shranjevanje goriva, vse cevi za gorivo in hlape, vse črpalke za gorivo, ki niso nameščene na posodo za gorivo, in posodo z aktivnim ogljem.

3.9.3 „Zmogljivost absorpcije butana“ (BWC) pomeni maso butana, ki jo lahko absorbira posoda z aktivnim ogljem.

3.9.4 „BWC300“ pomeni zmogljivost absorpcije butana po 300 ciklih staranja z gorivom.

3.9.5 „Faktor prepustnosti“ (PF) pomeni faktor, ki se določi glede na izgube ogljikovodikov v določenem obdobju in se uporablja za določitev končnih emisij zaradi izhlapevanja.

3.9.6 „Nekovinska enoplastna posoda za gorivo“ pomeni posodo za gorivo, narejeno iz ene plasti nekovinskega materiala, vključno s fluoriranimi/sulfoniranimi materiali.

3.9.7 „Večplastna posoda za gorivo“ pomeni posodo za gorivo, narejeno iz vsaj dveh različnih plasti materialov, od katerih je ena neprepustna za ogljikovodike.

3.9.8 „Zaprti sistem za shranjevanje goriva“ pomeni sistem za shranjevanje goriva, iz katerega v času, ko je vozilo parkirano, v 24-urnem dnevnem ciklu iz odstavka 6.5.9 Priloge C3, kadar je izveden z ustreznim referenčnim gorivom iz odstavka 7 Priloge B3, ne uhajajo hlapi goriva.

3.9.9 „Emisije zaradi izhlapevanja“ v okviru tega pravilnika pomenijo hlape ogljikovodikov, ki uhajajo iz sistema za dovajanje goriva motornega vozila v času, ko je parkirano, in tik pred ponovnim polnjenjem zatesnjene posode za gorivo.

3.9.10 „Hlapi goriva, sproščeni ob izenačenju tlaka“ pomeni ogljikovodike, ki uhajajo iz tlačne varnostne naprave zaprtega sistema za shranjevanje goriva izključno skozi posodo z aktivnim ogljem, kakor omogoča sistem.

3.9.11 „Presežek hlapov goriva, sproščenih ob izenačenju tlaka“ pomeni hlape ogljikovodikov, ki uidejo ob znižanju tlaka in prehajajo skozi posodo z aktivnim ogljem.

3.9.12 „Razbremenilni tlak v posodi za gorivo“ je najnižja raven tlaka, pri kateri se začne zaprti sistem za shranjevanje goriva odzračevati samo v odziv na tlak v posodi za gorivo.

3.9.13 „Preboj pri dveh gramih“ je preboj, ki se doseže, ko skupna količina ogljikovodikov, oddanih iz posode z aktivnim ogljem, doseže dva grama.

3.10 Diagnostika na vozilu (OBD)

3.10.1 „Sistem za diagnostiko na vozilu (OBD)“ v okviru tega pravilnika pomeni sistem na vozilu, ki lahko zazna nepravilno delovanje v nadzorovanih sistemih za uravnavanje emisij, pri čemer prepozna verjetno mesto nepravilnega delovanja s kodami napak, shranjenimi v računalniškem pomnilniku, in osvetli indikator nepravilnega delovanja, da opozori upravljavca vozila.

3.10.2 „Družina OBD“ pomeni razvrstitev vozil, kakor jo je določil proizvajalec, za katera se pričakuje, da imajo zaradi medsebojne podobnosti v zasnovi tudi podobne emisije izpušnih plinov in značilnosti sistemov OBD. Vsako vozilo iz te družine izpolnjuje zahteve iz odstavka 6.8.1 tega pravilnika.

3.10.3 „Sistem za uravnavanje emisij“ v zvezi s sistemom OBD pomeni elektronsko krmilno enoto za upravljanje motorja in druge sestavne dele, povezane z emisijami, v sistemu uravnavanja izpušnih plinov ali emisij zaradi izhlapevanja, ki vnašajo informacije v to enoto ali jih prejemajo iz nje.

3.10.4 „Indikator nepravilnega delovanja (MI)“ pomeni vidni ali zvočni indikator, ki razločno opozori voznika v primeru nepravilnega delovanja katerega koli sestavnega dela v zvezi z emisijami, povezanega s sistemom OBD, ali sistema OBD.

3.10.5 „Nepravilno delovanje“ pomeni okvaro z emisijami povezanega sestavnega dela ali sistema, zaradi katere bi emisije presegle mejne vrednosti za OBD iz odstavka 6.8.2, ali nezmožnost sistema OBD, da izpolni osnovne zahteve glede nadzora iz Priloge C5.

3.10.6 „Sekundarni zrak“ pomeni zrak, ki prihaja v izpušni sistem prek črpalke ali sesalnega ventila ali kako drugače in je namenjen pospeševanju oksidacije HC in CO v toku izpušnih plinov.

3.10.7 „Neuspel vžig motorja“ pomeni odsotnost zgorevanja v posameznem valju motorja s prisilnim vžigom zaradi izpada iskre, premajhnega odmerjanja goriva, prenizke kompresije ali zaradi kakšnega drugega razloga. Za namene spremljanja sistema OBD to pomeni tisti odstotek neuspelih vžigov glede na skupno število vžigov (kakor ga navede proizvajalec), zaradi katerega bi emisije presegle mejne vrednosti za OBD iz odstavka 6.8.2, ali tisti odstotek, ki lahko povzroči pregrevanje katalizatorjev izpušnih plinov in s tem trajno okvaro.

3.10.8 „Vozni cikel OBD“ je sestavljen iz zagona, vožnje, pri kateri se odkrije morebitno nepravilno delovanje, in zaustavitve.

3.10.9 „Ogrevalni cikel“ pomeni dovolj dolgo delovanje vozila, da temperatura hladilne tekočine od zagona motorja naraste za vsaj 22 °K in doseže najmanj 343 °K (70 °C).

3.10.10 „Uravnavanje goriva“ pomeni samodejne prilagoditve osnovni nastavitvi dovoda goriva na podlagi povratnih informacij. Kratkoročno uravnavanje goriva se nanaša na dinamične ali takojšnje prilagoditve. Dolgoročno uravnavanje goriva pomeni veliko bolj postopno prilagoditev nastavitve dovoda goriva kot kratkoročno uravnavanje goriva. Ta dolgoročna uravnavanja nadomestijo razlike med vozili in postopne spremembe, ki se pojavijo sčasoma.

3.10.11 „Izračunana vrednost obremenitve“ pomeni navedbo trenutnega toka zraka, deljenega z največjim tokom zraka, pri čemer je največji tok zraka popravljen za nadmorsko višino, če je znana. Ta opredelitev zagotavlja število brez merske enote, univerzalno za vse motorje, in serviserju prikaže delež zmogljivosti motorja, ki se uporablja (pri široko odprti loputi v uplinjaču je to vrednost 100 %).

3.10.12 „Stalni privzeti način emisij“ pomeni primer, ko se naprava za upravljanje motorja trajno preklopi na nastavitev, ki ne zahteva vnosa informacij iz okvarjenega sestavnega dela ali sistema, kjer bi takšen okvarjeni del ali sistem povzročil povečanje emisij iz vozila nad mejne vrednosti za OBD iz odstavka 6.8.2.

3.10.12.1 Stalni v tem kontekstu pomeni, da s privzetega načina ni mogoče preklopiti na drug način, tj. diagnostika ali strategija za uravnavanje, ki je povzročila preklop na privzeti način emisij, se v naslednjem voznem ciklu ne more izvesti in ne more potrditi, da pogoji, ki so povzročili preklop na privzeti način emisij, niso več prisotni. Drugi privzeti načini emisij se ne štejejo za stalne.

3.10.13 „Enota za odjem moči“ pomeni enoto za zagotovitev potrebne moči za pogon pomožne opreme, vgrajene v vozilo, ki jo poganja motor.

3.10.14 „Dostop“ pomeni razpoložljivost vseh podatkov OBD v zvezi z emisijami, vključno s kodami napak, potrebnimi za pregled, diagnostiko, servisiranje ali popravilo delov vozila, povezanih z emisijami, prek zaporednega vmesnika za standardno diagnostično povezavo (v skladu z odstavkom 6.5.3.5 Dodatka 1 k Prilogi C5).

3.10.15 „Neomejen“ pomeni:

3.10.15.1 dostop, neodvisen od pristopne kode, ki jo je mogoče dobiti le pri proizvajalcu, ali podobne naprave, ali

3.10.15.2 dostop, ki omogoča oceno danih podatkov brez uporabe posebnega dekodirnega sistema, razen če so podatki standardizirani.

3.10.16 „Standardiziran“ pomeni, da so vsi podatki, vključno z vsemi uporabljenimi kodami napak, zapisani samo v skladu z industrijskimi standardi, ki jasno določajo format in dovoljene možnosti ter zagotavljajo najvišjo stopnjo usklajenosti v industriji motornih vozil, njihova uporaba pa je izrecno dovoljena v tem pravilniku.

3.10.17 (rezervirano)

3.10.18 „Pomanjkljivost“ pri sistemih OBD vozila pomeni, da imajo sestavni deli ali sistemi, ki jih nadzoruje sistem OBD, začasne ali trajne delovne značilnosti, ki škodljivo vplivajo na sicer učinkovit OBD nadzor teh sestavnih delov ali sistemov ali ne izpolnjujejo vseh drugih podrobnih zahtev za sistem OBD.

3.10.19 „Zasilni postopki“ pomeni kateri koli privzeti način, ki ni privzeti način emisij.

3.10.20 „Koda napake v čakanju“ je koda za diagnozo težav, shranjena ob prvi zaznavi nepravilnega delovanja, preden zasveti indikator nepravilnega delovanja.

3.10.21 „Pripravljenost“ pomeni stanje, ki kaže, ali je monitor ali skupina monitorjev delovala po zadnjem brisanju podatkov z zunanjo zahtevo ali ukazom (npr. z zunanjim diagnostičnim orodjem OBD).

3.11 Preizkus s popravkom za temperaturo okolice (Priloga B6a)

3.11.1 „Naprava za aktivno shranjevanje toplote“ pomeni tehnologijo, ki shranjuje toploto znotraj katere koli naprave v vozilu, to toploto pa nato v določenem času ob zagonu motorja sprosti v katerega od delov pogonskega sistema. Zanjo sta značilna entalpija, shranjena v sistemu, in čas za sprostitev toplote v katerega od delov pogonskega sistema.

3.11.2 „Izolacijski materiali“ pomeni kateri koli material v prostoru za motor, ki je pritrjen na motor in/ali šasijo in ima toplotni izolacijski učinek, zanj pa je značilna največja toplotna prevodnost, ki znaša 0,1 W/(mK).

4. Vloga za podelitev homologacije

4.1 Proizvajalec vozila ali njegov pooblaščeni zastopnik homologacijskemu organu predloži vlogo za podelitev homologacije tipa vozila glede na zahteve tega pravilnika.

4.1.1 Vloga iz odstavka 4.1 se sestavi v skladu z vzorcem opisnega lista, ki je določen v Prilogi A1 k temu pravilniku.

4.1.2 Poleg tega proizvajalec predloži naslednje informacije: (a) za vozila z motorjem s prisilnim vžigom izjavo proizvajalca o najmanjšem odstotku neuspelih vžigov glede na skupno število vžigov, zaradi katerega lahko emisije presežejo mejne vrednosti za OBD iz odstavka 6.8.2, če je ta odstotek neuspelih vžigov prisoten od začetka preizkusa tipa 1, kot je opisan v prilogah dela B k temu pravilniku, ali pa bi lahko povzročil pregretje katalizatorja ali katalizatorjev izpušnih plinov pred nastankom trajne okvare; (b) podrobne pisne informacije, ki v celoti opisujejo značilnosti delovanja sistema OBD, vključno s seznamom vseh ustreznih delov sistema za uravnavanje emisij vozila, ki jih nadzoruje sistem OBD; (c) opis indikatorja nepravilnega delovanja, s katerim sistem OBD voznika opozarja na napake pri delovanju; (d) ta odstavek se uporablja samo za raven 1A: izjavo proizvajalca, da je sistem OBD skladen z določbami odstavka 7 Dodatka 1 k Prilogi C5 k temu pravilniku, ki se nanašajo na učinkovitost med uporabo v vseh razumno predvidljivih voznih razmerah; (e) ta odstavek se uporablja samo za raven 1A: načrt, ki opisuje podrobna tehnična merila in utemeljitve za povečanje števca in imenovalca vsake nadzorne enote in izpolnjuje zahteve iz odstavkov 7.2 in 7.3 Dodatka 1 k Prilogi C5 k temu pravilniku ter vsebuje tudi tehnična merila in utemeljitve za onemogočenje števcev, imenovalcev in splošnega imenovalca pod pogoji iz odstavka 7.7 Dodatka 1 k Prilogi C5 k temu pravilniku; (f) opis ukrepov, sprejetih za preprečevanje nedovoljenih posegov in sprememb na računalniku sistema za uravnavanje emisij; (g) če je ustrezno, podrobnosti o družini OBD, kot so navedene v odstavku 6.8.1; (h) po potrebi kopije drugih homologacij z ustreznimi podatki, ki omogočajo razširitev homologacij in določanje faktorjev poslabšanja.

4.1.3 Za preizkuse iz odstavka 3 Priloge C5 k temu pravilniku se tehnični službi, ki izvaja homologacijski preizkus, predloži vozilo, reprezentativno za tip vozila, ali družino vozil, opremljenih s sistemom OBD, ki jo je treba homologirati. Če tehnična služba ugotovi, da predloženo vozilo ne ustreza povsem družini OBD, opisani v odstavku 6.8.1, se predloži drugo in po potrebi dodatno vozilo za preizkus v skladu z odstavkom 3 Priloge C5 k temu pravilniku.

4.2 Vzorec opisnega lista za emisije izpušnih plinov, emisije ogljikovega dioksida, porabo goriva in/ali meritev porabe električne energije in električnega dosega, emisije zaradi izhlapevanja, trajnost in sistem OBD je v Prilogi A1 k temu pravilniku. Informacije iz točke 3.2.12.2.7.6 Priloge A1 k temu pravilniku je treba vključiti v Dodatek 1 „Informacije v zvezi z OBD“ sporočila o homologaciji iz Priloge A2 k temu pravilniku.

4.2.1 Po potrebi se predložijo izvodi drugih homologacij z ustreznimi podatki, ki omogočajo razširitve homologacij in določanje faktorjev poslabšanja.

4.3 Za preizkuse iz tabele A v odstavku 6 se tehnični službi, ki izvaja homologacijske preizkuse, predloži vozilo, ki je reprezentativno za tip vozila, ki ga je treba homologirati.

4.3.1 Za namene odstavka 4.1.2(e) homologacijski organ, ki podeli homologacijo, drugim homologacijskim organom na zahtevo da na voljo informacije iz navedene točke.

4.3.2 Za namene odstavka 4.1.2(d) in (e) homologacijski organi ne odobrijo vozila, če so informacije, ki jih je predložil proizvajalec, neprimerne za izpolnitev zahtev iz odstavka 7 Dodatka 1 k Prilogi C5 k temu pravilniku. Odstavki 7.2, 7.3 in 7.7 Dodatka 1 k Prilogi C5 k temu pravilniku se uporabljajo v vseh razumno predvidljivih voznih razmerah. Homologacijski organ pri oceni izvajanja zahtev iz odstavkov 7.2 in 7.3 Dodatka 1 k Prilogi C5 upošteva stopnjo tehnološkega razvoja.

4.3.3 Za namene odstavka 4.1.2(f) ukrepi, sprejeti za preprečevanje nedovoljenih posegov in sprememb v računalniku sistema za uravnavanje emisij, vključujejo pripomoček za posodabljanje s programom, ki ga je odobril proizvajalec, ali umerjanje.

4.3.4 Vloga za podelitev homologacije za vozila s prilagodljivim tipom goriva, vozila z enogorivnim motorjem in vozila z dvogorivnim motorjem izpolnjuje dodatne zahteve iz odstavkov 5.8 in 5.9.

4.3.5 Spremembe znamke sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, do katerih pride po homologaciji, homologacije ne razveljavijo samodejno, razen če se njihove prvotne tehnične značilnosti ali tehnični parametri spremenijo tako, da to vpliva na delovanje motorja ali sistema za uravnavanje onesnaževanja.

4.4 Homologacijski organ pred podelitvijo homologacije za tip vozila preveri, ali obstajajo zadovoljivi ukrepi za zagotovitev učinkovitega preverjanja skladnosti proizvodnje.

5. Homologacija

5.1 Če tip vozila, predložen v homologacijo, izpolnjuje vse ustrezne zahteve iz odstavka 6, se homologacija navedenega tipa vozila podeli.

5.2 Vsakemu homologiranemu tipu se dodeli homologacijska številka.

5.2.1 Homologacijsko številko sestavljajo štirje deli. Vsak del je ločen z znakom „*“. Del 1 : velika črka „E“, ki ji sledi številčna oznaka pogodbenice, ki je podelila homologacijo (1). Del 2 : številka 154, ki ji sledijo črka „R“ in spodaj navedeni znaki v naslednjem zaporedju: (a) dve števki (z ničlama na začetku, če je to ustrezno), ki navajata spremembe, ki vključujejo tehnične določbe pravilnika ZN, ki se uporablja za homologacijo (00 za pravilnik ZN v njegovi izvirni obliki); (b) poševnica (/) in dve števki (z ničlama na začetku, če je to ustrezno), ki navajata številko dopolnila sprememb, ki se uporabljajo za homologacijo (00 za spremembe v prvotni obliki); (c) poševnica (/) in dva znaka, ki označujeta fazo/raven izvajanja (npr. 1A, 1B). Del 3 : štirimestna zaporedna številka (z ničlama na začetku, če je to ustrezno). Zaporedje se začne z 0001. Del 4 : dvomestna zaporedna številka (z ničlama na začetku, če je to ustrezno) za označitev razširitve. Zaporedje se začne z 00. Vse števke so arabske števke.

5.2.2 Primer homologacijske številke v skladu s tem pravilnikom: E11*154R01/01/02*0123*01 Prva razširitev homologacije, oštevilčena z 0123, ki jo je izdalo Združeno kraljestvo na podlagi dopolnila 01 sprememb 01, pri čemer gre za homologacijo na ravni 2.

5.2.3 Ista pogodbenica ne sme dodeliti enake številke drugemu tipu vozila.

5.3 Obvestilo o podelitvi ali razširitvi ali zavrnitvi homologacije tipa vozila skladno s tem pravilnikom se predloži pogodbenicam Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu, ki je skladen z vzorcem iz Priloge A2 k temu pravilniku.

5.3.1 V primeru sprememb tega besedila, na primer ob določitvi novih mejnih vrednosti, je treba pogodbenice Sporazuma iz leta 1958 obvestiti, kateri tipi vozila, ki so bili že homologirani, so skladni z novimi določbami.

5.4 Na vsakem vozilu, ki je v skladu s tipom vozila, homologiranim po tem pravilniku, je na vidnem in zlahka dostopnem mestu, navedenem na homologacijskem obrazcu, nameščena mednarodna homologacijska oznaka, sestavljena iz:

5.4.1 kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako pogodbenice, ki je podelila homologacijo;

5.4.2 številke tega pravilnika, ki ji sledijo črka „R“, pomišljaj in homologacijska številka na desni strani kroga iz odstavka 5.4.1.

5.4.3 Homologacijska oznaka vključuje dodatno oznako za homologacijsko številko, ki označuje raven (raven 1A, 1B ali 2), za katero je bila podeljena homologacija. To oznako je treba izbrati v skladu s tabelo A3/1 Priloge 3 k temu pravilniku.

5.5 Če je vozilo v skladu s tipom vozila, homologiranim po enem ali več drugih pravilnikih, ki so priloženi Sporazumu iz leta 1958, v državi, ki je podelila homologacijo v skladu s tem pravilnikom, simbola iz odstavka 5.4.1 ni treba ponoviti; v takem primeru se v navpičnih stolpcih na desni strani simbola iz odstavka 5.4.1 navedejo številke pravilnikov, homologacijske številke in dodatni simboli vseh pravilnikov, v skladu s katerimi je bila podeljena homologacija v državi, ki je podelila homologacijo v skladu s tem pravilnikom (glej Prilogo A3).

5.6 Homologacijska oznaka mora biti jasno berljiva in neizbrisna.

5.7 Homologacijska oznaka se namesti blizu napisne ploščice vozila ali nanjo.

5.7.1 V Prilogi A3 k temu pravilniku so prikazani primeri namestitve homologacijske oznake.

5.8 Dodatne zahteve za homologacijo vozil s prilagodljivim tipom goriva Ta odstavek se uporablja samo za raven 1A.

5.8.1 Za homologacijo vozila s prilagodljivim tipom goriva na etanol proizvajalec vozila opiše sposobnost vozila, da se prilagodi kateri koli mešanici bencina in etanola (z do 85-odstotnim deležem etanola).

5.9 Dodatne zahteve za vozila z enogorivnim plinskim motorjem in vozila z dvogorivnim plinskim motorjem

5.9.1 Pri UNP ali ZP se gorivo, ki ga je treba uporabiti, navede v opisnem listu iz Priloge A1 k temu pravilniku.

5.10 Zahteve za homologacijo glede sistema OBD

5.10.1 Proizvajalec zagotovi, da so vsa vozila opremljena s sistemom za diagnostiko na vozilu (OBD).

5.10.2 Sistem OBD je zasnovan, sestavljen in nameščen na vozilu tako, da lahko prepoznava vrsto okvare ali nepravilnega delovanja skozi celotno življenjsko dobo vozila.

5.10.3 Sistem OBD mora biti pod pogoji običajne uporabe skladen z zahtevami tega pravilnika.

5.10.4 Pri preizkusu z okvarjenim sestavnim delom v skladu z Dodatkom 1 k Prilogi C5 k temu pravilniku se aktivira indikator nepravilnega delovanja sistema OBD. Indikator nepravilnega delovanja sistema OBD se lahko pri tem preizkusu aktivira tudi, ko ravni emisij padejo pod mejne vrednosti za OBD iz odstavka 6.8.

5.10.5 Ta odstavek se uporablja samo za raven 1A: Proizvajalec zagotovi, da je sistem OBD v vseh razumno predvidljivih voznih razmerah v skladu z zahtevami za učinkovitost med uporabo, ki so določene v odstavku 7 Dodatka 1 k Prilogi C5 k temu pravilniku.

5.10.6 Ta odstavek se uporablja samo za raven 1A: Proizvajalec mora nacionalnim organom in neodvisnim izvajalcem omogočiti preprost dostop brez kakršnega koli šifriranja do podatkov v zvezi z učinkovitostjo med uporabo, ki jih mora sistem OBD vozila shranjevati in sporočati v skladu z določbami odstavka 7.6 Dodatka 1 k Prilogi C5 k temu pravilniku.

5.11 Ta odstavek se uporablja samo za raven 1A. Zahteve za homologacijo v zvezi z napravami za spremljanje porabe goriva in/ali električne energije

5.11.1 Proizvajalec zagotovi, da so naslednja vozila kategorij M 1 , N 1 in N 2 opremljena z napravo za določanje in shranjevanje podatkov o količini goriva in/ali električne energije, porabljene za delovanje vozila, ter dajanje teh podatkov na voljo: (a) vozila, ki jih poganja izključno motor z notranjim zgorevanjem, in hibridna električna vozila brez zunanjega polnjenja (NOVC-HEV), ki jih poganja izključno mineralno dizelsko gorivo, biodizel, bencin, etanol ali kakršna koli kombinacija teh goriv; (b) hibridna električna vozila z zunanjim polnjenjem (OVC-HEV), ki jih poganjata električna energija in katero koli gorivo iz točke (a).

5.11.2 Naprava za spremljanje porabe goriva in/ali električne energije izpolnjuje zahteve iz Dodatka 5.

6 Specifikacije in preizkusi

6.1 Splošno

6.1.1 Vozilo in njegovi sestavni deli, ki lahko vplivajo na emisije CO 2 , porabo goriva ali električne energije ter emisije plinastih spojin, vključno z emisijami zaradi izhlapevanja, emisije trdnih delcev in število delcev, morajo biti zasnovani, izdelani in vgrajeni tako, da vozilo pri običajni uporabi in v običajni pogojih uporabe, kot so vlaga, dež, sneg, vročina, mraz, pesek, umazanija, tresljaji, obraba itd., v času svoje življenjske dobe izpolnjuje določbe tega pravilnika. To vključuje zagotavljanje varnosti vseh cevi, spojev in priključkov, ki se uporabljajo v sistemih za uravnavanje emisij in sistemih za uravnavanje emisij zaradi izhlapevanja. Za emisije izpušnih plinov, emisije CO2 in porabo goriva ali električne energije velja, da so te določbe izpolnjene, če so izpolnjene določbe odstavkov 6.3 in 8.2. Za emisije zaradi izhlapevanja velja, da so ti pogoji izpolnjeni, če so izpolnjene določbe odstavkov 6.6 in 8.3.

6.1.2 Preizkusno vozilo mora biti reprezentativno v smislu sestavnih delov, povezanih z emisijami, in funkcionalnosti predvidene serije proizvodnje, ki bo zajeta v homologaciji. Proizvajalec in pristojni organ soglasno določita, kateri preizkusni model vozila je reprezentativen.

6.1.3 Kar zadeva emisije zaradi izhlapevanja, pri vozilih z zaprtim sistemom za shranjevanje goriva to vključuje tudi opremljenost s sistemom, ki tik pred polnjenjem z gorivom sprosti tlak v posodi za gorivo izključno skozi posodo z aktivnim ogljem, katere edina funkcija je shranjevanje hlapov goriva. Ta prezračevalna pot je tudi edina, ki se uporablja, kadar tlak v posodi za gorivo preseže varni delovni tlak.

6.1.4 Stanje vozila med preizkušanjem

6.1.4.1 Vrste in količine maziv ter hladilne tekočine za preizkušanje emisij so v skladu z navodili proizvajalca za normalno delovanje vozil.

6.1.4.2 Vrsta goriva za preizkušanje emisij je določena v Prilogi B3 k temu pravilniku.

6.1.4.3 Vsi sistemi za uravnavanje emisij, vključno s sistemi za uravnavanje emisij zaradi izhlapevanja, so v delujočem stanju.

6.1.4.4 Motor mora biti zasnovan tako, da ni emisij iz okrova motorja.

6.1.4.5 Pnevmatike, uporabljene za preizkušanje emisij, so opredeljene v odstavku 2.4.5 Priloge B6 k temu pravilniku.

6.1.5 Dovodne odprtine na posodi za gorivo

6.1.5.1 Za raven 1A: V skladu z odstavkom 6.1.5.2 mora biti dovodna odprtina na posodi za bencin ali etanol zasnovana tako, da preprečuje polnjenje posode s šobo za točenje, ki ima zunanji premer 23,6 mm ali več. Za raven 1B: Ni zahtev za dovodne odprtine na posodi za gorivo.

6.1.5.2 Odstavek 6.1.5.1 se ne uporablja za vozilo, pri katerem sta izpolnjena oba naslednja pogoja:

6.1.5.2.1 vozilo je zasnovano in izdelano tako, da osvinčeni bencin ne poškoduje nobene naprave za uravnavanje emisij, ter

6.1.5.2.2 vozilo je razločno, berljivo in neizbrisno označeno s simbolom za neosvinčeni bencin, določenim v standardu ISO 2575:2010 „Cestna vozila – Simboli za naprave za upravljanje, kontrolne svetilke in kazalnike“, in sicer na takem mestu, da ga lahko oseba, ki polni posodo za gorivo, takoj opazi. Dovoljene so dodatne oznake.

6.1.6 Sprejmejo se ustrezni ukrepi za preprečevanje prevelikih emisij zaradi izhlapevanja in razlitja goriva zaradi manjkajočega pokrova na posodi za gorivo. To se lahko doseže z enim od naslednjih ukrepov:

6.1.6.1 s pokrovom posode za gorivo, ki se samodejno odpira in zapira ter ni odstranljiv;

6.1.6.2 z zasnovo, ki preprečuje prevelike emisije zaradi izhlapevanja v primeru manjkajočega pokrova posode za gorivo, ali

6.1.6.3 z drugimi ukrepi, ki imajo enak učinek. Primeri lahko med drugim vključujejo privezan pokrov posode za gorivo, priklenjen pokrov ali pokrov, ki se odklepa s ključem za vžig vozila. V tem primeru se ključ lahko odstrani iz pokrova posode le, ko je pokrov zaklenjen.

6.1.7 Določbe za varnost elektronskega sistema

6.1.7.1 Vsa vozila z računalnikom sistema za uravnavanje emisij, vključno z računalnikom sistema za uravnavanje emisij zaradi izhlapevanja, tudi če je vgrajen v računalnik sistema za uravnavanje emisij izpušnih plinov, morajo biti zaščitena pred spremembami, ki jih ni odobril proizvajalec. Proizvajalec odobri spremembe, če so te potrebne zaradi diagnoze, servisiranja, pregleda, dodatnega opremljanja ali popravila vozila. Vse računalniške kode ali delovni parametri, ki jih je mogoče ponovno programirati, morajo biti zaščiteni pred nedovoljenimi posegi in zagotavljati najmanj stopnjo zaščite iz določb standarda ISO 15031-7: 2013. Vsi odstranljivi kalibracijski pomnilniški čipi morajo biti zaprti v svojem ohišju, ki je zapečateno ali zaščiteno z elektronskimi algoritmi, in jih ne sme biti mogoče menjati brez uporabe posebnega orodja in postopkov.

6.1.7.1.1 Samo funkcije, ki so neposredno povezane z umerjanjem emisij ali preprečevanjem kraje vozila, so lahko zaščitene v skladu z odstavkom 6.1.7.1.

6.1.7.2 Delovnih parametrov računalniško kodiranega motorja ni mogoče spreminjati brez uporabe posebnih orodij in postopkov (npr. spajkane ali zalite računalniške komponente ali zaprta (ali spajkana) ohišja).

6.1.7.3 Proizvajalci lahko pri pristojnem organu zaprosijo za oprostitev ene od teh zahtev za tista vozila, na katerih zaščita verjetno ni potrebna. Merila, ki jih pristojni organ ocenjuje pri odločanju o oprostitvi, med drugim vključujejo trenutno razpoložljivost delovnih čipov, največjo zmogljivost vozila in predvideni obseg prodaje vozila.

6.1.7.4 Proizvajalci, ki uporabljajo sisteme računalniških kod, ki jih je mogoče programirati, morajo preprečiti nedovoljeno ponovno programiranje. Vključiti morajo izboljšane strategije za zaščito pred nedovoljenimi posegi in funkcije za zaščito pred zapisovanjem, ki zahtevajo elektronski dostop do računalnika, ki ga vzdržuje proizvajalec, na drugem kraju. Pristojni organ odobri metode, ki zagotavljajo ustrezno stopnjo zaščite pred nedovoljenimi posegi.

6.1.8 Zaokroževanje Če drugje v tem pravilniku ni določeno drugače, odstavka 6.1.8.1 in 6.1.8.2 določata pravila za zaokroževanje za izpolnitev zahtev tega pravilnika.

6.1.8.1 Če je števka neposredno desno od zadnjega mesta, ki ga je treba ohraniti, manjša od 5, navedena zadnja ohranjena števka ostane nespremenjena. Primer: Če je rezultat 1,234 grama, vendar je treba ohraniti samo dve decimalni mesti, je končni rezultat 1,23 grama.

6.1.8.2 Če je števka neposredno desno od zadnjega mesta, ki ga je treba ohraniti, enaka 5 ali večja, se navedena zadnja ohranjena števka poveča za 1. Primer: Če je rezultat 1,236 grama, vendar je treba ohraniti samo dve decimalni mesti, je končni rezultat 1,24 grama, ker je števka 6 večja od 5.

6.1.9 Uporaba odklopnih naprav, ki zmanjšujejo učinkovitost sistemov za uravnavanje emisij, je prepovedana. Prepoved ne velja, kadar: (a) je potreba po napravi upravičena zaradi zaščite motorja pred okvarami ali poškodbami in zaradi varnega delovanja vozila; (b) naprava ne deluje po zagonu motorja ali (c) so pogoji v bistvu vključeni v preizkuševalne postopke za potrditev emisij zaradi izhlapevanja in povprečnih emisij iz izpušne cevi.

6.1.10 Deljenje z nič Če vnos podatkov v formulo iz tega pravilnika upravičeno pomeni deljenje z nič, npr. kadar je poraba vozila OVC-HEV pri praznjenju naboja enaka nič, se uporabi dobra inženirska presoja.

6.2 Preizkuševalni postopek

V tabeli A so določene različne preizkuševalne zahteve za homologacijo vozila.

Tabela A

Uporaba preizkuševalnih zahtev za homologacijo in razširitve

Kategorija vozila Vozila z motorji s prisilnim vžigom, vključno s hibridnimi vozili (2), (3) Vozila z motorji s kompresijskim vžigom, vključno s hibridnimi vozili Povsem električna vozila Vozila na vodikove gorivne celice Vozila z enogorivnim motorjem Vozila z dvogorivnim motorjem (4) Vozila s prilagodljivim tipom goriva (4) Vozila z enogorivnim motorjem Referenčno gorivo Bencin UNP ZP/ Biometan Vodik (ICE) Bencin Bencin Bencin Bencin Dizelsko gorivo Bencin – Vodik (gorivne celice) UNP ZP/ Biometan Vodik (ICE) (5) Etanol (E85) Preizkus tipa 1 (za uporabnost izmerjenih sestavin za goriva in tehnologijo vozil ter s tem za postopke merjenja glej tabelo 1A in tabelo 1B) (mejne vrednosti) Da Da (6) Da (6) Da (5) Da (obe gorivi) Da (obe gorivi) Da (obe gorivi) Da (obe gorivi) Da Da – – ATCT (preizkus pri 14 °C) Da Da Da Da (5) Da (obe gorivi) Da (obe gorivi) Da (obe gorivi) Da (obe gorivi) Da Da – – Emisije zaradi izhlapevanja (preizkus tipa 4) Da Da (7) Da (7) – Da (samo bencin) Da (samo bencin) Da (samo bencin) Da (samo bencin) – Da – – Trajnost (preizkus tipa 5) Da Da Da Da Da (samo bencin) Da (samo bencin) Da (samo bencin) Da (samo bencin) Da Da – – OBD Da Da Da Da Da Da Da Da Da Da – – OBFCM Da – – – – – – Da (obe gorivi) Da Da – –

6.2.6 Vsaki družini vozil, opredeljeni v nadaljevanju, se dodeli enotna identifikacijska oznaka v naslednji obliki: FT-nnnnnnnnnnnnnnn-WMI, pri čemer je: FT identifikator tipa družine: (a) IP = družina interpolacij, kot je opredeljena v odstavku 6.3.2, z uporabo metode interpolacije ali brez nje; (b) RL = družina cestnih obremenitev, kot je opredeljena v odstavku 6.3.3; (c) RM = družina matrik za cestne obremenitve, kot je opredeljena v odstavku 6.3.4; (d) PR = družina sistemov s periodično regeneracijo (Ki), kot je opredeljena v odstavku 6.3.5; (e) AT = družina ATCT, kot je opredeljena v odstavku 2 Priloge B6a; (f) EV = družina emisij zaradi izhlapevanja, kot je opredeljena v odstavku 6.6.3; (g) DF = družina za trajnost, kot je opredeljena v odstavku 6.7.5; (h) OB = identifikator družine OBD, kot je opredeljena v odstavku 6.8.1; (i) ER = identifikator družine sistemov za naknadno obdelavo izpušnih plinov, ki uporabljajo reagent (ER), kot je opredeljena v odstavku 6.9.2; (j) GV = identifikator družine GFV, kot je opredeljena v odstavku 6.3.6.3; (k) KC = identifikator družine korekcijskih faktorjev KCO2, kot je opredeljena v odstavku 6.3.11. nnnnnnnnnnnnnnn je niz največ petnajstih znakov, pri čemer je uporaba znakov omejena na številke 0–9, črke A–Z in podčrtaj „_“; WMI (globalni identifikator proizvajalca) je koda, ki enolično identificira proizvajalca in je opredeljena v standardu ISO 3780:2009. Lastnik WMI mora zagotoviti, da je kombinacija niza nnnnnnnnnnnnnnn in kode WMI edinstvena za družino ter da je niz nnnnnnnnnnnnnnn v okviru navedene kode WMI edinstven za homologacijske preizkuse, opravljene za pridobitev homologacije.

6.3 Opis preizkusa tipa 1 (WLTP)

Preizkus tipa 1 se izvede na vseh vozilih iz odstavka 1. Preizkuševalni postopki in zahteve iz tega odstavka in prilog dela B se upoštevajo (kot je ustrezno).

6.3.1 Preizkus tipa 1 se izvede v skladu s: (a) postopki WLTC, opisanimi v Prilogi B1; (b) prestavljanjem in določitvijo točke prestavljanja, kot je opisano v Prilogi B2; (c) primernimi gorivi, kot je opisano v Prilogi B3; (d) cestno obremenitvijo in nastavitvami dinamometra, kot je opisano v Prilogi B4; (e) preizkuševalno opremo, kot je opisano v Prilogi B5; (f) preizkuševalnimi postopki, kot je opisano v prilogah B6 in B8; (g) metodami izračuna, kot je opisano v prilogah B7 in B8.

6.3.2 Družina interpolacij

6.3.2.1 Družina interpolacij za vozila, ki jih poganja izključno motor z notranjim zgorevanjem

6.3.2.1.1 Vozila so lahko del iste družine interpolacij v katerem koli od naslednjih primerov, vključno s kombinacijami teh primerov: (a) vozila pripadajo različnim razredom vozil, kot je opisano v odstavku 2 Priloge B1; (b) vozila imajo različne ravni zmanjševanja, kot je opisano v odstavku 8 Priloge B1; (c) vozila imajo različne omejene hitrosti, kot je opisano v odstavku 9 Priloge B1.

6.3.2.1.2 Samo vozila, ki so identična z vidika naslednjih značilnosti pogonskega sistema/menjalnika/vozila, so lahko del iste družine interpolacij: (a) vrsta motorja z notranjim zgorevanjem: vrsta goriva (ali vrste goriv v primeru vozil s prilagodljivim tipom goriva ali vozil z dvogorivnim motorjem), proces zgorevanja, delovna prostornina motorja, značilnosti pri polni obremenitvi, motorna tehnologija in sistem polnjenja ter tudi drugi motorni podsistemi ali značilnosti, ki imajo nezanemarljiv vpliv na emisije CO2 pod pogoji WLTP; (b) strategija delovanja vseh sestavnih delov pogonskega sistema, ki vplivajo na emisije CO2; (c) vrsta menjalnika (npr. ročni, avtomatski, brezstopenjski) in model menjalnika (npr. stopnja navora, število prestav, število sklopk itd.); (d) razmerja n/v (vrtilna frekvenca motorja, deljena s hitrostjo vozila). Ta zahteva je izpolnjena, če je razlika za vsa zadevna prestavna razmerja z vidika razmerij n/v najpogosteje vgrajenih tipov menjalnika znotraj 8 odstotkov; (e) število pogonskih osi.

6.3.2.1.3 Če se uporabi alternativni parameter, kot je višja vrtilna frekvenca n min_drive , kot je opredeljena v odstavku 2(k) Priloge B2, ali rezerva ASM, kot je opredeljena v odstavku 3.4 Priloge B2, je ta parameter enak v celotni družini interpolacij.

6.3.2.2 Družina interpolacij za vozila NOVC-HEV in vozila OVC-HEV Poleg zahtev iz odstavka 6.3.2.1 so lahko samo hibridna električna vozila z zunanjim polnjenjem (OVC-HEV) in hibridna električna vozila brez zunanjega polnjenja (NOVC-HEV), ki so identična glede na naslednje značilnosti, del iste družine interpolacij: (a) vrsta in število električnih naprav: vrsta konstrukcije (asinhrona/sinhrona itd.), vrsta hladilnega sredstva (zrak, tekočina) in katere koli druge značilnosti, ki imajo nezanemarljiv vpliv na masne emisije CO2 in porabo električne energije pod pogoji WLTP; (b) vrsta pogonskega sistema REESS (vrsta celice, kapaciteta, nazivna napetost, nazivna moč, vrsta hladilnega sredstva (zrak, tekočina)); (c) vrsta pretvornika energije med električno napravo in pogonskim sistemom REESS, med pogonskim sistemom REESS in nizkonapetostnim napajanjem ter med polnjenjem iz vtičnice in pogonskim sistemom REESS, vključno s katerimi koli drugimi značilnostmi, ki imajo nezanemarljiv vpliv na emisije CO2 in porabo električne energije pod pogoji WLTP. Na zahtevo proizvajalca in po odobritvi homologacijskega organa se lahko v družino vključijo pretvorniki energije med polnjenjem iz vtičnice in pogonskim sistemom REESS z manjšimi izgubami pri ponovnem polnjenju; (d) razlika med številom ciklov praznjenja naboja od začetka preizkusa do prehodnega cikla in vključno z njim ne sme biti več kot ena.

6.3.2.3 Družina interpolacij za vozila PEV Samo povsem električna vozila (PEV), ki so identična z vidika naslednjih značilnosti električnega pogonskega sistema/menjalnika, so lahko del iste družine interpolacij: (a) vrsta in število električnih naprav: vrsta konstrukcije (asinhrona/sinhrona itd.), vrsta hladilnega sredstva (zrak, tekočina) in katere koli druge značilnosti, ki imajo nezanemarljiv vpliv na porabo električne energije in doseg pod pogoji WLTP; (b) vrsta pogonskega sistema REESS (vrsta celice, kapaciteta, nazivna napetost, nazivna moč, vrsta hladilnega sredstva (zrak, tekočina)); (c) vrsta menjalnika (npr. ročni, avtomatski, brezstopenjski) in model menjalnika (npr. stopnja navora, število prestav, število sklopk itd.); (d) število pogonskih osi; (e) vrsta pretvornika energije med električno napravo in pogonskim sistemom REESS, med pogonskim sistemom REESS in nizkonapetostnim napajanjem ter med polnjenjem iz vtičnice in pogonskim sistemom REESS, vključno s katerimi koli drugimi značilnostmi, ki imajo nezanemarljiv vpliv na porabo električne energije in doseg pod pogoji WLTP. Na zahtevo proizvajalca in po odobritvi homologacijskega organa se lahko v družino vključijo pretvorniki energije med polnjenjem iz vtičnice in pogonskim sistemom REESS z manjšimi izgubami pri ponovnem polnjenju; (f) strategija delovanja vseh komponent, ki vplivajo na porabo električne energije znotraj pogonskega sistema; (g) razmerja n/v (vrtilna frekvenca motorja, deljena s hitrostjo vozila). Ta zahteva je izpolnjena, če je razlika za vsa zadevna prestavna razmerja z vidika razmerij n/v najpogosteje vgrajenih tipov in modelov menjalnika znotraj 8 odstotkov.

6.3.2.4 Družina interpolacij za vozila OVC-FCHV in vozila NOVC-FCHV Samo hibridna vozila na gorivne celice z zunanjim polnjenjem (OVC-FCHV) in hibridna vozila na gorivne celice brez zunanjega polnjenja (NOVC-FCHV), ki so identična z vidika naslednjih značilnosti električnega pogonskega sistema/gorivnih celic/menjalnika, so lahko del iste družine interpolacij: (a) vrsta in število električnih naprav: vrsta konstrukcije (asinhrona/sinhrona itd.), vrsta hladilnega sredstva (zrak, tekočina) in katere koli druge značilnosti, ki imajo nezanemarljiv vpliv na porabo goriva (ali izkoristek goriva) in porabo električne energije pod pogoji WLTP; (b) tip gorivnih celic (vrsta celic, nazivna napetost, vrsta hladilnega sredstva (zrak, tekočina)) in tudi drugi podsistemi ali značilnosti gorivnih celic, ki imajo nezanemarljiv vpliv na porabo goriva (ali izkoristek goriva) pod pogoji WLTP; (c) vrsta pogonskega sistema REESS (vrsta celic, kapaciteta, nazivna napetost, nazivna moč, vrsta hladilnega sredstva (zrak, tekočina)); (d) vrsta menjalnika (npr. ročni, avtomatski, brezstopenjski) in model menjalnika (npr. stopnja navora, število prestav, število sklopk itd.); (e) število pogonskih osi; (f) vrsta pretvornika energije med električno napravo in pogonskim sistemom REESS, med pogonskim sistemom REESS in nizkonapetostnim napajanjem ter med polnjenjem iz vtičnice in pogonskim sistemom REESS, vključno s katerimi koli drugimi značilnostmi, ki imajo nezanemarljiv vpliv na porabo goriva (ali izkoristek goriva) in porabo električne energije pod pogoji WLTP. Na zahtevo proizvajalca in po odobritvi homologacijskega organa se lahko v družino vključijo pretvorniki energije med polnjenjem iz vtičnice in pogonskim sistemom REESS z manjšimi izgubami pri ponovnem polnjenju; (g) strategija delovanja vseh komponent, ki vplivajo na porabo goriva (ali izkoristek goriva) in porabo električne energije znotraj pogonskega sistema; (h) razmerja n/v. Ta zahteva je izpolnjena, če je razlika za vsa zadevna prestavna razmerja z vidika razmerij n/v najpogosteje vgrajenih tipov in modelov menjalnika znotraj 8 odstotkov.

6.3.3 Družina cestnih obremenitev Samo vozila, ki so identična z vidika naslednjih značilnosti, so lahko del iste družine cestnih obremenitev: (a) vrsta menjalnika (npr. ročni, avtomatski, brezstopenjski) in model menjalnika (npr. stopnja navora, število prestav, število sklopk itd.). Na zahtevo proizvajalca in z odobritvijo pristojnega organa se lahko v družino vključi menjalnik z manjšimi izgubami moči; (b) število pogonskih osi. Če je vsaj ena električna naprava sklopljena z menjalnikom v nevtralnem položaju, vozilo pa ni opremljeno s sistemom za način iztekanja (odstavek 4.2.1.8.5 Priloge B4), tako da električna naprava nima vpliva na cestno obremenitev, se uporabljajo merila iz odstavka 6.3.2.2(a) in odstavka 6.3.2.3(a). Če obstaja razlika, razen v masi vozila, kotalnem uporu in aerodinamiki, ki ima nezanemarljiv vpliv na cestno obremenitev, se to vozilo ne upošteva kot del družine, razen če to odobri pristojni organ.

6.3.4 Družina matrik za cestno obremenitev Družino matrik za cestno obremenitev je dovoljeno uporabiti za vozila z največjo tehnično dovoljeno maso obremenjenega vozila ≥ 3,000 kg. Vozila z največjo tehnično dovoljeno maso obremenjenega vozila ≥ 2,500 kg so lahko del družine matrik za cestno obremenitev, če je višina točke R sedeža voznika več kot 850 mm nad tlemi. „Točka R“ pomeni točko „R“ ali „referenčno točko sedeža“, kot je opredeljena v odstavku 2.4 Priloge 1 h Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3). Samo vozila, ki so identična z vidika naslednjih značilnosti, so lahko del iste družine matrik za cestno obremenitev: (a) vrsta menjalnika (npr. ročni, avtomatski, brezstopenjski); (b) število pogonskih osi.

6.3.5 Družina sistemov s periodično regeneracijo (Ki) Samo vozila, ki so identična z vidika naslednjih značilnosti, so lahko del iste družine sistemov s periodično regeneracijo: (a) vrsta motorja z notranjim zgorevanjem: vrsta goriva, proces zgorevanja; (b) sistem s periodično regeneracijo (tj. katalizator, filter za delce); (i) konstrukcija (tj. vrsta ohišja, vrsta plemenite kovine, vrsta substrata, gostota celic); (ii) vrsta in način delovanja; (iii) prostornina ±10 %; (iv) lega (temperatura ±100 °C pri drugi najvišji referenčni hitrosti); (c) preizkuševalna masa vsakega vozila v družini je enaka preizkuševalni masi vozila, uporabljenega za demonstracijo Ki, plus 250 kg, ali manjša od nje.

6.3.6 Družina vozil, ki za gorivo uporabljajo plin (GFV)

6.3.6.1 Vozila, ki za gorivo uporabljajo plin (GFV), se lahko razvrstijo v družino tipov vozil, ki jih poganja UNP ali ZP/biometan in jih nato opredeljuje matično vozilo. Za vozila, ki jih lahko poganjajo tudi tekoča goriva, se ta razvrstitev uporablja le, kadar vozilo deluje v načinu na plin.

6.3.6.2 Matično vozilo GFV je vozilo, ki je izbrano za vozilo, na katerem se dokazuje samoprilagodljivost sistema za dovajanje goriva, in na katerem temeljijo člani družine GFV. V eni družini GFV je lahko več kot eno matično vozilo.

6.3.6.3 Član družine GFV 6.3.6.3.1 V družino GFV se lahko razvrstijo le vozila, katerih naslednje bistvene značilnosti so enake kot pri matičnih vozilih GFV: (a) proizvaja ga isti proizvajalec; (b) za vozilo veljajo iste mejne vrednosti emisij; (c) če je na sistemu napajanja motorja s plinom osrednja merilno-dozirna enota za celoten motor: ima potrjeno izhodno moč med 0,7- in 1,15-kratno močjo matičnega vozila GFV; (d) če je na sistemu napajanja motorja s plinom ločena merilno-dozirna enota za vsak valj: ima potrjeno izhodno moč na valj med 0,7- in 1,15-kratno močjo matičnega vozila GFV; (e) če je vozilo opremljeno s katalizatorjem, ima isti tip katalizatorja, tj. tristezni, oksidacijski, redukcijski; (f) ima sistem za dovajanje plina (vključno z regulatorjem tlaka) istega proizvajalca in istega tipa: sesanje, vbrizgavanje v plinastem stanju (enotočkovno, večtočkovno), vbrizgavanje v tekočem stanju (enotočkovno, večtočkovno); (g) ta sistem za dovajanje plina krmili elektronska krmilna enota istega tipa in z enakimi tehničnimi specifikacijami, ki ima enaka načela programske opreme in krmilno strategijo. Vozilo ima lahko v primerjavi z matičnim vozilom GFV še dodatno elektronsko krmilno enoto, če ta elektronska krmilna enota krmili samo vbrizgalne šobe in dodatne zaporne ventile ter pridobiva podatke iz dodatnih tipal. 6.3.6.3.2 V zvezi z zahtevami iz odstavka 6.3.6.3.1(c) in (d): če predstavitev pokaže, da sta lahko dve vozili, ki za gorivo uporabljata plin, člana iste družine, vendar imata različno potrjeno izhodno moč P1 oziroma P2 (P1 < P2), in sta obe preizkušeni, kot bi bili matični vozili, se vez z drugimi vozili v družini šteje za veljavno za vsako vozilo, ki ima potrjeno izhodno moč med 0,7 P1 in 1,15 P2.

6.3.7 Dodatne zahteve za vozila, ki za gorivo uporabljajo utekočinjeni naftni plin (UNP) ali zemeljski plin (ZP)/biometan

6.3.7.1 Dodatne zahteve za vozila, ki za gorivo uporabljajo UNP ali ZP/biometan, so navedene v Prilogi B6.

6.3.7.2 Za preizkus tipa 1 iz prilog dela B se vozila z enogorivnim plinskim motorjem preizkusijo s preizkusom tipa 1, s katerim se ugotavlja, ali obstajajo razlike v sestavi UNP ali ZP/biometana, kot je določeno v Prilogi B6 za emisije onesnaževal, pri čemer se gorivo uporabi za merjenje neto moči v skladu s Pravilnikom ZN št. 85.

6.3.7.3 Vozila z dvogorivnim plinskim motorjem se preizkusijo z bencinom in UNP ali ZP/biometanom. Preizkusi z UNP ali ZP/biometanom se izvedejo za ugotovitev, ali obstajajo razlike v sestavi UNP ali ZP/biometana, kot je določeno v Prilogi B6 za emisije onesnaževal, pri čemer se gorivo uporabi za merjenje neto moči v skladu s Pravilnikom ZN št. 85.

6.3.7.4 Ta odstavek se uporablja samo za raven 1A. Ne glede na zahtevo iz odstavka 6.3.7.2 se bodo vozila z enogorivnim plinskim motorjem za preizkus tipa 1 štela za vozila, ki jih lahko poganja le plinasto gorivo.

6.3.8 Dodatne zahteve za vozila s prilagodljivim tipom goriva

6.3.8.1 Za vozila s prilagodljivim tipom goriva prehod z enega referenčnega goriva na drugo med preizkusi poteka brez ročnih prilagoditev nastavitev motorja.

6.3.9 Naprava OBFCM Samo za raven 1A: naprava OBFCM v skladu z Dodatkom 5 določa parametre in shranjuje vrednosti za življenjsko dobo v sistem v vozilu.

6.3.10 Mejne vrednosti za plinaste emisije, maso delcev in število delcev Končne mase plinastih emisij ter dobljena masa in število delcev morajo biti manjši od mejnih vrednosti iz tabele 1A (za raven 1A) ali tabele 1B (za raven 1B): Tabela 1A Ta tabela se uporablja samo za raven 1A Mejne vrednosti emisij za preizkus tipa 1 Referenčna masa (RM) (kg) Mejne vrednosti Masa ogljikovega monoksida (CO) Masa skupnih ogljikovodikov (THC) Masa nemetanskih ogljikovodikov (NMHC) Masa dušikovih oksidov (NOx) Skupna masa ogljikovodikov in dušikovih oksidov (THC + NOx) Masa trdnih delcev (PM) Število delcev (PN) L1 (mg/km) L2 (mg/km) L3 (mg/km) L4 (mg/km) L2 + L4 (mg/km) L5 (mg/km) L6 (#/km) Kategorija Razred PV KV PV KV PV KV PV KV PV KV PI (8) KV PI (8) KV M – Vse 1,000 500 100 – 68 – 60 80 – 170 4,5 4,5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 N1 I RM ≤ 1,305 1,000 500 100 – 68 – 60 80 – 170 4,5 4,5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 II 1305 ± 1760 1,810 630 130 – 90 – 75 105 – 195 4,5 4,5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 III 1,760 < RM 2,270 740 160 – 108 – 82 125 – 215 4,5 4,5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 N2 – Vse 2,270 740 160 – 108 – 82 125 – 215 4,5 4,5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 PV prisilni vžig KV kompresijski vžig Tabela 1B Ta tabela se uporablja samo za raven 1B Mejne vrednosti emisij za preizkus tipa 1 Največja tehnično dovoljena masa obremenjenega vozila (GVW) (kg) Mejne vrednosti Masa ogljikovega monoksida (CO) Masa nemetanskih ogljikovodikov (NMHC) Masa dušikovih oksidov (NOx) Masa trdnih delcev (PM) Število delcev (PN) L1 (mg/km) L3 (mg/km) L4 (mg/km) L5 (mg/km) L6 (#/km) Kategorija Razred G, O D G, O D G D O G*1, O D G*1, O D M – Vse 1,150 630 100 24 50 150 150 5 5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 N1 –*2 GVW ≤ 1,700 1,150 630 100 24 50 150 150 5 5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 – 1,700 < GVW ≤ 3,500 2,550 630 150 24 70 240 240 7 7 6,0 × 1011 6,0 × 1011 –*3 Vse 4,020 – 100 – 50 – 150 5 – 6,0 × 1011 –

6.3.11. Družina korekcijskih faktorjev K CO2 za vozila OVC-HEV in NOVC-HEV V isto družino korekcijskih faktorjev KCO2 je dovoljeno združiti dve ali več družin interpolacij, če združene družine izpolnjujejo vsaj enega od naslednjih meril, opredeljenih v točkah (a) do (e) tega odstavka. Reprezentativni korekcijski faktor KCO2 se po možnosti določi z vozilom, ki ima največjo porabo energije v družini. Proizvajalec na zahtevo pristojnega organa predloži dokaze glede utemeljitve in tehničnih meril za združitev teh družin interpolacij v naslednjih primerih: združita se dve ali več družin interpolacij: (a) ki so bile razdeljene, ker je bil presežen največji interpolacijski razpon 20 g/km CO2 (v primeru merjenja pri vozilu M: 30 g/km); (b) ki so bile razdeljene zaradi različnih nazivnih moči enakega motorja z notranjim zgorevanjem (različne moči so povezane izključno s programsko opremo); (c) ki so bile razdeljene, ker razmerja n/v nekoliko presegajo mejo toleranco 8 %; (d) ki so bile razdeljene, vendar še vedno izpolnjujejo vsa merila za posamezno družino interpolacij; (e) ki so bile razdeljene zaradi različnega števila pogonskih osi. Različni pretvorniki električne energije med priključnim sistemom za polnjenje in pogonskim sistemom REESS se ne upoštevajo kot merilo v okviru družine korekcijskih faktorjev.

6.4 (rezervirano)

6.5 (rezervirano)

6.6 Preizkus tipa 4 (določanje emisij zaradi izhlapevanja)

6.6.1 Preizkus tipa 4 se na vseh vozilih s posodo za bencin izvede v skladu z zahtevami iz odstavkov 6.6.2 do 6.6.4 in Priloge C3. Za raven 1A: vozila z enogorivnim plinskim motorjem so izvzeta.

6.6.2 Pri preizkušanju v skladu s Prilogo C3 k temu pravilniku morajo biti emisije zaradi izhlapevanja manjše od tistih iz tabele 2. Tabela 2 Mejna vrednost emisij za preizkus emisij zaradi izhlapevanja Masa emisij zaradi izhlapevanja (g/preizkus) 2,0

6.6.3 Družina emisij zaradi izhlapevanja

6.6.3.1 Samo vozila, ki so identična glede na značilnosti iz točk (a), (d) in (e), tehnično enakovredna glede na značilnosti iz točk (b) in (c) ter podobna glede na značilnosti iz točk (f) in (g) ali, kjer je ustrezno, ne presegajo navedenih toleranc za značilnosti iz točk (f) in (g), so lahko del iste družine emisij zaradi izhlapevanja: (a) material in konstrukcija sistema za shranjevanje goriva; (b) material cevi za hlape; (c) material cevi za gorivo in tehnika povezovanja; (d) zaprt ali nezaprt sistem za shranjevanje goriva; (e) nastavitev varnostnega ventila posode za gorivo (dovajanje in izpust zraka); (f) zmogljivost absorpcije butana (BWC300) posode z aktivnim ogljem v območju 10 % najvišje vrednosti (za posode z aktivnim ogljem z enako vrsto oglja je prostornina oglja znotraj 10 % vrednosti, za katero je bila določena zmogljivost BWC300); (g) sistem za uravnavanje emisij zaradi izhlapevanja (npr. vrsta ventila, strategija za uravnavanje emisij). Proizvajalec pristojnemu organu dokaže tehnično enakovrednost glede na značilnosti iz točk (b) in (c).

6.6.3.2 Za vozilo se šteje, da ustvarja najbolj neugodne emisije zaradi izhlapevanja, in se uporabi za preizkušanje, če ima največje razmerje med prostornino posode za gorivo in zmogljivostjo BWC300 v družini. O izbiri vozila se je treba vnaprej dogovoriti s pristojnim organom.

6.6.3.3 Kadar se uporabi morebitno inovativno umerjanje sistema, konfiguracija ali strojna oprema, povezana s sistemom za uravnavanje emisij zaradi izhlapevanja, se model vozila vključi v drugo družino.

6.6.4 Pristojni organ ne podeli homologacije, če so predložene informacije nezadostne, da bi pokazale, da se emisije zaradi izhlapevanja pri običajni uporabi vozila učinkovito omejujejo.

6.7 Preizkus tipa 5 (opis preizkusa vzdržljivosti za preverjanje trajnosti naprav za uravnavanje onesnaževanja)

6.7.1 Ta preizkus se izvede na vseh vozilih iz odstavka 1, za katera se uporablja preizkus iz odstavka 6.3. Preizkus pomeni preizkus staranja do ciljne življenjske dobe, pri katerem se vozilo vozi na preizkuševalni stezi, cesti ali dinamometru z valji v skladu s programom iz Priloge C4 k temu pravilniku. za raven 1A: Ciljna življenjska doba je 160,000 km. Za raven 1B: Ciljna življenjska doba je 80,000 km. Ciljna življenjska doba za vozila, katerih delovna prostornina motorja je enaka 0,660 litra ali manjša, katerih dolžina je enaka 3,40 m ali manjša, katerih širina je enaka 1,48 m ali manjša in katerih višina je enaka 2,00 m ali manjša ter ki imajo poleg vozniškega sedeža še največ tri sedeže in katerih obremenitev ne presega 350 kg, je 60,000 km.

6.7.1.1 Na vozilih, ki lahko za gorivo uporabljajo bencin ali UNP ali ZP, se preizkus tipa 5 izvede le z bencinom. V tem primeru se faktor poslabšanja, ugotovljen pri neosvinčenem bencinu, uporabi tudi za UNP ali ZP.

6.7.1.2 Posebne zahteve za hibridna vozila so navedene v Dodatku 4 k Prilogi C4.

6.7.2 Ne glede na zahtevo iz odstavka 6.7.1 lahko proizvajalec namesto preizkušanja v skladu z odstavkom 6.7.1 uporabi faktorje poslabšanja iz tabele 3a ali 3b (kot je ustrezno). Tabela 3a Ta tabela se uporablja samo za raven 1A Multiplikativni faktorji poslabšanja Kategorija motorja Določeni multiplikativni faktorji poslabšanja CO THC NMHC NOx HC + NOx Trdni delci (PM) Delci (PN) Prisilni vžig 1,5 1,3 1,3 1,6 – 1,0 1,0 Kompresijski vžig Ker določeni faktorji poslabšanja za vozila z motorjem s kompresijskim vžigom niso na voljo, proizvajalci faktorje poslabšanja določijo s postopki za preizkus vzdržljivosti celotnega vozila ali preizkus vzdržljivosti s staranjem na preizkuševalni napravi. Tabela 3b Ta tabela se uporablja samo za raven 1B Aditivni faktorji poslabšanja Največja tehnično dovoljena masa obremenjenega vozila (GVW) (kg) Določeni aditivni faktorji poslabšanja Masa ogljikovega monoksida (CO) Masa nemetanskih ogljikovodikov (NMHC) Masa dušikovih oksidov (NOx) Masa trdnih delcev (PM) Število delcev (PN) L1 (mg/km) L3 (mg/km) L4 (mg/km) L5 (mg/km) L6 (#/km) Kategorija Razred G D, O G D, O G D O G (*1) D, O G (*1) D, O M – Vse 127 (*4) 12 (*4) 11 (*4) (*4) 0 (*4) 0 (*4) N1 – (*2) GVW ≤ 1,700 127 12 11 0 0 – 1,700 < GVW ≤ 3,500 281 18 15 0 0 – (*3) Vse 327 – 9 – 8 – 0 – 0 – G bencin, UNP D dizelsko gorivo O drugo gorivo

6.7.2.1 Ta odstavek se uporablja samo za raven 1B. Če se mejna vrednost razlikuje od vrednosti iz tabele 3b, se določeni aditivni faktor poslabšanja izračuna po naslednji enačbi in zaokroži v skladu z navodili homologacijskega organa: določeni aditivni faktor poslabšanja = mejna vrednost * A * (življenjska doba – 3,000) / (80,000 – 3,000) pri čemer je: A 0,11 za CO, 0,12 za NMHC, 0,21 za NOx ter 0,00 za maso in število delcev.

6.7.3 Ta odstavek se uporablja samo za raven 1A Na zahtevo proizvajalca lahko tehnična služba izvede preizkus tipa 1 pred končanim preizkusom tipa 5 z uporabo faktorjev poslabšanja iz zgornje tabele. Po koncu preizkusa tipa 5 lahko homologacijski organ spremeni rezultate homologacije, zapisane v Prilogi A2 k temu pravilniku, tako da faktorje poslabšanja iz zgornje tabele nadomesti s tistimi, izmerjenimi pri preizkusu tipa 5.

6.7.4 Faktorji poslabšanja se določijo z enim od postopkov iz odstavka 1.1 Priloge C4 (kot je ustrezno). Faktorji se uporabljajo za ugotavljanje skladnosti z zahtevami iz odstavkov 6.3 in 8.2.

6.7.5 Družina za trajnost Samo vozila, katerih parametri motorja ali sistema za uravnavanje onesnaževanja so enaki ali ostanejo v okviru predpisanih omejitev glede na vozilo, uporabljeno za določitev faktorja poslabšanja, so lahko del iste družine za trajnost: (a) motor: (i) razmerje med prostornino valjev motorja in prostornino vsake katalitske komponente in/ali filtra (od –10 % do +5 %); (ii) razlika v delovni prostornini motorja ni večja od ±15 % delovne prostornine pri preizkušenem vozilu ali 820 cm3, pri čemer se upošteva nižja od teh vrednosti; (iii) konfiguracija valjev (število valjev, oblika, razdalja med vrtinami in druge konfiguracije); (iv) število ventilov, krmiljenje ventilov in metoda z odmično gredjo; (v) vrsta goriva in sistem za dovajanje goriva; (vi) proces zgorevanja; (b) parametri sistema za uravnavanje onesnaževanja: (i) katalizatorji in filtri za delce: število in razporeditev katalizatorjev, filtrov in elementov, vrsta katalitičnega procesa (oksidacijski, tristezni, redukcijski lovilnik NOx, selektivni redukcijski katalizator, redukcijski katalizator NOx ali drugo) in značilnosti filtriranja, delež plemenite kovine (enak ali večji), vrsta in razmerje plemenite kovine (±15 %), podlaga (sestava in material), gostota celic; (ii) vpihavanje zraka: z ali brez, tip (pulziranje zraka, zračne črpalke, drugo); (iii) vračanje izpušnih plinov v valj (EGR): z ali brez, tip (hlajeno ali nehlajeno, aktivni ali pasivni nadzor, visokotlačno/nizkotlačno/kombiniran tlak); (iv) druge naprave, ki vplivajo na trajnost.

6.8 Preizkus diagnostike na vozilu (OBD)

Ta preizkus se izvede na tipih vozil, kot je navedeno v tabeli A. Uporabi se preizkuševalni postopek, opisan v odstavku 3 Priloge C5 k temu pravilniku.

6.8.1 Družina OBD

6.8.1.1 Parametri za opredelitev družine OBD Družina OBD pomeni skupino vozil, kakor jo je določil proizvajalec, za katera se pričakuje, da imajo zaradi medsebojne podobnosti v zasnovi tudi podobne emisije izpušnih plinov in značilnosti sistemov OBD. Vsak motor iz te družine mora izpolnjevati zahteve iz tega pravilnika. Družina OBD se lahko opredeli po osnovnih konstrukcijskih parametrih, skupnih vozilom v družini. V nekaterih primerih lahko obstaja medsebojni vpliv parametrov. Ti učinki se upoštevajo tudi zaradi zagotovitve, da so v določeno družino OBD vključena le vozila s podobnimi značilnostmi emisij izpušnih plinov.

6.8.1.2 V ta namen se lahko za tista vozila, katerih spodaj opisani parametri so enaki, šteje, da spadajo v isto družino OBD. Motor: (a) proces zgorevanja (tj. s prisilnim vžigom, s kompresijskim vžigom, dvotaktni, štiritaktni/rotacijski); (b) način dovajanja goriva v motor (tj. enotočkovno ali večtočkovno vbrizgavanje) in (c) tip goriva (tj. bencin, dizelsko gorivo, prilagodljiv tip goriva – bencin/etanol, prilagodljiv tip goriva – dizelsko gorivo/ biodizel, ZP/biometan, UNP, dvogorivni motor – bencin/ZP/biometan, dvogorivni motor – bencin/UNP). Sistem za uravnavanje emisij: (a) tip katalizatorja (tj. oksidacijski, tristezni, ogrevani, selektivni redukcijski katalizator, drugo); (b) tip filtra za delce; (c) vpihavanje sekundarnega zraka (tj. z vpihavanjem ali brez njega) in (d) vračanje izpušnih plinov (tj. z vračanjem ali brez njega). Deli in delovanje OBD: načini funkcionalnega spremljanja OBD, prijava nepravilnega delovanja in opozarjanje voznika na nepravilno delovanje.

6.8.2 Mejne vrednosti za OBD

Mejne vrednosti za OBD iz Priloge C5 so določene v tabelah 4A in 4B.

Tabela 4A

Ta tabela se uporablja samo za raven 1A

Mejne vrednosti za OBD

Referenčna masa (RM) (kg) Masa ogljikovega monoksida Masa nemetanskih ogljikovodikov Masa dušikovih oksidov Masa trdnih delcev (9) (CO) (mg/km) (NMHC) (mg/km) (NOx) (mg/km) (PM) (mg/km) Kategorija Razred PV KV PV KV PV KV KV PV M – Vse 1,900 1,750 170 290 90 140 12 12 N1 I RM ≤ 1,305 1,900 1,750 170 290 90 140 12 12 II 1305 ± 1760 3,400 2,200 225 320 110 180 12 12 III 1,760 < RM 4,300 2,500 270 350 120 220 12 12 N2 – Vse 4,300 2,500 270 350 120 220 12 12 PV prisilni vžig KV kompresijski vžig

Tabela 4B

Ta tabela se uporablja samo za raven 1B

Mejne vrednosti za OBD

Referenčna masa (RM) (kg) Masa ogljikovega monoksida Masa nemetanskih ogljikovodikov Masa dušikovih oksidov Masa trdnih delcev1 (CO) (mg/km) (NMHC) (mg/km) (NOx) (mg/km) (PM) (mg/km) Kategorija Razred G D G D G D G D M – Vse 4,060 – 320 – 300 – – – N1 – (*1) GVW ≤ 1,700 4,060 – 320 – 300 – – – – 1,700 < GVW ≤ 3,500 8,960 – 460 – 410 – – – – (*2) Vse 14,120 – 320 – 300 – – – G bencin, UNP D dizelsko gorivo

6.9 Vozila, ki uporabljajo reagent v sistemih za naknadno obdelavo izpušnih plinov

6.9.1 Vozila, ki uporabljajo reagent v sistemih za naknadno obdelavo izpušnih plinov, izpolnjujejo zahteve iz Dodatka 6 k temu pravilniku.

6.9.2 Opredelitev družine sistemov za naknadno obdelavo izpušnih plinov, ki uporabljajo reagent (ER) Samo vozila, ki so identična z vidika naslednjih značilnosti, so lahko del iste družine ER: (a) vbrizgalnik reagenta (način delovanja, konstrukcija); (b) položaj vbrizgalnika reagenta; (c) strategije zaznavanja (za raven reagenta, doziranje in kakovost reagenta ali za raven reagenta in spremljanje emisij NOx); (d) opozorilni prikaz: sporočila, zaporedja prižiganja kontrolnih svetilk in zaporedja zvočnih opozoril, če obstajajo; (e) možnost za prisilo voznika; (f) tipalo za NOx (uporaba možnosti, opisane v odstavku 6 Dodatka 6) ali tipalo za kakovost reagenta (uporaba možnosti, opisane v odstavkih 4 in 5 Dodatka 6). Proizvajalec in homologacijski organ soglasno določita, kateri model vozila je reprezentativen za družino ER.

7. Sprememba in razširitev homologacije

7.1 Vsaka sprememba tipa vozila se sporoči homologacijskemu organu, ki je homologiral tip vozila. Homologacijski organ lahko nato:

7.1.1 meni, da so izvedene spremembe zajete v družinah, za katere velja homologacija, ali verjetno ne bodo znatno škodljivo vplivale na vrednosti CO 2 in porabo goriva ali električne energije ter da bo v tem primeru prvotna homologacija veljala za spremenjeni tip vozila, ali

7.1.2 od tehnične službe, ki izvaja preizkuse, zahteva dodatno poročilo o preizkusu.

7.2 Potrditev ali zavrnitev homologacije z navedbo sprememb se sporoči pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, po postopku iz odstavka 5.3.

7.3 Homologacijski organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli serijsko številko za tako razširitev in o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge A2 k temu pravilniku.

7.4 Razširitve za emisije iz izpušne cevi (preizkus tipa 1) in OBFCM

7.4.1 Če vozila izpolnjujejo merila iz odstavka 3.0.1(a) in (c), se homologacija razširi nanje, ne da bi bilo treba izvesti dodatne preizkuse. Kadar se visoka in/ali nizka vrednost za vozilo iz družine interpolacij spremenita, poleg zgornjih meril velja zahteva, da se nova visoka in/ali nizka vrednost za vozilo preizkusita, vrednosti emisij CO2 preizkusnega vozila, ki so rezultat koraka 9 iz tabele A7/1 v Prilogi B7 in koraka 8 iz tabele A8/5 v Prilogi B8, pa so manjše od ali enake vrednosti emisij CO2, ki leži na premici, ki teče skozi vrednosti CO2 prvotne nizke in visoke vrednosti za vozilo ter je izrisana glede na energijo cikla in ustreza potrebi po energiji cikla za preizkusno vozilo. Izmerjena merila za emisije so v skladu z mejnimi vrednostmi iz odstavka 6.3.10. Točnost naprave OBFCM se izračuna za vsak preizkus tipa 1, izveden za pridobitev razširitve, pri čemer se upoštevajo merila iz odstavka 4.2 Dodatka 5.

7.4.1.1 Če je bila homologacija podeljena samo v zvezi z visoko vrednostjo za vozilo, se razširi samo v primerih iz točk (a), (b) ali (c): (a) za vključitev dodatnih vozil, ki izpolnjujejo merila iz odstavka 3.0.1(a) in (c) ter pri katerih je energija cikla manjša od visoke vrednosti za vozilo; (b) za oblikovanje družine interpolacij s preizkušanjem nizke vrednosti za vozilo (po možnosti z uporabo vozila, ki je bilo za prvotno homologacijo preizkušeno kot visoka vrednost za vozilo). V tem primeru vsa vozila, zajeta v razširjeni homologaciji, izpolnjujejo merila iz odstavka 3.0.1(a), (b) in (c); (c) za oblikovanje družine interpolacij s preimenovanjem visoke vrednosti za vozilo v nizko vrednost za vozilo ter preizkušanjem visoke vrednosti za vozilo (po možnosti z uporabo vozila, ki je bilo za prvotno homologacijo preizkušeno kot visoka vrednost za vozilo). V tem primeru vsa vozila, zajeta v razširjeni homologaciji, izpolnjujejo merila iz odstavka 3.0.1(a), (b) in (c).

7.4.2 Vozila s sistemi s periodično regeneracijo Za preizkuse Ki, izvedene v skladu z Dodatkom 1 k Prilogi B6, se homologacija razširi na vozila, če izpolnjujejo merila iz odstavka 6.3.5.

7.5 Razširitve za emisije zaradi izhlapevanja (preizkus tipa 4)

7.5.1 Za preizkuse, izvedene v skladu s Prilogo C3, se homologacija razširi na vozila, ki pripadajo homologirani družini emisij zaradi izhlapevanja, kot je opredeljena v odstavku 6.6.3.

7.6 Razširitve glede trajnosti naprav za uravnavanje onesnaževanja (preizkus tipa 5)

7.6.1 Za preizkuse, izvedene v skladu s Prilogo C4, se faktorji poslabšanja razširijo na različna vozila in tipe vozil, če sta izpolnjena oba naslednja pogoja: (a) vozila pripadajo isti družini za trajnost, kot je opredeljena v odstavku 6.7.5; (b) uporabi se najslabši faktor poslabšanja, pridobljen v okviru družine za trajnost. Če je treba v razširitev vključiti vozila, katerih potreba po energiji cikla je večja kot pri vozilu, za katerega so bili določeni faktorji poslabšanja, se na vozilu z najvišjo temperaturo na vstopu v sistem za uravnavanje onesnaževanja, izmerjeno v skladu z odstavkom 7.6.2, določi najslabši faktor poslabšanja.

7.6.2 Temperatura na vstopu v napravo za uravnavanje onesnaževanja mora biti nižja od temperature pri vozilu, preizkušenem za določitev faktorjev poslabšanja, plus 50 °C. Preveri se pri naslednjih stabiliziranih pogojih. Vozilo, ki izpolnjuje zahteve iz odstavka 1.2 Priloge C4 za razširjeno družino za trajnost, pospešuje do hitrosti 120 km/h ali največje hitrosti vozila minus 10 km/h, pri čemer se upošteva nižja od teh hitrosti, nato pa se vsaj 15 minut neprekinjeno vozi pri navedeni konstantni hitrosti in pri nastavitvi obremenitve za preizkus tipa 1. Kadar koli po tem obdobju se temperatura na vstopu v katalizator neprekinjeno meri najmanj dve minuti, medtem ko vozilo vozi pri navedeni konstantni hitrosti, povprečna vrednost temperature pa se obravnava kot reprezentativna vrednost.

7.7 Razširitev za OBD

Za OBD se lahko homologacija razširi na vozila, ki pripadajo homologirani družini OBD, kot je opredeljena v odstavku 6.8.1.

8. Skladnost proizvodnje (COP)

8.1 Vsako vozilo, izdelano na podlagi homologacije, podeljene v skladu s tem pravilnikom, mora biti skladno s homologiranim tipom vozila. Postopki preverjanja skladnosti proizvodnje morajo biti v skladu s postopki iz Dodatka 1 k Sporazumu iz leta 1958 (E/ECE/TRANS/505/Rev.3), ob upoštevanju naslednjih zahtev:

8.1.1 Proizvajalec izvede primerne ukrepe in pisno določene načrte kontrole, po katerih je mogoče v časovnih presledkih, določenih v tem pravilniku, opraviti potrebne preizkuse za zagotovitev stalne skladnosti s homologiranim tipom. Proizvajalec od pristojnega organa pridobi soglasje glede teh ukrepov in načrtov kontrole. Pristojni organ v določenih časovnih presledkih izvaja presoje. V okviru te presoje, ki je del ureditev ugotavljanja s