Le izvirna besedila UN/ECE so pravno veljavna v skladu z mednarodnim javnim pravom. Status in začetek veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343/Rev.X, ki je na voljo na:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Pravilnik št. 55 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe za homologacijo sestavnih delov mehanskih sistemov za spenjanje med seboj povezanih cestnih vozil

ki vključuje vsa veljavna besedila do:

Dodatka 1 k spremembam 01 – začetek veljavnosti: 17. marec 2010

VSEBINA

PRAVILNIK

PRILOGE

1. PODROČJE UPORABE

Ta pravilnik velja za naprave in sestavne dele, ki so namenjeni za:

razne nestandardne naprave in sestavne dele, kakor so opredeljeni v odstavku 2.5;

nestandardne naprave in sestavne dele, kakor so opredeljeni v odstavku 2.4;

standardne naprave in sestavne dele, kakor so opredeljeni v odstavku 2.3;

2. OPREDELITEV POJMOV

V tem pravilniku:

„mehanske naprave in sestavni deli za spenjanje“ pomenijo vse tiste elemente okvirja, nosilnih delov nadgradnje in šasije motornega vozila in priklopnika, s katerimi sta povezana in oblikujeta skupino vozil ali zgibno vozilo. Vključeni so tudi vsi fiksni ali snemljivi deli za pritrditev ali upravljanje mehanske naprave za spenjanje.

Standardne mehanske naprave in sestavni deli za spenjanje so skladni s standardnimi merami in značilnostmi, navedenimi v tem pravilniku. So medsebojno zamenljive v okviru svojih razredov, neodvisno od proizvajalca.

Nestandardne naprave in sestavni deli za spenjanje niso v celoti skladni s standardnimi merami in značilnostmi, navedenimi v tem pravilniku, vendar jih je mogoče povezati s standardnimi napravami in sestavnimi deli za spenjanje ustreznih razredov.

Razne nestandardne mehanske naprave in sestavni deli za spenjanje niso skladni s standardnimi merami in značilnostmi, navedenimi v tem pravilniku, in jih ni mogoče povezati s standardnimi napravami in sestavnimi deli za spenjanje. Sem sodijo na primer naprave, ki ne spadajo v nobenega od razredov A do L in T, navedenih v odstavku 2.6, kot so naprave za posebne in težke tovore ter razne naprave, skladne z obstoječimi nacionalnimi standardi.

Razred S Naprave in sestavni deli, ki niso skladni z nobenim od zgoraj navedenih razredov A do L ali T in se na primer uporabljajo pri posebnih in težkih prevozih, ali naprave, ki se uporabljajo izključno v posameznih državah in jih urejajo obstoječi nacionalni standardi.

Razred J Nestandardne montažne plošče, ki vključujejo vse sestavne dele in naprave za pritrditev sedla na okvir ali šasijo vlečnega vozila. Montažna plošča je lahko prirejena tako, da se premika v vodoravni smeri in tako oblikuje drsno sedlo – glej odstavek 9 Priloge 5.

Razred G Sedla (sedlaste sklopke) so ploščate naprave za spenjanje, ki se pri spetju samodejno zaprejo in blokirajo ter so pritrjene na vlečnem vozilu za povezavo s kraljevim čepom s premerom 50 mm, pritrjenim na polpriklopniku – glej odstavek 7 Priloge 5.

Razred F Nestandardni vezni nosilci, ki vključujejo vse dele in naprave, nameščene med napravami za spenjanje, kot so vlečne krogle in vlečne sklopke, in okvirjem (na primer zadnjim prečnim nosilcem), nosilno nadgradnjo ali šasijo vlečnega vozila – glej odstavek 6 Priloge 5.

Ta pravilnik velja za ojesa, ki so samostojne enote in niso sestavni del šasije vlečenega vozila.

Ojesa so lahko sestavljena iz več delov in so lahko nastavljiva ali kolenasta.

Ojesa so lahko pritrjena na tečajih tako, da se njihovi konci neovirano premikajo v navpični smeri in ne prenašajo navpičnih obremenitev, ali trdno pritrjena v navpični ravnini tako, da lahko prenašajo navpične obremenitve (toga ojesa). Toga ojesa so lahko popolnoma toga ali pa gibljivo vgrajena.

Razred E Nestandardna ojesa, ki vključujejo naletne naprave in podobno opremo, vgrajeno na prednjem delu vlečenega vozila ali na njegovi šasiji, ki so primerni za spenjanje z vlečnim vozilom z vlečnimi ušesi, vlečnimi glavami ali podobnimi napravami za spenjanje – glej odstavek 5 Priloge 5.

Razred C 50-1 do 50-7 Standarde vlečne sklopke s sornikom za ojesa s premerom 50 mm.

Razred C Vlečne sklopke s sornikom za ojesa s premerom 50 mm in lovilnikom ter samodejnim zapiranjem in blokiranjem sornika, vgrajene na vlečnem vozilu za povezavo s priklopnim vozilom z vlečnim ušesom – glej odstavek 3 Priloge 5:

Mehanske naprave in sestavni deli za vlečenje so razvrščeni glede na tip:

Daljinski kazalniki so naprave in sestavni deli, ki v vozniški kabini kažejo, da je bilo spenjanje opravljeno in da so naprave za blokiranje vprijele.

značilne vrednosti D, Dc, S, V in U, kakor so opredeljene v odstavku 2.11.

C masa v tonah, ki deluje na podlago z osjo ali osmi priklopnika s centralno osjo, kakor je opredeljen v odstavku 2.13, ko je ta pripet na vlečno vozilo in natovorjen do največje tehnično dovoljene mase (2) . Za priklopnike s centralno osjo kategorij O1 in O2 (3) je največja tehnična dovoljena masa tista, ki jo navede proizvajalec vlečnega vozila.

Pri sedlih razreda G, kraljevih čepih razreda H in montažnih ploščah razreda J, kakor so opredeljene v odstavku 2.6, je vrednost:

Pri mehanskih napravah in sestavnih delih za spenjanje za priklopnike s centralno osjo, kakor so opredeljeni v 2.13, je vrednost:

Značilne vrednosti D, Dc, S, V in U so opredeljene ali določene kot:

f= navpična razdalja med priklopno točko pri snemljivih vlečnih kroglah in vodoravno ravnino skozi pritrdilne točke (glej slike 20c do 20f) v mm

e= vzdolžna razdalja med priklopno točko pri snemljivih vlečnih kroglah in navpično ravnino skozi pritrdilne točke (glej slike 20c do 20f) v mm

Največja masa priklopnika s centralno osjo pomeni skupno maso, ki deluje na podlago z osjo(mi) priklopnika, ko je ta pripet na vlečno vozilo in natovorjen do največje tehnično dovoljene mase (4) .

„Priklopnik s centralno osjo“ pomeni priklopno vozilo, opremljeno z ojesom, ki se ne more gibati v navpični smeri glede na priklopnik, in pri katerem je(so) os(i) pri enakomerni obremenitvi blizu težišča vozila. Navpična obremenitev vlečne sklopke vlečnega vozila ne sme presegati 10 % največje mase priklopnika ali 1 000 kg (pri čemer se uporabi manjša od obeh vrednosti).

„Oblikovni mehanski vprijem“ pomeni, da oblika in geometrija naprave in njenih sestavnih delov zagotavljata, da se pod vplivom katerih koli sil ali delov sil, ki jim je naprava izpostavljena med normalno uporabo ali preskušanjem, naprava ne odpre ali razklene.

„Tip vozila“ pomeni vozila, ki se ne razlikujejo po takih bistvenih značilnostih, kot so struktura, mere, oblika in materiali na predelih, na katera je mehanska naprava ali sestavni del za spenjanje pritrjen. To velja tako za vlečno kot tudi priklopno vozilo.

3. VLOGA ZA HOMOLOGACIJO MEHANSKE NAPRAVE ALI SESTAVNEGA DELA ZA SPENJANJE

vsi vzorci so povsem dodelani s končno površinsko obdelavo. Če pa je končna obdelava barvanje ali prevleka z epoksi prahom, se mora to izpustiti;

Značilne vrednosti so vsaj enake tistim, ki se uporabljajo za največji dovoljeni masi vlečnega vozila in priklopnika ter kombinirano maso.

navedba vrednosti D, Dc, S, V in U, kakor je ustrezno in opredeljeno v odstavku 2.11.

trije sklopi risb, ki so dovolj natančne, da opredelijo napravo ali sestavni del in način njene pritrditve na vozilo; risbe prikazujejo položaj in prostor, ki sta namenjena za homologacijsko številko in druge oznake iz odstavka 7;

4. SPLOŠNE ZAHTEVE ZA MEHANSKE NAPRAVE ALI SESTAVNE DELE ZA SPENJANJE

Vsak vzorec je po merah in trdnostnih lastnostih skladen z zahtevami iz Prilog 5 in 6. Po opravljenih preskusih, opredeljenih v Prilogi 6, ni nobenih razpok, lomov ali čezmernih trajnih deformacij, ki bi lahko škodljivo vplivale na zadovoljivo delovanje naprave ali sestavnega dela.

Vsi deli mehanske naprave ali sestavnega dela za spenjanje, katerih odpoved bi povzročila ločitev vlečnega in priklopnega vozila, so jekleni. Uporabijo se lahko drugi materiali, če proizvajalec dokaže njihovo enakovrednost homologacijskemu organu ali tehnični službi pogodbene stranke, ki uporablja ta pravilnik.

Mehanske naprave ali sestavni deli za spenjanje so varne za uporabo, spenjanje in odpenjanje pa lahko opravi ena sama oseba brez uporabe orodja. Z izjemo vlečnih sklopk razreda T se za spenjanje priklopnih vozil z največjo tehnično dovoljeno maso, večjo od 3,5 ton, dovolijo le naprave, ki omogočajo samodejno spenjanje.

Mehanske naprave ali sestavni deli za spenjanje so konstruirane in izdelane tako, da ob normalni uporabi in pravilnem vzdrževanju ter zamenjavi obrabnih delov še naprej delujejo zadovoljivo in pri tem obdržijo vse značilnosti, ki jih predpisuje ta pravilnik.

Vse mehanske naprave ali sestavni deli za spenjanje so konstruirane tako, da imajo oblikovni mehanski vprijem in da so v zaprti legi najmanj enkrat zavarovane z dodatnim oblikovnim mehanskim vprijemom, če v Prilogi 5 niso navedene še dodatne zahteve. Celovitost naprave lahko zagotovita tudi dve ali več posebnih pritrditev, ki pa so konstruirana tako, da ima vsaka oblikovni mehanski vprijem, in se preskusijo posamezno glede na zahteve iz Priloge 6. Oblikovni mehanski vprijem je opredeljen v odstavku 2.14.

Vsem napravam ali sestavnim delom so priložena navodila za vgradnjo in uporabo z zadostnimi podatki, da jo lahko usposobljena oseba pravilno vgradi v vozilo in upravlja – glej tudi Prilogo 7. Navodila so vsaj v jeziku države, v kateri bo naprava naprodaj. Navodila za vgradnjo se lahko pri napravah in sestavnih delih za prvo vgradnjo pri proizvajalcu vozila ali nadgraditelju opustijo, vendar je proizvajalec vozila ali nadgraditelj dolžan upravljavcu vozila zagotoviti potrebna navodila za pravilno upravljanje naprave ali sestavnega dela.

Pri napravah in sestavnih delih razreda A ali po potrebi razreda S, ki so za uporabo s priklopnimi vozili, katerih največja dovoljena masa ne presega 3,5 ton, in jih izdelujejo proizvajalci, ki niso povezani s proizvajalci vozil, ter so namenjeni za naknadno vgradnjo, v vseh primerih preveri višino in druge značilnosti vgradnje homologacijski organ ali tehnična služba v skladu z odstavkom 1 Priloge 7.

Pri težkih in drugih raznih nestandardnih napravah ali sestavnih delih za spenjanje iz razredov S in T se uporabijo ustrezne zahteve za najbližjo standardno ali nestandardno napravo ali sestavni del iz Prilog 5, 6 in 7.

5. VLOGA ZA HOMOLOGACIJO VOZILA, OPREMLJENEGA Z MEHANSKO NAPRAVO ALI SESTAVNIM DELOM ZA SPENJANJE

Kadar proizvajalec vozila vloži vlogo za homologacijo vozila, opremljenega z mehansko napravo ali sestavnim delom za spenjanje, ali nameni vozilo za vleko kakršne koli vrste priklopnika, na zahtevo dobrovernega prosilca za morebitno homologacijo mehanske naprave ali sestavnega dela za spenjanje ali na zahtevo homologacijskega organa ali tehnične službe pogodbene stranke navedenemu prosilcu ali organu ali tehnični službi takoj da na voljo podatke, kot zahteva odstavek 5.3 spodaj, in omogoči proizvajalcu naprave ali sestavnega dela za spenjanje, da pravilno skonstruira in izdela mehansko napravo ali sestavni del za spenjanje za to vozilo. Na zahtevo dobrovernega prosilca za morebitno homologacijo mehanske naprave ali sestavnega dela za spenjanje se vsi podatki iz odstavka 5.3 spodaj, s katerim razpolaga homologacijski organ, posredujejo navedenemu prosilcu.

Značilne vrednosti so vsaj enake tistim, ki se uporabljajo za največji dovoljeni masi vlečnega vozila in priklopnika ter kombinirano maso.

navedba vrednosti D, Dc, S, V in U, kakor je ustrezno in opredeljeno v odstavku 2.11.

trije sklopi risb, ki so dovolj natančne, da opredelijo napravo ali sestavni del in način njene pritrditve na vozilo; risbe prikazujejo položaj in prostor, ki sta namenjena za homologacijsko številko in druge oznake iz odstavka 7;

podatki vključujejo tudi največje dovoljene mase vlečnih in vlečenih vozil, porazdelitev največje dovoljene mase vlečnega vozila na oseh, največje dovoljene osne mase, največjo dovoljeno navpično obremenitev zadnjega dela vlečnega vozila in podrobnosti in/ali risbe pritrdilnih točk za napravo ali sestavni del in kakršnih koli dodatnih plošč za ojačitev, podpornih nosilcev in tako naprej, potrebnih za varno pritrditev mehanske naprave ali sestavnega dela za spenjanje na vlečno vozilo;

podroben opis tipa vozila in mehanske naprave ali sestavnega dela za spenjanje in na zahtevo homologacijskega organa ali tehnične službe kopija homologacijskega obrazca za napravo ali sestavni del;

6. SPLOŠNE ZAHTEVE ZA VOZILA, OPREMLJENA Z MEHANSKO NAPRAVO ALI SESTAVNIM DELOM ZA SPENJANJE

Mehanska naprava ali sestavni del za spenjanje, pritrjen na vozilu, se homologira skladno z zahtevami iz odstavkov 3 in 4 in Prilog 5 in 6 k temu pravilniku.

Za uporabo naprave ali sestavnega dela za spenjanje se zagotovijo navodila za uporabo, ki vsebujejo vsa posebna navodila za uporabo, ki se razlikujejo od običajnih navodil za ta tip naprave ali sestavnega dela, in navodila za spenjanje in odpenjanje pod drugačnimi pogoji, na primer pri različnih kotih med vlečnim in vlečenim vozilom. Vsakemu vozilu se priložijo navedena navodila za uporabo, ki so vsaj v jeziku države, v kateri bo naprava naprodaj.

7. OZNAKE

Tipi mehanskih naprav in delov za spenjanje, predloženi za homologacijo, so opremljeni z blagovno znamko ali oznako proizvajalca, dobavitelja ali prosilca.

Značilnih vrednosti ni treba označiti v primerih, ko so te vrednosti opredeljene v razvrstitvi v tem pravilniku, na primer razredi A 50-1 do A 50-5.

Na mehansko napravo ali sestavni del za spenjanje se ob homologacijski oznaki iz odstavkov 7.2 in 8.5 označi razred vlečne sklopke, kakor je opredeljen v odstavku 2.6, in ustreznih značilnih vrednosti, kakor so opredeljene v odstavku 2.11 in prikazane v Prilogi 4. Položaj teh oznak prikazujejo risbe iz odstavka 3.2.2.

Vse oznake so trajne in čitljive, ko je naprava ali sestavni del vgrajena v vozilu.

8. HOMOLOGACIJA

9. SPREMEMBE MEHANSKE NAPRAVE ALI SESTAVNEGA DELA ZA SPENJANJE ALI VOZILA IN RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE

10. POSTOPKI NADZORA SKLADNOSTI PROIZVODNJE

Postopki za nadzor skladnosti proizvodnje morajo biti skladni s postopki iz Dodatka 2 k Sporazumu (E/ECE/324 E/ECE/TRANS/505/Rev.2) v naslednjih zahtevah:

Imetnik homologacije mora zagotoviti, da se rezultati preskusov o skladnosti proizvodnje zapisujejo in da so priloženi dokumenti na voljo za obdobje, dogovorjeno s homologacijskim organom ali tehnično službo. To obdobje ne sme biti daljše od 10 let po popolnem prenehanju proizvodnje.

11. KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE

12. POPOLNO PRENEHANJE PROIZVODNJE

Če imetnik homologacije povsem preneha proizvajati tip mehanske naprave ali sestavnega dela za spenjanje, ki je homologiran v skladu s tem pravilnikom, o tem obvesti homologacijski organ ali tehnično službo, ki je podelil(a) homologacijo. Navedeni homologacijski organ ali tehnična služba po prejetju ustreznega sporočila o tem obvesti druge pogodbene stranke Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, z obrazcem sporočila, ki je skladen z vzorcem iz Priloge 1 ali Priloge 2 k temu pravilniku.

13. PREHODNE DOLOČBE

Dokler generalni sekretar Združenih narodov ni uradno obveščen drugače, pogodbene stranke, ki uporabljajo ta pravilnik in so države članice Evropske skupnosti (v času sprejetja serije sprememb 01 Italija, Nizozemska, Belgija, Združeno kraljestvo, Luksemburg, Finska in Grčija), izjavljajo, da jih v povezavi z mehanskimi napravami in sestavnimi deli za spenjanje zavezujejo samo obveznosti Sporazuma, h kateremu je ta pravilnik priložen za naprave in sestavne dele, namenjene za vozila kategorij, ki niso M1.

14. IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, PRISTOJNIH ZA HOMOLOGACIJSKE PRESKUSE, TER UPRAVNIH ORGANOV

Pogodbene stranke Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, sekretariatu Združenih narodov predložijo imena in naslove tehničnih služb, odgovornih za opravljanje homologacijskih preskusov, ter upravnih organov, ki podelijo homologacijo in katerim se pošljejo obrazci, ki potrjujejo homologacijo ali razširitev ali zavrnitev ali preklic homologacije ali popolno prenehanje proizvodnje, izdani v drugih državah.

(1) V smislu pododstavkov (t) in (u) člena 1 Konvencije o cestnem prometu (Dunaj, 1968).

(2) Masi T in R ter največja tehnično dovoljena masa so lahko večje od največje dovoljene mase, predpisane v nacionalni zakonodaji.

(3) Glej opredelitve v Pravilniku št. 13, ki je bil priložen Sporazumu o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za cestna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v vozila in/ali uporabijo na njih, in o pogojih za vzajemno priznavanje homologacij, dodeljenih na podlagi teh predpisov. Opredelitev vsebuje tudi Priloga 7 k prečiščeni Resoluciji o konstrukciji vozil (R. E. 3) (dokument TRANS/WP. 29/78/Rev. 1/Sprem. 2).

(4) Tehnično dovoljena masa je lahko večja od največje dovoljene mase, predpisane v nacionalni zakonodaji.

(5) 1 za Nemčijo, 2 za Francijo, 3 za Italijo, 4 za Nizozemsko, 5 za Švedsko, 6 za Belgijo, 7 za Madžarsko, 8 za Češko republiko, 9 za Španijo, 10 za Srbijo, 11 za Združeno kraljestvo, 12 za Avstrijo, 13 za Luksemburg, 14 za Švico, 15 (prosta), 16 za Norveško, 17 za Finsko, 18 za Dansko, 19 za Romunijo, 20 za Poljsko, 21 za Portugalsko, 22 za Rusko federacijo, 23 za Grčijo, 24 za Irsko, 25 za Hrvaško, 26 za Slovenijo, 27 za Slovaško, 28 za Belorusijo, 29 za Estonijo, 30 (prosta), 31 za Bosno in Hercegovino, 32 za Latvijo, 33 (prosta), 34 za Bolgarijo, 35-36 (prosti), 37 za Turčijo, 38-39 (prosti), 40 za Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo, 41 (prosta), 42 za Evropsko skupnost (homologacije podeljujejo njene države članice s svojim ustreznim znakom ECE), 43 za Japonsko, 44 (prosta), 45 za Avstralijo in 46 za Ukrajino. Nadaljnje številke se drugim državam dodelijo v kronološkem vrstnem redu, v katerem ratificirajo Sporazum o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za cestna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v vozila in/ali uporabijo na njih, in o pogojih za vzajemno priznavanje homologacij, dodeljenih na podlagi teh predpisov, ali pristopijo k njemu, generalni sekretar Združenih narodov pa tako dodeljene številke sporoči pogodbenicam Sporazuma.

Primeri: C 50-X D 130 Dc 90 S 1000 V 35 bi označevalo nestandardno vlečno sklopko razreda C 50-X z največjo vrednostjo D 130 kN, največjo dovoljeno vrednostjo Dc 90 kN, največjo dovoljeno statično navpično obremenitev 1 000 kg in največjo dovoljeno vrednost V 35 kN.

PRILOGA 5

Zahteve za mehanske naprave ali sestavne dele za spenjanje

1. VLEČNE KROGLE Z NOSILCI

Zahteve, navedene v odstavkih 1.1 do 1.5 te priloge, se uporabljajo za vse vlečne krogle z nosilci razreda A. Odstavek 1.6 določa dodatne zahteve, ki morajo biti izpolnjene pri standardnih vlečnih kroglah s premerom 50 mm s prirobnico za pritrditev z vijaki.

1.1 Vlečne krogle razreda A so po zunanji obliki in merah skladne s sliko 2. Slika 2 Vlečna krogla razreda A

1.2 Oblika in mere vlečnih nosilcev izpolnjujejo zahteve proizvajalca vozila glede pritrdilnih točk in drugih pritrdilnih naprav, če so potrebne.

1.3 Snemljive vlečne krogle: 1.3.1 Pri snemljivih vlečnih kroglah ali sestavnih delih, ki niso pritrjene z vijaki, na primer razreda A 50-X, sta točka priključitve in zaklepanje konstruirana za oblikovni mehanski vprijem. 1.3.2 Pri snemljivi vlečni krogli ali sestavnemu delu, ki se lahko posamično homologira za uporabo z različnimi vlečnimi nosilci za različna vozila, na primer razreda A 50-X, je prosti prostor, ko je takšna vlečna krogla pritrjena na nosilec, tak, kakršen je predpisan v Prilogi 7, slika 25.

1.4 Vlečne krogle in vlečne naprave morajo biti takšne, da uspešno opravijo preskuse iz odstavka 3.1 ali odstavka 3.10 Priloge 6 po izbiri proizvajalca. Zahteve iz odstavkov 3.1.7 in 3.1.8 pa morajo biti vedno izpolnjene.

1.5 Proizvajalci vlečnih nosilcev dodajo pritrdilne točke, na katere se lahko pritrdijo pomožne vlečne sklopke ali naprave, potrebne za samodejno zaustavitev priklopnika v primeru ločitve glavne vlečne sklopke. Ta zahteva je potrebna za skladnost vozila z zahtevami iz odstavka 5.2.2.9 Pravilnika ZN/ECE št. 13 – Enotni predpisi o homologaciji vozil kategorij M, N in O glede na zavorni sistem.

1.5.1 Pritrdilne točke za pomožno vlečno sklopko in/ali zaviralni kabel so na takšnem položaju, da ob uporabi pomožna vlečna sklopka ali zaviralni kabel ne omejuje običajnega prostega gibanja vlečne sklopke ali ovira običajnega delovanja vztrajnostnega zavornega sistema. Pritrdilna točka se nahaja znotraj 100 mm od navpične ravnine, ki poteka po središču prostega gibanja vlečne sklopke. Če to ni izvedljivo, se zagotovita dve pritrdilni točki, vsaka na eni strani navpične srednjice in od srednjice oddaljene največ 250 mm. Pritrdilna(i) točka(i) je(sta) čim bolj zadaj in visoko.

1.6 Posebne zahteve za standardne vlečne krogle in nosilce s prirobnico razredov A 50-1 do A 50-5: 1.6.1 Mere vlečnih krogel in nosilcev s prirobnico razreda A 50-1 so take, kakršne so navedene na sliki 3 in v tabeli 2. 1.6.2 Mere vlečnih krogel in nosilcev s prirobnico razreda A 50-2, A 50-3, A 50-4 in A 50-5 so take, kakršne so navedene na sliki 4 in v tabeli 2. 1.6.3 Vlečne krogle in nosilci s prirobnico razredov A 50-1 do A 50-5 so primerne in preskušene glede značilnih vrednosti, navedenih v tabeli 3. Slika 3 Mere standardnih vlečnih krogel s prirobnico razreda A 50-1 (glej tabelo 2) Slika 4 Mere standardnih vlečnih krogel s prirobnico razredov A 50-2 do A 50-5 (glej tabelo 2) Tabela 2 Mere standardnih vlečnih krogel s prirobnico (mm), glej sliki 3 in 4 Razred A50-1 A50-2, A50-4 A50-3, A50-5 Opombe e1 90 83 120 ± 0,5 e2 — 56 55 ± 0,5 d2 17 10,5 15 H13 f 130 110 155 ± 6,0 – 0 g 50 85 90 ± 6,0 – 0 c 15 15 15 maksimum l 55 110 120 ± 5,0 h 70 80 80 ± 5,0

Tabela 3 Značilne vrednosti za standardne vlečne krogle s prirobnico Razred A 50-1 A 50-2 A 50-3 A 50-4 A 50-5 D 17 20 30 20 30 S 120 120 120 150 150 D = največja vrednost D (kN) S = največja statična navpična obremenitev (kg)

1.7 Proizvajalci vlečnih krogel z nosilci, ki so namenjene za naknadno vgradnjo in niso kako povezane s proizvajalcem ustreznega vozila, so seznanjeni z zahtevami glede prostega gibanja vlečne sklopke, navedenimi v odstavku 2 te priloge, in upoštevajo ustrezne zahteve iz Priloge 7 k temu pravilniku.

2. VLEČNE GLAVE

2.1 Vlečne glave razreda B 50 so konstruirane tako, da se lahko varno uporabljajo skupaj z vlečnimi kroglami, opisanimi v odstavku 1 te priloge, in pri tem obdržijo predpisane značilnosti. Vlečne glave so konstruirane tako, da je zagotovljeno varno spenjanje, pri tem pa je treba upoštevati tudi obrabo naprav za spenjanje.

2.2 Vlečne glave so take, da uspešno opravijo preskuse, določene v odstavku 3.2 Priloge 6.

2.3 Kakršne koli dodatne naprave (npr. zavore, stabilizatorji itn.) nimajo škodljivega vpliva na mehansko povezavo.

2.4 Kadar vlečna glava ni priklopljena na vozilo, je njeno vodoravno vrtenje za vsaj 90° na vsako stran od srednjice vlečne krogle in pritrdilnih naprav, opisanih v odstavku 1 te priloge. Sočasno je mogoče prosto navpično nihanje za 20° navzgor in navzdol od vodoravne ravnine. Ob kotu vrtenja v vodoravni smeri 90° je mogoč tudi zasuk do 25° na obe strani okoli vodoravne osi. Možno je naslednje gibanje pri katerem koli kotu vrtenja v vodoravni smeri: (i) navpično nihanje ± 15° z zasukom okoli osi ± 25° (ii) zasuk okoli osi ± 10° z navpičnim nihanjem ± 20°

3. VLEČNE SKLOPKE

Zahteve iz odstavkov 3.1 do 3.6 te priloge veljajo za vse vlečne sklopke razreda C 50. Dodatne zahteve, ki morajo biti izpolnjene pri standardnih vlečnih sklopkah razredov C 50-1 do C 50-6, so navedene v odstavku 3.7.

3.1 Zahteve glede zmogljivosti – Vse vlečne sklopke so take, da uspešno opravijo preskuse, določene v odstavku 3.3 Priloge 6.

3.2 Primerna vlečna ušesa – Vlečne sklopke razreda C 50 so združljive z vsemi vlečnimi ušesi razreda D 50 in napravami za spenjanje z določenimi značilnostmi.

3.3 Lovilec

Vlečna sklopka razreda C 50 ima lovilec, konstruiran tako, da pri spenjanju vodi ustrezna vlečna ušesa v sklopko.

Če se lovilec ali njegov podporni del lahko suka okoli navpične osi, se samodejno postavi v normalen položaj in je pri odprtem spenjalnem sorniku učinkovito blokiran v tem položaju, tako da zagotavlja zadovoljivo vodenje vlečnemu ušesu med spenjanjem.

Če se lovilec ali njegov podporni del lahko suka okoli vodoravne prečne osi, je zgib, ki omogoča to sukanje, blokiran v svojem normalnem položaju z blokirnim navorom. Ta je dovolj velik, da prepreči, da bi sila 200 N, ki deluje navpično navzgor, na zgornjem robu lovilca povzročila kakršen koli odklon zgiba iz normalnega položaja. Blokirni navor je večji od tistega, ki se ustvari z vzvodom za ročno upravljanje, opisanem v odstavku 3.6 te priloge. Lovilec omogoča ročno postavitev v normalni položaj. Lovilec, ki se lahko suka okoli vodoravne prečne osi, je lahko homologiran le za navpične obremenitve S do 50 kg in vrednost V do 5 kN.

Če se lovilec ali njegov podporni del suka okoli vzdolžne osi, je vrtenje omejeno z blokirnim navorom vsaj 100 Nm.

Najmanjša predpisana velikost lovilca je odvisna od vrednosti D naprave za spenjanje:

vrednost D ≤ 18 kN– širina 150 mm, višina 100 mm

vrednost D > 18 kN ≤ 25 kN– širina 280 mm, višina 170 mm

vrednost D > 25 kN– širina 360 mm, višina 200 mm

Zunanji vogali lovilca so lahko zaokroženi.

Pri vlečnih sklopkah razreda C 50-X so dovoljeni manjši lovilci, če je njihova uporaba omejena na priklopnike s centralno osjo z največjo dovoljeno maso do 3,5 tone ali če je uporaba lovilca po gornji tabeli nemogoča iz tehničnih razlogov ter če obstajajo posebne okoliščine, npr. vizualni pripomočki za zagotavljanje varnega samodejnega spenjanja, in je področje uporabe ustrezno omejeno v dokumentu o podelitvi homologacije v skladu s podatki, ki jih proizvajalec naprave za spenjanje navede v obrazcu sporočila iz Priloge 1.

3.4 Najmanjša prostost gibanja spetega vlečnega ušesa

Vlečno uho, speto na vlečno sklopko, a ne pritrjeno na vozilo, se giblje pri spodaj navedenih kotih. Če del gibanja omogoča poseben zgib (samo pri vlečnih sklopkah razreda 50-X), je področje uporabe, navedeno v obrazcu sporočila iz Priloge 1, omejeno na primere, naštete v odstavku 1.3.8 Priloge 7.

3.4.1 Vodoravno vrtenje okoli navpične osi ± 90° od vzdolžne osi vozila – glej sliko 5. Slika 5 Vodoravno vrtenje spetega vlečnega ušesa

3.4.2 Navpično vrtenje okoli prečne osi ± 20° od vodoravne ravnine vozila – glej sliko 6. Slika 6 Navpično vrtenje spetega vlečnega ušesa

3.4.3 Zasuk okoli vzdolžne osi ± 25° od vodoravne ravnine vozila – glej sliko 7. Slika 7 Zasuk spetega vlečnega ušesa okoli osi

3.5 Blokiranje proti nehotenemu odpetju:

V spetem položaju je spenjalni sornik zavarovan z dvema blokirnima napravama za oblikovni mehanski vprijem, od katerih vsaka posamično ostane učinkovita, tudi če druga odpove.

Zaprto in zavarovano stanje vlečne sklopke je jasno prikazano z mehansko napravo. Prikazovalnik deluje tako, da je mogoče preveriti stanje z otipom, na primer v temi.

Mehanska prikazovalna naprava prikazuje vprijem obeh blokirnih naprav (povezava pogojev).

Vendar zadostuje prikaz vprijema ene same blokirne naprave, kadar je vprijem druge blokirne naprave v takem stanju zagotovljen z njeno konstrukcijo.

3.6 Vzvodi za ročno upravljanje

Vzvodi za ročno upravljanje so konstruirani tako, da omogočajo preprosto uporabo, njihovi konci pa so zaokroženi. Vlečna sklopka nima v bližini vzvoda za ročno upravljanje nobenih ostrih robov ali mest, na katerih bi lahko prišlo do priščipnjenja in poškodb pri njenem upravljanju. Sila, potrebna za sprostitev vlečne sklopke, merjena brez ušesa vlečnega ojesa, ne presega 250 N pravokotno na vzvod za ročno upravljanje v smeri premikanja.

3.7 Posebne zahteve za standardne vlečne sklopke razredov C 50-1 do C 50-6:

3.7.1 Sukanje ušesa vlečnega ojesa okoli prečne osi mora omogočati krogelna oblika spenjalnega sornika (nikakor ne zgib).

3.7.2 Natezne in tlačne udarne obremenitve vzdolž vzdolžne osi, ki se pojavijo zaradi zračnosti med spenjalnim sornikom in ušesom vlečnega ojesa, duši(ta) vzmet in/ali dušilna naprava (razen pri razredu C 50-1).

3.7.3 Mere so take, kakršne so prikazane na sliki 8 in v tabeli 4.

3.7.4 Vlečne sklopke so ustrezne in preskušene za značilne vrednosti, navedene v tabeli 5.

3.7.5 Vlečno sklopko je mogoče odpreti z ročnim vzvodom na sami napravi (ne z daljinskim upravljalnikom).

Slika 8

Mere standardnih vlečnih sklopk (mm) (glej tabelo 4)

Tabela 4

Mere standardnih vlečnih sklopk (mm), glej sliko 8

Razred C 50-1 C 50-2 C 50-3 C 50-4 C 50-5 C 50-6 C 50-7 Opombe e1 83 83 120 140 160 160 ± 0,5 e2 56 56 55 80 100 100 ± 0,5 d1 — 54 74 84 94 94 maksimum d2 10,5 10,5 15 17 21 21 H13 f 110 110 155 180 200 200 + 6,0 – 0 g 85 85 90 120 140 140 ± 3,0 a 100 170 200 200 200 200 + 20,0 – 0 b 150 280 360 360 360 360 + 20,0 – 0 c 20 20 24 30 30 30 maksimum h 150 190 265 265 265 265 maksimum l1 — 150 250 300 300 300 maksimum l2 150 300 330 330 330 330 maksimum l3 100 160 180 180 180 180 ± 20,0 T — 15 20 35 35 35 maksimum





Tabela 5

Značilne vrednosti za standardne vlečne sklopke

Razred C 50-1 C 50-2 C 50-3 C 50-4 C 50-5 C 50-6 C 50-7 D 18 25 70 100 130 190 190 Dc 18 25 50 70 90 120 130 S 200 250 650 900 1 000 1 000 1 000 V 12 10 18 25 35 50 75

D= največja vrednost D (kN)

Dc= največja vrednost D (kN) za uporabo na priklopnikih s centralno osjo

S= največja statična navpična obremenitev vlečne sklopke (kg)

V= največja vrednost V (kN)

4. VLEČNA UŠESA

4.1 Splošne zahteve za vlečna ušesa razreda D 50:

Vsa vlečna ušesa razreda D 50 so taka, da uspešno opravijo preskuse, določene v odstavku 3.4 Priloge 6.

Vlečna ušesa razreda D 50 so namenjena za uporabo z vlečnimi sklopkami razreda C 50. Vlečna ušesa niso osno vrtljiva (ker je osno vrtljiv ustrezni del vlečne sklopke).

Če so vlečna ušesa razreda D 50 opremljena s pušo, njene mere ustrezajo meram, prikazanim na sliki 9 (ni dovoljeno za razred D 50-C) ali sliki 10.

Puše ne smejo biti privarjene na vlečna ušesa.

Vlečna ušesa razreda D 50 imajo mere, kakršne so navedene v odstavku 4.2. Oblika stebla vlečnega ušesa razreda D 50-X ni predpisana, vendar je na razdalji 210 mm od središča ušesa višina „h“ in širina „b“ v mejah, navedenih v tabeli 6.

Slika 9

Prerezana puša za vlečna ušesa razreda D 50

Slika 10

Neprerezana puša za vlečna ušesa razreda D 50

Tabela 6

Mere vlečnih ušes razredov D 50-A in D 50-X, glej sliko 11

Razred h (mm) b (mm) D50-A 65 + 2/– 1 60 + 2/– 1 D50-X 80 maksimum 62 maksimum





Tabela 7

Značilne vrednosti za standardna vlečna ušesa

Razred D Dc S V D 50-A 130 90 1 000 30 D 50-B 130 90 1 000 25 D 50-C 190 120 1 000 50 D 50-D 190 130 1 000 75

4.2 Posebne zahteve za vlečna ušesa razreda D 50:

4.2.1 Vlečna ušesa razredov D 50-A in D 50-X imajo mere, prikazane na sliki 11. Slika 11 Mere vlečnih ušes razredov D 50-A in D 50-X (glej tabelo 6)

4.2.2 Vlečna ušesa razreda D 50-B imajo mere, prikazane na sliki 12. Slika 12 Mere vlečnih ušes razreda D 50-B, (glej manjkajoče mere na sliki 11)

4.2.3 Vlečna ušesa razredov D 50-C in D 50-D imajo mere, prikazane na sliki 13. Slika 13 Mere vlečnih ušes razredov D 50-C in D 50-D, glej manjkajoče mere na sliki 11

4.2.4 Vlečna ušesa razredov D 50-C in D 50-D so opremljena z neprerezanimi pušami, prikazanimi na sliki 10.

4.3 Vrednosti obremenitev standardnih vlečnih ušes

Standardna vlečna ušesa in oprema za njihovo pritrjevanje so primerna in preskušena za vrednosti obremenitev, navedene v tabeli 7.

4.4 Splošne zahteve za obročasta (toroidna) vlečna ušesa razreda L:

4.4.1 Obročasta (toroidna) vlečna ušesa razreda L so namenjena za uporabo s kavljastimi vlečnimi sklopkami razreda K.

4.4.2 Kadar se uporabljajo s kavljasto vlečno sklopko razreda K, izpolnjujejo zahteve glede prostega gibanja, navedene v odstavku 10.2 te priloge.

4.4.3 Obročasta (toroidna) vlečna ušesa razreda L imajo mere, prikazane na sliki 14 in v tabeli 8. Slika 14 Mere obročastih (toroidnih) vlečnih ušes razreda L (glej tabelo 8)

4.4.4 Obročasta (toroidna) vlečna ušesa razreda L so taka, da uspešno opravijo preskuse, navedene v odstavku 3.4 Priloge 6, in so primerna za značilne vrednosti, navedene v tabeli 9.

Tabela 8

Mere obročastih (toroidnih) vlečnih ušes razreda L (glej sliko 14)

(v mm) Razred L1 L2 L3 L4 L5 Opombe a 68 + 1,6/– 0,0 76,2 ± 0,8 76,2 ± 0,8 76,2 ± 0,8 68 + 1,6/– 0,0 b 41,2 ± 0,8 41,2 ± 0,8 41,2 ± 0,8 41,2 ± 0,8 41,2 ± 0,8 c 70 65 65 65 70 Min.





Tabela 9

Značilne vrednosti za obročasta (toroidna) vlečna ušesa razreda L

Razred L1 L2 L3 L4 L5 D kN 30 70 100 130 180 Dc kN 27 54 70 90 120 S kg 200 700 950 1 000 1 000 V kN 12 18 25 35 50

5. VLEČNA OJESA

5.1 Vlečna ojesa razreda E so taka, da uspešno opravijo preskuse, predpisane v odstavku 3.3 Priloge 6.

5.2 Za zagotovitev povezave z vlečnim vozilom se lahko vlečna ojesa opremijo z vlečnimi glavami po odstavku 2 ali vlečnimi ušesi po odstavku 4 te priloge. Vlečne glave in vlečna ušesa se lahko pritrdijo z navojem, z vijaki ali z varjenjem.

5.3 Naprave za prilagajanje višine vlečnih ojes na tečajih

5.3.1 Vlečna ojesa na tečajih so opremljena z napravami za prilagajanje višine ojesa višini priklopne naprave ali lovilca. Te naprave so konstruirane tako, da lahko višino ojesa nastavlja ena sama oseba brez orodja ali drugih pripomočkov.

5.3.2 Naprave za prilagajanje višine omogočajo nastavitev višine vlečnega ušesa ali vlečne krogle vsaj 300 mm navzgor in navzdol od vodoravne lege. V tem območju je nastavljanje višine zvezno ali po korakih največ 50 mm, merjeno na vlečnem ušesu ali vlečni krogli.

5.3.3 Naprave za prilagajanje višine ne ovirajo prostega gibanja vlečnega ojesa po spenjanju.

5.3.4 Naprave za prilagajanje višine ne ovirajo delovanja kakršnih koli vztrajnostnih (naletnih) zavor.

5.4 Pri vlečnih ojesih, kombiniranih z vztrajnostnimi (naletnimi) zavorami, razdalja med središčem vlečnega ušesa in koncem prostega dela stebla vlečnega ušesa ni manjša od 200 mm v položaju sproščene zavore. Ko je steblo vlečnega ušesa vtisnjeno do konca, ta razdalja ni manjša od 150 mm.

5.5 Vlečna ojesa za priklopnike s centralno osjo imajo odpornostni moment proti bočnim silam vsaj pol tolikšen kot odpornostni moment proti navpičnim silam.

6. VEZNI NOSILCI

6.1 Vezni nosilci razreda F so taki, da uspešno opravijo preskuse, predpisane v odstavku 3.3 Priloge 6.

6.2 Način vrtanja za vgradnjo standardnih vlečnih sklopk je v skladu s sliko 15 in tabelo 10 spodaj.

6.3 Vezni nosilci niso privarjeni na šasijo, nadgradnjo ali drug del vozila.

Slika 15

Vgradne mere standardnih vlečnih sklopk (glej tabelo 10)

Tabela 10

Vgradne mere standardnih vlečnih sklopk (glej sliko 15)

(v mm) Razred C 50-1 C 50-2 C 50-3 C 50-4 C 50-5 C 50-6 C 50-7 Opombe e1 83 83 120 140 160 160 ± 0,5 e2 56 56 55 80 100 100 ± 0,5 d1 — 55 75 85 95 95 + 1,0/– 0,5 d2 10,5 10,5 15 17 21 21 H13 T — 15 20 35 35 35 maksimum F 120 120 165 190 210 210 minimum G 95 95 100 130 150 150 minimum L1 — 200 300 400 400 400 minimum

7. SEDLA IN KRMILNI KLINI

Zahteve iz odstavkov 7.1 do 7.7 veljajo za vsa sedla razreda G 50.

Dodatne zahteve, ki jih izpolnjujejo standardne naprave za spenjanje, so navedene v odstavku 7.9.

Krmilni klini izpolnjujejo zahteve, naštete v odstavku 7.8.

7.1 Kraljevi čepi polpriklopnikov

Sedla razreda G 50 so konstruirana tako, da jih je mogoče uporabljati s kraljevimi čepi razreda H 50 in da skupaj zagotavljajo predpisane značilnosti.

7.2 Vodila

Sedla so opremljena z vodilom, ki zagotavlja zanesljivo in varno spetje kraljevega čepa polpriklopnika. Vstopna širina vodila za standardna sedla s premerom 50 mm je vsaj 350 mm (glej sliko 16).

Pri majhnih nestandardnih sedlih razreda G 50-X z največjo vrednostjo „D“ 25 kN je vstopna širina vsaj 250 mm.

Slika 16

Mere standardnih sedel (mm) (glej tabelo 11)

Slika 16a

Tolerance pri montažnih izvrtinah za montažne plošče za sedla razreda J (glej odstavek 9.1 te priloge)

Tabela 11

Mere standardnih sedel (glej sliko 16)

(v mm) Razred G 50-1 G 50-2 G 50-3 G 50-4 G 50-5 G 50-6 H 140–159 160–179 180–199 200–219 220–239 240–260

7.3 Najmanjša prostost gibanja sedla

Pri spetem kraljevem čepu, ne da bi bilo sedlo pritrjeno na vozilo ali montažno ploščo, pri čemer pa se upošteva učinek pritrdilnih vijakov, sedlo hkrati dovoljuje naslednje najmanjše vrednosti prostega gibanja kraljevega čepa:

7.3.1 ± 90° okoli navpične osi (ne velja za sedla s prisilnim krmiljenjem);

7.3.2 ± 12° okoli vodoravne osi, pravokotne na smer vožnje. Ta kot ni nujno dovolj velik za terensko vožnjo.

7.3.3 Dovoljeno je nihanje okoli vzdolžne osi do ± 3°. Pri polno nihajočem sedlu pa je ta kot lahko večji, če omejevalni mehanizem omogoča omejitev nagibanja na največ ± 3°.

7.4 Blokirne naprave za preprečevanje odpenjanja vrtljivega sedla

Sedlo je zavarovano v spetem položaju z dvema blokirnima napravama za oblikovni mehanski vprijem, od katerih vsaka posamično ostane učinkovita, tudi če druga odpove.

Prva blokirna naprava deluje samodejno, druga blokirna naprava pa lahko vprime samodejno ali ročno. Druga blokirna naprava je lahko konstruirana tako, da deluje v povezavi s prvo blokirno napravo in slednji zagotavlja dodaten oblikovni mehanski vprijem. Drugo blokirno napravo je mogoče vprijeti le, če je pravilno vprijeta prva.

Blokirni napravi se ne moreta sprostiti sami od sebe. Sprostitev zahteva namerno ukrepanje voznika ali upravljavca vozila.

Zaprto in zavarovano stanje vlečne sklopke je vizualno prikazano z mehansko napravo, prikazovalnik pa deluje tako, da je mogoče preveriti stanje z otipom, na primer v temi. Prikazovalna naprava prikazuje vprijem tako prve kot druge blokirne naprave, vendar zadostuje prikaz vprijema ene same blokirne naprave, kadar je vprijem druge blokirne naprave v tem stanju zagotovljen hkrati z njeno konstrukcijo.

7.5 Naprave za upravljanje ali sprostitveni mehanizmi

V zaprtem položaju naprav za upravljanje ali sprostitvenih mehanizmov ni mogoče premikati nehote ali po naključju. Blokirni sistem je tak, da zahteva prisilno, zavestno ukrepanje za sprostitev blokirne naprave, da se omogoči premikanje sprostitvenega mehanizma naprave za spenjanje.

7.6 Površinska obdelava

Površine naležne plošče sedla in zapiralnega mehanizma so funkcionalno ustrezne in natančno strojno obdelane, kovane, ulite ali izdelane s tiskanjem.

7.7 Zahteve glede obremenitev

Vsa sedla so taka, da uspešno opravijo preskuse, opisane v odstavku 3.7 Priloge 6.

7.8 Krmilni klini

7.8.1 Krmilni klini za prisilno krmiljenje polpriklopnikov ustrezajo meram na sliki 17. Slika 17 Mere vzmetenih krmilnih klinov

7.8.2 Krmilni klin omogoča nenevarno in pravilno spenjanje ter je vzmeten. Sila vzmeti se izbere tako, da je mogoče speti neobremenjen polpriklopnik, in tako, da je pri polno obremenjenem polpriklopniku krmilni klin med uporabo trdno v stiku z boki sedla. Odpenjanje sedla je mogoče pri obremenjenem in neobremenjenem polpriklopniku.

7.9 Posebne zahteve za standardna sedla:

7.9.1 Mere so take, kakršne so prikazane na sliki 16 in v tabeli 11,

7.9.2 Standardna sedla so ustrezna in preskušena za vrednost D 150 kN in vrednost U 20 ton.

7.9.3 Sprostitev zapiralnega mehanizma je mogoča z ročico, pritrjeno neposredno na sedlu.

7.9.4 Standardna sedla so primerna za prisilno krmiljenje polpriklopnikov s krmilnim klinom – glej odstavek 7.8.

8. KRALJEVI ČEPI

8.1 Kraljevi čepi razreda H 50 (ISO 337) imajo mere, prikazane na sliki 18. Slika 18 Mere kraljevih čepov razreda H 50

8.2 Kraljevi čepi so taki, da uspešno opravijo preskuse, opisane v odstavku 3. 9 Priloge 6.

9. MONTAŽNE PLOŠČE

9.1 Montažne plošče razreda J za sedla, če so namenjene za standardna sedla, imajo okrogle montažne izvrtine, razporejene, kakor je prikazano na sliki 16a. Premer izvrtin pa je 17 mm + 2,0 mm / – 0,0 mm. So okrogle in NE v obliki rež (glej sliko 16a).

9.2 Montažne plošče za standardna sedla so primerne za prisilno krmiljenje polpriklopnikov (s krmilnimi klini). Montažne plošče za nestandardna sedla, ki niso primerna za prisilno krmiljenje, so ustrezno označene.

9.3 Montažne plošče za sedla so take, da uspešno opravijo preskuse, opisane v odstavku 3.8 Priloge 6.

10. KAVLJASTE VLEČNE SKLOPKE

10.1 Splošne zahteve za kavljaste vlečne sklopke razreda K:

10.1.1 Vse kavljaste vlečne sklopke razreda K so take, da uspešno opravijo preskuse, navedene v odstavku 3.5 Priloge 6, in ustrezajo značilnim vrednostim, navedenim v tabeli 13.

10.1.2 Kavljaste vlečne sklopke razreda K imajo mere, kakršne so prikazane na sliki 19 in v tabeli 12. Sklopke razredov K1 do K4 so nesamodejne in se uporabljajo le na priklopnikih, katerih največja dovoljena masa ne presega 3,5 ton, sklopke razredov KA1 do KA3 pa so samodejne. Slika 19 Mere in prosto gibanje kavljastih vlečnih sklopk razreda K

10.1.3 Kavljasta vlečna sklopka se uporablja le z obročastim (toroidnim) vlečnim ušesom, in kadar se uporablja z obročastim (toroidnim) vlečnim ušesom razreda L, se sklopka razreda K giblje pri kotih, navedenih v odstavku 10.2 te priloge.

10.1.4 Kavljasta vlečna sklopka razreda K se uporablja z obročastim (toroidnim) ušesom, ki dovoljuje najmanjšo zračnost ali prosto gibanje 3 mm in največjo zračnost 5 mm, ko je novo. Ustrezna vlečna ušesa navede proizvajalec vlečnih naprav v obrazcu sporočila iz Priloge 1.

10.2 Sklopka razreda K, kadar se uporablja z obročastim (toroidnim) ušesom razreda L, a ni pritrjena na vozilo, se izmenično giblje pri naslednjih kotih – glej tudi sliko 19:

10.2.1 vodoravno vrtenje okoli navpične osi sklopke ± 90°;

10.2.2 navpično vrtenje okoli vodoravne prečne osi sklopke ± 40°;

10.2.3 zasuk okoli vodoravne vzdolžne srednjice sklopke ± 20°.

10.3 Samodejne kavljaste vlečne sklopke razreda K imajo lovilec, konstruiran tako, da pri spenjanju vodi vlečno uho v sklopko.

10.4 Blokiranje proti nehotenemu odpetju:

V spetem položaju je vlečna sklopka zavarovana z dvema blokirnima napravama za oblikovni mehanski vprijem, od katerih vsaka posamično ostane učinkovita, tudi če druga odpove.

Zaprto in zavarovano stanje vlečne sklopke je jasno prikazano z mehansko napravo. Prikazovalnik deluje tako, da je mogoče preveriti stanje z otipom, na primer v temi.

Mehanska prikazovalna naprava prikazuje vprijem obeh blokirnih naprav (povezava pogojev).

Vendar zadostuje prikaz vprijema ene same blokirne naprave, kadar je vprijem druge blokirne naprave v takem stanju zagotovljen z njeno konstrukcijo.

10.5 Vzvodi za ročno upravljanje

Vzvodi za ročno upravljanje so konstruirani tako, da omogočajo preprosto uporabo, njihovi konci pa so zaokroženi. Vlečna sklopka nima v bližini vzvoda za ročno upravljanje nobenih ostrih robov ali mest, na katerih bi lahko prišlo do priščipnjenja in poškodb pri njenem upravljanju. Sila, potrebna za sprostitev vlečne sklopke, merjena brez ušesa vlečnega ojesa, ne presega 250 N pravokotno na vzvod za ročno upravljanje v smeri premikanja.

Tabela 12

Mere kavljastih vlečnih sklopk razreda K – glej sliko 19

Razred K1 K2 K3 K4 KA1 KA2 KA3 Opombe e1 — 83 83 120 120 140 160 ± 0,5 e2 — 56 56 55 55 80 100 ± 0,5 e3 90 — — — — — — ± 0,5 d2 17 10,5 10,5 15 15 17 21 H13 c 3 3 3 3 3 3 3 Min. f 130 175 175 180 180 200 200 Maks. g 100 100 100 120 120 140 200 Maks. a 45 45 45 45 45 45 45 + 1,6/– 0,0 L1 120 120 120 120 250 300 300 Maks. L2 74 74 63 74 90 90 90 Maks. L3 110 130 130 150 150 200 200 Maks.





Tabela 13

Značilne vrednosti za kavljaste vlečne sklopke razreda K

Razred K1 K2 K3 K4 KA1 KA2 KA3 D kN 17 20 20 25 70 100 130 Dc kN — — 17 20 54 70 90 S kg 120 120 200 250 700 900 1 000 V kN — — 10 10 18 25 35

11. NAPRAVE ZA SPENJANJE Z VLEČNIMI OJESI – RAZRED T

11.1 Naprave za spenjanje z vlečnimi ojesi razreda T so namenjene za uporabo na posebnih skupinah vozil, na primer priklopnih vozilih za prevoz osebnih vozil. Ta vozila imajo posebno strukturo in morda potrebujejo določen in nenavaden položaj naprave za spenjanje.

11.2 Naprave za spenjanje razreda T so omejene na uporabo s priklopniki s centralno osjo, o tej omejitvi se obvesti z obrazcem sporočila iz Priloge 1.

11.3 Naprave za spenjanje razreda T se homologirajo v paru, njihove spoje pa je mogoče ločiti samo v delavnici z orodji, ki jih običajno ni na vozilu.

11.4 Naprave za spenjanje razreda T ne delujejo samodejno.

11.5 Naprave za spenjanje razreda T izpolnjujejo zahteve preskusov, navedene v odstavku 3.3 Priloge 6, razen odstavka 3.3.4.

11.6 Pri napravi za spenjanje, ki ni pritrjena na vozilo, a je sestavljena in je v enakem običajnem položaju, kakršnega bi imela na vozilu, so sočasno mogoči naslednji najmanjši koti prostega gibanja; 11.6.1 vodoravno vrtenje okoli navpične osi ± 90°; 11.6.2 navpično vrtenje okoli vodoravne prečne osi ± 8°; 11.6.3 zasuk okoli vodoravne vzdolžne osi ± 3°.

12. NAPRAVE ZA DALJINSKO PRIKAZOVANJE IN DALJINSKO UPRAVLJANJE

12.1 Splošne zahteve

Naprave za daljinsko prikazovanje in daljinsko upravljanje so dovoljene le pri samodejnih napravah za spenjanje razredov C 50-X in G 50-X.

Naprave za daljinsko prikazovanje in daljinsko upravljanje ne ovirajo najmanjšega zahtevanega prostega gibanja spetega vlečnega ušesa ali spetega polpriklopnika. So trajno nameščene na vozilo.

Preskušanje in homologacija naprave za spenjanje zajemata tudi vse naprave za daljinsko prikazovanje ali daljinsko upravljanje, skupaj z vsemi deli naprav za upravljanje in prenos.

12.2 Daljinsko prikazovanje

12.2.1 Pri samodejnem spenjanju naprave za daljinsko prikazovanje vizualno prikažejo zaprto in dvojno zavarovano stanje naprave za spenjanje skladno z odstavkom 12.2.2. Poleg tega je lahko prikazano odprto stanje skladno z odstavkom 12.2.3. Naprava za daljinsko prikazovanje se samodejno aktivira in ponastavi med vsakim odpiranjem in zapiranjem naprave za spenjanje.

12.2.2 Sprememba iz odprtega stanja v zaprto in dvojno zavarovano stanje je prikazana z zeleno kontrolno svetilko.

12.2.3 Če se prikazuje tudi odprto in/ali nezavarovano stanje, se za to uporabi rdeča kontrolna svetilka.

12.2.4 Pri prikazovanju izvršitve samodejnega spenjanja daljinski prikazovalnik kaže zaprto stanje šele, ko je čep naprave za spenjanje dosegel svoj dvojno zavarovani končni položaj.

12.2.5 Ob kakršni koli odpovedi v sistemu daljinskega prikazovanja sistem ne prikaže zaprtega in dvojno zavarovanega stanja med spenjanjem, če še ni dosežen končni položaj.

12.2.6 Odprtje ene od blokirnih naprav povzroči, da zelena kontrolna svetilka ugasne in da se prižge rdeča kontrolna svetilka (če je nameščena).

12.2.7 Mehanski prikazovalniki neposredno na napravi za spenjanje ostanejo vgrajeni.

12.2.8 Voznik lahko izklopi sistem daljinskega prikazovanja, če bi ga ta motil med vožnjo, vendar se sistem samodejno ponovno aktivira, ko se naprava za spenjanje spet odpre in zapre – glej odstavek 12.2.1.

12.2.9 Naprave za upravljanje in prikazovalniki naprav za daljinsko prikazovanje so vgrajeni v voznikovem vidnem polju ter trajno in jasno označeni.

12.3 Daljinsko upravljanje

12.3.1 Če se uporablja naprava za daljinsko upravljanje, opredeljena v odstavku 2.8, je vgrajena tudi naprava za daljinsko prikazovanje, opisana v odstavku 10.2, ki prikazuje vsaj odprto stanje naprave za spenjanje.

12.3.2 Vgrajeno je namensko stikalo (tj. glavno stikalo, ročica ali ventil), ki omogoča odpiranje ali zapiranje naprave za spenjanje z napravo za daljinsko upravljanje. Če to glavno stikalo ni vgrajeno v vozniški kabini, ni nameščeno tam, kjer bi bilo dostopno nepooblaščenim osebam, ali pa se da zakleniti. Dejansko upravljanje naprave za spenjanje iz kabine je lahko možno le tako, da je preprečeno nehoteno sproženje, na primer z upravljanjem, ki zahteva uporabo obeh rok. Mogoče je ugotoviti, ali je odpiranje naprave za spenjanje z daljinskim upravljanjem že dokončano ali še ne.

12.3.3 Če je pri daljinskem upravljanju za odpiranje naprave za spenjanje potrebna zunanja sila, so vozniku ustrezno prikazani pogoji, po katerih zunanja sila deluje na napravo za spenjanje. To ni potrebno, če zunanja sila lahko deluje le med delovanjem daljinskega upravljanja.

12.3.4 Če je izvršilna naprava za odpiranje naprave za spenjanje pri daljinskem upravljanju vgrajena v zunanji del vozila, je omogočen nadzor prostora med voziloma, ki se spenjata, ni pa potrebno vstopati v ta prostor zaradi upravljanje te naprave.

12.3.5 Nobena posamična napaka pri upravljanju in nobena posamična odpoved v sistemu ne povzročita nehotenega odpiranja naprave za spenjanje med normalno cestno uporabo. Vsaka napaka v sistemu je prikazana neposredno takoj ali najkasneje pri naslednjem delu s sistemom, npr. kot odpoved delovanja.

12.3.6 Pri odpovedi daljinskega upravljanja je v sili mogoče odpreti napravo za spenjanje po vsaj eni drugi poti. Če je za to potrebno kakšno orodje, je to v kompletu orodja v vozilu. Zahteve iz odstavka 3.6 te priloge ne veljajo za vzvode za ročno upravljanje, ki se uporabljajo izključno za odpiranje naprave za spenjanje v sili.