Samo izvirna besedila UN/ECE so pravno veljavna v skladu z mednarodnim javnim pravom. Status in datum začetka veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343, ki je dostopen na: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Pravilnik ZN št. 148 – Enotne določbe o homologaciji svetlobno-signalnih naprav (svetilk) za vozila na motorni pogon in njihove priklopnike [2021/1719]

Vključuje vsa veljavna besedila do:

Dopolnila 3 prvotne različice Pravilnika – začetek veljavnosti: 30. september 2021

Ta dokument je mišljen zgolj kot dokumentacijsko orodje. Verodostojna in pravno zavezujoča besedila so:

— ECE/TRANS/WP.29/2018/157,

— ECE/TRANS/WP.29/2019/81,

— ECE/TRANS/WP.29/2020/32 in

— ECE/TRANS/WP.29/2021/45.

VSEBINA

PRAVILNIK

1. Področje uporabe

2. Opredelitev pojmov

3. Upravne določbe

4. Splošne tehnične zahteve

5. Posebne tehnične zahteve

6. Prehodne določbe

PRILOGE

1 Sporočilo

2 Razporeditev svetlobe v prostoru, vodoravna in navpična

3 Standardna razporeditev svetlobe

4 Minimalne zahteve za postopke preverjanja skladnosti proizvodnje

5 Minimalne zahteve za vzorčenje, ki ga opravi inšpektor

6 Preizkus odpornosti proti toploti za zadnje svetilke za meglo in svetilke za dnevno vožnjo

7 Namestitev homologacijskih oznak

UVOD

Ta pravilnik združuje določbe posameznih pravilnikov ZN št. 4, 6, 7, 23, 38, 50, 77, 87 in 91 v en pravilnik ter je rezultat odločitve Svetovnega foruma za harmonizacijo pravilnikov o vozilih (v nadaljnjem besedilu: WP.29) za poenostavitev pravilnikov o svetlobnih in svetlobno-signalnih napravah na podlagi prvotnega predloga Evropske unije in Japonske.

Cilj tega pravilnika je povečati jasnost, združiti in racionalizirati kompleksnost zahtev iz pravilnikov ZN št. 4, 6, 7, 23, 38, 50, 77, 87 in 91 ter zagotoviti podlago za prihodnji prehod na zahteve na podlagi delovanja z zmanjšanjem števila pravilnikov s postopkom urejanja, pri katerem se ne spreminjajo podrobne tehnične zahteve, ki že veljajo do datuma začetka veljavnosti tega pravilnika.

Čeprav ta pravilnik odstopa od tradicionalnega pristopa, pri katerem bi se za vsako svetilko uporabljal ločen pravilnik, in vse svetlobno-signalne svetilke združuje v en poenostavljen pravilnik, ta pravilnik vključuje vse določbe ter deluje v skladu z obstoječo strukturo sprememb, njihovih prehodnih določb in dopolnil. Prehodne določbe, povezane z novimi spremembami tega pravilnika, bodo določene za vsako napravo, kot je ustrezno, pri čemer to vključuje tudi seznam naprav in njihove veljavne indekse sprememb, ki se nanašajo na spremembe.

Pričakuje se, da bodo vse pogodbenice Sporazuma iz leta 1958 sprejele ta pravilnik in navedle podrobno razlago, če določenih svetilk ne bodo mogle sprejeti. Te odločitve bodo evidentirane v dokumentu ECE/TRANS/WP.29/343, v katerem se evidentira stanje priloženih pravilnikov in sprememb.

V zvezi z zahtevami za homologacijske oznake ta pravilnik vključuje zahteve za uporabo t. i. edinstvenega identifikatorja (Unique Identifier – UI) in določa pogoj dostopa do varne spletne podatkovne zbirke, ki jo je vzpostavil UN/ECE (v skladu z Dodatkom 5 Sporazuma iz leta 1958) in v kateri se hrani celotna homologacijska dokumentacija. Kadar se uporablja edinstveni identifikator, ni treba, da imajo svetilke običajne homologacijske oznake (oznaka E). Če edinstvenega identifikatorja tehnično ni mogoče uporabiti (npr. če ni mogoče zagotoviti dostopa do spletne podatkovne zbirke UN/ECE ali podatkovna zbirka ne deluje), je treba uporabljati običajne homologacijske oznake, dokler uporaba edinstvenega identifikatorja ni omogočena.

1. PODROČJE UPORABE

Ta pravilnik se uporablja za naslednje svetilke:

Svetilke za osvetlitev zadnje registrske tablice

Smerne svetilke

Pozicijske svetilke

Zavorne svetilke

Gabaritne svetilke

Svetilke za vzvratno vožnjo

Manevrirne svetilke

Zadnje svetilke za meglo

Parkirne svetilke

Svetilke za dnevno vožnjo

Bočne svetilke

2. OPREDELITEV POJMOV

V tem pravilniku:

2.1 se uporabljajo vse opredelitve pojmov iz zadnjih sprememb Pravilnika ZN št. 48, ki so veljale v času vložitve vloge za homologacijo, razen če je v tem pravilniku ali ustreznih pravilnikih ZN št. 53, 74 in 86 o vgradnji določeno drugače;

2.2 „svetilke različnih tipov“ pomenijo svetilke, ki se razlikujejo v tako bistvenih vidikih, kot so: (a) blagovno ime ali znamka; (i) za svetilke, ki imajo isto blagovno ime ali znamko, vendar jih proizvajajo različni proizvajalci, se šteje, da so različnega tipa; (ii) za svetilke, ki jih proizvaja isti proizvajalec in se razlikujejo le po blagovnem imenu ali znamki, se šteje, da so istega tipa; (b) značilnosti optičnega sistema (stopnje svetilnosti, koti razporeditve svetlobe, vključitev ali odstranitev sestavnih delov, ki lahko med delovanjem z odbojem, lomom, absorpcijo in/ali deformacijo spremenijo optične učinke itd.); (c) kategorije uporabljenih svetlobnih virov in/ali posebne identifikacijske oznake modulov svetlobnega vira; (d) kategorija svetilke, če obstaja; (e) krmilni element za spreminjanje svetilnosti, če obstaja; (f) zaporedna sprožitev svetlobnih virov, če obstaja. Kljub temu smerne svetilke, ki se lahko aktivirajo v različnih načinih (zaporednih ali ne) brez kakršne koli spremembe optičnih značilnosti svetilke, ne pomenijo „smernih svetilk različnih tipov“. Sprememba barve svetlobnega vira ali barve katerega koli filtra ne pomeni spremembe tipa. Uporaba nadomestnih svetlobnih virov LED ne pomeni spremembe tipa. Vseeno se uporablja odstavek 4.7.7.

3. UPRAVNE DOLOČBE

3.1 Vloga za podelitev homologacije

3.1.1 Vlogo za podelitev homologacijo vloži imetnik blagovnega imena ali znamke ali njegov ustrezno pooblaščeni predstavnik.

3.1.2 Vlogi se priložijo: 3.1.2.1 risbe, ki so dovolj podrobne za identifikacijo tipa, in če je ustrezno, kategorije svetilke ter ki prikazujejo: (a) v katerih geometričnih položajih se lahko svetilka (in po potrebi za zavorne svetilke kategorije S3 ali S4 zadnje okno) namesti na vozilo; (b) os opazovanja, ki se pri preizkusih upošteva kot referenčna os (vodoravni kot H = °0, navpični kot V = 0 °), ter točko, ki med preizkusi obravnava kot referenčna točka; (c) omejitev vidne svetleče površine funkcij; (d) položaj in namestitev, namenjena homologacijski oznaki v skladu z odstavkom 3.3.2 ali edinstvenemu identifikatorju; (e) v primeru modulov s svetlečimi diodami (LED) pa tudi mesto, predvideno za posebne identifikacijske oznake modulov; (f) v primeru sistema soodvisnih svetilk soodvisna svetilka ali kombinacija soodvisnih svetilk, ki izpolnjujejo ustrezne zahteve; 3.1.2.2 kratek tehnični opis, v katerem so – razen pri svetilkah z nezamenljivimi svetlobnimi viri – navedeni zlasti: (a) kategorije predpisanih svetlobnih virov z žarilno nitko; ta kategorija svetlobnih virov z žarilno nitko je ena od kategorij iz Pravilnika št. 37; (b) kategorije predpisanih svetlobnih virov s svetlečimi diodami (LED); ta kategorija svetlobnih virov LED je ena od kategorij iz Pravilnika št. 128; (c) posebna identifikacijska oznaka modula svetlobnega vira; (d) kadar mora biti po presoji vložnika svetilka homologirana tudi z nadomestnimi svetlobnimi viri LED v skladu s Pravilnikom št. 128, se to navede v opisu; (e) za zavorne svetilke kategorije S3 ali S4, ki so namenjene namestitvi v notranjosti vozila, tehnični opis vsebuje specifikacijo optičnih lastnosti (prepuščanje svetlobe, barva, nagib, itd.) za zadnja okna; 3.1.2.3 če pa se tip svetilke razlikuje od že homologiranega tipa le po blagovnem imenu ali znamki, zadostuje, da se vlogi priložijo: 3.1.2.3.1 izjava proizvajalca svetilke, da je predloženi tip enak tipu, ki je bil že homologiran (razen blagovnega imena ali znamke), da ga je izdelal isti proizvajalec in je označen z njegovo homologacijsko številko; 3.1.2.3.2 dva vzorca z novim blagovnim imenom ali znamko ali enakovredna dokumentacija; 3.1.2.4 za svetilke s spremenljivo svetilnostjo kratek opis krmilnega elementa za spreminjanje svetilnosti, diagram namestitve in specifikacijo značilnosti sistema, ki zagotavlja dve ravni svetilnosti; 3.1.2.5 če je potrebno pri nezamenljivih svetlobnih virih z žarilno nitko ali modulih svetlobnih virov, opremljenih z nezamenljivimi svetlobnimi viri z žarilno nitko, dokumenti v skladu z odstavkom 3.5.3; 3.1.2.6 vložnik lahko po lastni presoji v opisu navede, ali je mogoče svetilko vgraditi v vozilo pod različnimi nakloni referenčne osi glede na referenčne ravnine vozila in glede na tla ali jo zavrteti okrog referenčne osi; ti različni pogoji vgradnje se navedejo v obrazcu za sporočanje; 3.1.2.7 če za ustrezno svetilko ni drugače navedeno, naslednji vzorci: (a) dva popolna vzorca svetilke. Če vloga za podelitev homologacije zadeva svetilke, ki niso enake, temveč simetrične, pri čemer so ene primerne za vgradnjo na levi, druge pa na desni strani vozila, sta oba predložena vzorca lahko enaka in primerna za vgradnjo le na desni ali le na levi strani vozila; (b) za svetilke s spremenljivo svetilnostjo vzorec krmilnega elementa za spreminjanje svetilnosti ali generator, ki proizvaja enake signale; 3.1.2.8 za zavorne svetilke kategorije S3 ali S4, ki so namenjene vgradnji v notranjosti vozila, vzorčno ploščo ali plošče (če obstajajo različne možnosti) z enakovrednimi optičnimi lastnostmi, ki ustrezajo lastnostim dejanskih zadnjih oken.

3.2 Homologacija

3.2.1 Za vsako svetilko, navedeno v odstavku 1, je potrebna ločena homologacija.

3.2.2 Kadar sta dve ali več svetilk del iste enote združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk, se lahko homologacija podeli le, če vsaka od teh svetilk izpolnjuje določbe tega ali drugega pravilnika. Svetilke, ki ne izpolnjujejo določb nobenega od navedenih pravilnikov, niso del takšne enote združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk.

3.2.3 Homologacija se podeli, če tip svetilke, ki se predloži v homologacijo v skladu z odstavkom 3.1, izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika. Vse naprave sistema soodvisnih svetilk mora v homologacijo predložiti isti vložnik.

3.2.3.1 Obvestilo o podelitvi, razširitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije ali o dokončnem prenehanju proizvodnje tipa svetilke v skladu s tem pravilnikom se pošlje pogodbenicam Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, z obrazcem, skladnim z vzorcem iz Priloge 1.

3.2.3.2 Homologacijska številka se določi za vsak homologiran tip svetilke in se za vsako svetilko navede v obrazcu za sporočanje iz Priloge 1. Pogodbenica lahko dodeli isto homologacijsko številko svetlobno-signalnim napravam ali sistemom, ki vključujejo več svetilk, vendar ne dodeli iste številke drugemu tipu svetilke z enako funkcijo.

3.2.4 Simboli, ki opredeljujejo svetlobno-signalno svetilko (funkcijo), za katero je bila podeljena homologacija Tabela 1 Seznam simbolov (celoten seznam je naveden v Prilogi 1 „Sporočilo“) Svetilka (funkcija) Simbol Odstavek Svetilka za dnevno vožnjo RL 5.4 Sprednja smerna svetilka, ki se vgradi najmanj 20 mm od žarometa za kratki svetlobni pramen ali žarometa za meglo 1a 5.6 Sprednja smerna svetilka, ki se vgradi na kateri koli razdalji od žarometa za kratki svetlobni pramen ali žarometa za meglo 1b 5.6 Sprednja smerna svetilka, ki se vgradi najmanj 40 mm od žarometa za kratki svetlobni pramen ali žarometa za meglo 1 5.6 Smerne svetilke za sprednjo stran vozila kategorije L za uporabo na razdalji najmanj 75 mm od žarometa za kratki svetlobni pramen 11 5.6 Smerne svetilke za sprednjo stran vozila kategorije L za uporabo na razdalji najmanj 40 mm od žarometa za kratki svetlobni pramen 11a 5.6 Smerne svetilke za sprednjo stran vozila kategorije L za uporabo na razdalji najmanj 20 mm od žarometa za kratki svetlobni pramen 11b 5.6 Smerne svetilke za sprednjo stran vozila kategorije L za uporabo na kateri koli razdalji od žarometa za kratki svetlobni pramen 11c 5.6 Sprednja gabaritna svetilka AM 5.1 Sprednja pozicijska svetilka za vozilo kategorije L MA 5.1 Sprednja pozicijska svetilka A 5.1 Manevrirna svetilka ML 5.10 Parkirna svetilka (usmerjena naprej in nazaj) 77R 5.3 Zadnja smerna svetilka (stalna svetilnost) 2a 5.6 Zadnja smerna svetilka (spremenljiva svetilnost) 2b 5.6 Zadnja smerna svetilka za vozilo kategorije L 12 5.6 Zadnja gabaritna svetilka (stalna svetilnost) RM1 5.2 Zadnja gabaritna svetilka (spremenljiva svetilnost) RM2 5.2 Zadnja svetilka za meglo (stalna svetilnost) F1 5.9 Zadnja svetilka za meglo (spremenljiva svetilnost) F2 5.9 Zadnja pozicijska svetilka za vozilo kategorije L MR 5.2 Zadnja pozicijska svetilka (stalna svetilnost) R1 5.2 Zadnja pozicijska svetilka (spremenljiva svetilnost) R2 5.2 Svetilka za osvetlitev zadnje registrske tablice L 5.11 Svetilka za osvetlitev zadnje registrske tablice za vozilo kategorije L LM1 5.11 Svetilka za vzvratno vožnjo (opomba: črki A in R se lahko združita) AR 5.8 Bočna smerna svetilka za vozila kategorije M1 ter vozila kategorij N1, M2 in M3, dolga do 6 000 mm 5 5.6 Bočna smerna svetilka za vozila kategorij N2 in N3 ter vozila kategorij N1, M2 in M3 m, daljša od 6 000 mm 6 5.6 Bočna svetilka za vozila vseh kategorij SM1 5.7 Bočna svetilka za vozila kategorije M1 SM2 5.7 Zavorna svetilka (sredinska visoko nameščena) (stalna svetilnost) S3 5.5 Zavorna svetilka (sredinska visoko nameščena) (spremenljiva svetilnost) S4 5.5 Zavorna svetilka za vozilo kategorije L MS 5.5 Zavorna svetilka (stalna svetilnost) S1 5.5 Zavorna svetilka (spremenljiva svetilnost) S2 5.5 Najmanjša vrednost za „a“ iz dela 1 Priloge 7 je 5 mm.

3.2.5 Indeksi sprememb, ki se uporabljajo za vsako napravo v zvezi s spremembami, so navedeni v nadaljevanju (glej tudi odstavek 6.1.1): Tabela 2 Spremembe in indeks spremembe Spremembe pravilnika 00 Funkcija (svetilka) Indeks spremembe za posamezno funkcijo (svetilka) Svetilka za dnevno vožnjo 0 Sprednja smerna svetilka 0 Sprednja smerna svetilka (vozilo kategorije L) 0 Sprednja gabaritna svetilka 0 Sprednja pozicijska svetilka 0 Sprednja pozicijska svetilka (vozilo kategorije L) 0 Manevrirna svetilka 0 Parkirna svetilka 0 Zadnja smerna svetilka 0 Zadnja smerna svetilka (vozilo kategorije L) 0 Zadnja gabaritna svetilka 0 Zadnja svetilka za meglo 0 Zadnja pozicijska svetilka 0 Zadnja pozicijska svetilka (vozilo kategorije L) 0 Svetilka za osvetlitev zadnje registrske tablice 0 Svetilka za osvetlitev zadnje registrske tablice (vozilo kategorije L) 0 Svetilka za vzvratno vožnjo 0 Bočna smerna svetilka 0 Bočna svetilka 0 Zavorna svetilka 0 Zavorna svetilka (vozilo kategorije L) 0 Zavorna svetilka (sredinska visoko nameščena) 0

3.3 Homologacijska oznaka

3.3.1 Splošne določbe

3.3.1.1 Na vsaki napravi, ki pripada homologiranemu tipu, je dovolj velik prostor za edinstveni identifikator (UI), kot je naveden v Sporazumu iz leta 1958, in druge oznake, kot so opredeljene v odstavkih 3.3.4.2 do 3.3.4.6, ali če to tehnično ni mogoče, homologacijske oznake z dodatnimi simboli in drugimi oznakami, kot so opredeljene v odstavkih 3.3.4.2 do 3.3.4.6.

3.3.1.2 Primeri namestitve oznak so prikazani v Prilogi 7.

3.3.2 Homologacijsko oznako sestavljajo:

3.3.2.1 krog, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo;

3.3.2.2 homologacijska številka, predpisana v odstavku 3.2.3.2;

3.3.2.3 simboli, ki opredeljujejo svetlobno-signalne svetilke, predpisane v odstavku 3.2.4;

3.3.2.4 številka tega pravilnika, ki ji sledijo črka „R“ in dve števki, ki označujeta spremembe, veljavne v času podelitve homologacije;

3.3.2.5 naslednji dodatni simboli: 3.3.2.5.1 na svetilkah, ki jih ni mogoče vgraditi na katero koli stran vozila, vodoravna puščica, ki prikazuje, na katero stran jo je treba vgraditi; 3.3.2.5.1.1 puščica kaže ven iz vozila pri: (a) smernih svetilkah kategorij 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 11, 11a, 11b, 11c in 12; (b) sprednjih ali zadnjih pozicijskih svetilkah, sprednjih ali zadnjih gabaritnih svetilkah; (c) svetilkah za vzvratno vožnjo v primeru zmanjšane razporeditve svetlobe dveh svetilk za vzvratno vožnjo; 3.3.2.5.1.2 puščica kaže proti sprednjemu delu vozila v primeru smernih svetilk kategorij 5 in 6 ter kombiniranih parkirnih svetilk; 3.3.2.5.1.3 pri smernih svetilkah kategorije 6 je na svetilki prikazana oznaka „R“ ali „L“, ki označuje desno (R) ali levo (L) stran vozila; 3.3.2.5.2 če je potrebno, na desni strani simbola iz odstavka 3.2.4: (a) dodatna črka „D“ na svetilkah, ki jih je mogoče uporabljati kot del sklopa dveh samostojnih svetilk; (b) dodatna črka „Y“ na svetilkah, ki se uporabljajo kot del sistema soodvisnih svetilk; 3.3.2.5.3 na svetilkah z zmanjšano razporeditvijo svetlobe, glej odstavek 1.3 Priloge 3, navpična puščica, ki se začne na vodoravnem segmentu in kaže navzdol; 3.3.2.5.4 homologacijska številka se namesti blizu kroga, predpisanega v odstavku 3.3.2.1.

3.3.3 Homologacijska oznaka se lahko nadomesti z edinstvenim identifikatorjem (UI), če je na voljo. Edinstveni identifikator sledi formatu iz spodnjega primera:

a ≥ 8 mm

Zgornji edinstveni identifikator, označen na svetilki, pomeni, da je bil zadevni tip homologiran in da so ustrezne informacije o navedeni homologaciji na voljo v varni spletni podatkovni zbirki ZN, v kateri se kot edinstveni identifikator uporabi številka 270650.

3.3.4 Zahteve glede označevanja

Svetilke, predložene v homologacijo:

3.3.4.1 imajo dovolj velik prostor za homologacijsko oznako ali edinstveni identifikator; 3.3.4.1.1 v vsakem primeru so homologacijska oznaka ali edinstveni identifikator ter kategorije predpisanih nadomestnih svetlobnih virov LED, če obstajajo, vidni, ko se svetilka pritrdi na vozilo ali ko se odpre premični del, kot so pokrov motorja ali prtljažnika ali vrata; 3.3.4.1.2 homologacijska oznaka se namesti na notranji ali zunanji (prozorni ali neprozorni) del svetilke, ki ga ni mogoče ločiti od prozornega dela svetilke, ki oddaja svetlobo;

3.3.4.2 imajo navedeno blagovno ime ali znamko vložnika; ta oznaka je jasno berljiva in neizbrisna;

3.3.4.3 razen svetilk z nezamenljivimi svetlobnimi viri imajo jasno berljivo in neizbrisno oznako, na kateri so navedeni: (a) kategorije predpisanih svetlobnih virov; če je svetilka homologirana za nadomestne svetlobne vire LED, tudi kategorije nadomestnih svetlobnih virov LED in/ali (b) posebna identifikacijska oznaka modula svetlobnega vira;

3.3.4.4 svetilke z: (a) elektronsko krmilno napravo za nadzor svetlobnega vira ali (b) krmilnim elementom za spreminjanje svetilnosti in/ali (c) sekundarnim načinom delovanja in/ali (d) nezamenljivimi svetlobnimi viri in/ali (e) moduli svetlobnega vira imajo oznako z navedbo nazivne napetosti ali razpona napetosti;

3.3.4.5 pri svetilkah z moduli svetlobnih virov so na modulih svetlobnih virov naslednje oznake: (a) blagovno ime ali znamka vložnika; (b) posebna identifikacijska oznaka modula; to posebno identifikacijsko oznako sestavljata začetni črki „MD“ za „MODUL“, sledi jima homologacijska oznaka brez kroga, kot je predpisano v odstavku 3.3.2, ali edinstveni identifikator brez prirezanega kroga, kot je predpisano v odstavku 3.3.3. V primeru več neenakih modulov svetlobnih virov pa sledijo še dodatni simboli ali znaki. Ni nujno, da je homologacijska oznaka ali edinstveni identifikator enak kot na svetilki, v kateri se uporablja modul, vendar morata obe oznaki pripadati istemu vložniku; (c) oznaka z navedbo nazivne napetosti ali razpona napetosti;

3.3.4.6 če je elektronska krmilna naprava za nadzor svetlobnega vira ali krmilni element za spreminjanje svetilnosti del svetilke, vendar ni vključen v ohišje svetilke, se navedeta naziv proizvajalca in njegova identifikacijska številka;

3.3.4.7 oznake iz odstavkov 3.3.4.2 do 3.3.4.6 so na svetilki navedene na neizbrisen in jasno berljiv način, ni pa treba, da izpolnjujejo zahteve iz odstavka 3.3.4.1.1.

3.3.5 Združene, kombinirane ali integrirane svetilke

3.3.5.1 Če se za združene, kombinirane ali integrirane svetilke ugotovi, da so skladne z zahtevami iz več pravilnikov ZN, se lahko namesti enotna homologacijska oznaka ali edinstveni identifikator. Homologacijska oznaka je sestavljena iz kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo, ter homologacijske številke. Ta homologacijska oznaka ali edinstveni identifikator se lahko namesti kjer koli na združenih, kombiniranih ali integriranih svetilkah, če: 3.3.5.1.1 je vidna po vgradnji svetilke; 3.3.5.1.2 ni mogoče odstraniti nobenega dela združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk, ki prepušča svetlobo, ne da bi pri tem odstranili tudi homologacijsko oznako.

3.3.5.2 Velikost različnih elementov enotne homologacijske oznake ni manjša od najmanjše velikosti, ki jo za najmanjšo posamezno oznako zahteva pravilnik, v skladu s katerim je bila podeljena homologacija.

3.3.5.3 V Prilogi 7 k temu pravilniku so navedeni primeri homologacijskih oznak za združene, kombinirane ali integrirane svetilke z vsemi navedenimi dodatnimi simboli.

3.3.5.4 Svetilke, integrirane z drugimi svetilkami, katerih leča se lahko uporablja tudi za druge tipe naprav. Uporabljajo se določbe iz odstavka 3.3.5.

3.4 Spremembe tipa svetilke za motorna vozila in njihove priklopnike ter razširitev homologacije

3.4.1 Vsaka sprememba tipa svetilke se priglasi homologacijskemu organu, ki je podelil homologacijo za tip. Organ lahko nato: 3.4.1.1 meni, da spremembe verjetno ne bodo imele občutnih škodljivih učinkov in da svetilka v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve, ali 3.4.1.2 od tehnične službe, ki je pristojna za izvajanje preizkusov, zahteva dodatno poročilo o preizkusu.

3.4.2 O potrditvi ali zavrnitvi homologacije, v kateri so opredeljene spremembe, se po postopku iz odstavka 3.2.3.1 obvestijo pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik.

3.4.3 Homologacijski organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli serijsko številko za takšno razširitev in o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo pravilnik ZN, v skladu s katerim je bila podeljena homologacija, z obrazcem za sporočanje, skladnim z vzorcem iz Priloge 1.

3.5 Skladnost proizvodnje

Postopki preverjanja skladnosti proizvodnje so v skladu s postopki iz Dodatka 1 k Sporazumu iz leta 1958 (E/ECE/TRANS/505/Rev.3), pri čemer se upoštevajo naslednje zahteve:

3.5.1 svetilke so izdelane tako, da so skladne s tipom, homologiranim v skladu s tem pravilnikom. Skladnost z zahtevami iz odstavkov 4 in 5 se preverja na naslednji način: 3.5.1.1 izpolnjene so minimalne zahteve za postopke preverjanja skladnosti proizvodnje iz Priloge 4; 3.5.1.1.1 pri svetilkah za dnevno vožnjo, katerih največja svetilnost ne presega 700 cd, kot je opredeljeno v Prilogi 1, se 700 cd uporablja kot največja svetilnost za postopke preverjanja skladnosti proizvodnje iz Priloge 4; 3.5.1.2 izpolnjene so minimalne zahteve za vzorčenje iz Priloge 5, ki ga opravi inšpektor;

3.5.2 organ, ki je podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri metode preverjanja skladnosti, ki se uporabljajo v posameznem proizvodnem obratu. Ta preverjanja se običajno opravijo enkrat na dve leti;

3.5.3 pri nezamenljivih svetlobnih virih z žarilno nitko ali modulih svetlobnih virov, opremljenih z nezamenljivimi svetlobnimi viri z žarilno nitko, vložnik homologacijski dokumentaciji priloži poročilo, sprejemljivo za organ, odgovoren za homologacijo, ki dokazuje skladnost teh nezamenljivih svetlobnih virov z žarilno nitko z zahtevami iz odstavka 4.11 IEC 60809, 3. izdaja;

3.5.4 preizkušanje z nadomestnimi svetlobnimi viri LED je izvzeto iz preverjanja skladnosti proizvodnje.

3.6 Kazni za neskladnost proizvodnje

3.6.1 Podeljena homologacija se lahko prekliče, če zahteve iz tega pravilnika niso izpolnjene.

3.6.2 Če pogodbenica Sporazuma iz leta 1958, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je predhodno podelila, o tem nemudoma uradno obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, z obrazcem za sporočanje, skladnim z vzorcem iz Priloge 1.

3.7 Dokončno prenehanje proizvodnje

Če imetnik homologacije dokončno preneha proizvajati svetilko, homologirano v skladu s tem pravilnikom, o tem obvesti organ, ki je podelil homologacijo. Po prejemu ustreznega sporočila navedeni organ o tem obvesti druge podpisnice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, z obrazcem za sporočanje, skladnim z vzorcem iz Priloge 1.

3.8 Nazivi in naslovi tehničnih služb, ki so pristojne za izvajanje homologacijskih preizkusov, in homologacijskih organov

Pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, sekretariatu Združenih narodov sporočijo nazive in naslove tehničnih služb, ki so pristojne za izvajanje homologacijskih preizkusov, ter homologacijskih organov, ki podeljujejo homologacije in ki se jim pošljejo certifikati, ki potrjujejo podelitev, razširitev, zavrnitev ali preklic homologacije ali dokončno prenehanje proizvodnje v drugih državah.

3.9 Opombe v zvezi z barvo in določenimi napravami pri gabaritnih svetilkah in parkirnih svetilkah

Pogodbenicam Sporazuma iz leta 1958, ki mu je ta pravilnik priložen, člen 3 navedenega sporazuma ne preprečuje, da bi za svetilke, nameščene na vozila, ki so registrirana pri njih, prepovedale nekatere barve, ki so določene v tem pravilniku, ali da bi za vse kategorije ali nekatere kategorije vozil, ki so registrirana pri njih, prepovedali zavorne svetilke, ki imajo samo stalno svetilnost.

4. SPLOŠNE TEHNIČNE ZAHTEVE

Vsaka svetilka, predložena v homologacijo, je skladna z zahtevami iz odstavkov 4 in 5.

4.1 Za ta pravilnik se uporabljajo zahteve iz oddelkov 5 „Splošne specifikacije“ in 6 „Posamezne specifikacije“ (ter iz prilog, omenjenih v navedenih oddelkih) pravilnikov ZN št. 48, 53, 74 ali 86 in njihovih sprememb, ki veljajo v času vloge za podelitev homologacije za svetilko. Uporabljajo se zahteve za vsako svetilko in kategorije vozila, na katero naj bi se svetilka namestila, če je njihovo preverjanje med homologacijo svetilke izvedljivo.

4.2 Svetilke morajo biti zasnovane in izdelane tako, da pri normalnih pogojih uporabe, ne glede na tresljaje, ki so jim lahko izpostavljene med tako uporabo, ostaja njihovo delovanje zadovoljivo in ohranijo značilnosti, ki jih predpisuje ta pravilnik.

4.3 Svetlobni viri 4.3.1 Pri zamenljivih svetlobnih virih: 4.3.1.1 Svetilka je lahko opremljena le s svetlobnimi viri, homologiranimi v skladu s Pravilnikom ZN št. 37 in/ali Pravilnikom ZN št. 128, če uporabe ne omejujejo Pravilnik št. 37 in njegove spremembe, ki veljajo v času vloge za podelitev homologacije, ali Pravilnik št. 128 in njegove spremembe, ki veljajo v času vloge za podelitev homologacije. 4.3.1.2 Če so kategorija svetlobnega vira ali kategorije tipov omejene za uporabo v svetilkah na vozilih, ki se uporabljajo in so prvotno opremljena s takimi svetilkami, vložnik vloge za podelitev homologacije za svetilko izjavi, da je svetilka namenjena le za vgradnjo na navedenih vozilih; to se navede v obrazcu za sporočanje iz Priloge 1. 4.3.1.3 Zasnova svetilke je takšna, da je mogoče svetlobne vire namestiti samo v pravilno lego. 4.3.1.4 Nosilec svetlobnega vira je skladen z značilnostmi iz publikacije IEC 60061. Uporablja se podatkovni list za nosilec, ki ustreza predpisani kategoriji svetlobnih virov. Kadar je predpisana tudi kategorija nadomestnih svetlobnih virov LED, se uporablja podatkovni list za nosilec, ki ustreza kategoriji nadomestnih svetlobnih virov LED. 4.3.2 Pri modulih svetlobnih virov se preveri naslednje: 4.3.2.1 zasnova modulov svetlobnega vira je takšna: (a) da je mogoče vsak modul svetlobnega vira vgraditi samo v predvideno in pravilno lego ter ga je mogoče odstraniti samo z orodjem; (b) da v istem ohišju svetilke, če se v ohišju svetilke uporablja več kot en modul svetlobnega vira, ni mogoče medsebojno zamenjati modulov svetlobnih virov, ki imajo različne značilnosti; 4.3.2.2 moduli svetlobnega vira so taki, da ne omogočajo sprememb; 4.3.2.3 modul svetlobnega vira je zasnovan tako, da ga tudi z orodjem ni mogoče mehansko zamenjati z odobrenim zamenljivim svetlobnim virom; 4.3.2.4 pri nezamenljivih svetlobnih virih z žarilno nitko ali modulih svetlobnih virov, opremljenih z nezamenljivimi svetlobnimi viri z žarilno nitko, vložnik homologacijski dokumentaciji priloži poročilo, sprejemljivo za organ, odgovoren za homologacijo, ki dokazuje skladnost teh nezamenljivih svetlobnih virov z žarilno nitko z zahtevami iz odstavka 4.11 IEC 60809, 3. izdaja.

4.4 Samostojne in soodvisne svetilke

4.4.1 Sklop dveh samostojnih svetilk, ki bosta homologirani kot svetilka z oznako „D“, se uporablja za sprednje in zadnje pozicijske svetilke, razen za kategoriji MA in MR, zavorne svetilke, razen za kategorijo MS, sprednje in zadnje gabaritne svetilke ter smerne svetilke, razen za kategorije 11, 11a, 11b, 11c in 12.

4.4.2 Sistem soodvisnih svetilk, ki bo homologiran kot svetilka z oznako „Y“, se uporablja za sprednje in zadnje pozicijske svetilke, zavorne svetilke, sprednje in zadnje gabaritne svetilke, svetilke za dnevno vožnjo in smerne svetilke kategorij 1, 1a, 1b, 2a in 2b.

4.5 Svetilke kot take ali združene, kombinirane ali integrirane:

4.5.1 Za svetilke, ki so bile homologirane kot sprednje ali zadnje pozicijske svetilke, se šteje, da so bile homologirane tudi kot gabaritne svetilke.

4.5.2 Tudi sprednje in zadnje pozicijske svetilke, ki so združene, kombinirane ali integrirane, se lahko uporabljajo kot gabaritne svetilke.

4.5.3 Pozicijske svetilke ali svetilke za dnevno vožnjo, ki so integrirane z drugo funkcijo in uporabljajo skupni svetlobni vir ter so zasnovane tako, da stalno delujejo z dodatnim sistemom za uravnavanje svetilnosti, so dovoljene.

4.5.4 Pri zadnjih pozicijskih svetilkah, ki so integrirane z zavorno svetilko, pa je svetilka: (a) del sklopa z več svetlobnimi viri ali (b) namenjena uporabi v vozilih, ki so opremljena s sistemom za spremljanje okvar navedene funkcije. V obeh primerih se sporočilu doda opomba.

4.5.5 Če sprednja pozicijska svetilka vključuje enega ali več generatorjev infrardečega sevanja, morajo biti fotometrične in kolorimetrične zahteve za to sprednjo pozicijsko svetilko izpolnjene pri delovanju teh generatorjev infrardečega sevanja in brez njega.

4.6 Določbe o okvarah

4.6.1 Okvara posamične svetilke, ki vsebuje več kot en svetlobni vir

4.6.1.1 Pri posamični svetilki, ki vsebuje več kot en svetlobni vir, se skupina svetlobnih virov, povezanih tako, da zaradi okvare katerega koli izmed njih vsi prenehajo oddajati svetlobo, šteje za en svetlobni vir.

4.6.1.2 Kadar preneha delovati kateri koli svetlobni vir pri posamični svetilki, ki vsebuje več kot en svetlobni vir, se uporablja vsaj ena od naslednjih določb: (a) svetilnost dosega najmanjšo zahtevano svetilnost iz ustrezne tabele standardne razporeditve svetlobe v prostoru, kot je prikazano v Prilogi 3, poleg tega največja svetilnost ne sme biti presežena, kadar so vklopljeni vsi svetlobni viri, ali (b) signal za aktiviranje opozorilne naprave, ki prikazuje okvaro, kot je navedeno v odstavkih 6.4.8, 6.7.8, 6.9.8, 6.10.8, 6.11.8, 6.12.8, 6.13.8 in 6.18.8 Pravilnika ZN št. 48, se proizvede, če znaša svetilnost v referenčni osi najmanj 50 odstotkov najmanjše zahtevane svetilnosti. V takem primeru je v opombi v obrazcu za sporočanje navedeno, da je svetilka namenjena le za uporabo na vozilu, opremljenem z opozorilno napravo, ki prikazuje okvaro.

4.6.1.3 Zahteve iz odstavka 4.6.1.2 se ne uporabljajo za svetilke za dnevno vožnjo, ki izpolnjujejo zahteve iz odstavka 5.4.4. Vendar se še naprej uporabljajo zahteve iz odstavka 4.6.1.1.

4.6.1.4 Zahteve iz odstavka 4.6.1.2 se ne uporabljajo za smerne svetilke. Smerne svetilke kategorij 1, 1a, 1b, 2a in 2b izpolnjujejo zahteve iz odstavka 5.6.3. Vendar se še naprej uporabljajo zahteve iz odstavka 4.6.1.1.

4.6.1.5 Zahteve iz odstavka 4.6.1.2 se ne uporabljajo za svetilke za registrsko tablico. Vendar se še naprej uporabljajo zahteve iz odstavka 4.6.1.1.

4.6.1.6 Zahteve iz odstavka 4.6.1.2 (b) se ne uporabljajo za zavorne in pozicijske svetilke za vozila kategorije L. Vendar se še naprej uporabljajo zahteve iz odstavkov 4.6.1.1 in 4.6.1.2 (a).

4.6.2 V primeru okvare krmilnega elementa za spreminjanje svetilnosti za:

(a) zadnjo pozicijsko svetilko kategorije R2, ki oddaja svetlobo, večjo od največje vrednosti kategorije R1;

(b) zadnjo gabaritno svetilko kategorije RM2, ki oddaja svetlobo, večjo od največje vrednosti kategorije RM1;

(c) zavorno svetilko kategorije S2, ki oddaja svetlobo, večjo od največje vrednosti kategorije S1;

(d) zavorno svetilko kategorije S4, ki oddaja svetlobo, večjo od največje vrednosti kategorije S3;

(e) smerno svetilko kategorije 2b, ki oddaja svetlobo, večjo od največje vrednosti kategorije 2a;

(f) zadnjo svetilko za meglo kategorije F2, ki oddaja svetlobo, večjo od največje vrednosti kategorije F1,

so zahteve glede stalne svetilnosti za ustrezno kategorijo samodejno izpolnjene.

4.7 Preizkuševalni pogoji

4.7.1 Vse meritve, fotometrične in kolorimetrične, se izvedejo: 4.7.1.1 pri svetilkah z zamenljivim svetlobnim virom, če niso opremljene z elektronsko krmilno napravo za nadzor svetlobnega vira ali krmilnim elementom za spreminjanje svetilnosti, z brezbarvnim ali barvnim standardnim svetlobnim virom kategorije, predpisane za napravo: (a) pri svetlobnih virih z žarilno nitko z napetostjo, potrebno, da se proizvede referenčni svetlobni tok, zahtevan za navedeno kategorijo svetlobnega vira z žarilno nitko; (b) pri svetlobnih virih LED z napetostjo 6,75 V, 13,5 V ali 28,0 V; proizvedeni svetlobni tok se korigira. Korekcijski koeficient je razmerje med ciljnim svetlobnim tokom in vrednostjo svetlobnega toka pri uporabljeni napetosti; 4.7.1.2 pri svetlobnih virih, ki delujejo neodvisno od napajalne napetosti vozila in jih popolnoma nadzoruje sistem, ali pri svetlobnih virih, ki se napajajo s posebno napajalno enoto, se na vhodne priključke svetlobnega vira dovaja preizkuševalna napetost, kot jo določi vložnik, ali pa se na vhodne priključke tega sistema/napajalne enote dovaja napetost 6,75 V, 13,5 V ali 28,0 V. Preizkuševalni laboratorij lahko od proizvajalca zahteva to posebno napajalno enoto, potrebno za napajanje svetlobnih virov; 4.7.1.3 pri svetilkah, opremljenih z nezamenljivimi svetlobnimi viri (svetlobnimi viri z žarilno nitko in drugimi), s svetlobnimi viri, prisotnimi v svetilki; 4.7.1.3.1 če delujejo neposredno pod pogoji napetostnega sistema vozila, se vse meritve na svetilkah, opremljenih z nezamenljivimi svetlobnimi viri, izvedejo pri 6,75 V, 13,5 V ali 28,0 V ali pri napetosti, kot jo določi vložnik glede na kateri koli drug napetostni sistem vozila; 4.7.1.3.2 če delujejo neodvisno od napajalne napetosti vozila in jih popolnoma krmili sistem, ali pri svetlobnih virih, ki se napajajo s posebno napajalno enoto, se na vhodne priključke navedenega sistema/napajalne enote dovaja preizkuševalna napetost iz odstavka 4.7.1.3.1. Preizkuševalni laboratorij lahko od proizvajalca zahteva to posebno napajalno enoto, potrebno za napajanje svetlobnih virov; 4.7.1.4 pri sistemih, pri katerih se uporablja elektronska krmilna naprava za nadzor svetlobnega vira ali krmilni element za spreminjanje svetilnosti, ki je del svetilke, se na vhodne priključke svetilke dovaja napetost, ki jo določi proizvajalec, ali, če ni določena, 6,75 V, 13,5 V oziroma 28,0 V. 4.7.1.5 pri sistemih, pri katerih se uporablja elektronska krmilna naprava za nadzor svetlobnega vira ali krmilni element za spreminjanje svetilnosti, ki ni del svetilke, se na vhodne priključke svetilke dovaja napetost, ki jo določi proizvajalec.

4.7.2 Vendar pa se pri svetlobnih virih, ki jih upravlja krmilni element za spreminjanje svetilnosti, da se doseže spremenljiva svetilnost, fotometrične meritve opravijo v skladu z opisom vložnika.

4.7.3 Preizkuševalni laboratorij od proizvajalca zahteva krmilno napravo za nadzor svetlobnega vira ali krmilni element za spreminjanje svetilnosti, ki je potreben za napajanje svetlobnega vira in ustreznih funkcij.

4.7.4 Napetost, ki jo je treba uporabiti za svetilko, se navede v obrazcu za sporočanje iz Priloge 1.

4.7.5 Določijo se meje vidne svetleče površine v smeri referenčne osi svetlobno-signalne svetilke. Pri smernih svetilkah kategorij 5 in 6 pa se določijo meje svetleče površine. Ta zahteva se ne uporablja za svetilke za osvetlitev zadnje registrske tablice.

4.7.6 Pri zavornih svetilkah kategorije S3 ali S4, ki so namenjene namestitvi v notranjosti vozila, se predložena vzorčna plošča ali plošče (če obstajajo različne možnosti) (glej odstavek 3.1.2.8) namestijo v geometričnih položajih, ki so opisani na risbah v vlogi (glej odstavek 3.1.2.2), pred svetilko, ki se bo preizkušala.

4.7.7 Kadar mora biti svetilka po presoji vložnika homologirana tudi z nadomestnimi svetlobnimi viri LED, se vse meritve, fotometrične in kolorimetrične, ponovijo s predpisanimi nadomestnimi svetlobnimi viri LED.

4.8 Fotometrične meritve

4.8.1 Določbe glede meritev

4.8.1.1 Pri fotometričnih meritvah se z ustreznim prekrivanjem prepreči moteče razsipanje svetlobe.

4.8.1.2 Če rezultati fotometričnih meritev vzbujajo dvom, je treba upoštevati naslednje zahteve: 4.8.1.2.1 razdalja, na kateri se izvaja meritev, je taka, da velja pravilo kvadrata oddaljenosti; 4.8.1.2.2 merilna oprema je taka, da je kotna odprtina sprejemnika, gledano iz referenčnega središča svetlobe, med 10 minutami in 1 stopinjo; 4.8.1.2.3 šteje se, da je predpisana svetilnost za določeno smer opazovanja zadovoljiva, če je navedena zahteva izpolnjena v smeri, ki odstopa za največ eno četrtino stopinje od smeri opazovanja.

4.8.1.3 Kadar je mogoče svetilko na vozilu namestiti v več kot eno lego ali v polje različnih leg, se fotometrične meritve ponovijo za vsako lego ali za skrajne lege v polju referenčne osi, ki jo določi proizvajalec.

4.8.2 Merilne metode

4.8.2.1 Fotometrično delovanje se preveri v skladu z ustreznim pododstavkom odstavka 4.7.

4.8.2.2 Pri več zamenljivih svetlobnih virih Pri svetilkah s svetlobnimi viri z napetostjo 6,75 V, 13,5 V ali 28,0 V se vrednosti proizvedene svetilnosti popravijo. Korekcijski koeficient za te zamenljive svetlobne vire z žarilno nitko je razmerje med referenčnim svetlobnim tokom in srednjo vrednostjo svetlobnega toka pri uporabljeni napetosti (6,75 V, 13,5 V ali 28,0 V). Korekcijski koeficient za svetlobne vire LED je razmerje med ciljnim svetlobnim tokom in srednjo vrednostjo svetlobnega toka pri uporabljeni napetosti (6,75 V, 13,5 V ali 28,0 V). Dejanski svetlobni tokovi uporabljenega svetlobnega vira od srednje vrednosti ne odstopajo za več kot 5 odstotkov. Namesto tega se lahko (le v primeru svetlobnih virov z žarilno nitko) za meritve v vsaki posamezni legi uporabi en sam standardni svetlobni vir z žarilno nitko, ki proizvaja referenčni tok, pri čemer se vrednosti posameznih meritev v različnih legah seštejejo.

4.8.2.3 Pri svetilkah, razen pri tistih, ki imajo svetlobne vire z žarilno nitko

4.8.2.3.1 Pri svetilkah za vzvratno vožnjo in manevrirnih svetilkah svetilnost, izmerjena po eni minuti in po 10 minutah delovanja, izpolnjuje zahteve glede najmanjše in največje vrednosti. Razporeditev svetilnosti po eni minuti in po 10 minutah delovanja se izračuna na podlagi razporeditve svetilnosti, ki se izmeri, ko je dosežena fotometrična stabilnost, tako da se pri vsaki preizkuševalni točki uporabi koeficient svetilnosti, izmerjenih pri visoki napetosti: (a) po eni minuti; (b) po 10 minutah; in (c) ko je dosežena fotometrična stabilnost.

4.8.2.3.2 Pri vseh drugih svetilkah svetilnost, izmerjena po eni minuti in po 30 minutah delovanja, izpolnjuje zahteve glede najmanjše in največje vrednosti. Smerne svetilke delujejo v utripajočem načinu (f = 1,5 Hz, obratovalni faktor = 50 odstotkov). Razporeditev svetilnosti po eni minuti delovanja se lahko izračuna na podlagi razporeditve svetilnosti po 30 minutah delovanja, tako da se pri vsaki preizkuševalni točki uporabi koeficient svetilnosti, izmerjenih pri visoki napetosti po eni minuti in po 30 minutah delovanja.

4.8.3 Če ni določeno drugače, je vsaka signalna svetilka skladna z zahtevami glede svetilnosti zunaj referenčne osi in znotraj kotov, kot so opredeljeni na diagramih v Prilogi 2, svetilnost vsake od obeh predloženih svetilk:

4.8.3.1 je v vsaki smeri, ki ustreza točkam v ustrezni tabeli razporeditve svetlobe iz Priloge 3, najmanj enaka zmnožku najmanjše vrednosti iz tabele za vsako funkcijo in deleža, določenega v navedeni tabeli za ustrezno smer;

4.8.3.2 v nobeni smeri v prostoru, v katerem je svetlobno-signalna svetilka vidna, ne presega največje svetilnosti, določene v ustrezni tabeli za vsako funkcijo.

4.8.4 Kadar se sklop dveh samostojnih svetilk, ki bosta homologirani kot svetilki z oznako „D“ in ki imata isto funkcijo, šteje za posamično svetilko, izpolnjuje zahteve za:

(a) največjo svetilnost, če hkrati svetijo vse svetilke;

(b) najmanjšo svetilnost, če ena svetilka preneha delovati.

4.8.5 Sistem soodvisnih svetilk izpolnjuje zahteve, kadar vse soodvisne svetilke delujejo skupaj.

Vendar:

(a) če je sistem soodvisnih svetilk, ki deluje kot zadnja pozicijska svetilka, delno nameščen na nepremični in delno na premični sestavni del, potem soodvisne svetilke, ki jih navede vložnik, izpolnjujejo zahteve glede zunanje geometrijske vidnosti, kolorimetrične in fotometrične zahteve v vseh nepremičnih položajih premičnih sestavnih delov. V tem primeru se šteje, da so zahteve glede geometrijske vidnosti navznoter izpolnjene, če te soodvisne svetilke še vedno v vseh nepremičnih položajih premičnih sestavnih delov izpolnjujejo fotometrične vrednosti, predpisane na področju razporeditve svetlobe za homologacijo naprave;

(b) če je sistem soodvisnih svetilk, ki zagotavlja funkcijo zadnje smerne svetilke, delno nameščen na nepremični in delno na premični sestavni del, soodvisne svetilke, ki jih navede vložnik, izpolnjujejo zahteve glede geometrijske vidnosti, kolorimetrične in fotometrične zahteve v vseh nepremičnih položajih premičnih sestavnih delov. To ne velja za soodvisne smerne svetilke, namenjene za vgradnjo na vozila, pri katerih se za zagotavljanje ali dopolnitev kota geometrijske vidnosti vklopijo dodatne svetilke, kadar je premični sestavni del v katerem koli nepremičnem odprtem položaju, če te dodatne svetilke izpolnjujejo vse zahteve glede položaja ter fotometrične in kolorimetrične zahteve, ki se nanašajo na smerne svetilke, vgrajene na premične sestavne dele.

4.8.6 Upoštevati je treba določbe ustreznih odstavkov Priloge 3 o lokalnih odstopanjih svetilnosti.

4.8.7 Če ni določeno drugače, se meritve svetilnosti opravijo pri stalno vklopljenih svetlobnih virih, pri svetilkah, ki oddajajo rdečo svetlobo, pa pri barvni svetlobi.

4.8.8 Pri svetilkah kategorij R2, RM2, S2, S4, F2 in 2b se čas, ki poteče med vključitvijo svetlobnih virov in trenutkom, ko oddana svetloba, izmerjena na referenčni osi, doseže 90 odstotkov vrednosti, izmerjene v skladu z odstavkom 5, izmeri za skrajne ravni svetilnosti, ki jo proizvede svetilka. Izmerjeni čas za doseganje najmanjše svetilnosti ne presega izmerjenega časa za doseganje največje svetilnosti.

4.8.9 Krmilni element za spreminjanje svetilnosti ne proizvaja signalov, ki povzročajo svetilnost:

4.8.9.1 zunaj razpona iz odstavka 5 in

4.8.9.2 višjo od ustrezne najvišje stalne svetilnosti, določene v odstavku 5 za določeno svetilko:

(a) pri sistemih, namenjenih samo za dnevne ali nočne razmere: v nočnih razmerah;

(b) pri drugih sistemih: v običajnih razmerah (1).

4.8.10 Podrobnosti o merilnih metodah, ki jih je treba uporabiti, so navedene v Prilogi 3.

4.8.11 Če je zadnja pozicijska svetilka in/ali zadnja gabaritna svetilka integrirana z zavorno svetilko s stalno ali spremenljivo svetilnostjo, bi moralo biti razmerje med dejansko izmerjeno svetilnostjo obeh svetilk pri hkratnem vklopu in svetilnostjo zadnje pozicijske svetilke ali zadnje gabaritne svetilke pri posamičnem vklopu najmanj 5: 1 v polju, ki ga omejujejo ravne vodoravne črte, ki potekajo skozi ± 5° V, in ravne navpične črte, ki potekajo skozi ± 10° H v tabeli razporeditve svetlobe.

Če ena ali obe od integriranih svetilk vsebujeta več kot en svetlobni vir in se štejeta za posamično svetilko, se upoštevajo vrednosti, ugotovljene pri delovanju vseh svetlobnih virov.

4.9 Barva oddane svetlobe

Barva oddane svetlobe se izmeri znotraj polja v mreži razporeditve svetlobe, opredeljenega za določeno funkcijo v ustreznem odstavku Priloge 3. Za preverjanje teh kolorimetričnih značilnosti se uporabi preizkuševalni postopek iz odstavka 4.7. Zunaj tega polja niso opazna večja barvna odstopanja.

Pri svetilkah, opremljenih z nezamenljivimi svetlobnimi viri, pa je treba kolorimetrične značilnosti preveriti s svetlobnimi viri, ki so v svetilki, v skladu z ustreznimi pododstavki odstavka 4.7.

5 POSEBNE TEHNIČNE ZAHTEVE

5.1 Tehnične zahteve za sprednje pozicijske svetilke (simbola A in MA) ter sprednje gabaritne svetilke (simbol AM)

5.1.1 Svetloba, ki jo oddaja vsaka od obeh predloženih svetilk, izpolnjuje zahteve iz tabele 3. Tabela 3 Svetilnost sprednjih pozicijskih in sprednjih gabaritnih svetilk Najmanjša svetilnost pri visoki napetosti (vrednosti v cd) Največja svetilnost v kateri koli smeri, kadar se uporablja kot (vrednosti v cd) posamična svetilka svetilka z oznako „D“ (odstavek 3.3.2.5.2) Sprednje pozicijske svetilke, sprednja gabaritna svetilka, A ali AM 4 140 70 Sprednje pozicijske svetilke (motorno kolo), MA 4 140 N. R. Sprednje pozicijske svetilke A, integrirane v žaromet ali žaromet za meglo 4 140 N. R.

5.1.2 Svetilnost vsake svetilke zunaj referenčne osi in znotraj kotnih polj, opredeljenih na diagramih v delu A Priloge 2, v vsaki smeri, ki ustreza točkam v tabeli standardne razporeditve svetlobe iz odstavka 2 Priloge 3, ne sme biti manjša od najmanjše vrednosti iz odstavka 5.1.1, pomnožene z deležem, v navedeni tabeli določenim za ustrezno smer.

5.1.3 V poljih, opredeljenih na diagramih v delu A Priloge 2, svetilnost sprednjih pozicijskih svetilk in sprednjih gabaritnih svetilk ne sme biti manjša od 0,05 cd.

5.1.4 Barva oddane svetlobe je bela, vendar je svetilka, označena s simbolom „MA“, lahko oranžna.

5.2 Tehnične zahteve za zadnje pozicijske svetilke (simboli R1, R2 in MR) ter zadnje gabaritne svetilke (simbola RM1 in RM2)

5.2.1 Svetloba, ki jo oddaja vsaka od obeh predloženih svetilk, izpolnjuje zahteve iz tabele 4. Tabela 4 Svetilnost zadnjih pozicijskih in zadnjih gabaritnih svetilk Najmanjša svetilnost pri visoki napetosti (vrednosti v cd) Največja svetilnost v kateri koli smeri, kadar se uporablja kot (vrednosti v cd) posamična svetilka svetilka z oznako „D“ (odstavek 3.3.2.5.2) Zadnje pozicijske svetilke, zadnja gabaritna svetilka R1 ali RM1 (stalna svetilnost) 4 17 8,5 MR 4 17 N. R. R2 ali RM2 (spremenljiva svetilnost) 4 42 21

5.2.2 Svetilnost vsake svetilke zunaj referenčne osi in znotraj kotnih polj, opredeljenih na diagramih v delu A Priloge 2, v vsaki smeri, ki ustreza točkam v tabeli standardne razporeditve svetlobe iz odstavka 2 Priloge 3, ne sme biti manjša od najmanjše vrednosti iz odstavka 5.2.1, pomnožene z deležem, v navedeni tabeli določenim za ustrezno smer.

5.2.3 Vendar je za zadnje pozicijske svetilke, integrirane z zavornimi svetilkami, dovoljena svetilnost 60 cd pod ravnino, ki tvori kot 5° z vodoravno ravnino in navzdol od nje.

5.2.4 V poljih, opredeljenih na diagramih v delu A Priloge 2, svetilnost zadnjih pozicijskih svetilk in zadnjih gabaritnih svetilk ne sme biti manjša od 0,05 cd.

5.2.5 Barva oddane svetlobe je rdeča. Ta zahteva se uporablja tudi za razpon spremenljive svetilnosti, ki jo proizvedejo: (a) zadnje pozicijske svetilke kategorije R2; (b) zadnje gabaritne svetilke kategorije RM2.

5.3 Tehnične zahteve za parkirne svetilke (simbol 77R)

5.3.1 Svetloba, ki jo oddaja vsaka od obeh predloženih svetilk, izpolnjuje zahteve iz tabele 5. Tabela 5 Svetilnost parkirnih svetilk Najmanjša svetilnost pri visoki napetosti (vrednosti v cd) Največja svetilnost v kateri koli smeri (vrednosti v cd) Naprej usmerjene parkirne svetilke 2 60 Nazaj usmerjene parkirne svetilke 2 30

5.3.2 Za parkirne svetilke, ki so usmerjene k zadnjemu delu in združene z zavornimi svetilkami, pa je pod ravnino, ki se nahaja pod vodoravno ravnino in z njo tvori kot 5°, dovoljena svetilnost 60 cd.

5.3.3 Svetilnost vsake svetilke zunaj referenčne osi in znotraj kotnih polj, opredeljenih na diagramih v delu A Priloge 2, v vsaki smeri, ki ustreza točkam v tabeli standardne razporeditve svetlobe iz odstavka 2 Priloge 3, ni manjša od najmanjše vrednosti iz odstavka 5.3.1, pomnožene z deležem, v navedeni tabeli določenim za ustrezno smer.

5.3.4 V poljih, opredeljenih na diagramih v delu B Priloge 2, svetilnost sprednjih in zadnjih parkirnih svetilk ne sme biti manjša od 0,05 cd.

5.3.5 Barva oddane svetlobe je: (a) bela za naprej usmerjene parkirne svetilke; (b) rdeča za nazaj usmerjene parkirne svetilke; (c) oranžna za vstran usmerjene parkirne svetilke.

5.4 Tehnične zahteve za svetilke za dnevno vožnjo (simboli RL)

5.4.1 Svetloba, ki jo oddaja vsaka od obeh predloženih svetilk, izpolnjuje zahteve iz tabele 6.

Tabela 6

Svetilnost svetilk za dnevno vožnjo

Najmanjša svetilnost pri visoki napetosti (vrednosti v cd) Največja svetilnost v kateri koli smeri (vrednosti v cd) Svetilke za dnevno vožnjo 400 1 200

5.4.2 Svetilnost vsake svetilke zunaj referenčne osi v vsaki smeri, ki ustreza točkam v tabeli standardne razporeditve svetlobe iz odstavka 2 Priloge 3, ne sme biti manjša od najmanjše vrednosti iz odstavka 5.4.1, pomnožene z deležem, v navedeni tabeli določenim za ustrezno smer.

5.4.3 Poleg tega je svetilnost v celotnem polju, opredeljenem na diagramu v delu A Priloge 2, najmanj 1,0 cd.

5.4.4 Okvara svetlobnega vira

5.4.4.1 Pri svetilkah za dnevno vožnjo, ki vsebujejo več kot en svetlobni vir, svetilka za dnevno vožnjo dosega najmanjšo zahtevano svetilnost, poleg tega največja svetilnost ni presežena, ko so vključeni vsi svetlobni viri.

5.4.4.2 V primeru okvare katerega koli svetlobnega vira pri posamični svetilki, ki vsebuje več kot en svetlobni vir, se uporablja ena od naslednjih določb: (a) svetilnost na točkah standardne razporeditve svetlobe, opredeljenih v odstavku 2.2 Priloge 3, znaša najmanj 80 odstotkov najmanjše zahtevane svetilnosti ali (b) svetilnost na referenčni osi znaša najmanj 50 odstotkov najmanjše zahtevane svetilnosti, če je v opombi v obrazcu za sporočanje navedeno, da je svetilka namenjena le za uporabo na vozilu, opremljenem z opozorilno napravo.

5.4.5 Barva oddane svetlobe je bela.

5.4.6 Velikost vidne svetleče površine v smeri referenčne osi svetilke za dnevno vožnjo znaša najmanj 25 cm 2 in največ 200 cm 2 .

5.4.7 Za svetilke za dnevno vožnjo se izvede preizkus odpornosti proti toploti, določen v Prilogi 6.

5.5 Tehnične zahteve za zavorne svetilke (simboli S1, S2, S3, S4 in MS)

5.5.1 Svetloba, ki jo oddaja vsaka od obeh predloženih svetilk, izpolnjuje zahteve iz tabele 7. Tabela 7 Svetilnost zavornih svetilk Kategorija zavorne svetilke Najmanjša svetilnost pri visoki napetosti (vrednosti v cd) Največja svetilnost v kateri koli smeri, kadar se uporablja kot (vrednosti v cd) posamična svetilka svetilka z oznako „D“ (odstavek 3.3.2.5.2) S1 (stalna svetilnost) 60 260 130 S2 (spremenljiva svetilnost) 60 730 365 S3 (stalna svetilnost) 25 110 55 S4 (spremenljiva svetilnost) 25 160 80 MS (stalna svetilnost) 40 260 N. R.

5.5.2 Svetilnost vsake svetilke zunaj referenčne osi v vsaki smeri, ki ustreza točkam v tabeli standardne razporeditve svetlobe iz odstavka 2 Priloge 3, ni manjša od najmanjše vrednosti iz odstavka 5.5.1, pomnožene z deležem, v navedeni tabeli določenim za ustrezno smer.

5.5.3 V poljih, opredeljenih na diagramih v delu A Priloge 2, svetilnost naprav kategorij S1, S3 in MS ter naprav kategorij S2 in S4 podnevi ni manjša od 0,3 cd; svetilnost naprav kategorij S2 in S4 ponoči ni manjša od 0,07 cd.

5.5.4 Barva oddane svetlobe je rdeča. Za zavorne svetilke kategorije S3 ali S4, ki so namenjene namestitvi v notranjosti vozila, se kolorimetrične značilnosti preverijo pri najslabših mogočih kombinacijah svetilke in zadnjih oken ali vzorčnih plošč. Te zahteve se uporabljajo tudi znotraj območja spremenljive svetilnosti, ki jo proizvajajo zavorne svetilke kategorij S2 in S4.

5.6 Tehnične zahteve za smerne svetilke (simboli 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5, 6, 11, 11a, 11b, 11c in 12)

5.6.1 Svetloba, ki jo oddaja vsaka od obeh predloženih svetilk, izpolnjuje zahteve iz tabele 8, pri čemer so izpolnjene zahteve glede najmanjše svetilnosti:

(a) pri smernih svetilkah kategorij 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 11, 11a, 11b, 11c in 12 na referenčni osi ali

(b) pri smernih svetilkah kategorij 5 in 6 v smeri A v skladu s Prilogo 2. Tabela 8 Svetilnost smernih svetilk Kategorija smerne svetilke Najmanjša svetilnost (vrednosti v cd) Največja svetilnost v kateri koli smeri, kadar se uporablja kot (vrednosti v cd) posamična svetilka svetilka z oznako „D“ (odstavek 3.3.2.5.2) 1 175 1 000 500 1a 250 1 200 600 1b 400 1 200 600 2a (stalna svetilnost) 50 500 250 2b (spremenljiva svetilnost) 50 1 000 500 5 0,6 280 140 6 50 280 140 11 90 1 000 N. R. 11a 175 1 000 N. R. 11b 250 1 200 N. R. 11c 400 1 200 N. R. 12 50 500 N. R.

5.6.2 Zunaj referenčne osi je svetilnost vsake svetilke v vsaki smeri, ki ustreza točkam v tabeli standardne razporeditve svetlobe iz:

(a) odstavka 2.1 Priloge 3 za kategorije 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 11, 11a, 11b, 11c in 12 ali

(b) odstavka 2.4 Priloge 3 za kategorijo 6.

najmanj enaka najmanjši vrednosti iz odstavka 5.6.1, pomnoženi z deležem, v navedeni tabeli določenim za ustrezno smer.

5.6.3 Določbe o okvarah

Za smerne svetilke kategorij 1, 1a, 1b, 2a in 2b se signal za aktiviranje opozorilne neprave, predpisane v odstavku 6.5.8 Pravilnika ZN št. 48 ali odstavku 6.3.8 Pravilnika ZN št. 53, proizvede, če (ne glede na določbe odstavka 4.6):

(a) kateri koli svetlobni vir preneha delovati, ali

(b) je pri svetilkah, zasnovanih za le dva svetlobna vira, svetilnost na referenčni osi manjša od 50 odstotkov najmanjše svetilnosti, ali

(c) je zaradi okvare enega ali več svetlobnih virov svetilnost v eni od naslednjih smeri, kot so označene v odstavku 2.1 Priloge 3, manjša od najmanjše zahtevane svetilnosti: (i) H = 0°, V = 0° (ii) H = 20° proti zunanji strani vozila, V = + 5° (iii) H = 10° proti notranji strani vozila, V = 0°.

5.6.4 Preizkuševalni postopek

Z odstopanjem od odstavkov 4.8.3 in 4.8.3.1 za smerne svetilke kategorije 5 v smeri nazaj je za vsa polja, določena v delu A Priloge 2, najmanjša zahtevana vrednost 0,6 cd.

5.6.5 V poljih, opredeljenih na diagramih v delu A Priloge 2, svetilnost svetilk kategorije 1b ni manjša od 0,7 cd, svetilnost svetilk kategorij 1, 1a, 2a, 11, 11a, 11b, 11c in 12 ter podnevi kategorije 2b pa ni manjša od 0,3 cd; pri svetilkah kategorije 2b svetilnost ponoči ni manjša od 0,07 cd.

5.6.6 Svetilnost se na splošno meri pri stalno vklopljenih svetlobnih virih.

Vendar je glede na konstrukcijo svetilke, na primer pri uporabi svetlečih diod (LED) ali zaradi preprečevanja pregrevanja, svetilke dovoljeno meriti v utripajočem načinu.

(a) To se izvede s preklapljanjem pri frekvenci f = 1,5 ± 0,5 Hz in pulzni širini, večji od 0,3 s, ter merjenjem pri 95 odstotkih največje svetilnosti. V vseh drugih primerih se zahtevana napetost iz odstavka 4.7.1 preklaplja s časom vzpona in upada, ki je krajši od 0,01 s; prekoračitve niso dovoljene.

(b) Pri meritvah v utripajočem načinu je svetilnost v poročilu izražena z največjo svetilnostjo.

5.6.7 Pri svetilkah kategorije 2b se čas med začetkom napajanja svetlobnih virov in trenutkom, ko izhodna vrednost svetlobe, izmerjena na referenčni osi, doseže 90 odstotkov vrednosti, izmerjene v skladu z odstavkom 5.6.2, izmeri za skrajne vrednosti svetilnosti, ki jih proizvede smerna svetilka. Izmerjeni čas za doseganje najmanjše svetilnosti ne presega izmerjenega časa za doseganje največje svetilnosti.

5.6.8 Krmilni element za spreminjanje svetilnosti ne proizvaja signalov, ki povzročajo svetilnost, ki je zunaj razpona iz odstavka 5.6.1 in presega največjo vrednost za kategorijo 2a, določeno v odstavku 5.6.1:

(a) pri sistemih, namenjenih samo za dnevne ali nočne razmere: v nočnih razmerah;

(b) pri drugih sistemih: v referenčnih razmerah, kakor jih prikaže proizvajalec (2).

5.6.9 Barva oddane svetlobe je oranžna. Ta zahteva se uporablja tudi za razpon spremenljive svetilnosti, ki jo proizvajajo zadnje smerne svetilke kategorije 2b.

5.6.10 Pri smernih svetilkah, razen pri tistih, ki imajo svetlobne vire z žarilno nitko, svetilnost, izmerjena po eni minuti in po 30 minutah delovanja v utripajočem načinu (f = 1,5 Hz, obratovalni faktor 50 odstotkov), izpolnjuje zahteve glede najmanjših in največjih vrednosti. Razporeditev svetilnosti po eni minuti delovanja se lahko izračuna tako, da se pri vsaki preizkuševalni točki uporabi koeficient svetilnosti, izmerjen pri visoki napetosti po eni minuti in po 30 minutah delovanja, kot je opisano zgoraj.

5.6.11 Pri smernih svetilkah kategorije 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 11, 11a, 11b, 11c ali 12 se lahko utripanje doseže z zaporednim aktiviranjem njihovih svetlobnih virov, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

(a) vsak svetlobni vir po aktiviranju sveti do konca cikla VKLOP;

(b) pri zaporedju aktiviranja svetlobnih virov se proizvede signal, ki postopno in enakomerno napreduje od notranjega proti zunanjemu robu svetleče površine;

(c) to je en signal brez prekinitve in navpičnih nihanj (npr. ne več kot ena sprememba smeri vzdolž navpične osi). Razdalja med dvema sosednjima/tangencialnima samostojnima deloma svetleče površine zaporedne smerne svetilke ne presega 50 mm, merjeno pravokotno na referenčno os, namesto vrednosti, določenih v odstavku 5.7.2 Pravilnika ZN št. 48, odstavku 5.7.2 Pravilnika ZN št. 86 ali odstavku 5.6.2 Pravilnika ZN št. 53. Zaradi teh prekinitev signala ne nastane prekrivanje na navpični osi med različnimi deli od notranjega proti zunanjemu delu vozila niti se prekinitve ne uporabljajo za druge svetlobne ali svetlobno-signalne funkcije;

(d) spreminjanje se zaključi največ 200 ms po začetku cikla VKLOP;

(e) pravokotna projekcija svetlečih površin smerne svetilke v smeri referenčne osi je očrtana s pravokotnikom na ravnini, ki je pravokotna na referenčno os, njeni daljši stranici pa sta vzporedni z ravnino H. Razmerje med vodoravnima in navpičnima stranicama ni manjše od 1,7.

Skladnost z navedenimi pogoji se preveri v načinu utripanja.

5.7 Tehnične zahteve za bočne svetilke (simbola SM1 in SM2)

5.7.1 Svetloba, ki jo oddaja vsaka od obeh predloženih svetilk, izpolnjuje zahteve iz tabele 9. Tabela 9 Svetilnost bočnih svetilk Kategorija bočne svetilke SM1 SM2 Najmanjša svetilnost Na referenčni osi 4,0 cd 0,6 cd Znotraj določenih kotov, razen zgornjih 0,6 cd 0,6 cd Največja svetilnost Znotraj določenih kotov 25,0 cd 25,0 cd Kot Vodoravno ± 45 stopinj ± 30 stopinj Navpično ± 10 stopinj ± 10 stopinj Poleg tega je za rdečo bočno svetilko največja svetilnost v kotu od 60° do 90° v vodoravni smeri in ± 20° v navpični smeri proti sprednji strani vozila omejena na 0,25 cd.

5.7.2 Svetilnost vsake od obeh predloženih bočnih svetilk zunaj referenčne osi in znotraj kotov, kot so opredeljeni na diagramih v delu C Priloge 2: (a) v vsaki smeri, ki ustreza točkam v tabeli razporeditve svetlobe, predstavljeni v odstavku 2.7 Priloge 3, ni manjša od zmnožka najmanjše vrednosti iz odstavka 5.7.1, pomnožene z deležem, v navedeni tabeli določenim za ustrezno smer; (b) v nobeni smeri znotraj prostora, v katerem je vidna bočna svetilka, ne presega največje vrednosti iz odstavka 5.7.1.

5.7.3 Za bočne svetilke kategorij SM1 in SM2 lahko zadostuje, da se preveri le pet točk, ki jih izbere homologacijski organ.

5.7.4 Barva oddane svetlobe je oranžna. Vendar je lahko tudi rdeča, če je skrajna zadnja bočna svetilka združena, kombinirana ali integrirana z zadnjo pozicijsko svetilko, zadnjo gabaritno svetilko, zadnjo svetilko za meglo, zavorno svetilko ali pa je združena z zadnjim odsevnikom ali si z njim deli del svetleče površine.

5.8 Tehnične zahteve za svetilke za vzvratno vožnjo (simbol AR)

5.8.1 Svetloba, ki jo oddaja vsaka od obeh predloženih svetilk, izpolnjuje zahteve iz tabele 10. Tabela 10 Svetilnost svetilk za vzvratno vožnjo Najmanjša svetilnost pri visoki napetosti (vrednosti v cd) Največja svetilnost v kateri koli smeri (vrednosti v cd) v ravnini H ali nad njo pod ravnino H, do 5° D pod 5° D Svetilke za vzvratno vožnjo 80 300 600 8 000

5.8.2 V vseh drugih smereh merjenja, prikazanih v odstavku 2.5 Priloge3, svetilnost ni manjša od najmanjše vrednosti, določene v navedeni prilogi. Vendar se v primeru, ko je vgradnja svetilke za vzvratno vožnjo v vozilo predvidena samo v paru naprav, fotometrična intenzivnost lahko preveri samo do kota 30° proti notranjosti, pri čemer je dosežena fotometrična vrednost vsaj 25 cd. Ta pogoj je jasno obrazložen v vlogi za podelitev homologacije in povezanih dokumentih (glej odstavek 3.1). Poleg tega se v primerih, ko se homologacija podeli na podlagi navedenega pogoja, v odstavku 9.1.3 obrazca za sporočanje (glej Prilogo 1) navede, da se naprava vedno vgradi v paru.

5.8.3 Barva oddane svetlobe je bela.

5.9 Tehnične zahteve za zadnje svetilke za meglo (simbola F1 in F2)

5.9.1 Svetloba, ki jo oddaja vsaka od obeh predloženih svetilk, izpolnjuje zahteve iz tabele 11. Tabela 11 Svetilnost zadnjih svetilk za meglo Kategorija zadnjih svetilk za meglo Najmanjša svetilnost vzdolž osi HH in VV (vrednosti v cd) Največja svetilnost v kateri koli smeri (vrednosti v cd) F1 (stalna svetilnost) 150 300 F2 (spremenljiva svetilnost) 150 840

5.9.2 Najmanjša svetilnost na vseh drugih točkah standardne razporeditve svetlobe je določena v odstavku 2.6 Priloge 3.

5.9.3 Krmilni element za spreminjanje svetilnosti ne proizvaja signalov, ki povzročajo svetilnost, ki je zunaj razpona iz odstavka 5.9.1 in presega največjo vrednost za kategorijo F1, določeno v odstavku 5.9.1: (a) pri sistemih, namenjenih samo za dnevne ali nočne razmere: v nočnih razmerah; (b) pri drugih sistemih: v običajnih razmerah (3).

5.9.4 Vidna svetleča površina v smeri referenčne osi ne presega 140 cm 2 .

5.9.5 Barva oddane svetlobe je rdeča.

5.9.6 Za zadnje svetilke za meglo se izvede preizkus, določen v Prilogi 6.

5.10 Tehnične zahteve za manevrirne svetilke (simbol ML)

5.10.1 Svetilnost na nobenem mestu vgradnje, ki ga določi vložnik, ne presega 500 cd v nobeni smeri, v kateri je mogoče opaziti svetlobo.

5.10.2 Svetilka mora biti zasnovana tako, da svetloba, ki se oddaja neposredno proti stranskemu, sprednjemu ali zadnjemu delu vozila, ne presega 0,5 cd znotraj kotov, določenih spodaj: (a) najmanjši vertikalni kot φmin (v stopinjah) je: φmin = arctan (1 – višina vgradnje)/10; pri čemer je h višina vgradnje v metrih; (b) največji vertikalni kot φmax (v stopinjah) je: φmax = φmin + 11,3 Merjenje je omejeno na horizontalni kot od +90° do –90° glede na črto, ki seka referenčno os in ki je pravokotna na navpično vzdolžno ravnino vozila. Merilna razdalja znaša najmanj 3,0 m.

5.10.3 Barva oddane svetlobe je bela.

5.11 Tehnične zahteve za svetilke za osvetlitev zadnje registrske tablice (simbola L in LM1)

5.11.1 Naprave za osvetlitev zadnjih registrskih tablic kategorij 1a, 1b, 1c, 2a in 2b so izdelane tako, da bo celotna površina tablice vidna znotraj kotov iz dela D Priloge 2.

5.11.2 Postopek merjenja

Meritve svetilnosti se izvedejo na brezbarvni površini, po kateri se razprši svetloba, z znanim količnikom razpršenega odboja svetlobe (4). Brezbarvna površina, po kateri se svetloba razprši, ima mere registrske tablice ali mere, ki presegajo eno merilno točko. Njeno središče se namesti v središče leg merilnih točk.

Te brezbarvne površine, po katerih se razprši svetloba, se postavijo v lego, v kateri je običajno registrska tablica, in 2 mm pred njen nosilec.

Meritve svetilnosti se opravijo pravokotno na brezbarvno površino, po kateri se razprši svetloba, z dovoljenim odstopanjem 5° v vsako smer na točkah, ki so prikazane v odstavku 3 Priloge 3, pri čemer vsaka točka pomeni krožno površino s premerom 25 mm. Izmerjena svetilnost se popravi za količnik razpršenega odboja svetlobe 1,0.

5.11.3 Fotometrične značilnosti

Na vsaki merilni točki, prikazani v odstavku 3 Priloge 3, je svetilnost B najmanj:

(a) enaka 2,5 cd/m2 za kategorije 1a, 1b, 1c, 2a in 2b;

(b) enaka 2,0 cd/m2 za kategoriji 1 in 2.

Naklon svetilnosti med vrednostma B1 in B2, izmerjen na katerih koli dveh točkah 1 in 2, izbranih med zgoraj navedenimi točkami, ne presega 2 × Bo/cm, pri čemer je Bo minimalna svetilnost, izmerjena na različnih točkah, tj.:

5.11.4 Oddana svetloba je dovolj brezbarvna, da ne povzroča opaznih sprememb v barvi registrske tablice.

5.11.5 Pojavnost svetlobe

Proizvajalec naprave za osvetlitev določi eno ali več leg ali polje leg, v katere je treba namestiti napravo glede na prostor za registrsko tablico; če je svetilka nameščena v lege, ki jih določi proizvajalec, vpadni kot svetlobe na površino tablice na nobeni točki površine, ki mora biti osvetljena, ne presega 82°, pri čemer se ta kot meri s skrajnega roba svetleče površine naprave, ki je najbolj oddaljen od površine tablice. V primeru več kot ene naprave za osvetlitev se zgoraj omenjena zahteva uporablja le za del tablice, ki naj bi ga osvetljevala zadevna naprava.

Kadar ima naprava en zunanji rob svetleče površine, ki je vzporeden s površino registrske tablice, je skrajni rob svetleče površine naprave, ki je najbolj oddaljen od površine tablice, srednja točka roba svetleče površine, ki je vzporeden s tablico in najbolj oddaljen od njene površine.

Naprava mora biti zasnovana tako, da ne oddaja svetlobe neposredno na hrbtni del, razen rdeče luči, če je naprava kombinirana ali združena z zadnjo lučjo.

6. PREHODNE DOLOČBE

6.1 Splošno

6.1.1 Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, še naprej sprejemajo homologacije ZN za svetilke (funkcije) v skladu s katero koli od prejšnjih sprememb tega pravilnika, na katere ne vplivajo spremembe, uvedene z zadnjimi spremembami. Zaradi preverjanja se indeks sprememb, ki se uporabljajo za ustrezno svetilko (funkcijo), ne razlikuje od njenega indeksa sprememb, kot je naveden v zadnjih spremembah.

6.1.2 Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, ne zavrnejo razširitev homologacij ZN v skladu s prejšnjimi spremembami tega pravilnika.

(1) Dobra vidljivost (meteorološki optični doseg MOR > 2 000 m, določen v skladu z vodnikom Svetovne meteorološke organizacije Guide to Meteorological Instruments and Methods of Observation, šesta izdaja, ISBN: 92-63-16008-2, str. 1.9.1/1.9.11, Ženeva, 1996) in čiste leče.

(2) Dobra vidljivost (meteorološki optični doseg MOR > 2 000 m, določen v skladu z vodnikom Svetovne meteorološke organizacije Guide to Meteorological Instruments and Methods of Observation, šesta izdaja, ISBN: 92-63-16008-2, odstavka 1.9.1/1.9.11, Ženeva, 1996) in čiste leče.

(3) Dobra vidljivost (meteorološki optični doseg MOR > 2 000 m, določen v skladu z vodnikom Svetovne meteorološke organizacije Guide to Meteorological Instruments and Methods of Observation, šesta izdaja, ISBN: 92-63-16008-2, odstavka 1.9.1/1.9.11, Ženeva, 1996) in čiste leče.

(4) Publikacija CIE št. 17 – 1970, odstavek 45-20-040.