SL Uradni list Evropske unije L 109/1

Samo izvirna besedila UN/ECE so pravno veljavna v skladu z mednarodnim javnim pravom. Status in začetek veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343, ki je na voljo na naslovu:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Pravilnik št. 16 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe o homologaciji:

I. varnostnih pasov, sistemov za zadrževanje potnikov, sistemov za zadrževanje otrok in sistemov za zadrževanje otrok ISOFIX v vozilih na motorni pogon

II. vozil, opremljenih z varnostnimi pasovi, opozorilniki pripetosti varnostnih pasov, sistemi za zadrževanje potnikov, sistemi za zadrževanje otrok, sistemi za zadrževanje otrok ISOFIX in sistemi za zadrževanje otrok i-Size [2018/629]

Vključuje vsa veljavna besedila do:

Dopolnila 2 sprememb 07 – začetek veljavnosti: 19. julij 2018

VSEBINA

PRAVILNIK

1. Področje uporabe

2. Opredelitev pojmov

3. Vloga za podelitev homologacije

4. Oznake

5. Homologacija

6. Specifikacije

7. Preizkusi

8. Zahteve v zvezi z vgradnjo v vozilo

9. Skladnost proizvodnje

10. Kazni za neskladnost proizvodnje

11. Spremembe in razširitev homologacije tipa vozila oziroma tipa varnostnega pasu ali sistema za zadrževanje potnikov

12. Dokončno prenehanje proizvodnje

13. Navodila

14. Nazivi in naslovi tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preizkuse, in homologacijskih organov

15. Prehodne določbe

PRILOGE

1 A Sporočilo o podeljeni, razširjeni, zavrnjeni ali preklicani homologaciji ali dokončnem prenehanju proizvodnje tipa vozila glede na varnostni pas v skladu s Pravilnikom št. 16

1 B Sporočilo o podeljeni, razširjeni, zavrnjeni ali preklicani homologaciji ali dokončnem prenehanju proizvodnje tipa varnostnega pasu ali sistema za zadrževanje odraslih potnikov v vozilih na motorni pogon v skladu s Pravilnikom št. 16

2. Namestitev homologacijskih oznak

3. Skica naprave za preizkus vzdržljivosti mehanizma navijala

4. Skica naprave za preizkus zaskočitve navijal z zaskočitvijo v sili

5. Skica naprave za preizkus odpornosti proti prahu

6. Opis preizkusnega vozička, sedeža, pritrdišč in naprave za zaustavljanje

7. Opis preizkusne lutke

8. Opis krivulje pojemka ali pospeška preizkusnega vozička kot funkcije časa

9. Navodila

10. Preizkus dvojne zaponke

11. Preizkus odrgnjenja in mikrozdrsa

12. Korozijski preizkus

13. Zaporedje preizkusov

14. Nadzor skladnosti proizvodnje

15. Postopek za določanje točke „H“ in dejanskega naklona trupa za sedežna mesta v motornih vozilih

16. Vgradnja varnostnih pasov s prikazom tipov pasov in navijal

17. Zahteve za vgradnjo varnostnih pasov in sistemov za zadrževanje odraslih potnikov na naprej obrnjenih sedežih v vozilih na motorni pogon ter za vgradnjo sistemov za zadrževanje otrok ISOFIX in sistemov za zadrževanje otrok i-Size

18. Preizkusi opozorilnika pripetosti varnostnih pasov

1. PODROČJE UPORABE

Ta pravilnik se uporablja za:

1.1 vozila kategorij M, N, O, L2, L4, L5, L6, L7 in T (1) v zvezi z vgradnjo varnostnih pasov in sistemov za zadrževanje potnikov, ki so namenjeni za ločeno uporabo, tj. kot individualna oprema, za osebe odrasle postave na sedežih, obrnjenih naprej, nazaj ali vstran;

1.2 varnostne pasove in sisteme za zadrževanje potnikov, ki so namenjeni za ločeno uporabo, tj. kot individualna oprema, za osebe odrasle postave na sedežih, obrnjenih naprej, nazaj ali vstran, ter so načrtovani za vgradnjo v vozila kategorij M, N, O, L2, L4, L5, L6, L7 in T (1);

1.3 vozila kategorij M1 in N1 (1) v zvezi z vgradnjo sistemov za zadrževanje otrok, sistemov za zadrževanje otrok ISOFIX in sistemov za zadrževanje otrok i-Size;

1.4 vsa sedežna mesta v vozilih kategorij M in N, ki so opremljena z varnostnimi pasovi, v zvezi z opozorilnikom pripetosti varnostnih pasov.

1.5 Na zahtevo proizvajalca se uporablja tudi za vgradnjo sistemov za zadrževanje otrok in sistemov za zadrževanje otrok ISOFIX, ki so načrtovani za vgradnjo v vozila kategorij M2 in M3 (1).

1.6 Na zahtevo proizvajalca se uporablja tudi za varnostne pasove, ki so načrtovani za vgradnjo na vstran obrnjene sedeže v vozilih kategorije M3 (razredi II, III in B (1)).

1.7 Na zahtevo proizvajalca se uporablja tudi za vgradnjo sistemov za zadrževanje otrok i-Size, če je proizvajalec vozila opredelil sedežna mesta i-Size.

2. OPREDELITEV POJMOV

2.1 Varnostni pas (sedežni pas, pas)

Sistem trakov z varnostno zaponko, napravami za nastavitev in pritrdilnimi elementi, ki ga je mogoče pritrditi v vozilu na motorni pogon in je načrtovan za zmanjševanje tveganja poškodb uporabnika pri trčenju ali nenadnem zmanjšanju hitrosti vozila, tako da omeji gibanje njegovega telesa. Tak sistem se na splošno označuje kot „sistem pasov“, pri čemer ta izraz zajema tudi vse naprave za absorpcijo energije ali navijanje pasu nazaj.

Sistem je mogoče preizkusiti in homologirati kot sistem varnostnih pasov ali sistem za zadrževanje potnikov.

2.1.1 Trebušni pas

Dvotočkovni pas, ki poteka čez sprednjo stran uporabnikovega medeničnega predela.

2.1.2 Diagonalni pas

Pas, ki poteka diagonalno čez sprednjo stran prsnega koša, od boka do rame na nasprotni strani.

2.1.3 Tritočkovni pas

Pas, ki je kombinacija trebušnega in diagonalnega traku.

2.1.4 S-pas

Sistem pasu, ki ni tritočkovni ali trebušni pas.

2.1.5 H-pas

Sistem S-pasu, ki vključuje trebušni pas in trakove čez ramena; H-pas ima lahko dodaten sistem mednožnega traku.

2.2 Tip pasu

Pasovi različnih „tipov“ so pasovi, ki se bistveno razlikujejo med seboj, pri čemer razlike veljajo zlasti za:

2.2.1 toge dele (zaponka, pritrdilni elementi, navijalo itd.);

2.2.2 material, tkanje, mere in barvo trakov; ali

2.2.3 geometrijo sistema pasov.

2.3 Trak

Prilagodljiv sestavni del, ki mora držati telo uporabnika in prenašati sile na pritrdišča pasu.

2.4 Zaponka

Naprava za hitro odpenjanje, ki uporabniku omogoča, da ga pas drži. Zaponka lahko vključuje napravo za nastavitev pasu, razen v primeru zaponke H-pasu.

2.5 Naprava za nastavitev pasu

Naprava, ki omogoča, da se pas nastavi glede na zahteve posameznega uporabnika ter položaj sedeža. Naprava za nastavitev je lahko del zaponke ali navijala ali katerega koli drugega dela varnostnega pasu.

2.6 Zategovalnik

Dodatna ali v sistem vgrajena naprava, ki zategne trak, da se ohlapnost pasu pri trku zmanjša.

2.7 „Referenčno območje“ pomeni prostor med dvema navpičnima vzdolžnima ravninama, ki sta med seboj oddaljeni 400 mm in simetrični glede na točko H ter sta določeni z vrtenjem preizkusne glave, opisane v Prilogi 1 k Pravilniku št. 21, iz navpične v vodoravno lego; preizkusna glava mora biti nameščena tako, kot je opisano v navedeni prilogi k Pravilniku št. 21, in nastavljena na največjo dolžino 840 mm.

2.8 „Zračna blazina“ pomeni napravo, ki je vgrajena kot dodatek varnostnim pasovom in sistemom za zadrževanje potnikov v vozilih na motorni pogon, tj. sistem, ki vsebuje stisnjeni plin, s katerim se ob močnem trčenju, ki vozilo poškoduje, samodejno sproži prožna konstrukcija, kar omili nalet enega ali več delov telesa potnika v vozilu na notranje površine prostora za potnike. Nobena takšna sprožena konstrukcija se ne sme šteti kot tog del.

2.9 „Zračna blazina za potnike“ je sistem zračnih blazin za zaščito potnikov na drugih sedežih razen voznikovega pri čelnem trku.

2.10 „Sistem za zadrževanje otrok“ pomeni varnostno napravo iz Pravilnika št. 44 ali Pravilnika št. 129.

2.11 „Nazaj obrnjen“ pomeni obrnjen v smer, ki je nasprotna običajni smeri vožnje vozila.

2.12 Pritrdilni elementi

Deli sistema pasov, vključno s potrebnimi varnostnimi deli, s katerimi se lahko sistem pasov pritrdi na pritrdišča pasu.

2.13 Naprava za absorpcijo energije

Naprava, ki absorbira energijo neodvisno ali skupaj s trakom in je del sistema pasov.

2.14 Navijalo

Naprava za delno ali popolno navijanje traku varnostnega pasu.

2.14.1 Navijalo brez zaskočitve (tip 1)

Navijalo, iz katerega se z majhno zunanjo silo izvleče celotna dolžina traku in ki ne omogoča nobene nastavitve dolžine izvlečenega traku.

2.14.2 Navijalo z ročno sprostitvijo (tip 2)

Navijalo, pri katerem mora uporabnik ročno sprostiti navijalo, da izvleče želeno dolžino traku, in ki se samodejno zaskoči, ko je omenjeni postopek končan.

2.14.3 Navijalo s samodejno zaskočitvijo (tip 3)

Navijalo, ki omogoča izvlečenje traku do želene dolžine in ki, potem ko je zaponka zapeta, samodejno nastavlja trak glede na uporabnika. Nadaljnje izvlečenje traku ni mogoče, če tega zavestno ne naredi uporabnik.

2.14.4 Navijalo z zaskočitvijo v sili (tip 4)

Navijalo, ki pri običajnem načinu vožnje uporabniku varnostnega pasu ne omejuje svobode gibanja. Taka naprava vključuje sestavne dele za nastavljanje dolžine, ki samodejno prilagajajo dolžino traku glede na uporabnika, in mehanizem za zaskočitev, ki ga v sili sproži:

2.14.4.1 zmanjšanje hitrosti vozila (enostranska občutljivost);

2.14.4.2 kombinacija zmanjšanja hitrosti vozila, premikanja traku ali katerih koli drugih samodejnih sredstev (večstranska občutljivost).

2.14.5 Navijalo z zaskočitvijo v sili z višjim pragom občutljivosti (tip 4N)

Navijalo tipa iz odstavka 2.14.4, vendar s posebnimi značilnostmi glede uporabe v vozilih kategorij M2, M3, N1, N2 in N3 (2).

2.14.6 Naprava za nastavitev pasu po višini

Naprava, ki omogoča spreminjanje višine zgornjega prekretnega vodila (neposredno pritrjenega na vozilo ali togo konstrukcijo sedeža) pasu glede na zahteve posameznega uporabnika in položaj sedeža. Takšna naprava je lahko del pasu ali del pritrdišča pasu.

2.14.7 „Prilagodljiva naprava za nastavitev ramenskega dela pasu po višini“

Naprava za nastavitev po višini ramen posameznega uporabnika, pri kateri nastavljivi del ni neposredno pritrjen na konstrukcijo vozila (npr. stebriček) ali sedeža (npr. toga konstrukcija sedeža), temveč se ramenski del nastavi:

(a) s prenosom prek prožne konstrukcije in

(b) ne da bi to vplivalo na potek trebušnega pasu.

2.15 Pritrdišča varnostnih pasov

Deli konstrukcije vozila ali sedeža ali kateri koli drug del vozila, ki je namenjen za pritrditev sistema varnostnih pasov.

2.16 Tip vozila glede na varnostne pasove in sisteme za zadrževanje potnikov

Kategorija vozil na motorni pogon, ki se ne razlikujejo v takšnih bistvenih vidikih, kot so mere, oblike in materiali sestavnih delov konstrukcije vozila ali sedeža ali katerega koli drugega dela vozila, na katerega so pritrjeni varnostni pasovi in sistemi za zadrževanje potnikov.

2.17 Sistem za zadrževanje potnikov

Sistem za določen tip vozila ali tip, ki ga opredeli proizvajalec vozila in odobri tehnična služba, ki je sestavljen iz sedeža in pasu, pritrjenih na vozilo na ustrezen način, in vseh dodatnih delov, ki zmanjšujejo tveganje poškodbe uporabnika pri nenadnem zmanjšanju hitrosti vozila, tako da omejijo gibanje njegovega telesa.

2.18 Sedež

Konstrukcija, ki je lahko del konstrukcije vozila ali ne, skupaj z opremo, in je namenjena za sedenje ene odrasle osebe; Izraz zajema posamezen sedež ali del sedežne klopi, namenjen za sedenje ene osebe.

2.18.1 „Sprednji potniški sedež“ pomeni vsak sedež, kjer je „skrajna sprednja točka H“ zadevnega sedeža v navpični prečni ravnini skozi točko R voznika ali pred njo;

2.18.2 „naprej obrnjen sedež“ pomeni sedež, ki se lahko uporablja med vožnjo in je obrnjen proti sprednjemu delu vozila na tak način, da navpična simetrijska ravnina sedeža z navpično simetrijsko ravnino vozila tvori kot, manjši od + 10° ali – 10°;

2.18.3 „nazaj obrnjen sedež“ pomeni sedež, ki se lahko uporablja med vožnjo in je obrnjen proti zadnjemu delu vozila na tak način, da navpična simetrijska ravnina sedeža z navpično simetrijsko ravnino vozila tvori kot, manjši od + 10° ali – 10°;

2.18.4 „vstran obrnjen sedež“ pomeni sedež, ki se lahko uporablja med vožnjo in je obrnjen proti stranici vozila na tak način, da navpična simetrijska ravnina sedeža z navpično simetrijsko ravnino vozila tvori kot 90° (± 10°).

2.19 Skupina sedežev

Sedežna klop ali ločeni sedeži, vgrajeni drug ob drugem (tj. pritrjeni tako, da so sprednja pritrdišča enega od teh sedežev v višini sprednjih ali zadnjih pritrdišč drugega sedeža ali med njimi), namenjeni za sedenje ene ali več odraslih oseb.

2.20 Sedežna klop

Konstrukcija skupaj z opremo, namenjena sedenju več kot ene odrasle osebe.

2.21 Sistem za nastavitev sedeža

Celotna naprava, s katero se lahko sedež ali njegovi deli nastavijo v položaj, ki ustreza obliki telesa sedeče osebe; ta naprava lahko predvsem omogoča:

2.21.1 vzdolžni premik;

2.21.2 navpični premik;

2.21.3 kotni premik.

2.22 Pritrdišče sedeža

Sistem, s katerim je sklop sedeža pritrjen na konstrukcijo vozila, vključno z ustreznimi deli konstrukcije vozila.

2.23 Tip sedeža

Kategorija sedežev, ki se ne razlikujejo v naslednjih bistvenih vidikih:

2.23.1 obliki, merah in materialih konstrukcije sedeža;

2.23.2 tipih in merah sistemov za nastavitev in blokiranje sedeža;

2.23.3 tipu in merah pritrdišča varnostnega pasu na sedežu, pritrdišča sedeža in ustreznih delov konstrukcije vozila.

2.24 Sistem za premikanje sedeža

Naprava, ki omogoča, da se sedež ali eden od njegovih delov premakne po kotu ali vzdolžno brez fiksnega vmesnega položaja (za lažji dostop potnikov).

2.25 Sistem za blokiranje sedeža

Naprava, ki zagotavlja, da sedež in njegovi deli ostajajo v položaju uporabe.

2.26 Ugreznjen gumb za odpiranje zaponke

Gumb za odpiranje zaponke, s katerim zaponke ni mogoče odpreti s kroglo premera 40 mm.

2.27 Neugreznjen gumb za odpiranje zaponke

Gumb za odpiranje zaponke, s katerim je zaponko mogoče odpreti s kroglo premera 40 mm.

2.28 Naprava za zmanjševanje napetosti

Naprava, ki je vgrajena v navijalo in samodejno zmanjšuje napetost traku, ko je varnostni pas zapet. Ko se ta odpne, se naprava samodejno izključi.

2.29 „ISOFIX“ je sistem za pritrditev sistemov za zadrževanje otrok v vozila, ki ima dve togi pritrdišči v vozilu, dva ustrezna toga pritrdilna elementa na sistemu za zadrževanje otrok ter napravo za omejitev nihanja naklona sistema za zadrževanje otrok.

2.30 „Sistem za zadrževanje otrok ISOFIX“ pomeni sistem za zadrževanje otrok, ki izpolnjuje zahteve iz Pravilnika št. 44 ali Pravilnika št. 129 in mora biti pritrjen na pritrdilni sistem ISOFIX, ki izpolnjuje zahteve iz Pravilnika št. 14 ali Pravilnika št. 145.

2.31 „Pritrdilno mesto ISOFIX“ pomeni sistem, ki omogoča namestitev:

(a) univerzalnega naprej obrnjenega sistema za zadrževanje otrok ISOFIX iz Pravilnika št. 44;

(b) ali poluniverzalnega naprej obrnjenega sistema za zadrževanje otrok ISOFIX iz Pravilnika št. 44;

(c) ali poluniverzalnega nazaj obrnjenega sistema za zadrževanje otrok ISOFIX iz Pravilnika št. 44;

(d) ali poluniverzalnega vstran obrnjenega sistema za zadrževanje otrok ISOFIX iz Pravilnika št. 44;

(e) ali sistema za zadrževanje otrok ISOFIX za določena vozila iz Pravilnika št.44;

(f) ali sistema za zadrževanje otrok i-Size iz Pravilnika št. 129;

(g) ali sistema za zadrževanje otrok ISOFIX za določena vozila iz Pravilnika št. 129.

2.32 „Pritrdilni sistem ISOFIX“ pomeni sistem, ki je sestavljen iz dveh spodnjih pritrdišč ISOFIX, ki izpolnjujeta zahteve iz Pravilnika št. 14 ali Pravilnika št. 145, in je namenjen za pritrditev sistema za zadrževanje otrok ISOFIX skupaj z napravo za preprečevanje vrtenja.

2.33 „Spodnje pritrdišče ISOFIX“ pomeni tog okrogel vodoravni drog s premerom 6 mm, ki vodi od konstrukcije vozila ali sedeža, da sprejme in zadrži sistem za zadrževanje otrok ISOFIX s pritrdilnimi elementi ISOFIX.

2.34 „Naprava za preprečevanje vrtenja“:

(a) Napravo za preprečevanje vrtenja za univerzalen sistem za zadrževanje otrok ISOFIX sestavlja zgornja priveza ISOFIX;

(b) napravo za preprečevanje vrtenja za poluniverzalen sistem za zadrževanje otrok ISOFIX sestavlja zgornja priveza, armaturna plošča vozila ali podporna noga, namenjena za omejevanje vrtenja sistema za zadrževanje potnikov med čelnim trkom;

(c) napravo za preprečevanje vrtenja za sistem za zadrževanje otrok i-Size sestavlja zgornja priveza ali podporna noga, namenjena za omejevanje vrtenja sistema za zadrževanje potnikov med čelnim trkom;

(d) za sisteme za zadrževanje otrok ISOFIX, i-Size, univerzalne in poluniverzalne sisteme sedež vozila ne predstavlja naprave za preprečevanje vrtenja.

2.35 „Pritrdišče za zgornjo privezo ISOFIX“ pomeni element, ki izpolnjuje zahteve iz Pravilnika št. 14 ali Pravilnika št. 145, kot je na primer drog, nameščen na določenem območju in zasnovan tako, da sprejme zaponko traku za zgornjo privezo ISOFIX in prenese njeno zadrževalno silo na konstrukcijo vozila.

2.36 „Vodilo“ je namenjeno za pomoč osebi, ki namešča sistem za zadrževanje otrok ISOFIX, in sicer tako, da fizično vodi pritrdilne elemente ISOFIX na sistemu za zadrževanje otrok ISOFIX v pravilno poravnavo s spodnjimi pritrdišči ISOFIX ter tako olajša priklop.

2.37 „Oznake ISOFIX“ pomenijo oznake, ki osebi, ki želi namestiti sistem za zadrževanje otrok ISOFIX, prikazujejo pritrdilna mesta ISOFIX v vozilu in položaje vseh ustreznih pritrdilnih sistemov ISOFIX.

2.38 „Preizkuševalna naprava za sisteme za zadrževanje otrok“ pomeni preizkuševalno napravo v skladu z eno od preizkuševalnih naprav ISOFIX iz odstavka 4 Dodatka 2 Priloge 17 k temu pravilniku, katere mere so navedene na slikah 1 do 8 navedenega odstavka 4. Takšne preizkuševalne naprave za sisteme za zadrževanje otrok se v tem pravilniku uporabljajo za preverjanje, kateri velikostni razredi sistemov za zadrževanje otrok ISOFIX iz Pravilnika št. 44 ali Pravilnika št. 129 se lahko namestijo na sedežna mesta ISOFIX v vozilu. V Pravilniku št. 14 ali Pravilniku št. 145 je tudi uporabljena preizkuševalna naprava za sisteme za zadrževanje otrok, tako imenovana ISO/F2, ki je opisana na sliki 2 iz navedenega odstavka 4, za preverjanje položaja in možnosti dostopa do katerega koli pritrdilnega sistema ISOFIX.

Pomeni tudi preizkuševalno napravo v skladu z eno od dveh preizkuševalnih naprav za pomožne otroške sedeže (jahače) iz Dodatka 5 k Prilogi 17 k temu pravilniku, zlasti tisto, katere mere so navedene na slikah 2 in 3 navedenega dodatka. Takšne preizkuševalne naprave se v tem pravilniku uporabljajo za preverjanje, kateri velikostni razredi sistemov za zadrževanje otrok iz Pravilnika št. 129 ustrezajo sedežnim mestom v vozilu.

2.39 „Določevalna prostornina za namestitev podporne noge sistema za zadrževanje otrok i-Size“ pomeni prostornino, ki zagotavlja dimenzijsko in geometrijsko ujemanje podporne noge sistema za zadrževanje otrok i-Size in sedežnega mesta i-Size v vozilu.

2.40 „sedežno mesto i-Size“ pomeni sedežno mesto, če ga je opredelil proizvajalec vozila, ki je zasnovano tako, da lahko sprejme sisteme za zadrževanje otrok i-Size, kot so opredeljeni v Pravilniku št. 129, in izpolnjuje zahteve, opredeljene v tem pravilniku.

2.41 „Opozorilnik pripetosti varnostnih pasov“ pomeni sistem, ki je namenjen opozarjanju voznika, kadar kateri koli potnik ne uporablja varnostnega pasu. Sistem zazna odpet varnostni pas ter ima dve stopnji opozarjanja voznika: opozorilo prve stopnje in opozorilo druge stopnje.

2.42 „Vidno opozorilo“ pomeni opozorilo v obliki vidnega signala (osvetlitev, utripanje ali vidni prikaz simbola ali sporočila).

2.43 „Slišno opozorilo“ pomeni opozorilo v obliki zvočnega signala.

2.44 „Opozorilo prve stopnje“ pomeni vidno opozorilo, ki se aktivira, ko se vklopi stikalo za vžig ali glavno nadzorno stikalo in ko vsaj eden od varnostih pasov za potnike ni pripet. Vključuje lahko tudi slišno opozorilo.

2.45 „Opozorilo druge stopnje“ pomeni vidno in slišno opozorilo, ki se aktivira, ko se vozilo uporablja v skladu z odstavki 8.4.2.4.1.1 do 8.4.2.4.1.3 in je varnostni pas katerega koli potnika v sprednji vrsti odpet, varnostni pas katerega koli potnika v zadnji vrsti pa je odpet ali se odpne.

2.46 „Varnostni pas ni pripet“ pomeni, po izbiri proizvajalca, da zaponka varnostnega pasu katerega koli potnika ni zapeta ali pa je dolžina izvlečenega traku manjša od dolžine traku, ki je potrebna za pripetje nezasedenega sedeža v zadnji skrajni legi sedežnega mesta.

2.47 „Vozilo deluje običajno“ pomeni, da se vozilo premika naprej s hitrostjo, ki je večja od 10 km/h.

3. VLOGA ZA PODELITEV HOMOLOGACIJE

3.1 Tip vozila:

3.1.1 Vlogo za podelitev homologacije tipa vozila glede vgradnje varnostnih pasov in sistemov za zadrževanje potnikov vloži proizvajalec vozila ali njegov ustrezno pooblaščen zastopnik.

3.1.2 Vlogi se v treh izvodih priložijo dokumenti, navedeni v nadaljevanju, in naslednji podatki:

3.1.2.1 risbe splošne konstrukcije vozila v primernem merilu, ki prikazujejo položaje varnostnih pasov, ter natančne risbe varnostnih pasov in točk, na katere so pritrjeni;

3.1.2.2 specifikacija uporabljenih materialov, ki lahko vplivajo na trdnost varnostnih pasov;

3.1.2.3 tehnični opis varnostnih pasov.

3.1.2.4 Pri varnostnih pasovih, pritrjenih na konstrukcijo sedeža:

3.1.2.5 podroben opis tipa vozila glede na zasnovo sedežev, pritrdišč sedežev ter njihovih sistemov za nastavitev in blokiranje;

3.1.2.6 risbe v primernem merilu in z dovolj podrobnim prikazom sedežev, njihovih pritrdišč v vozilu ter njihovih sistemov za nastavitev in blokiranje.

3.1.3 Po mnenju proizvajalca se tehnični službi predloži vozilo, ki je reprezentativni tip vozila v postopku homologacije, ali deli vozila, ki jih tehnična služba, ki izvaja homologacijske preizkuse, šteje za bistvene za preizkus varnostnih pasov.

3.2 Tip varnostnega pasu

3.2.1 Vlogo za podelitev homologacije tipa varnostnega pasu vloži lastnik blagovne znamke ali njegov ustrezno pooblaščen zastopnik. Pri sistemih za zadrževanje potnikov vlogo za podelitev homologacije tipa sistema za zadrževanje potnikov vloži lastnik blagovne znamke ali njegov zastopnik ali proizvajalec vozila, v katerega mora biti vgrajen, ali njegov zastopnik.

3.2.2 Vlogi se priložijo:

3.2.2.1 tehnični opis tipa pasu, v katerem so navedeni uporabljeni trakovi in togi deli in ki so mu priložene risbe delov, ki sestavljajo pas; risbe prikazujejo predvideno mesto za homologacijsko številko in dodatne simbole glede na krog homologacijske oznake. Opis zajema barvo modela, predloženega v homologacijo, in navaja tipe vozil, za katere je ta tip pasu namenjen. Pri navijalih se predložijo navodila za vgradnjo senzorja; pri zategovalnikih se predloži natančen tehnični opis konstrukcije in delovanja, vključno z morebitnim zaznavanjem, ki navaja način aktiviranja in potrebne napotke za preprečevanje nenamernega aktiviranja. Pri sistemu za zadrževanje potnikov opis vključuje: risbe konstrukcije vozila in sedeža, sistema za nastavitev in pritrdilnih elementov v primernem merilu, ki dovolj podrobno prikazujejo mesta pritrdišč sedeža ter pritrdišč in ojačitev varnostnega pasu, skupaj s specifikacijo uporabljenih materialov, ki lahko vplivajo na trdnost pritrdišč sedeža in pasu, ter tehnični opis pritrdišč sedežev in pasov. Če je treba pas pritrditi na konstrukcijo vozila skozi napravo za nastavitev pasu po višini, tehnični opis določa, ali je ta naprava del pasu ali ne;

3.2.2.2 šest vzorcev tipa pasu, od katerih se eden uporablja za referenčne namene;

3.2.2.3 deset metrov dolžine za vsak tip traku, uporabljenega za tip pasu.

3.2.2.4 Tehnična služba, ki izvaja homologacijske preizkuse, ima pravico zahtevati dodatne vzorce.

3.2.3 Pri sistemih za zadrževanje potnikov se tehnični službi, ki izvaja homologacijske preizkuse, predložijo dva vzorca, ki lahko vključujeta dva vzorca pasov, zahtevana v odstavkih 3.2.2.2 in 3.2.2.3, in po izbiri proizvajalca vozilo, ki je reprezentativni tip vozila v postopku homologacije, ali deli vozila, ki jih tehnična služba šteje za bistvene za preizkus sistema za zadrževanje potnikov.

4. OZNAKE

Vzorci tipa pasu ali tipa sistema za zadrževanje potnikov, predloženega v homologacijo v skladu z določbami iz odstavkov 3.2.2.2, 3.2.2.3 in 3.2.2.4, so jasno in neizbrisno označeni z nazivom, začetnicami ali blagovnim imenom ali znamko proizvajalca.

5. HOMOLOGACIJA

5.1 Certifikatu o homologaciji se priloži certifikat, ki je skladen z vzorcem iz odstavka 5.1.1 ali 5.1.2:

5.1.1 iz Priloge 1A za vloge iz odstavka 3.1;

5.1.2 iz Priloge 1B za vloge iz odstavka 3.2.

5.2 Tip vozila

5.2.1 Če vozilo, predloženo v homologacijo skladno s tem pravilnikom, izpolnjuje zahteve iz odstavka 8 in prilog 15 in 16 k temu pravilniku, se homologacija navedenega tipa vozila podeli.

5.2.2 Vsakemu homologiranemu tipu se dodeli homologacijska številka. Prvi dve števki (zdaj 07 za spremembe 07) označujeta spremembe, vključno z zadnjimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob izdaji homologacije. Kot je opredeljeno v odstavku 2.16, ista pogodbenica ne sme dodeliti iste številke drugemu tipu vozila.

5.2.3 Obvestilo o podelitvi, razširitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije ali popolnem prenehanju proizvodnje tipa vozila v skladu s tem pravilnikom se predloži pogodbenicam Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1A k temu pravilniku.

5.2.4 Na vsakem vozilu, ki je v skladu s tipom vozila, homologiranim po tem pravilniku, je na vidnem in zlahka dostopnem mestu, navedenem na homologacijskem obrazcu, nameščena mednarodna homologacijska oznaka, sestavljena iz:

5.2.4.1 kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo (3).

5.2.4.2 številke tega pravilnika, ki ji sledijo črka „R“, pomišljaj in homologacijska številka, na desni strani kroga iz odstavka 5.2.4.1.

5.2.5 Če je vozilo v skladu s tipom vozila, homologiranim po enem ali več drugih pravilnikih, ki so priloženi Sporazumu, v državi, ki je podelila homologacijo v skladu s tem pravilnikom, simbola iz odstavka 5.2.4.1 ni treba ponoviti; v takem primeru se v navpičnih stolpcih na desni strani simbola iz odstavka 5.2.4.1 navedejo dodatne številke in simboli vseh pravilnikov, v skladu s katerimi je bila podeljena homologacija v državi, ki je podelila homologacijo v skladu s tem pravilnikom.

5.2.6 Homologacijska oznaka mora biti jasno berljiva in neizbrisna.

5.2.7 Homologacijska oznaka se namesti blizu napisne ploščice vozila, ki jo pritrdi proizvajalec, ali nanjo.

5.3 Tip varnostnega pasu

5.3.1 Če vzorci tipa pasu, predloženi v skladu z določbami iz odstavka 3.2, izpolnjujejo zahteve iz odstavkov 4, 5.3 in 6 tega pravilnika, se homologacija podeli.

5.3.2 Vsakemu homologiranemu tipu se dodeli homologacijska številka. Prvi dve števki (zdaj 06 za spremembe 06) označujeta spremembe, vključno z zadnjimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob izdaji homologacije. Ista pogodbenica ne sme dodeliti enake številke drugemu tipu pasu ali sistema za zadrževanje potnikov.

5.3.3 Obvestilo o podelitvi, razširitvi ali zavrnitvi homologacije tipa pasu ali sistema za zadrževanje potnikov v skladu s tem pravilnikom se pošlje pogodbenicam Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1B k temu pravilniku.

5.3.4 Na vsakem pasu, ki je v skladu s tipom, homologiranim po tem pravilniku, so poleg oznak iz odstavka 4 na ustreznem mestu nameščeni naslednji podatki:

5.3.4.1 mednarodna homologacijska oznaka, sestavljena iz: 5.3.4.1.1 kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo (4); 5.3.4.1.2 homologacijske številke;

5.3.4.2 naslednjih dodatnih simbolov: 5.3.4.2.1 črke „A“ za tritočkovni pas, črke „B“ za trebušni pas in črke „S“ za pasove posebnega tipa. 5.3.4.2.2 Simboli iz odstavka 5.3.4.2.1 se dopolnijo z naslednjimi dodatnimi oznakami: 5.3.4.2.2.1 črko „e“ za pas z napravo za absorpcijo energije; 5.3.4.2.2.2 črko „r“ za pas, ki vključuje navijalo, ki ji sledita simbol (1, 2, 3, 4 ali 4N) uporabljenega navijala, v skladu z odstavkom 2.14 tega pravilnika, in črka „m“, če je uporabljeno navijalo z zaskočitvijo v sili z večstransko občutljivostjo; 5.3.4.2.2.3 črko „p“ pri varnostnih pasovih z zategovalnikom; 5.3.4.2.2.4 črko „t“ pri varnostnem pasu z navijalom, ki vključuje napravo za zmanjševanje napetosti. 5.3.4.2.2.5 Pasovi, opremljeni z navijalom tipa 4N, imajo tudi simbol, sestavljen iz pravokotnika s prečrtanim vozilom kategorije M1, ki prikazuje, da je uporaba tega tipa navijala v vozilih navedene kategorije prepovedana. 5.3.4.2.2.6 Če je varnostni pas homologiran v skladu z določbami iz odstavkov 6.4.1.3.3 in 6.4.1.3.4 tega pravilnika, je označen z besedo „AIRBAG“ v pravokotniku. 5.3.4.2.3 Pred simbolom iz odstavka 5.3.4.2.1 je črka „Z“, če je varnostni pas del sistema za zadrževanje potnikov.

5.3.5 V odstavku 2 Priloge 2 k temu pravilniku so prikazani primeri namestitve homologacijske oznake.

5.3.6 Podatki iz odstavka 5.3.4 morajo biti jasno berljivi in neizbrisni ter jih je mogoče trajno namestiti z nalepko ali neposredno oznako. Nalepka ali oznaka mora biti odporna proti obrabi.

5.3.7 Nalepke iz odstavka 5.3.6 lahko izda organ, ki je podelil homologacijo, ali proizvajalec po pooblastilu navedenega organa.

6. SPECIFIKACIJE

6.1 Splošne specifikacije

6.1.1 Vsak vzorec, predložen v skladu z odstavki 3.2.2.2, 3.2.2.3 in 3.2.2.4, ustreza specifikacijam iz odstavka 6 tega pravilnika.

6.1.2 Pas ali sistem za zadrževanje potnikov je zasnovan in izdelan tako, da je ob pravilni vgradnji in uporabi zagotovljeno njegovo zadovoljivo delovanje ter da zmanjšuje tveganje telesnih poškodb v primeru nesreče.

6.1.3 Trakovi pasu ne morejo zavzeti lege, nevarne za potnike.

6.1.4 Uporaba materialov, ki imajo v zvezi z zadrževanjem vode enake lastnosti kot poliamid 6, je prepovedana pri vseh mehanskih delih, pri katerih bi takšen pojav lahko škodljivo vplival na njihovo delovanje.

6.2 Togi deli

6.2.1 Splošno

6.2.1.1 Togi deli varnostnega pasu, kot so zaponke, naprave za nastavitev, pritrdilni elementi in podobno, ne smejo imeti ostrih robov, ki bi lahko povzročili obrabo ali trganje traku zaradi drgnjenja.

6.2.1.2 Vsi deli sistema pasov, ki bi lahko bili izpostavljeni koroziji, morajo biti primerno zaščiteni. Po opravljenem korozijskem preizkusu iz odstavka 7.2 izkušen opazovalec s prostim očesom ne more videti nobenih znakov poslabšanja stanja, ki bi lahko ogrozilo pravilno delovanje naprave, in nobene omembe vredne korozije.

6.2.1.3 Togi deli, ki so namenjeni absorpciji energije ali bodo izpostavljeni obremenitvam ali bodo obremenitev prenašali naprej, ne smejo biti lomljivi.

6.2.1.4 Togi elementi in plastični deli varnostnega pasu so nameščeni tako, da se med vsakodnevno uporabo motornega vozila ne morejo ujeti pod premični sedež ali med vrata vozila. Če kateri koli od teh elementov in delov ne izpolnjuje zgornjih pogojev, se na njem opravi preizkus „hladnega udarca“ iz odstavka 7.5.4. Če so po opravljenem preizkusu vidne razpoke na plastičnih prevlekah ali ohišjih togih elementov, se celoten plastični del odstrani in potem se preveri varnost ostalega dela sistema pasov. Če je preostali del sistema še vedno varen ali če nima vidnih razpok, se dodatno preveri, ali ustreza preizkusnim zahtevam iz odstavkov 6.2.2, 6.2.3 in 6.4.

6.2.2 Zaponka

6.2.2.1 Zaponka je zasnovana tako, da izključuje vsako možnost nepravilne uporabe. To med drugim pomeni, da ni mogoče, da bi zaponka ostala v delno zaprtem položaju. Postopek odpiranja zaponke mora biti očiten. Deli zaponke, ki se bodo verjetno dotikali uporabnikovega telesa, niso manjši od 20 cm2 in ne ožji od 46 mm, merjeno v ravnini, ki je od stične ploskve oddaljena največ 2,5 mm. Pri zaponkah H-pasov je zgornja zahteva izpolnjena, če je velikost stične ploskve zaponke z uporabnikovim telesom med 20 in 40 cm2.

6.2.2.2 Zaponka mora ostati zaprta, tudi če ni obremenjena, ne glede na položaj vozila. Ni je mogoče odpreti po naključju, zaradi nepazljivosti ali s silo, ki je manjša od 1 daN. Zaponko je lahko uporabljati in prijeti; če ni obremenjena in če je obremenjena v skladu z odstavkom 7.8.2, jo uporabnik lahko sprosti s preprostim gibom roke v eno smer; poleg tega je pri sistemih pasov, ki so namenjeni uporabi na sprednjih zunanjih sedežih, razen pri H-pasovih, mogoče, da jih uporabnik sproži s preprostim gibom roke v eno smer. Zaponka se sprosti s pritiskom na gumb ali podobno napravo. Površina, na katero se pritisk izvaja, ima pri dejansko sproščenem gumbu v projekciji na ravnino, ki je pravokotna na začetno smer gibanja gumba, naslednje mere: za gumbe, obdane z ohišjem, površino, ki ni manjša od 4,5 cm2, in širino, večjo od 15 mm; za gumbe, ki niso obdani z ohišjem, površino, ki ni manjša od 2,5 cm2, in širino, ki ni manjša od 10 mm. Ploskev za sprostitev zaponke je rdeče barve. Noben drug del zaponke ne sme biti te barve. Ko je sedež zaseden, je rdeča opozorilna lučka kot del zaponke dovoljena, če ob pripetju varnostnega pasu ugasne. Svetilke za osvetlitev zaponke, ki niso rdeče barve, lahko svetijo tudi po pripetju varnostnega pasu. Te svetilke zaponke ne smejo osvetljevati tako, da bi to vplivalo na zaznavo rdeče barve ploskve za sprostitev zaponke ali rdeče opozorilne lučke.

6.2.2.3 Pri preizkusih iz odstavka 7.5.3 zaponka deluje normalno.

6.2.2.4 Zaponka prenese večkratno zapiranje in odpiranje. Pred dinamičnim preizkusom iz odstavka 7.7 prestane 5 000 odpiranj in zapiranj v običajnih pogojih uporabe. Pri zaponkah H-pasov se lahko ta preizkus izvede, ne da bi bili vpeti vsi deli.

6.2.2.5 Sila, potrebna za odpiranje zaponke v preizkusu iz odstavka 7.8, ne presega 6 daN.

6.2.2.6 Trdnost zaponke se preizkusi v skladu z odstavkom 7.5.1 in po potrebi v skladu z odstavkom 7.5.5. Pri predpisani obremenitvi se ne sme zlomiti, močno deformirati ali odtrgati.

6.2.2.7 Pri zaponkah, ki vključujejo sestavni del, ki je skupen dvema sistemoma, se preizkusi trdnosti in sproščanja iz odstavkov 7.7 in 7.8 izvedejo tudi za del zaponke, ki pripada enemu sistemu, ki se sproži z ustreznim delom drugega sistema, če se zaponka lahko tako uporablja.

6.2.3 Naprava za nastavitev pasu

6.2.3.1 Ko si uporabnik namesti pas, se ta samodejno prilagodi ali ima ročno napravo za nastavitev, ki je sedečemu uporabniku lahko dosegljiva, njena uporaba pa je praktična in enostavna. Prav tako je mogoče, da uporabnik pas zategne z eno roko, tako da ustreza njegovemu telesu in položaju sedeža v vozilu.

6.2.3.2 Dva vzorca vsake naprave za nastavitev pasu se preizkusita v skladu z zahtevami iz odstavka 7.3. Zdrs traku pri posameznem vzorcu naprave za nastavitev ne presega 25 mm in vsota dolžin premikov pri vseh napravah za nastavitev ne presega 40 mm.

6.2.3.3 Trdnost vseh naprav za nastavitev se preizkusi v skladu z odstavkom 7.5.1. Pri predpisani obremenitvi se ne smejo zlomiti ali odtrgati.

6.2.3.4 Pri preizkušanju v skladu z odstavkom 7.5.6 sila, potrebna za rokovanje s katero koli ročno napravo za nastavitev, ne presega 5 daN.

6.2.4 Pritrdilni elementi in naprave za nastavitev pasu po višini

Trdnost pritrdilnih elementov se preizkusi v skladu z odstavkoma 7.5.1 in 7.5.2. Trdnost obstoječih naprav za nastavitev pasu po višini se preizkusi v skladu z odstavkom 7.5.2 tega pravilnika, če te v vozilu niso bile preizkušene pri uporabi Pravilnika št. 14 (njegove zadnje spremenjene različice) v zvezi s pritrdišči varnostnih pasov. Pri predpisani obremenitvi se ti deli ne smejo zlomiti ali odtrgati.

6.2.5 Navijala

Na navijalih se izvedejo preizkusi glede izpolnjevanja spodnjih zahtev, vključno s preizkusi trdnosti iz odstavkov 7.5.1 in 7.5.2. (Te zahteve izključujejo navijala brez zaskočitve.)

6.2.5.1 Navijala z ročno sprostitvijo

6.2.5.1.1 Trak sistema varnostnih pasov, opremljen z navijalom z ročno sprostitvijo, se med položajema zaskočitve navijala ne premakne za več kot 25 mm.

6.2.5.1.2 Trak sistema varnostnih pasov se izvleče iz navijala z ročno sprostitvijo za največ 6 mm, če na trak v običajni smeri izvleka deluje sila, ki ni manjša od 1,4 daN in ne večja od 2,2 daN.

6.2.5.1.3 Trak dopušča ponavljajoče se izvlečenje in navijanje v skladu s postopkom iz odstavka 7.6.1, dokler ni opravljenih 5 000 izvlečenj in navijanj. Nato se na navijalu izvedeta korozijski preizkus iz odstavka 7.2 in preizkus odpornosti proti prahu iz odstavka 7.6.3. Po vsem tem mora uspešno prestati nadaljnjih 5 000 izvlečenj in navijanj. Po zgornjih preizkusih navijalo deluje pravilno in še vedno izpolnjuje zahteve iz odstavkov 6.2.5.1.1 in 6.2.5.1.2.

6.2.5.2 Navijala s samodejno zaskočitvijo

6.2.5.2.1 Trak sistema varnostnih pasov, opremljen z navijalom s samodejno zaskočitvijo, se med položajema zaskočitve navijala ne premakne za več kot 30 mm. Ko se uporabnik pasu nasloni nazaj, pas ostane v svojem prvotnem položaju ali se samodejno vrne v ta položaj po zaporednih premikih uporabnika naprej.

6.2.5.2.2 Če je navijalo del trebušnega pasu, je uvlečna sila traku, merjena na prosti dolžini traku med preizkusno lutko in navijalom v skladu z odstavkom 7.6.4, manjša od 0,7 daN.

Če je navijalo del zgornjega naslona za trup, uvlečna sila traku, merjena na podoben način, ni manjša od 0,1 daN in ne večja od 0,7 daN.

6.2.5.2.3 Trak dopušča ponavljajoče se izvlečenje in navijanje v skladu s postopkom iz odstavka 7.6.1, dokler se ne doseže 5 000 izvlečenj in navijanj. Nato se na navijalu izvede korozijski preizkus iz odstavka 7.2 in potem še preizkus odpornosti proti prahu iz odstavka 7.6.3. Po vsem tem mora uspešno prestati nadaljnjih 5 000 izvlečenj in navijanj. Po zgornjih preizkusih navijalo deluje pravilno in še vedno izpolnjuje zahteve iz odstavkov 6.2.5.2.1 in 6.2.5.2.2.

6.2.5.3 Navijala z zaskočitvijo v sili

6.2.5.3.1 Navijalo z zaskočitvijo v sili pri preizkušanju v skladu z odstavkom 7.6.2 izpolnjuje spodnje pogoje. Pri enostranski občutljivosti v skladu z odstavkom 2.14.4.1 tega pravilnika veljajo le specifikacije v zvezi z zmanjšanjem hitrosti vozila.

6.2.5.3.1.1 Zaskoči se, ko pojemek vozila doseže vrednost 0,45 g (5) pri navijalu tipa 4 ali 0,85 g pri navijalu tipa 4N.

6.2.5.3.1.2 Ne sme se zaskočiti pri vrednostih pospeška trakov, ki se merijo v smeri izvlečenja traku in so manjše od 0,8 g pri navijalu tipa 4 ali manjše od 1,0 g pri navijalu tipa 4N.

6.2.5.3.1.3 Ne sme se zaskočiti, ko je senzor nagnjen za 12° ali manj v kateri koli smeri od osnovne lege namestitve po navodilih proizvajalca.

6.2.5.3.1.4 Zaskoči se, ko je senzor nagnjen za več kot 27° pri navijalu tipa 4 ali za 40° pri navijalu tipa 4N v kateri koli smeri od osnovne lege namestitve po navodilih proizvajalca.

6.2.5.3.1.5 Če je delovanje navijala odvisno od zunanjega signala ali vira energije, konstrukcija zagotovi, da se v primeru okvare ali motnje tega signala ali vira energije navijalo samodejno zaskoči. Vendar te zahteve ni treba izpolniti pri navijalu z večstransko občutljivostjo, če je le ena vrsta občutljivosti odvisna od zunanjega signala ali vira energije in je voznik na okvaro signala ali vira energije opozorjen z optičnimi in/ali zvočnimi sredstvi.

6.2.5.3.2 Pri preizkušanju v skladu z odstavkom 7.6.2 navijalo z zaskočitvijo v sili z večstransko občutljivostjo, vključno z občutljivostjo traku, izpolnjuje navedene zahteve in se poleg tega zaskoči, ko pospešek traku, merjen v smeri izvlečenja pasu, ni manjši od 3,0 g.

6.2.5.3.3 Pri preizkusih iz odstavkov 6.2.5.3.1 in 6.2.5.3.2 premik traku, ki se lahko zgodi, preden se navijalo zaskoči, ne presega 50 mm začetne dolžine iz odstavka 7.6.2.1. Pri preizkusu iz odstavka 6.2.5.3.1.2 se navijalo ne sme zaskočiti na dolžini premika traku 50 mm od začetne dolžine iz odstavka 7.6.2.1.

6.2.5.3.4 Če je navijalo del trebušnega pasu, je uvlečna sila traku, merjena na prosti dolžini traku med preizkusno lutko in navijalom v skladu z odstavkom 7.6.4, manjša od 0,7 daN.

Če je navijalo del zgornjega naslona za trup, uvlečna sila traku, merjena na podoben način, ni manjša od 0,1 daN in ne večja od 0,7 daN, razen pri pasu z napravo za zmanjševanje napetosti, pri katerem se lahko najmanjša uvlečna sila zmanjša na 0,05 daN le, ko je ta naprava uporabljena. Če trak teče čez prekretno vodilo, se uvlečna sila meri na prosti dolžini traku med preizkusno lutko in prekretnim vodilom.

Če ima sistem pasov napravo, ki pri ročnem ali samodejnem upravljanju preprečuje, da bi se trak popolnoma navil, pri ugotavljanju izpolnjevanja zahtev takšna naprava ne deluje.

Če sistem pasov vključuje napravo za zmanjšanje napetosti, se zgoraj opisana uvlečna sila traku meri, ko je naprava uporabljena in ko ni, če se izpolnjevanje teh zahtev ugotovi pred preizkusom vzdržljivosti in po njem v skladu z odstavkom 6.2.5.3.5.

6.2.5.3.5 Trak dopušča ponavljajoče se izvlečenje in navijanje v skladu s postopkom iz odstavka 7.6.1, dokler se ne doseže 40 000 izvlečenj in navijanj. Nato se na navijalu izvede korozijski preizkus iz odstavka 7.2 in potem še preizkus odpornosti proti prahu iz odstavka 7.6.3. Po tem se zadovoljivo opravi nadaljnjih 5 000 izvlečenj in navijanj (skupaj 45 000).

Če sistem pasov vključuje napravo za zmanjšanje napetosti, se zgornji preizkusi izvedejo, ko je naprava za zmanjšanje napetosti uporabljena in ko ni uporabljena.

Po zgornjih preizkusih navijalo deluje pravilno in še vedno izpolnjuje zahteve iz odstavkov 6.2.5.3.1, 6.2.5.3.3 in 6.2.5.3.4.

6.2.5.4 Navijala po preizkusu vzdržljivosti v skladu z odstavkom 6.2.5.3.5 in takoj po meritvi uvlečne sile v skladu z odstavkom 6.2.5.3.4 izpolnjujejo naslednji specifikaciji:

6.2.5.4.1 če se navijala, razen navijal s samodejno zaskočitvijo, preizkušajo v skladu z odstavkom 7.6.4.2, morajo preprečiti vsako ohlapnost pasu glede na trup, in

6.2.5.4.2 če je zaponka deblokirana za sprostitev jezička, lahko navijalo samo v celoti navije trak.

6.2.6 Zategovalnik

6.2.6.1 Po korozijskem preizkusu iz odstavka 7.2 zategovalnik (vključno s senzorjem za trčenje, ki je z napravo povezan z originalnimi vtiči, v katerih ni toka) deluje normalno.

6.2.6.2 Prepričati se je treba, da nenamerni vklop naprave ne pomeni tveganja telesnih poškodb za uporabnika.

6.2.6.3 Pri pirotehničnih zategovalnikih:

6.2.6.3.1 Po kondicioniranju v skladu z odstavkom 7.9.1 se zategovalnik ne sme sprožiti zaradi temperature in deluje normalno.

6.2.6.3.2 Sprejmejo se previdnostni ukrepi, ki preprečujejo, da bi izhajajoči vroči plini vžgali vnetljivi material v bližini.

6.3 Trakovi

6.3.1 Splošno

6.3.1.1 Trakovi so takšni, da je njihov pritisk na telo uporabnika čim bolj enakomerno porazdeljen po njihovi širini in da se ne zvijajo, tudi če so napeti. Imajo sposobnost absorbiranja in porazdelitve energije. Trakovi imajo zaključene robove, ki se z uporabo ne razparajo.

6.3.1.2 Širina traku pri obremenitvi 980 daN + 100 – 0 daN ni manjša od 46 mm. Izmeri se v skladu s preizkusom iz odstavka 7.4.3, pri čemer je treba preizkusno napravo pri zgoraj navedeni obremenitvi zaustaviti (6).

6.3.2 Natezna trdnost po kondicioniranju pri sobni temperaturi

Pri dveh vzorcih traku, kondicioniranih v skladu z odstavkom 7.4.1.1, pretržna obremenitev traku, določena po postopku iz odstavka 7.4.2, ni manjša od 1 470 daN. Razlika med pretržno obremenitvijo dveh vzorcev ne presega 10 % večje od izmerjenih pretržnih obremenitev.

6.3.3 Natezna trdnost po posebnem kondicioniranju

Pri dveh vzorcih traku, kondicioniranih skladno z eno od določb iz odstavka 7.4.1. (razen 7.4.1.1), pretržna obremenitev traku ni manjša od 75 % povprečja obremenitev, določenih v preizkusu iz odstavka 6.3.2, in ne manjša od 1 470 daN. Tehnična služba, ki izvaja preizkuse, lahko opusti enega ali več teh preizkusov, če sestava uporabljenega materiala ali podatki, ki so že na voljo, kažejo, da so takšni preizkusi odveč.

6.4 Sistem pasov ali sistem za zadrževanje potnikov

6.4.1 Dinamični preizkus

6.4.1.1 Na sistemu pasov ali sistemu za zadrževanje potnikov se opravi dinamični preizkus v skladu z odstavkom 7.7.

6.4.1.2 Dinamični preizkus se izvede na dveh sistemih pasov, ki pred tem nista bila obremenjena, razen v primeru sistemov pasov, ki so del sistemov za zadrževanje potnikov, ko se dinamični preizkus izvaja na sistemih za zadrževanje potnikov, namenjenih za skupino sedežev, ki pred tem niso bili obremenjeni. Zaponke sistemov pasov, namenjenih za preizkušanje, izpolnjujejo zahteve iz odstavka 6.2.2.4. Pri varnostnih pasovih z navijali je navijalo opravilo preizkus odpornosti proti prahu iz odstavka 7.6.3; poleg tega se pri varnostnih pasovih ali sistemih za zadrževanje potnikov, opremljenih z zategovalniki, ki vključujejo pirotehnična sredstva, zategovalniki kondicionirajo v skladu z odstavkom 7.9.1.

6.4.1.2.1 Na pasovih se izvede korozijski preizkus iz odstavka 7.2, po katerem se na zaponkah opravi 500 dodatnih odpiranj in zapiranj v običajnih pogojih uporabe.

6.4.1.2.2 Na varnostnih pasovih z navijali se izvedejo preizkusi iz odstavka 6.2.5.2 ali preizkusi iz odstavka 6.2.5.3. Če je bil na navijalu že izveden korozijski preizkus v skladu z določbami iz odstavka 6.4.1.2.1, tega preizkusa ni treba ponoviti.

6.4.1.2.3 Pri pasu, ki se uporablja z napravo za nastavitev pasu po višini, opredeljeno v odstavku 2.14.6, se preizkus izvede z napravo, nameščeno na najbolj neugodne položaje, ki jih določi tehnična služba, ki izvaja preizkuse. Vendar:

6.4.1.2.3.1 Če ima naprava za nastavitev pasu po višini pritrdišče varnostnega pasu, kot je dovoljeno v skladu z določbami iz Pravilnika št. 14, lahko tehnična služba, ki izvaja preizkuse, po lastnem preudarku uporabi določbe iz odstavka 7.7.1.

6.4.1.2.3.2 Če je prilagodljiva naprava za nastavitev ramenskega dela pasu po višini sestavni del pasu, mora biti preizkušena kot sistem za zadrževanje potnikov, in tehnična služba, ki izvaja preizkuse, mora uporabljati določbe iz odstavka 7.7.1, ki veljajo za preizkuse na delu konstrukcije vozila, na katerega je sistem za zadrževanje potnikov običajno nameščen.

6.4.1.2.4 Pri varnostnem pasu z zategovalnikom se lahko najmanjši premik iz odstavka 6.4.1.3.2 za polovico zmanjša. Pri tem preizkusu je zategovalnik uporabljen.

6.4.1.2.5 Na varnostnem pasu z napravo za zmanjšanje napetosti se pred dinamičnim preizkusom izvede preizkus vzdržljivosti, pri katerem je ta naprava uporabljena v skladu z odstavkom 6.2.5.3.5. Potem se izvede dinamični preizkus z uporabljeno napravo za zmanjšanje napetosti.

6.4.1.3 Med tem preizkusom so izpolnjene naslednje zahteve:

6.4.1.3.1 noben del sistema pasov ali sistema za zadrževanje potnikov, ki vpliva na zadrževanje potnika, se ne zlomi in nobena zaponka, sistem za blokiranje ali sistem za premikanje se ne sprosti ali odpre; in

6.4.1.3.2 pri trebušnem pasu se lahko preizkusna lutka v predelu medenice premakne naprej za od 80 do 200 mm. Pri drugih vrstah pasov je lahko premik naprej v predelu medenice za od 80 do 200 mm in v predelu prsnega koša od 100 do 300 mm. Pri H-pasu je lahko zgoraj določen najmanjši premik za polovico manjši. Ti premiki so premiki glede na merilne točke, prikazane na sliki 6 v Prilogi 7 k temu pravilniku.

6.4.1.3.3 Pri varnostnih pasovih, ki se uporabljajo na sprednjih zunanjih sedežnih mestih, ki so zavarovani s sprednjo zračno blazino, je premik referenčne točke na prsnem košu lahko večji od tistega iz odstavka 6.4.1.3.2, če njegova hitrost pri tej vrednosti ni večja od 24 km/h.

6.4.1.3.4 Pri sedežnem mestu, razen sprednjega zunanjega sedežnega mesta, ki je zaščiteno s čelno zračno blazino, premik referenčne točke na prsnem košu lahko presega tistega iz odstavka 6.4.1.3.2, če njegova hitrost pri tej vrednosti ne presega 24 km/h pri preizkusih, izvedenih z zračno blazino v okolju, povezanem z vozilom, ki ponazarja vgradni položaj in pritrdilne točke zračne blazine v vozilu.

6.4.1.4 Pri sistemu za zadrževanje potnikov:

6.4.1.4.1 premik referenčne točke na prsnem košu lahko presega tistega iz odstavka 6.4.1.3.2, če je mogoče dokazati, z izračunom ali dodatnimi preizkusi, da ne bo noben del trupa ali glave preizkusne lutke, uporabljene pri dinamičnem preizkusu, prišel v stik s katerim koli sprednjim togim delom vozila, z naslednjima izjemama:

6.4.1.4.1.1 pri vozniku je dovoljen stik prsnega koša z volanom, če slednji izpolnjuje zahteve iz Pravilnika št. 12 in če takšen stik ne nastane pri hitrosti, večji od 24 km/h. Za takšno oceno je sedež v enem od položajev iz odstavka 7.7.1.5;

6.4.1.4.1.2. pri katerem koli drugem potniku ni dovoljen stik glave ali prsnega koša s katerim koli togim delom vozila pred preizkusno lutko. Poleg tega ni dovoljen stik glave preizkusne lutke z njenimi koleni. Za takšno oceno se šteje, da je sedež preizkusne lutke in, kjer je to primerno, sedež pred preizkusno lutko, v položajih iz odstavka 7.7.1.6. Z izjemo sprožene konstrukcije zračne blazine iz odstavka 2.8 se lahko odstrani netogi material s trdoto manj kot 50 po Shore A, da se dokaže, da se glava ali prsni koš preizkusne lutke med preizkusom ne dotakneta pokritih ali oblazinjenih togih delov.

6.4.1.4.2 v vozilih, v katerih so te naprave uporabljene, lahko sistema za premikanje in blokiranje, ki potnikom na vseh sedežih omogočata, da zapustijo vozilo, po dinamičnem preizkusu še vedno delujeta ročno.

6.4.1.5 Z odstopanjem so lahko pri sistemu za zadrževanje potnikov premiki večji od tistih iz odstavka 6.4.1.3.2, kadar je za zgornje pritrdišče, vgrajeno na sedež, ustreznejše odstopanje iz odstavka 7.4 Pravilnika št. 14.

6.4.2 Natezna trdnost po kondicioniranju z odrgnjenjem

6.4.2.1 Za oba vzorca, kondicionirana v skladu z odstavkom 7.4.1.6, se ugotovi pretržna trdnost v skladu z odstavkoma 7.4.2 in 7.5. Ta mora biti vsaj 75 % povprečja pretržnih trdnosti, izmerjenih med preizkusi na neodrgnjenih trakovih, in ne sme biti manjša od minimalne obremenitve, določene za preizkušanje. Razlika med pretržno trdnostjo obeh vzorcev ne sme presegati 20 % največje od izmerjenih pretržnih trdnosti. Pri postopkih tipa 1 in tipa 2 se preizkušanje glede odpornosti proti trganju izvaja le na vzorcih traku (odstavek 7.4.2). Pri postopku tipa 3 se preizkušanje glede odpornosti proti trganju izvaja na traku skupaj s kovinskim sestavnim delom (odstavek 7.5).

6.4.2.2 Naslednja tabela prikazuje dele sistema pasov, na katerih se opravi postopek odrgnjenja. Tipi postopkov, ki so zanje primerni, so označeni z „x“. Za vsak postopek se uporabi nov vzorec.

Postopek 1 Postopek 2 Postopek 3 Pritrdilni element — — x Prekretno vodilo — x — Uho za trak na zaponki — x x Naprava za nastavitev x — x Deli, prišiti na trak — — x Prilagodljiva naprava za nastavitev ramenskega dela po višini x — —

7. PREIZKUSI

7.1 Uporaba vzorcev, predloženih v homologacijo za tip pasu ali sistema za zadrževanje potnikov (glej Prilogo 13 k temu pravilniku)

7.1.1 Dva pasova ali sistema za zadrževanje potnikov sta potrebna za pregled zaponke, preizkus zaponke pri nizki temperaturi, po potrebi preizkus pri nizki temperaturi iz odstavka 7.5.4, preizkus vzdržljivosti zaponke, korozijski preizkus pasu, preizkuse delovanja navijala, dinamični preizkus in preizkus odpiranja zaponke po dinamičnem preizkusu. Eden od teh vzorcev se uporabi za pregled pasu ali sistema za zadrževanje potnikov.

7.1.2 En pas ali sistem za zadrževanje potnikov je potreben za pregled zaponke in preizkus trdnosti zaponke, nosilcev pritrdilnih elementov, naprav za nastavitev pasu in po potrebi navijal.

7.1.3 Dva pasova ali sistema za zadrževanje potnikov sta potrebna za pregled zaponke, preizkus mikrozdrsa in preizkus odrgnjenja. Preizkus delovanja naprave za nastavitev pasu se izvede na enem od teh dveh vzorcev.

7.1.4 En vzorec traku se uporabi za preizkušanje traku glede odpornosti proti trganju. Del tega vzorca se hrani, dokler je homologacija veljavna.

7.2 Korozijski preizkus

7.2.1 V komoro za preizkušanje se namesti celoten sistem varnostnih pasov, kot je predpisano v Prilogi 12 k temu pravilniku. Pri sistemu, ki vključuje navijalo, je pas odvit na celotno dolžino minus 300 ± 3 mm. Razen kratkih prekinitev, ki so morda potrebne, na primer za preverjanje in dodajanje raztopine soli, preizkus izpostavljenosti traja nepretrgoma 50 ur.

7.2.2 Po končanem preizkusu izpostavljenosti se pas nežno umije ali potopi v čisto tekočo vodo, ki ni toplejša od 38 °C, da se odstranijo morebitni ostanki soli, nato se pas 24 ur suši pri sobni temperaturi pred pregledom v skladu z odstavkom 6.2.1.2.

7.3 Preizkus mikrozdrsa (glej sliko 3 v Prilogi 11 k temu pravilniku)

7.3.1 Vzorci, na katerih se izvaja preizkus mikrozdrsa, so najmanj 24 ur v okolju s temperaturo 20 ± 5 °C in relativno vlažnostjo 65 ± 5 odstotkov. Preizkus se opravi pri temperaturi med 15° in 30 °C.

7.3.2 Zagotovi se, da je prosti del naprave za nastavitev na preizkusni napravi usmerjen navzgor ali navzdol tako kot v vozilu.

7.3.3 Obremenitev 5 daN je pritrjena na nižji konec dela traku. Drugi del je izpostavljen gibanju naprej in nazaj s skupno amplitudo 300 ± 20 mm (glej sliko).

7.3.4 Če je na voljo prosti del, ki se uporablja kot rezervni trak, ne sme biti na noben način pritrjen ali pripet na obremenjeni del pasu.

7.3.5 Zagotovi se, da na preizkusni napravi trak, v ohlapnem položaju, z naprave za nastavitev pada v konkavni krivulji kot v vozilu. Obremenitev 5 daN na preizkusni napravi se vodi navpično tako, da se prepreči nihanje obremenitve in zvijanje pasu. Pritrdilni element je pritrjen na obremenitev 5 daN tako kot v vozilu.

7.3.6 Pred dejanskim začetkom preizkusa se postopek ponovi 20-krat, da se samozatezni sistem pravilno namesti.

7.3.7 Opravi se 1 000 ciklov s frekvenco 0,5 na sekundo, s skupno amplitudo 300 ± 20 mm. Obremenitev 5 daN deluje le v času, ki ustreza premiku 100 ± 20 mm za vsak polovični cikel.

7.4 Kondicioniranje trakov in preizkušanje glede odpornosti proti trganju (statično)

7.4.1 Kondicioniranje trakov za preizkušanje glede odpornosti proti trganju

Odrezani vzorci traku iz odstavka 3.2.2.3 se kondicionirajo na naslednji način:

7.4.1.1 Kondicioniranje s temperaturo in higrometrija

Trak se kondicionira v skladu s standardom ISO 139 (2005) v standardnem okolju ali standardnem alternativnem okolju. Če se preizkus ne izvede takoj po kondicioniranju, se vzorec do začetka preizkusa hrani v hermetično zaprti posodi. Pretržna obremenitev se določi v petih minutah po odstranitvi traku iz okolja za kondicioniranje ali iz posode.

7.4.1.2 Kondicioniranje s svetlobo

7.4.1.2.1 Uporabijo se določbe iz Priporočila ISO 105-B02 (1994/Sprem.2:2000). Trak je izpostavljen svetlobi tako dolgo, da standardna modra barva št. 7 obledi do odtenka, ki ustreza stopnji 4 na lestvici sive barve.

7.4.1.2.2 Po izpostavljenosti se trak kondicionira, kot je opisano v odstavku 7.4.1.1. Če se preizkus ne izvede takoj po kondicioniranju, se vzorec do začetka preizkusa hrani v hermetično zaprti posodi. Pretržna obremenitev se določi v petih minutah po odstranitvi traku iz naprave za kondicioniranje.

7.4.1.3 Kondicioniranje pri nizkih temperaturah

7.4.1.3.1 Trak se kondicionira, kot je opisano v odstavku 7.4.1.1.

7.4.1.3.2 Trak je potem vsaj uro in pol na ravni podlagi v komori, v kateri je temperatura zraka – 30 ± 5 °C. Nato se upogne in pregib obteži z dvokilogramsko utežjo, predhodno ohlajeno na – 30 ± 5 °C. Ko je bil trak obtežen 30 minut v isti nizkotemperaturni komori, se utež odstrani in pretržna obremenitev se izmeri v petih minutah po odstranitvi traku iz nizkotemperaturne komore.

7.4.1.4 Kondicioniranje pri visokih temperaturah

7.4.1.4.1 Trak je tri ure v grelni komori s temperaturo 60 ± 5 °C in relativno vlažnostjo 65 ± 5 odstotkov.

7.4.1.4.2 Pretržna obremenitev se določi v petih minutah po odstranitvi traku iz grelne komore.

7.4.1.5 Kondicioniranje v vodi

7.4.1.5.1 Trak je tri ure v celoti potopljen v destilirano vodo s temperaturo 20 ± 5 °C, ki ji je bilo dodanega malo omakalnega sredstva. Uporabi se lahko katero koli omakalno sredstvo, primerno za vlakno, ki se preizkuša.

7.4.1.5.2 Pretržna obremenitev se določi v desetih minutah po odstranitvi traku iz vode.

7.4.1.6 Kondicioniranje z odrgnjenjem

7.4.1.6.1 Kondicioniranje z odrgnjenjem se izvaja na vsaki napravi, v kateri je trak v stiku s togim delom pasu, razen na vseh napravah za nastavitev, pri katerih preizkus mikrozdrsa (odstavek 7.3) pokaže, da trak zdrsne za manj kot polovico predpisane vrednosti, pri čemer postopek 1 kondicioniranja z odrgnjenjem (odstavek 7.4.1.6.4.1) ni potreben. Nastavitev na napravi za kondicioniranje približno ohranja ustrezen položaj traku in stične ploskve.

7.4.1.6.2 Vzorci se kondicionirajo, kot je opisano v odstavku 7.4.1.1. Temperatura prostora med postopkom odrgnjenja je med 15 in 30 °C.

7.4.1.6.3 V spodnji tabeli so navedeni splošni pogoji za vsak postopek odrgnjenja.

Obremenitev daN Frekvenca Hz Število ciklov Premik mm Postopek 1 2,5 0,5 5 000 300 ± 20 Postopek 2 0,5 0,5 45 000 300 ± 20 Postopek 3 (*1) 0 ± 5 0,5 45 000 —

Premik iz petega stolpca tabele pomeni amplitudo gibanja traku naprej in nazaj.

7.4.1.6.4 Posebni postopki kondicioniranja

7.4.1.6.4.1 Postopek 1: za primere, ko trak drsi skozi napravo za nastavitev.

Na konec traku stalno deluje navpična obremenitev 2,5 daN, drugi konec traku pa je pritrjen na napravo, ki izvaja vodoravno gibanje traku naprej in nazaj.

Naprava za nastavitev se na vodoravni trak postavi tako, da trak ostane obremenjen (glej sliko 1 v Prilogi 11 k temu pravilniku).

7.4.1.6.4.2 Postopek 2: za primere, ko trak spremeni smer, ko gre skozi togi del.

Med tem preizkusom so koti trakov takšni, kot je prikazano na sliki 2 v Prilogi 11 k temu pravilniku.

Med preizkusom na trak stalno deluje obremenitev 0,5 daN.

Če trak, ko gre skozi togi del, spremeni smer več kot enkrat, se lahko obremenitev 0,5 daN poveča, da se doseže predpisani premik traku 300 mm skozi ta togi del.

7.4.1.6.4.3 Postopek 3: za primere, ko je trak pritrjen na togi del tako, da je prišit ali pritrjen na podoben način.

Skupno gibanje nazaj in naprej je 300 ± 20 mm, vendar obremenitev 5 daN deluje le med premikom 100 ± 20 mm za vsak polovični cikel (glej sliko 3 v Prilogi 11 k temu pravilniku).

7.4.2 Preizkus traku glede odpornosti proti trganju (statični preizkus)

7.4.2.1 Preizkus se vsakič izvaja na dveh novih vzorcih traku, ki sta dovolj dolga in sta bila kondicionirana v skladu z določbami iz odstavka 7.4.1.

7.4.2.2 Vsak trak se pritrdi v vpenjala naprave za merjenje nateznih obremenitev. Vpenjala morajo biti zasnovana tako, da se trak ne more strgati ob ali blizu njih. Hitrost premikanja je približno 100 mm/min. Na začetku preizkusa je prosta dolžina vzorca med vpenjali naprave 200 ± 40 mm.

7.4.2.3 Sila se povečuje, dokler se trak ne strga, in zapiše se pretržna obremenitev.

7.4.2.4 Če pas zdrsne ali se strga na dolžini ali do dolžine 10 mm od enega od vpenjal, je preizkus neveljaven in izvede se nov preizkus na drugem vzorcu.

7.4.3 Širina pri obremenitvi

7.4.3.1 Preizkus se vsakič izvaja na dveh novih vzorcih traku, ki sta dovolj dolga in sta bila kondicionirana v skladu z določbami iz odstavka 7.4.1.

7.4.3.2 Vsak trak se pritrdi v vpenjala naprave za merjenje nateznih obremenitev. Vpenjala morajo biti zasnovana tako, da se trak ne more strgati ob ali blizu njih. Hitrost premikanja je približno 100 mm/min. Na začetku preizkusa je prosta dolžina vzorca med vpenjali naprave 200 ± 40 mm.

7.4.3.3 Ko obremenitev doseže 980 daN + 100 – 0 daN, se preizkusna naprava zaustavi in meritev se opravi v petih sekundah. Preizkus je treba izvesti ločeno od nateznega preizkusa.

7.5 Preizkus sestavnih delov sistema pasov, ki vključujejo toge dele

7.5.1 Zaponka in naprava za nastavitev se z deli sistema pasov, na katere sta običajno pritrjeni, povežeta z napravo za merjenje nateznih obremenitev in uporabi se obremenitev 980 daN.

Pri H-pasovih je zaponka povezana s preizkusno napravo s trakovi, ki so pritrjeni na zaponko in na jeziček ali dva jezička, nameščena približno simetrično glede na geometrijsko središče zaponke. Če je zaponka ali naprava za nastavitev del pritrdilnega elementa ali skupnega dela tritočkovnega pasu, se zaponka ali naprava za nastavitev preizkusi s pritrdilnim elementom v skladu z odstavkom 7.5.2, razen pri navijalih s prekretnim vodilom na zgornjem pritrdišču pasu, če je obremenitev 980 daN in je dolžina traku, ki ostane navit na kolutu, v trenutku zaskočitve čim bližja 450 mm od konca traku.

7.5.2 Pritrdilni elementi in morebitne naprave za nastavitev pasu po višini se preizkusijo tako, kot je določeno v odstavku 7.5.1, le da je obremenitev 1 470 daN in se v skladu z določbami drugega stavka odstavka 7.7.1 uporabi v najbolj neugodnih pogojih, ki se lahko pojavijo v vozilu, v katerem je pas pravilno vgrajen. Pri navijalih se preizkus izvede s trakom, popolnoma odvitim s koluta.

7.5.3 Dva vzorca celotnega sistema pasov se postavita v hladilno komoro s temperaturo – 10 ± 1 °C za dve uri. Ustrezni deli zaponke se spnejo ročno takoj po odstranitvi iz hladilne komore.

7.5.4 Dva vzorca celotnega sistema pasov se postavita v hladilno komoro s temperaturo – 10 ± 1 °C za dve uri. Togi elementi in plastični deli, ki se preizkušajo, se nato drug za drugim položijo na ravno jekleno podlago (ki je bila skupaj z vzorci v hladilni komori), ki leži na vodoravni površini kompaktnega trdega bloka z maso najmanj 100 kg, in v 30 sekundah od odstranitve iz hladilne omare se na preizkusni vzorec v prostem padu z višine 300 mm spusti 18-kilogramska jeklena masa. Stran, s katero 18-kilogramska masa udari ob vzorec, ima izbočeno obliko in trdoto najmanj 45 HRC s prečnim polmerom 10 mm in vzdolžnim polmerom 150 mm vzdolž središčnice mase. Vzorec se preizkusi z osjo ukrivljene palice v smeri osi traku, drugi vzorec pa se preizkusi pod kotom 90° na trak.

7.5.5 Zaponke z deli, ki so skupni dvema varnostnima pasovoma, se obremenijo tako, da se simulirajo pogoji uporabe v vozilu, v katerem so sedeži v srednjem položaju namestitve. Obremenitev 1 470 daN deluje istočasno na vsakega od trakov. Smer obremenitve se določi v skladu z odstavkom 7.7.1. Ustrezna naprava za preizkus je prikazana v Prilogi 10 k temu pravilniku.

7.5.6 Pri preizkušanju ročne naprave za nastavitev trak enakomerno teče skozi napravo, ob upoštevanju običajnih pogojev uporabe, s hitrostjo približno 100 mm/s in največja sila se izmeri z natančnostjo 0,1 daN po premiku traku za prvih 25 mm. Preizkus se izvede v obeh smereh drsenja traku skozi napravo, pri čemer se pred meritvami opravi 10 ponavljanj.

7.6 Dodatni preizkusi varnostnih pasov z navijali

7.6.1 Vzdržljivost mehanizma navijala

7.6.1.1 Trak se izvleče in spusti, da se navije nazaj, tolikokrat, kot je zahtevano, vendar največ 30-krat na minuto. Pri navijalih z zaskočitvijo v sili se v vsakem petem ciklu opravi sunkovit poteg, da se navijalo zaskoči.

Enako število takšnih sunkovitih potegov se izvede pri vsaki od petih različnih dolžin izvlečenja, in sicer 90, 80, 75, 70 in 65 odstotkov celotne dolžine traku na navijalu. Če je na voljo več kot 900 mm traku, zgornji odstotki veljajo za zadnjih 900 mm traku, ki se lahko izvleče iz navijala.

7.6.1.2 Ustrezna naprava za preizkuse iz odstavka 7.6.1.1 je prikazana v Prilogi 3 k temu pravilniku.

7.6.2 Zaskočitev navijal z zaskočitvijo v sili

7.6.2.1 Navijalo se preizkusi enkrat glede zaskočitve, ko je celotna dolžina neodvitega traku 300 ± 3 mm.

7.6.2.1.1 Pri navijalu, ki ga sproži premikanje traku, izvlečenje poteka v enaki smeri, kot običajno poteka, ko je navijalo vgrajeno v vozilu.

7.6.2.1.2 Pri preizkušanju navijal glede občutljivosti na zmanjšanje hitrosti vozila, se preizkušajo pri zgoraj navedenem izvlečenju vzdolž dveh pravokotnih osi, ki sta vodoravni, če je navijalo vgrajeno v vozilo po navodilih proizvajalca varnostnih pasov. Če ta položaj ni določen, se organ, ki izvaja preizkušanje, posvetuje s proizvajalcem varnostnih pasov. Ena od osi je v smeri, ki jo izbere tehnična služba, ki izvaja homologacijske preizkuse, da ustvari najbolj neugodne razmere za sproženje mehanizma za zaskočitev.

7.6.2.2 Ustrezna naprava za preizkuse iz odstavka 7.6.2.1 je opisana v Prilogi 4 k temu pravilniku. Zasnova katere koli takšne preizkusne naprave zagotavlja, da se zahtevani pospešek doseže, preden se izvleče več kakor 5 mm traku iz navijala, ter da izvlečenje poteka s povprečnim naraščanjem pospeška najmanj 55 g/s (7) in največ 150 g/s pri preizkušanju občutljivosti na premikanje traku ter najmanj 25 g/s in največ 150 g/s pri preizkušanju občutljivosti na pojemek vozila.

7.6.2.3 Za preverjanje izpolnjevanja zahtev iz odstavkov 6.2.5.3.1.3 in 6.2.5.3.1.4 se navijalo namesti na vodoravno mizo, miza pa se nagiba s hitrostjo, ki ne presega 2° na sekundo, dokler se ne zaskoči. Preizkus se ponovi z nagibanjem v drugih smereh za zagotovitev, da so zahteve izpolnjene.

7.6.3 Odpornost proti prahu

7.6.3.1 Navijalo se namesti v komoro za preizkušanje, kot je opisano v Prilogi 5 k temu pravilniku. Namesti se v podobni smeri, kot je vgrajeno v vozilu. Komora za preizkušanje vsebuje količino prahu v skladu z odstavkom 7.6.3.2. Trak v dolžini 500 mm se izvleče iz navijala tako, da ostane izvlečen, v minuti ali dveh po vsakem mešanju prahu pa se opravi 10 ciklov izvlečenja in navijanja. V času petih ur se prah vsakih 20 minut premeša za pet sekund z uporabo stisnjenega zraka brez olja in vlage, ki vstopa skozi odprtino s premerom 1,5 ± 0,1 mm pri tlaku 5,5 · 105 ± 0.5 · 105 Pa.

7.6.3.2 Prah, ki se uporabi v preizkusu iz odstavka 7.6.3.1, vsebuje približno 1 kg suhega kremena. Porazdelitev velikosti delcev je naslednja:

(a) količina delcev, ki preide skozi odprtino 150 μm, premer žice 104 μm: 99 do 100 odstotkov;

(b) količina delcev, ki preide skozi odprtino 105 μm, premer žice 64 μm: 76 do 86 odstotkov;

(c) količina delcev, ki preide skozi odprtino 75 μm, premer žice 52 μm: 60 do 70 odstotkov.

7.6.4 Uvlečne sile

7.6.4.1 Uvlečna sila se meri na sistemu varnostnih pasov, ki je nameščen na preizkusni lutki, kot pri dinamičnem preizkusu iz odstavka 7.7. Napetost traku se meri na dotikališču traku s preizkusno lutko (vendar brez dotika z njo), medtem ko se trak navija s hitrostjo približno 0,6 m/min. Pri varnostnih pasovih z napravo za zmanjšanje napetosti se uvlečna sila in napetost traku merita, ko je ta naprava uporabljena in ko ni uporabljena.

7.6.4.2 Pred dinamičnim preizkusom iz odstavka 7.7 se sedeča preizkusna lutka, ki je oblečena v bombažno srajco, nagne naprej, dokler se iz navijala ne izvleče 350 mm traku, in potem se spusti v začetni položaj.

7.7 Dinamični preizkus sistema pasov ali sistema za zadrževanje potnikov

7.7.1 Sistem pasov se namesti na preizkusni voziček, opremljen s sedežem in splošnimi pritrdišči, opredeljenimi na sliki 1 v Prilogi 6 k temu pravilniku. Če je sistem pasov namenjen za določeno vozilo ali za določene tipe vozil, razdaljo med preizkusno lutko in pritrdišči določi tehnična služba, ki izvaja preizkuse, v skladu z navodili za namestitev, ki so priložena pasu, ali s podatki, ki jih predloži proizvajalec vozila. Če je pas opremljen z napravo za nastavitev pasu po višini iz odstavka 2.14.6, sta položaj in način pritrditve naprave enaka kot v zasnovi vozila.

Če je bil dinamični preizkus izveden za neki tip vozila, ga ni treba ponoviti za druge tipe vozila, v katerih je vsako pritrdišče za manj kakor 50 mm oddaljeno od ustreznega pritrdišča preizkušanega pasu. Lahko pa proizvajalci določijo hipotetične položaje pritrdišč za preizkušanje, da se zajame kar največ dejanskih pritrdišč.

7.7.1.1 Pri varnostnem pasu ali sistemu za zadrževanje potnikov, ki je del sistema, za katerega je potrebna homologacija za sistem za zadrževanje potnikov, se varnostni pas vgradi, kot je določeno v odstavku 7.7.1, ali na tisti del konstrukcije vozila, na katerega je sistem za zadrževanje potnikov običajno nameščen, in ta del se togo pritrdi na preizkusni voziček tako, kot je predpisano v odstavkih 7.7.1.2 do 7.7.1.6.

Pri varnostnem pasu ali sistemu za zadrževanje potnikov z zategovalniki, odvisnimi od sestavnih delov, ki niso del sistema pasov, se sistem pasov skupaj s potrebnimi dodatnimi deli vozila pritrdi na preizkusni voziček tako, kot je predpisano v odstavkih 7.7.1.2 do 7.7.1.6.

Če navedenih naprav ni mogoče preizkušati na preizkusnem vozičku, lahko proizvajalec z običajnim preizkusom čelnega trčenja pri hitrosti 50 km/h v skladu s postopkom ISO 3560 (1975) prikaže, da naprava izpolnjuje zahteve iz Pravilnika.

7.7.1.2 Način pritrditve vozila med preizkusom ne sme ojačati pritrdišč sedežev ali varnostnih pasov ali zmanjšati običajne deformacije konstrukcije. Prisoten ne sme biti noben sprednji del vozila, ki bi z omejevanjem gibanja preizkusne lutke naprej, razen njenih nog, zmanjšal obremenitev, ki ji je med preizkusom izpostavljen sistem za zadrževanje potnikov. Odstranjeni deli konstrukcije se lahko zamenjajo z deli enake trdnosti, če ne ovirajo gibanja preizkusne lutke naprej.

7.7.1.3 Naprava za pritrditev je zadovoljiva, če ne vpliva na področje, ki se razteza po celotni širini konstrukcije, in če je vozilo ali konstrukcija blokirana ali pritrjena spredaj na razdalji, ki ni manjša od 500 mm od pritrdišča sistema za zadrževanje potnikov. Zadaj se konstrukcija pritrdi na dovolj veliki razdalji za pritrdišči, da se zagotovi izpolnjevanje zahtev iz odstavka 7.7.1.2.

7.7.1.4 Sedeži vozila morajo biti vgrajeni in postavljeni v položaj za vožnjo, ki ga izbere tehnična služba, ki izvaja homologacijske preizkuse, da se zagotovijo najbolj neugodni pogoji za trdnost glede na namestitev preizkusne lutke v vozilu. Položaji sedežev morajo biti navedeni v poročilu. Naslon sedeža, če ima nastavljiv naklon, je v položaju, ki ga določi proizvajalec, ali, ob odsotnosti specifikacij, v položaju, v katerem je dejanski kot naslona sedeža čim bližje 25° pri vozilih kategorij M1 in N1 ter čim bližje 15° pri vozilih vseh drugih kategorij.

7.7.1.5 Za ocenjevanje izpolnjevanja zahtev iz odstavkov 6.4.1.4.1 in 6.4.1.4.1.1 se sedež namesti v najbolj sprednjem položaju za voznika, ki ustreza meram preizkusne lutke.

7.7.1.6 Za ocenjevanje izpolnjevanja zahtev iz odstavkov 6.4.1.4.1 in 6.4.1.4.1.2 so nastavitve sedeža naslednje:

7.7.1.6.1. za sprednje sopotniške sedeže: potnik na sprednjem sedežu je v skrajnem sprednjem položaju v skladu z merami preizkusne lutke. Položaji sedežev morajo biti navedeni v poročilu.

7.7.1.6.2. za zadnje sedeže: za vse preizkusne položaje potnikov na zadnjih sedežih se položaj preizkušanega sedežnega mesta šteje kot nameščen v točko R sedeža. Če je naslon sedeža nastavljiv, je treba kot naslona prilagoditi s tridimenzionalno napravo za določanje točke H, pri čemer je njen kot naklona trupa čim bližje 10°. Sedežno mesto pred preizkušanim sedežnim mestom se nastavi v srednji položaj giba in višine ali v najbližji zaskočni položaj. Če je naslon zadevnega sedeža nastavljiv, se naklon naslona prilagodi s tridimenzionalno napravo za določanje točke H, pri čemer je njen kot naklona trupa čim bližje 10°. To se lahko dokaže z obrisom na računalniškem prikazu ali risbi stanja v vozilu.

7.7.1.7 Če navedenih naprav ni mogoče preizkušati na preizkusnem vozičku, lahko proizvajalec, ne glede na odstavka 7.7.1.5 in 7.7.1.6, z običajnim preizkusom čelnega trčenja pri hitrosti 50 km/h v skladu s postopkom ISO 3560:2013 dokaže, da naprava izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika.

7.7.1.8 Vsi sedeži katere koli skupine sedežev se preizkušajo istočasno.

7.7.1.9 Dinamični preizkus sistema H-pasu se izvaja brez (sistema) mednožnega traku, če je na voljo.

7.7.2 Sistem pasov se namesti na preizkusno lutko iz Priloge 7 k temu pravilniku na naslednji način: deska debeline 25 mm se namesti med hrbet preizkusne lutke in naslon sedeža. Pas se namesti na preizkusno lutko tako, da se tesno prilega. Nato se deska odstrani tako, da se preizkusna lutka po celotni dolžini hrbta dotika naslona sedeža. S pregledom se zagotovi, da način spajanja dveh delov zaponke ne pomeni tveganja za zmanjšanje zanesljivosti zapiranja.

7.7.3 Prosti deli traku segajo dovolj daleč od naprav za nastavitev, da omogočajo drsenje.

7.7.4 Napravi za pojemek in pospešek

Vložnik izbere eno od naslednjih dveh naprav:

7.7.4.1 Naprava za preizkušanje pojemka

Preizkusni voziček se pospeši tako, da ima v trenutku trčenja lastno hitrost 50 ± 1 km/h in preizkusna lutka ostane stabilna. Pot zaustavitve vozička je 40 ± 5 cm. Voziček med zmanjševanjem hitrosti ostane v vodoravnem položaju. Hitrost vozička se zmanjšuje z napravo iz Priloge 6 k temu pravilniku ali katero koli drugo napravo, ki daje enake rezultate. Ta naprava izpolnjuje zahteve v zvezi z delovanjem, ki so navedene v nadaljevanju.

Krivulja pojemka preizkusnega vozička, tehtanega skupaj z balastom, ki da skupno maso 455 kg ± 20 kg pri preizkušanju varnostnih pasov ter 910 kg ± 40 kg pri preizkušanju sistemov za zadrževanje potnikov pri nazivni masi preizkusnega vozička in konstrukcije vozila 800 kg, ostane znotraj diagonalno črtkanega območja grafa iz Priloge 8. Po potrebi se lahko nazivna masa vozička s pritrjeno konstrukcijo vozila dodatno povečuje po 200 kg, pri čemer je treba v tem primeru dodati dodatno balastno maso 28 kg na vsakih dodanih 200 kg. V nobenem primeru se skupna masa preizkusnega vozička, konstrukcije vozila in balasta ne sme razlikovati od nazivne vrednosti za umerjevalne preizkuse za več kot ± 40 kg. Med umerjanjem naprave za zaustavljanje mora biti hitrost vozička 50 ± 1 km/h in razdalja za zaustavitev 40 ± 2 cm.

7.7.4.2 Naprava za preizkušanje pospeška

Preizkusni voziček se pospeši tako, da je njegova skupna sprememba hitrosti ΔV 51 km/h km/h. Voziček med pospeševanjem ostane v vodoravnem položaju. Hitrost vozička se povečuje z napravo, ki izpolnjuje zahteve v zvezi z delovanjem, navedene v nadaljevanju:

Krivulja pospeška preizkusnega vozička, tehtanega skupaj z balastom, ostane znotraj diagonalno črtkanega območja grafa iz Priloge 8 ter nad segmentom, določenim s koordinatama 10 g, 5 ms in 20 g, 10 ms. Začetek trčenja (T0) je v skladu s standardom ISO 17 373 (2005) določen za stopnjo pospeška 0,5 g. V nobenem primeru se skupna masa preizkusnega vozička, konstrukcije vozila in balasta ne sme razlikovati od nazivne vrednosti za umerjevalne preizkuse za več kot ± 40 kg. Med umerjanjem naprave za preizkušanje pospeška mora biti skupna sprememba hitrosti vozička ΔV 51 km/h km/h.

Kljub izpolnjevanju zgornjih zahtev mora tehnična služba uporabiti voziček (opremljen s sedeži) z maso, večjo od 380 kg, kot je določeno v odstavku 1 Priloge 6.

7.7.5 Izmerijo se hitrost preizkusnega vozička neposredno pred trčenjem (le pri vozičkih za zmanjševanje hitrosti, ki so potrebni za izračun razdalje za zaustavitev), pospešek ali pojemek hitrosti vozička, premik preizkusne lutke naprej in hitrost prsnega koša ob njegovem premiku za 300 mm.

Sprememba hitrosti se izračuna z integriranjem zapisanega pospeška ali pojemka vozička.

Razdalja za dosego prvih 50 km/h km/h spremembe hitrosti vozička se lahko izračuna z dvojnim integriranjem zapisanega pojemka vozička.

7.7.6 Po trčenju se na pogled pregledajo sistem pasov ali sistem za zadrževanje potnikov in njegovi togi deli, brez odpiranja zaponke, da se ugotovi, ali je nastala kakršna koli poškodba ali trganje. Pri sistemih za zadrževanje potnikov se po preizkusu preveri tudi, ali imajo deli konstrukcije vozila, ki so pritrjeni na voziček, kakršne koli vidne trajne deformacije. Če je ugotovljena kakršna koli takšna deformacija, se to upošteva pri vsakem izračunu v skladu z odstavkom 6.4.1.4.1.

7.7.7 Če so bili preizkusi izvedeni pri višji hitrosti in/ali je krivulja pospeška presegla zgornjo mejo diagonalno črtkanega območja ter varnostni pas izpolnjuje zahteve, se preizkus šteje za zadovoljivega.

7.8 Preizkus odpiranja zaponke

7.8.1 Za ta preizkus se uporabijo sistemi pasov ali zadrževalne naprave, ki so že opravile dinamični preizkus v skladu z odstavkom 7.7.

7.8.2 Sistem pasov se odstrani s preizkusnega vozička brez odpiranja zaponke. Zaponka se obremeni z neposredno vlečno silo prek nanjo pritrjenih trakov, tako da so trakovi izpostavljeni sili daN. (Razume se, da je n število trakov, povezanih s zaponko, ko je ta blokirana.) Kadar je zaponka povezana s togim delom, sila deluje pod enakim kotom, kot ga tvorita zaponka in togi del med dinamičnim preizkusom. Na geometrijsko središče gumba za odpiranje zaponke deluje sila s hitrostjo 400 ± 20 mm/min vzdolž negibne osi, ki poteka vzporedno z začetno smerjo gibanja gumba zaponke. Med delovanjem sile, potrebne za odprtje zaponke, zaponko pritrjuje toga opora. Zgoraj navedena sila ne presega mejne vrednosti iz odstavka 6.2.2.5. Dotikališče preizkusne opreme je kroglaste oblike s polmerom 2,5 ± 0,1 mm. Ima polirano kovinsko površino.

7.8.3 Izmeri se sila, ki odpre zaponko, in zapiše se vsaka poškodba zaponke.

7.8.4 Po preizkusu odpiranja zaponke se pregledajo sestavni deli sistema pasov ali zadrževalne naprave, na katerih so bili izvedeni preizkusi iz odstavka 7.7, in v poročilu o preizkusu se zapiše obseg poškodb, ki so nastale na sistemu pasov ali zadrževalni napravi med dinamičnim preizkusom.

7.9 Dodatni preizkusi varnostnih pasov z zategovalniki

7.9.1 Kondicioniranje

Zategovalnik se lahko sname z varnostnega pasu, da se 24 ur preizkuša pri temperaturi 60 ± 5 °C. Nato se temperatura za dve uri zviša na 100 ± 5 °C. Zategovalnik se nato 24 ur hrani pri temperaturi – 30 ± 5 °C. Ko se odstrani iz prostora za kondicioniranje, se ogreje na temperaturo prostora. Če je bil snet, se znova pritrdi na varnostni pas.

7.10 Poročilo o preizkusu

7.10.1 V poročilo o preizkusu se zapisujejo rezultati vseh preizkusov iz odstavka 7, zlasti:

(a) tip naprave, uporabljene v preizkusu (naprava za pospešek ali pojemek);

(b) skupna sprememba hitrosti;

(c) hitrost vozička neposredno pred trčenjem (le za vozičke za zmanjševanje hitrosti);

(d) krivulja pospeška ali pojemka med celotno spremembo hitrosti vozička;

(e) največji premik preizkusne lutke naprej;

(f) položaj – če se lahko spreminja – zaponke med preizkusom;

(g) sila, ki odpre zaponko;

(h) vsaka poškodba ali trganje;

(i) za vsak sistem za zadrževanje, ki ni sistem za zadrževanje voznika, bi tehnična služba v tem poročilu morala ovrednotiti obris stične ploskve glede na gibanje preizkusne lutke v vozičku.

Če v skladu z odstavkom 7.7.1 niso bile upoštevane zahteve iz Priloge 6 k temu pravilniku v zvezi s pritrdišči, se v poročilu o preizkusu opiše, kako je bil nameščen sistem pasov ali sistem za zadrževanje potnikov, ter navedejo pomembni koti in mere.

8. ZAHTEVE V ZVEZI Z VGRADNJO V VOZILO

8.1 Varnostni pasovi in sistemi za zadrževanje potnikov

8.1.1 Razen sedežev, namenjenih le za uporabo v mirujočem vozilu, morajo biti sedeži vozil kategorij M1, M2 (razreda III ali B (8)), M3 (razreda III ali B) in N opremljeni z varnostnimi pasovi ali sistemi za zadrževanje potnikov, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika.

Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, lahko zahtevajo vgradnjo varnostnih pasov v vozila kategorij M2 in M3 razreda II.

Varnostni pasovi in/ali sistemi za zadrževanje potnikov, vgrajeni v vozila razreda I, II ali A kategorije M2 ali M3, morajo izpolnjevati zahteve iz tega pravilnika.

Pogodbenice lahko v skladu z nacionalno zakonodajo dovolijo vgradnjo varnostnih pasov ali sistemov za zadrževanje potnikov, ki niso zajeti v tem pravilniku, če so namenjeni za invalide.

Sistemi za zadrževanje potnikov, ki so v skladu z določbami iz Priloge 8 k spremembam 02 Pravilnika št. 107, so izvzeti iz določb tega pravilnika.

V vozila razreda I ali A kategorije M2 ali M3 se lahko vgradijo varnostni pasovi in/ali sistemi za zadrževanje potnikov, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika.

S sistemi za zadrževanje, ki vključujejo prilagodljivo napravo za nastavitev ramenskega dela pasu po višini (odstavek 2.14.7), so lahko opremljena samo vozila, ki spadajo v kategorijo M2 ali M3.

8.1.2 Tipi varnostnih pasov ali sistemov za zadrževanje potnikov za vsako sedežno mesto, za katero je predpisana vgradnja, ustrezajo tistim iz Priloge 16 (pri katerih ni mogoče uporabiti navijal brez zaskočitve (odstavek 2.14.1) in navijal z ročno sprostitvijo (odstavek 2.14.2)). Za vsa sedežna mesta, za katera Priloga 16 določa trebušne pasove tipa B, so dovoljeni trebušni pasovi tipa Br3, razen če se ob uporabi toliko zategnejo, da po običajnem zapenjanju bistveno zmanjšajo udobnost.

8.1.2.1 Vendar je dovoljena vgradnja trebušnega pasu tipa Br4m ali Br4Nm na zunanjih sedežnih mestih razen sprednjih v vozilih kategorije N1, navedenih v Prilogi 16 in označenih s simbolom Ø, če obstaja prehod med sedežem in najbližjo stransko steno vozila, ki potnikom omogoča dostop do drugih delov vozila. Prostor med sedežem in stransko steno vozila se šteje za prehod, če je razdalja med stransko steno, ko so vsa vrata zaprta, in navpično vzdolžno ravnino, ki poteka skozi središčnico zadevnega sedeža, merjena v točki R in pravokotno na srednjo vzdolžno ravnino vozila, večja od 500 mm.

8.1.3 Če varnostni pasovi niso predpisani, lahko proizvajalec po svoji izbiri zagotovi kateri koli tip varnostnih pasov ali sistemov za zadrževanje potnikov, ki je skladen s tem pravilnikom. Pri sedežnih mestih, za katera Priloga 16 določa trebušne pasove, se lahko od tipov pasov, ki jih dovoljuje Priloga 16, namesto trebušnih pasov zagotovijo pasovi tipa A.

8.1.4 Pri tritočkovnih pasovih z navijali eno navijalo deluje vsaj na diagonalnem traku.

8.1.5 Razen pri vozilih kategorije M1 je namesto navijala tipa 4 (odstavek 2.14.4) dovoljeno navijalo z zaskočitvijo v sili tipa 4N (odstavek 2.14.5), če je bilo službam, ki izvajajo preizkuse, zadovoljivo prikazano, da vgradnja navijala tipa 4 ne bi bila praktična.

8.1.6 Za sprednja zunanja in sredinska sedežna mesta, prikazana v Prilogi 16 in označena s simbolom *, so primerni trebušni pasovi tipa iz navedene priloge, kadar je vetrobransko steklo zunaj referenčnega območja iz Priloge 1 k Pravilniku št. 21.

V zvezi z varnostnimi pasovi se vetrobransko steklo šteje kot del referenčnega območja, če lahko pride v statični stik s preizkusno napravo v skladu s postopkom iz Priloge 1 k Pravilniku št. 21.

8.1.7 Za vsako sedežno mesto iz Priloge 16, ki je označeno s simbolom ߦ, se zagotovi tritočkovni pas tipa iz Priloge 16, razen če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev. V tem primeru se lahko zagotovi dvotočkovni pas tipa iz Priloge 16.

8.1.7.1 Na voljo je sedež ali drugi deli vozila, ki so skladni z odstavkom 3.5 Dodatka 1 k Pravilniku št. 80, neposredno spredaj, ali

8.1.7.2 noben del vozila ni ali, ko se vozilo premika, ne more biti v referenčnem območju ali

8.1.7.3 deli vozila v navedenem referenčnem območju izpolnjujejo zahteve glede absorpcije energije iz Dodatka 6 k Pravilniku št. 80.

8.1.8 Vsako potniško sedežno mesto, ki je opremljeno z zračno blazino za čelno zaščito, ima opozorilo o prepovedi uporabe nazaj obrnjenega sistema za zadrževanje otrok na takšnem sedežnem mestu. Te informacije se navedejo najmanj na nalepki, ki vsebuje jasen opozorilni piktogram, kot je prikazan spodaj.

Skupne mere so vsaj 120 × 60 mm ali enakovredna površina.

Zgoraj prikazana nalepka se lahko prilagodi tako, da se po obliki razlikuje od zgornjega primera, vendar mora biti vsebina v skladu z zgornjimi določbami.

8.1.9 Pri zračni blazini za čelno zaščito na sprednjem potniškem sedežu se opozorilo trajno pritrdi na obe strani sprednjega senčnika za potnike, tako da je ne glede na položaj senčnika vedno vidno vsaj eno opozorilo. Druga možnost je, da se eno opozorilo namesti na vidni površini nazaj preklopljenega senčnika, drugo pa na stropu za senčnikom, tako da je vedno vidno vsaj eno opozorilo. Opozorilne nalepke ne sme biti mogoče enostavno odstraniti s senčnika ali stropa, ne da bi na senčniku ali stropu znotraj vozila nastala očitna in jasno vidna poškodba.

Če vozilo nima senčnika ali strehe, se opozorilna nalepka namesti na mesto, kjer je jasno vidna v vsakem trenutku.

Pri zračni blazini za čelno zaščito za druge sedeže v vozilu mora biti opozorilo neposredno pred zadevnim sedežem in jasno vidno osebi, ki na ta sedež namešča nazaj obrnjen sistem za zadrževanje otrok. Zahteve iz tega odstavka in odstavka 8.1.8 se ne uporabljajo za tista sedežna mesta, ki so opremljena z napravo, ki samodejno izklopi zračno blazino za čelno zaščito, kadar je nameščen kakršen koli nazaj obrnjen sistem za zadrževanje otrok.

8.1.10 Podrobne informacije v zvezi z opozorilom morajo biti v navodilih za uporabo vozila; v vseh uradnih jezikih države ali držav, v katerih se razumno lahko pričakuje, da bo vozilo registrirano (npr. na ozemlju Evropske unije, na Japonskem, v Ruski federaciji ali na Novi Zelandiji), mora biti navedeno vsaj naslednje besedilo:

„NIKOLI ne uporabljajte nazaj obrnjenega sistema za zadrževanje otrok na sedežu, ki je zaščiten z AKTIVNO ZRAČNO BLAZINO pred njim; to lahko povzroči SMRT ALI RESNO POŠKODBO OTROKA“

Besedilo opozorila mora dopolnjevati piktogram z opozorilne nalepke v vozilu. Informacije mora biti v navodilih za uporabo vozila enostavno najti (npr. posebno sklicevanje na informacije, natisnjeno na prvi strani, poseben jeziček na strani ali ločena knjižica itd.).

Zahteve iz tega odstavka se ne uporabljajo za vozila, v katerih so vsa potniška sedežna mesta opremljena z napravo, ki samodejno izklopi zračno blazino za čelno zaščito, kadar je nameščen kakršen koli nazaj obrnjen sistem za zadrževanje otrok.

8.1.11 Pri sedežih, ki jih je mogoče obrniti ali namestiti v drugih smereh za uporabo pri mirujočem vozilu, se zahteve iz odstavka 8.1.1 uporabljajo samo za tiste smeri, ki so namenjene za običajno uporabo med vožnjo po cesti, v skladu s tem pravilnikom.

8.2 Splošne zahteve

8.2.1 Varnostni pasovi, sistemi za zadrževanje potnikov in sistemi za zadrževanje otrok ISOFIX ter sistemi za zadrževanje otrok i-Size v skladu z Dodatkom 3 k Prilogi 17 so pritrjeni na pritrdišča in v primeru sistemov za zadrževanje otrok i-Size oprti na stično ploskev na tleh vozila v skladu s specifikacijami iz Pravilnika št. 14 ali Pravilnika št. 145, kot so konstrukcijske in merske značilnosti, število pritrdišč in zahteve v zvezi s trdnostjo.

8.2.2 Varnostni pasovi, sistemi za zadrževanje potnikov in sistemi za zadrževanje otrok, ki ustrezajo priporočilom proizvajalca iz Dodatka 3 k Prilogi 17, so vgrajeni tako, da zadovoljivo delujejo in zmanjšajo tveganje telesnih poškodb v primeru nesreče. Vgrajeni so zlasti tako, da:

8.2.2.1 trakovi ne morejo zavzeti lege, nevarne za potnike;

8.2.2.2 je nevarnost, da pravilno nameščeni pas zdrsne z ramena uporabnika zaradi njegovega premika naprej, najmanjša;

8.2.2.3 je nevarnost poslabšanja stanja traku zaradi stika z ostrimi deli vozila ali konstrukcije sedeža in sistemov za zadrževanje otrok, ki ustrezajo priporočilom proizvajalca iz Dodatka 3 k Prilogi 17, najmanjša.

8.2.2.4 Zasnova in vgradnja vsakega varnostnega pasu pri vsakem sedežnem mestu omogočata, da je pas pripravljen za uporabo. Poleg tega, če se lahko celoten sedež ali blazina sedeža in/ali naslon sedeža sklopi za omogočanje dostopa do zadnjega dela vozila ali prostora za prevoz blaga ali prtljage, so varnostni pasovi teh sedežev, potem ko se sklopijo in ponovno postavijo nazaj, dosegljivi za uporabo ali pa je mogoče, da jih ena oseba zlahka potegne izpod ali izza sedeža v skladu z navodili v priročniku o uporabi vozila, ne da bi ta oseba potrebovala usposabljanje ali vajo.

8.2.2.5 Tehnična služba zagotovi, da ko je zaponka zapeta: 8.2.2.5.1 morebitna ohlapnost pasu ne onemogoča pravilne namestitve sistemov za zadrževanje otrok po priporočilih proizvajalca in 8.2.2.5.2 se lahko pri tritočkovnih pasovih v predelu spodnjega dela traku z natezanjem diagonalnega dela traku doseže natezna sila najmanj 50 N, če so nameščeni: (a) na preizkusno lutko, ki ustreza otroku v starosti 10 let, kot je določeno v Prilogi 8 Dodatka 1 k Pravilniku št. 44, in ki je nastavljena v skladu s Prilogo 17 Dodatka 4 k temu pravilniku; ali (b) na preizkuševalno napravo za sedeže, ki omogočajo namestitev sistema za zadrževanje otrok univerzalne kategorije, kot je določeno na sliki 1 v Prilogi 17 Dodatka 1 k temu pravilniku.

8.3 Posebne zahteve za toge dele varnostnih pasov ali sistemov za zadrževanje potnikov

8.3.1 Togi deli, kot so zaponke, naprave za nastavitev in pritrdilni elementi, v primeru nesreče ne povečajo tveganja telesnih poškodb za uporabnika ali druge potnike v vozilu.

8.3.2 Naprava za odpiranje zaponke je uporabniku jasno vidna in lahko dosegljiva, zasnovana pa je tako, da je ni mogoče odpreti po naključju ali zaradi nepazljivosti. Zaponka je nameščena tudi tako, da je lahko dosegljiva reševalcu, ki mora v sili rešiti uporabnika.

Zaponka je nameščena tako, da jo lahko uporabnik pasu takrat, ko ni obremenjena, ter tudi takrat, ko nosi težo uporabnika, odpre z enostavnim gibom roke v eni smeri.

Pri varnostnih pasovih ali sistemih za zadrževanje potnikov na sprednjih zunanjih sedežnih mestih, razen pri H-pasovih, je mogoče zaponko zapreti na enak način.

S pregledom se zagotovi, da širina stične ploskve, ko je zaponka v stiku z uporabnikom, ni manjša od 46 mm.

S pregledom se zagotovi, da stična ploskev, ko je zaponka v stiku z uporabnikom, izpolnjuje zahteve iz odstavka 6.2.2.1 tega pravilnika.

8.3.3 Ob uporabi pasu se pas samodejno prilagodi uporabniku ali je zasnovan tako, da je ročna naprava za nastavitev lahko dosegljiva sedečemu uporabniku ter je primerna in enostavna za uporabo. Prav tako je mogoče, da uporabnik pas zategne z eno roko, tako da ustreza njegovi postavi in položaju sedeža v vozilu.

8.3.4 Varnostni pasovi ali sistemi za zadrževanje potnikov z navijali so nameščeni tako, da lahko navijala delujejo pravilno in učinkovito ščitijo trak. Če sta vgrajeni tako naprava za nastavitev pasu kot tudi prilagodljiva naprava za nastavitev ramenskega dela pasu po višini, se vsaj v njuni najvišji in najnižji legi preveri, ali navijalo po pripetju samodejno prilagodi trak glede na ramo zadevnega uporabnika, kakor tudi, ali se jeziček (vpenjalna ploščica) po odpetju navije.

8.3.5 Da se uporabnike vozil obvesti o določbah v zvezi s prevozom otrok, morajo vozila kategorij M1, M2, M3 in N1 izpolnjevati zahteve po informacijah iz Priloge 17. Vsako vozilo kategorije M1 je opremljeno s sedežnimi mesti ISOFIX v skladu z ustreznimi predpisi iz Pravilnika št. 14 ali Pravilnika št. 145.

Prvo sedežno mesto ISOFIX omogoča namestitev vsaj ene od treh možnih naprej obrnjenih preizkuševalnih naprav iz Dodatka 2 k Prilogi 17; drugo sedežno mesto ISOFIX omogoča namestitev vsaj ene nazaj obrnjene preizkuševalne naprave iz Dodatka 2 k Prilogi 17. Za to drugo sedežno mesto ISOFIX je v primeru, da namestitev nazaj obrnjene preizkuševalne naprave v drugi vrsti sedežev vozila zaradi njegove zasnove ni mogoča, mogoča namestitev ene od preizkuševalnih naprav na katerem koli mestu v vozilu.

8.3.6 Vsako sedežno mesto i-Size omogoča namestitev preizkuševalnih naprav za sisteme za zadrževanje otrok ISOFIX „ISO/F2X“, „ISO/R2“ in določevalno prostornino za namestitev podporne noge, kot je opredeljeno v Dodatku 2 k Prilogi 17, ter preizkuševalne naprave za pomožne otroške sedeže „ISO/B2“, kot je opredeljeno v Dodatku 5 k Prilogi 17, brez pritrdilnih elementov ISOFIX (glej detajl B). Omogočena mora biti sočasna uporaba vseh sosednjih sedežnih mest i-Size. Šteje se, da je to dokazano, ko so navpične srednje ravnine posameznih sosednjih sedežnih mest narazen za najmanj 440 mm.

8.4 Oprema opozorilnika pripetosti varnostnih pasov

8.4.1 Zahteve za posamezna sedežna mesta in izjeme

8.4.1.1 Sedežno mesto voznika vozil kategorij M in N (9) ter sedežna mesta potnikov na sedežih, ki so v isti vrsti kot voznikov sedež, v vozilih kategorij M in N so opremljena z opozorilnikom pripetosti varnostnih pasov, ki izpolnjuje zahteve iz odstavka 8.4.3.

8.4.1.2 Vsa sedežna mesta v zadnjih vrstah sedežev vozil kategorij M1 in N1 (9) so opremljena z opozorilnikom pripetosti varnostnih pasov, ki izpolnjuje zahteve iz odstavka 8.4.4.

Kadar proizvajalec vozila zagotovi sistem opozarjanja o pripetosti varnostnih pasov na zadnjem sedežnem mestu v vozilu druge kategorije, se lahko sistem opozarjanja o pripetosti varnostnih pasov homologira v skladu s tem pravilnikom.

8.4.1.3 Opozorilnik pripetosti varnostnih pasov ni obvezen za zložljive sedeže (tj. sedeže, ki so običajno zloženi in so zasnovani za občasno uporabo, npr. zložljivi sedeži za osebje na avtobusih) ter sedežna mesta, opremljena s S-pasom (vključno s H-pasovi).

Ne glede na odstavka 8.4.1.1 in 8.4.1.2 opozorilniki pripetosti varnostnih pasov niso potrebni niti za zadnje sedeže v reševalnih, pogrebnih ter bivalnih vozilih in za vse sedeže v vozilih, ki se uporabljajo za prevoz invalidnih oseb, ter vozilih, namenjenih za potrebe oboroženih sil, civilne zaščite, gasilskih enot in enot za ohranjanje javnega reda in miru.

8.4.2 Splošne zahteve

8.4.2.1 Vidno opozorilo

8.4.2.1.1 Vidno opozorilo mora biti nameščeno tako, da ga lahko voznik podnevi in ponoči zlahka vidi in prepozna ter da se razlikuje od drugih opozoril.

8.4.2.1.2 Vidno opozorilo mora biti kontrolna svetilka, ki sveti neprekinjeno ali utripa.

8.4.2.2 Slišno opozorilo

8.4.2.2.1 Slišno opozorilo mora biti sestavljeno iz neprekinjenega ali prekinjenega (prekinitve ne smejo trajati več kot 1 sekundo) zvočnega signala ali neprekinjenega glasovnega obvestila. Kadar se uporablja glasovno obvestilo, mora proizvajalec vozila zagotoviti, da je opozorilo na voljo v jezikih trga, na katerega namerava dati vozilo.

8.4.2.2.2 Slišno opozorilo mora voznik zlahka prepoznati.

8.4.2.3 Opozorilo prve stopnje

8.4.2.3.1 Opozorilo prve stopnje je vsaj vidno opozorilo, ki se aktivira za najmanj 30 sekund za sedežna mesta iz odstavka 8.4.1.1 in za najmanj 60 sekund za sedežna mesta iz odstavka 8.4.1.2, če ni pripet varnostni pas katerega koli sedeža in je vklopljeno stikalo za vžig ali glavno nadzorno stikalo.

8.4.2.3.2 Opozorilo prve stopnje se lahko prekine, če

(i) noben od varnostnih pasov, ki so sprožili opozorilo, ni odpet ali

(ii) sedež ali sedeži, ki so sprožili opozorilo, niso več zasedeni.

8.4.2.3.3 Aktiviranje opozorila prve stopnje se preizkusi v skladu s preizkusnim postopkom iz odstavka 1 Priloge 18.

8.4.2.4 Opozorilo druge stopnje

8.4.2.4.1 Opozorilo druge stopnje mora biti vidni in slišni signal, ki traja najmanj 30 sekund, pri čemer se ne upoštevajo obdobja, v katerih se lahko opozorilo prekine za največ 3 sekunde, kadar je izpolnjen vsaj eden od pogojev ali katera koli njihova kombinacija, po izbiri proizvajalca, iz odstavkov 8.4.2.4.1.1 do 8.4.2.4.1.3. Opozorilo druge stopnje sledi opozorilu prve stopnje, ko je opozorilo prve stopnje še aktivno.

8.4.2.4.1.1 Prevožena razdalja je večja od mejne razdalje. Mejna razdalja ne sme presegati 500 m. Razdalja, ki je prevožena, ko vozilo ne deluje običajno, je izvzeta.

8.4.2.4.1.2. Hitrost vozila je večja od mejne hitrosti. Mejna hitrost ne sme presegati 25 km/h.

8.4.2.4.1.3. Čas trajanja (delovanje motorja, pogonskega sistema itd.) je daljši od mejnega časa trajanja. Mejni čas trajanja ne sme presegati 60 s. Čas trajanja opozorila prve stopnje in čas trajanja, ko vozilo ne deluje običajno, sta izvzeta.

8.4.2.4.2 Mejne vrednosti za sprožitev opozorilnika pripetosti varnostnih pasov, navedene v odstavkih 8.4.2.4.1.1 do 8.4.2.4.1.3, se lahko ponastavijo, če:

(i) so bila odprta ena od vrat, ko vozilo ne deluje običajno, ali

(ii) sedež ali sedeži, ki so sprožili opozorilo, niso več zasedeni.

8.4.2.4.3 Opozorilo druge stopnje se lahko prekine, če

(i) noben od varnostnih pasov, ki so sprožili opozorilo, ni odpet,

(ii) vozilo preneha običajno delovati ali

(iii) sedež ali sedeži, ki so sprožili opozorilo, niso več zasedeni.

8.4.2.4.4 Opozorilo druge stopnje se nadaljuje za preostanek zahtevanega obdobja, ko je ponovno izpolnjen eden od pogojev ali katera koli njihova kombinacija, po izbiri proizvajalca, iz odstavkov 8.4.2.4.1.1 do 8.4.2.4.1.3.

8.4.2.4.5 Za pogoj, da se varnostni pas odpne v skladu z odstavkoma 8.4.3.3 in 8.4.4.5, se mejne vrednosti iz odstavkov 8.4.2.4.1.1 do 8.4.2.4.1.3 merijo od trenutka, v katerem se pas odpne.

8.4.2.4.6 Aktiviranje opozorila druge stopnje se preizkusi v skladu s preizkusnim postopkom iz odstavka 2 Priloge 18.

8.4.3 Opozorilnik pripetosti varnostnega pasu za voznika in potnike na sedežih v isti vrsti kot voznik

8.4.3.1 Opozorilniki pripetosti varnostnih pasov za voznika in potnike na sedežih v isti vrsti kot voznik morajo izpolnjevati zahteve iz odstavka 8.4.2.

8.4.3.2 Barva in simbol vidnega opozorila sta takšna, kot je določeno v točki 21 tabele 1 Pravilnika št. 121.

8.4.3.3 Opozorilo druge stopnje se aktivira, ko je varnostni pas odpet ali se odpne med običajnim delovanjem vozila in je hkrati izpolnjen kateri koli pogoj ali katera koli njihova kombinacija, po izbiri proizvajalca, iz odstavkov 8.4.2.4.1.1 do 8.4.2.4.1.3.

8.4.4 Opozorilnik pripetosti varnostnih pasov za potnike v zadnji vrsti ali zadnjih vrstah sedežev.

8.4.4.1 Opozorilniki pripetosti varnostnih pasov za potnike v zadnji vrsti ali zadnjih vrstah morajo izpolnjevati zahteve iz odstavka 8.4.2.

8.4.4.2 Vidno opozorilo mora prikazovati vsaj vsa zadnja sedežna mesta, da bi voznik, ki sedi na voznikovem sedežu in je obrnjen naprej, lahko ugotovil vsako sedežno mesto, na katerem je varnostni pas odpet. Pri vozilih, ki imajo informacije o stanju zasedenosti zadnjih sedežev, ni potrebno, da vidno opozorilo prikazuje odpete varnostne pasove za nezasedena sedežna mesta.

8.4.4.3 Barva vidnega opozorila je lahko drugačna kot rdeča, simbol vidnega opozorila za varnostne pasove iz odstavka 8.4.1.2 pa se lahko razlikuje od tistih, ki so opredeljeni v Pravilniku št. 121. Poleg tega ima lahko voznik možnost, da prekliče opozorilo prve stopnje za sedežna mesta iz odstavka 8.4.1.2.

8.4.4.4 Za varnostne pasove iz odstavkov 8.4.1.1 in 8.4.1.2 se lahko uporabi skupna kontrolna svetilka.

8.4.4.5 Opozorilo druge stopnje se aktivira, ko se varnostni pas odpne med običajnim delovanjem vozila in je hkrati izpolnjen kateri koli pogoj ali katera koli njihova kombinacija, po izbiri proizvajalca, iz odstavkov 8.4.2.4.1.1 do 8.4.2.4.1.3.

8.4.5 Opozorilnik pripetosti varnostnih pasov je lahko zasnovan tako, da omogoča deaktiviranje.

8.4.5.1 Če je omogočeno kratkoročno deaktiviranje, mora biti bistveno težje deaktivirati opozorilnik pripetosti varnostnih pasov kot pripeti in odpeti varnostni pas (tj. deaktiviranje se izvaja s posebnimi krmilnimi elementi, ki niso vgrajeni v zaponko varnostnega pasu) in ta postopek je mogoč samo pri mirujočem vozilu. Če se stikalo za vžig ali glavno nadzorno stikalo izklopi za več kot 30 minut in potem ponovno vklopi, se mora kratkoročno deaktivirani opozorilnik pripetosti varnostnih pasov ponovno aktivirati. Kratkoročno deaktiviranje ustreznih vidnih opozoril ne sme biti omogočeno.

8.4.5.2 Če je omogočeno dolgoročno deaktiviranje, mora biti za deaktiviranje potreben niz korakov, ki so navedeni le v tehničnem priročniku proizvajalca, in/ali je treba uporabiti orodja (mehanična, električna, digitalna itd.), ki niso priložena vozilu. Dolgoročno deaktiviranje ustreznih vidnih opozoril ne sme biti omogočeno.

9. SKLADNOST PROIZVODNJE

Postopki preverjanja skladnosti proizvodnje morajo biti v skladu s postopki iz Dodatka 2 k Sporazumu (E/ECE/324E/ECE/TRANS/505/Rev.2) v naslednjih zahtevah:

9.1 Vsak tip vozila ali varnostni pas ali sistem za zadrževanje potnikov, homologiran v skladu s tem pravilnikom, mora biti izdelan tako, da ustreza homologiranemu tipu in izpolnjuje zahteve iz odstavkov 6, 7 in 8.

9.2 Izpolnjene morajo biti minimalne zahteve za postopke preverjanja skladnosti proizvodnje iz Priloge 14 k temu pravilniku.

9.3 Homologacijski organ, ki je podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri metode preverjanja skladnosti, ki se uporabljajo v vsakem proizvodnem obratu. Ta preverjanja se običajno opravijo dvakrat letno.

10. KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE

10.1 Homologacija, ki je bila podeljena za tip vozila ali tip pasu ali sistema za zadrževanje potnikov v skladu s tem pravilnikom, se lahko prekliče, če ni izpolnjena zahteva iz odstavka 9.1 ali če izbrani varnostni pasovi ali sistemi za zadrževanje potnikov ne prestanejo preizkusov, predpisanih v odstavku 9.2.

10.2 Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je predhodno podelila, o tem nemudoma uradno obve