SL Uradni list Evropske unije L 176/64

V skladu z mednarodnim javnim pravom so pravno veljavna samo izvirna besedila UN/ECE. Status in začetek veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343, ki je na voljo na: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Pravilnik št. 98 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe za homologacijo žarometov motornih vozil s svetlobnimi viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu

Vključuje vsa veljavna besedila do:

dodatka 4 k spremembam 01 – začetek veljavnosti: 15. julij 2013

VSEBINA

PODROČJE UPORABE

1. Opredelitve pojmov

2. Vloga za homologacijo žarometa

3. Oznake

4. Homologacija

5. Splošne specifikacije

6. Osvetljenost

7. Meritev motenja in/ali bleščanja

8. Sprememba tipa žarometa in razširitev homologacije

9. Skladnost proizvodnje

10. Kazni za neskladnost proizvodnje

11. Dokončna opustitev proizvodnje

12. Imena in naslovi tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter homologacijskih organov

13. Prehodne določbe

PRILOGE

1. Sporočilo o podeljeni, razširjeni, zavrnjeni ali preklicani homologaciji ali dokončni opustitvi proizvodnje tipa žarometa ali porazdeljenega sistema osvetlitve v skladu s Pravilnikom št. 98

2. Primeri homologacijskih oznak

3. Krogelni koordinatni merilni sistem in mesta preskusnih točk

4. Preskusi stabilnosti fotometričnega delovanja delujočih žarometov

5. Zahteve za žaromete z lečami iz plastičnega materiala – preskušanje vzorcev leč ali materiala in celotnih žarometov

6. Referenčno središče

7. Oznake za napetost

8. Minimalne zahteve za postopke nadzora skladnosti proizvodnje

9. Minimalne zahteve za vzorčenje, ki ga opravi inšpektor

10. Preverjanje meje „svetlo-temno“ za žaromete s kratkim svetlobnim pramenom z instrumenti

11. Zahteve za module LED in žaromete z moduli LED

A. UPRAVNE DOLOČBE

Področje uporabe (1)

Ta pravilnik se uporablja za:

(a) žaromete in

(b) porazdeljene sisteme osvetlitve

s svetlobnimi viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, za vozila kategorij M, N in L3.

1. OPREDELITVE POJMOV

V tem pravilniku:

1.1 se uporabljajo opredelitve pojmov iz Pravilnika št. 48 in njegovih sprememb, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo;

1.2 „leča“ pomeni skrajni zunanji del žarometa (enote), ki oddaja svetlobo skozi svetlečo površino;

1.3 „prevleka“ pomeni vse proizvode, ki so v enem ali več slojih naneseni na zunanjo površino leče;

1.4 „usklajen par“ pomeni sklop svetilk z enako funkcijo na levi in desni strani vozila;

1.5 žarometi različnih „tipov“ pomenijo žaromete, ki se razlikujejo po tako pomembnih značilnostih, kot so: 1.5.1 trgovsko ime ali blagovna znamka; 1.5.2 značilnosti optičnega sistema; 1.5.3 vključitev ali odstranitev sestavnih delov, ki lahko med delovanjem spremenijo optične učinke z odbojem, lomom, absorpcijo in/ali deformacijo; 1.5.4 primernost za vožnjo po desni ali levi strani cestišča ali za oba načina vožnje; 1.5.5 vrsta proizvedenega svetlobnega pramena (kratki svetlobni pramen ali dolgi svetlobni pramen ali oba); 1.5.6 šteje se, da sta naprava za vgradnjo na levi strani vozila in ustrezna naprava za vgradnjo na desni strani vozila napravi istega tipa;

1.6 Sklicevanja v tem pravilniku na standardne (etalonske) žarnice z žarilno nitko in svetlobne vire, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, se nanašajo na Pravilnika št. 37 in št. 99 ter njune spremembe, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo.

2. VLOGA ZA HOMOLOGACIJO ŽAROMETA (2)

2.1 Vlogo za homologacijo vloži lastnik trgovskega imena ali blagovne znamke žarometa ali njegov ustrezno pooblaščen zastopnik. V vlogi se navede: 2.1.1 ali je žaromet predviden za kratki svetlobni pramen, dolgi svetlobni pramen ali oba; 2.1.2 če gre za žaromet za kratki svetlobni pramen, ali je ta namenjen vožnji po levi in desni strani cestišča ali le za desno ali le za levo stran vožnje; 2.1.3 če je žaromet opremljen z nastavljivim reflektorjem, položaji vgradnje žarometa glede na cestišče in vzdolžno srednjo ravnino vozila; 2.1.4 največji navpični koti nad nazivnimi položaji, ki jih lahko doseže naprava za usmerjanje, in pod njimi; 2.1.5 kateri svetlobni viri so pod napetostjo, kadar se uporabljajo različni svetlobni prameni; 2.1.6 ali se uporablja porazdeljeni sistem osvetlitve in katere tipe svetlobnih pramenov naj bi ta sistem zagotavljal; 2.1.7 kategorija svetlobnega vira iz Pravilnika št. 37 ali št. 99 in njunih sprememb, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo. Za porazdeljeni sistem osvetlitve z nezamenljivim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, ki ni homologiran v skladu s Pravilnikom št. 99, številka dela, ki jo generatorju svetlobe dodeli proizvajalec generatorja svetlobe.

2.2 Vsaki vlogi se priložijo: 2.2.1 Risbe v treh izvodih, ki so dovolj podrobne za identifikacijo tipa (glej odstavka 3.2 in 4.2). Risbe morajo prikazovati predvideno mesto homologacijske številke in dodatnih simbolov glede na krog homologacijske oznake, v primeru modulov LED tudi mesto za posebne identifikacijske kode modulov, ter morajo prikazovati žaromet v navpičnem (osnem) prerezu in od spredaj z navedbo glavnih podrobnosti optičnih lastnosti, vključno z žlebiči, če je primerno. 2.2.2 Kratke tehnične specifikacije, po potrebi vključno z znamko in tipom predstikalnih naprav ter skrajnimi položaji na podlagi odstavka 6.2.7, če gre za žaromet, ki sveti v ovinek. V primeru modulov LED to vključuje: (a) kratko tehnično specifikacijo modulov LED; (b) risbo z merami in osnovnimi električnimi in fotometričnimi vrednostmi ter ciljnim svetlobnim tokom. Za porazdeljene sisteme osvetlitve kratke tehnične specifikacije, vključno s seznamom svetlobnih vodnikov in ustreznih optičnih sestavnih delov ter podatki o generatorjih svetlobe, ki so dovolj podrobni za identifikacijo. Ti podatki morajo vsebovati številko dela, ki jo je dodelil proizvajalec generatorja svetlobe, risbo z merami ter osnovnimi električnimi in fotometričnimi vrednostmi ter uradno poročilo o preskusu, ki se nanaša na odstavek 5.8 tega pravilnika. 2.2.3 Vzorci: 2.2.3.1 Za homologacijo žarometa dva vzorca vsakega tipa žarometa, en vzorec za vgradnjo na levi strani vozila in en vzorec za vgradnjo na desni strani vozila, s standardnim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, in eno predstikalno napravo za vsak tip, ki ga je treba uporabiti, če je primerno. Za homologacijo porazdeljenega sistema osvetlitve z nezamenljivim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, ki ni homologiran v skladu s Pravilnikom št. 99, dva vzorca sistema, vključno z generatorjem svetlobe in s po eno predstikalno napravo vsakega tipa, ki bo uporabljen, če je primerno. 2.2.4 Za preskus plastičnega materiala, iz katerega so izdelane leče: 2.2.4.1 štirinajst leč; 2.2.4.1.1 deset od teh leč se lahko nadomesti z desetimi vzorci materiala velikosti najmanj 60 × 80 mm, z ravno ali izbočeno zunanjo površino in pretežno ravno površino v sredini (polmer ukrivljenja najmanj 300 mm), veliko najmanj 15 × 15 mm. 2.2.4.1.2 vsaka taka leča ali vzorec materiala se izdela po postopku, ki se uporablja v serijski proizvodnji; 2.2.4.2 reflektor, na katerega se lahko vgradijo leče po navodilih proizvajalca. 2.2.5 Za preskus odpornosti svetlobno prepustnih delov iz plastičnega materiala proti ultravijoličnemu sevanju svetlobnih virov, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, v žarometu: 2.2.5.1 Vzorec vsakega materiala, ki se uporablja v žarometu, ali vzorec žarometa, ki vsebuje te materiale. Glede videza in morebitne površinske obdelave mora vsak vzorec materiala biti skladen z ustreznim delom žarometa, ki ga je treba homologirati. 2.2.5.2 Preskus odpornosti notranjih materialov proti ultravijoličnemu sevanju svetlobnega vira ni potreben: 2.2.5.2.1 če se uporabljajo svetlobni viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, z nizkim ultravijoličnim sevanjem v skladu s Pravilnikom št. 99, ali 2.2.5.2.2 če se sprejmejo ukrepi za zaščito zadevnih sestavnih delov žarometa pred ultravijoličnim sevanjem, npr. s filtri iz stekla, ali 2.2.5.2.3 če se uporabljajo moduli LED z nizkim ultravijoličnim sevanjem v skladu s Prilogo 11 tega pravilnika.

2.3 Za porazdeljeni sistem osvetlitve 10 vzorcev materialov (in po potrebi ustreznega zaščitnega premaza/zaščite), iz katerih so izdelani svetlobni vodniki in drugi optični deli sistema.

2.4 Materialom, iz katerih so izdelane leče, ter materialom, iz katerih so izdelani optični deli sistema (in po potrebi ustrezni premazi/zaščita), če gre za porazdeljeni sistem osvetlitve, se priloži poročilo o preskusu lastnosti teh materialov in premazov, če so na njih že bili opravljeni preskusi.

3. OZNAKE

3.1 Žarometi ali porazdeljeni sistemi osvetlitve, predloženi v homologacijo, se opremijo s čitljivim in neizbrisnim trgovskim imenom ali blagovno znamko vlagatelja.

3.2 Na leči in ohišju (3) morajo imeti prostor zadostne velikosti za homologacijsko oznako in dodatne simbole iz odstavka 4.; ta prostor mora biti označen na risbah iz odstavka 2.2.1.

3.3 Žarometi, zasnovani tako, da izpolnjujejo zahteve za vožnjo po desni in levi strani cestišča, morajo imeti oznake, ki označujejo obe nastavitvi optične enote na vozilu ali svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, na reflektorju; te oznake morajo vsebovati črki „R/D“ za nastavitev za vožnjo po desni strani cestišča in črki „L/G“ za nastavitev za vožnjo po levi strani cestišča.

3.4 Vsi svetlobni prameni imajo lahko na svetleči površini referenčno središče, kot je prikazano v Prilogi 6.

3.5 Če se v generatorju svetlobe porazdeljenega sistema osvetlitve uporablja nezamenljiv svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu in ni homologiran v skladu s Pravilnikom št. 99, se generator svetlobe opremi s trgovskim imenom ali blagovno znamko proizvajalca in številko dela iz odstavka 2.2.2.

3.6 V primeru žarometov z moduli LED mora biti žaromet opremljen z oznako nazivne napetosti in nazivne moči ter s posebno identifikacijsko kodo modula svetlobnega vira.

3.7 Moduli LED, predloženi ob vložitvi vloge za homologacijo svetilke: 3.7.1 morajo biti opremljeni s trgovskim imenom ali blagovno znamko vlagatelja. Ta oznaka mora biti jasno čitljiva in neizbrisna; 3.7.2 morajo biti opremljeni s posebno identifikacijsko kodo modula. Ta oznaka mora biti jasno čitljiva in neizbrisna. Ta posebna identifikacijska koda mora biti sestavljena iz začetnih črk „MD“ za „MODUL“, ki jima sledijo homologacijska oznaka brez kroga v skladu z odstavkom 4.2.1 ter dodatni simboli ali znaki, če gre za več različnih modulov svetlobnega vira. Ta posebna identifikacijska koda se prikaže na risbah iz odstavka 2.2.1. Ni nujno, da je homologacijska oznaka enaka oznaki na žarometu, v katerem se uporablja modul, vendar morata obe oznaki pripadati istemu vlagatelju.

3.8 Če se za upravljanje modulov LED uporablja elektronska krmilna naprava za nadzor svetlobnega vira, ki ni del modula LED, mora biti opremljena s posebnimi identifikacijskimi kodami, nazivno vhodno napetostjo in močjo.

4. HOMOLOGACIJA

4.1 Splošno

4.1.1 Homologacija se podeli, če vsi vzorci tipa žarometa, ki se predložijo v skladu z odstavkom 2., izpolnjujejo določbe iz tega pravilnika.

4.1.2 Žarometi, skladni s tem pravilnikom, se lahko združijo, kombinirajo ali integrirajo s kakršno koli drugo svetlobno ali signalno funkcijo, če to ne vpliva na njihovo svetlobno funkcijo.

4.1.3 Kadar združene, kombinirane ali integrirane svetilke izpolnjujejo zahteve iz več pravilnikov, se lahko namesti enotna mednarodna homologacijska oznaka, če vsaka od združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk izpolnjuje določbe, ki veljajo zanjo.

4.1.4 Vsakemu homologiranemu tipu se dodeli homologacijska številka. Prvi dve števki pomenita serijo sprememb, vključno z najnovejšimi večjimi tehničnimi spremembami pravilnika v času izdaje homologacije (trenutno 01). Ista pogodbenica ne sme dodeliti iste številke drugemu tipu žarometa, ki je zajet v tem pravilniku. Šteje se, da je usklajen par en tip.

4.1.5 Obvestilo o podelitvi, razširitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije ali o dokončni opustitvi proizvodnje tipa žarometa v skladu s tem pravilnikom se predloži pogodbenicam Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

4.1.6 Poleg oznake iz odstavka 3.1 se na vsak žaromet, ki je skladen s tipom, homologiranim v skladu s tem pravilnikom, na prostorih iz odstavka 3.2 namesti homologacijska oznaka iz odstavkov 4.2 in 4.3.

4.2 Sestava homologacijske oznake

Homologacijsko oznako sestavljajo:

4.2.1 mednarodna homologacijska oznaka, ki vsebuje: 4.2.1.1 krog, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo (4); 4.2.1.2 homologacijsko številko iz odstavka 4.1.4;

4.2.2 naslednji dodatni simbol ali simboli: 4.2.2.1 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve samo za promet po levi strani cestišča, vodoravna puščica, ki, gledano od spredaj, kaže v desno, tj. na tisto stran cestišča, po kateri teče promet; 4.2.2.2 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve za vožnjo po desni in levi strani cestišča z ustrezno prilagoditvijo nastavitve optične enote ali svetlobnega vira, vodoravna puščica, ki kaže hkrati v levo in desno stran; 4.2.2.3 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika samo za kratki svetlobni pramen, črki „DC“; 4.2.2.4 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika samo za dolgi svetlobni pramen, črki „DR“; 4.2.2.5 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika za kratki in dolgi svetlobni pramen, črke „DCR“; 4.2.2.6 na žarometih z lečo iz plastičnega materiala črki „PL“ v bližini simbolov iz odstavkov od 4.2.2.3 do 4.2.2.5; 4.2.2.7 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika za dolgi svetlobni pramen, navedba največje svetilnosti, izražena z referenčno oznako iz odstavka 6.3.2.2, nameščeno v bližini kroga, ki obkroža črko „E“; pri integriranih žarometih je treba oznako največje skupne svetilnosti dolgega svetlobnega pramena navesti, kot je določeno zgoraj; 4.2.2.8 na porazdeljenih sistemih osvetlitve se črke „DLS“ uporabljajo namesto črke „D“ iz odstavkov 4.2.2.3, 4.2.2.4 in 4.2.2.5, pri čemer se uporabljajo enaka merila.

4.2.3 V vsakem primeru morajo biti na obrazcih za homologacijo in sporočilih o homologaciji, ki se pošljejo državam pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, navedeni ustrezen način delovanja, uporabljen v preskusnem postopku v skladu z odstavkom 1.1.1.1 Priloge 4, in dovoljene napetosti v skladu z odstavkom 1.1.1.2 Priloge 4. V ustreznih primerih je treba napravo označiti, kakor sledi: 4.2.3.1 Na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika in so zasnovani tako, da kratki svetlobni pramen ne sveti hkrati s katero koli drugo svetlobno funkcijo, s katero je lahko integriran, se za simbolom žarometa za kratki svetlobni pramen v homologacijski oznaki postavi poševnica (/). 4.2.3.2 Zahteva iz odstavka 4.2.3.1 ne velja za žaromete, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika in so zasnovani tako, da kratki svetlobni pramen in dolgi svetlobni pramen zagotavlja isti svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu.

4.2.4 Števki homologacijske številke, ki označujeta spremembe, vključno z najnovejšimi večjimi tehničnimi spremembami pravilnika ob izdaji homologacije, in po potrebi zahtevana puščica so lahko označeni v bližini zgornjih dodatnih simbolov.

4.2.5 Znaki in simboli iz odstavkov 4.2.1 do 4.2.3 morajo biti jasno čitljivi in neizbrisni. Lahko se namestijo na notranji ali zunanji (prozorni ali neprozorni) del žarometa, ki je neločljivo povezan s prozornim delom žarometa, ki oddaja svetlobo. V primeru porazdeljenega sistema osvetlitve z zunanjimi lečami, vgrajenimi v svetlobni vodnik, je ta pogoj izpolnjen, če je homologacijska oznaka nameščena vsaj na generator svetlobe in svetlobni vodnik ali na njegovo zaščito. V vsakem primeru mora biti oznaka vidna, ko je žaromet ali sistem nameščen na vozilo ali ko se odpre premičen del, kot je pokrov motorja.

4.3 Namestitev homologacijske oznake

4.3.1 Samostojne svetilke

Slike 1 do 9 v Prilogi 2 k temu pravilniku prikazujejo primere homologacijskih oznak z zgoraj navedenimi dodatnimi simboli.

4.3.2 Združene, kombinirane ali integrirane svetilke

4.3.2.1 Kadar se ugotovi, da združene, kombinirane ali integrirane svetilke izpolnjujejo zahteve več pravilnikov, se lahko namesti enotna mednarodna homologacijska oznaka, sestavljena iz kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo, ter homologacijske številke. Ta homologacijska oznaka se lahko namesti kjer koli na združenih, kombiniranih ali integriranih svetilkah, če: 4.3.2.1.1 je vidna v skladu z odstavkom 4.2.5; 4.3.2.1.2 ni mogoče odstraniti nobenega dela združenih, kombiniranih ali integriranih žarometov, ki prepušča svetlobo, ne da bi pri tem odstranili tudi homologacijsko oznako.

4.3.2.2 Identifikacijski simbol za vsako svetilko, ki ustreza vsakemu pravilniku, v skladu s katerim je bila podeljena homologacija, se skupaj z ustreznimi spremembami, ki vključujejo zadnje večje tehnične spremembe pravilnikov ob izdaji homologacije, in po potrebi predpisano puščico, označi: 4.3.2.2.1 na ustrezni svetleči površini; 4.3.2.2.2 ali v skupini, tako da je vsaka od združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk jasno prepoznavna (glej štiri možne primere na sliki 10 v Prilogi 2).

4.3.2.3 Velikost različnih delov enotne mednarodne homologacijske oznake ne sme biti manjša od najmanjše velikosti, ki jo za najmanjšo posamezno oznako zahteva pravilnik, v skladu s katerim je bila podeljena homologacija.

4.3.2.4 Vsakemu homologiranemu tipu se dodeli homologacijska številka. Ista pogodbenica ne sme dodeliti enake številke drugemu tipu združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk, ki so zajete v tem pravilniku.

4.3.2.5 Na sliki 10 v Prilogi 2 k temu pravilniku so prikazani primeri homologacijskih oznak za združene, kombinirane ali integrirane svetilke skupaj z vsemi zgoraj navedenimi dodatnimi simboli.

4.3.3 Za svetilke, katerih leče se uporabljajo za različne tipe žarometov in ki jih je mogoče integrirati ali združiti z drugimi svetilkami,

veljajo določbe iz odstavka 4.3.2.

4.3.3.1 Poleg tega, kadar se uporabi ista leča, je ta lahko označena z različnimi homologacijskimi oznakami, ki se nanašajo na različne tipe žarometov ali svetilk, če ima ohišje ali porazdeljeni sistem osvetlitve žarometa, tudi če ga ni mogoče ločiti od leče, prostor iz odstavka 3.2 in homologacijske oznake za dejanske funkcije.

4.3.3.2 Na sliki 11 v Prilogi 2 k temu pravilniku so prikazani primeri homologacijskih oznak za zgoraj navedeni primer.

4.3.4 Porazdeljeni sistemi osvetlitve

Za porazdeljene sisteme osvetlitve morajo biti izpolnjene ustrezne določbe iz odstavkov 4.3.1 do 4.3.3.2 v povezavi z zahtevami iz odstavka 3.4.

B. TEHNIČNE ZAHTEVE ZA ŽAROMETE (5)

5. SPLOŠNE SPECIFIKACIJE

5.1 Vsak vzorec je v skladu s specifikacijami iz odstavkov 6 do 8.

5.2 Žarometi morajo biti izdelani tako, da ohranijo predpisane fotometrične značilnosti in ob običajni uporabi njihovo delovanje ostane zadovoljivo kljub tresljajem, ki jim utegnejo biti izpostavljeni.

5.2.1 Žarometi morajo imeti napravo, ki omogoča, da se na vozilu nastavijo tako, da ustrezajo veljavnim predpisom. Takšne naprave ni treba namestiti na enote, pri katerih sta odsevnik in razpršilna leča neločljiva, če je uporaba takšnih enot omejena na vozila, na katerih je možno žaromet nastaviti na drugačen način.

Kadar sta žaromet z glavnim kratkim svetlobnim pramenom in žaromet z dolgim svetlobnim pramenom, ki sta opremljena vsak s svojimi svetlobnimi viri, združena v sestavljeno enoto, naprava za nastavitev omogoča pravilno nastavitev vsakega posameznega optičnega sistema. Ta določba se uporablja tudi za žaromete s svetlobnim pramenom žarometa za meglo in dolgim svetlobnim pramenom, žaromete z glavnim kratkim svetlobnim pramenom in svetlobnim pramenom žarometa za meglo ter za žaromete s temi tremi svetlobnimi prameni.

5.2.2 Te določbe pa ne veljajo za sklope žarometov z nedeljivimi reflektorji. Za ta tip sklopa se uporabljajo zahteve iz odstavka 6.3 tega pravilnika.

5.3 Žarometi, zasnovani tako, da izpolnjujejo zahteve za vožnjo po desni in levi strani cestišča, se lahko prilagodijo za določeno smer vožnje z ustrezno začetno nastavitvijo pri namestitvi na vozilo ali pa to selektivno nastavitev opravi voznik. Takšna začetna ali selektivna nastavitev lahko vključuje na primer namestitev optične enote na vozilo pod določenim kotom ali namestitev svetlobnih virov pod določenim kotom glede na optično enoto. V vseh primerih sta mogoči le dve različni in natančno določeni nastavitvi, ena za vožnjo po desni in druga za vožnjo po levi strani cestišča, način izdelave pa onemogoča nenameren premik iz ene nastavitve v drugo ali nastavitev žarometa v vmesni položaj. Če je svetlobni vir mogoče postaviti v dva različna položaja, morajo biti deli za pritrditev svetlobnega vira na odsevnik zasnovani in izdelani tako, da je svetlobni vir pri vsaki od teh nastavitev pritrjen tako točno, kot je potrebno za žaromete, ki so namenjeni le za eno smer vožnje. Skladnost z zahtevami iz tega odstavka se preverja vizualno in po potrebi s poskusno namestitvijo.

5.4 Konfiguracija osvetlitve za različne razmere v prometu

5.4.1 Za žaromete, zasnovane tako, da izpolnjujejo zahteve samo za vožnjo po eni strani cestišča (po desni ali levi strani), se sprejmejo ustrezni ukrepi, da se prepreči motenje udeležencev v prometu v državi, v kateri je stran vožnje nasprotna tisti v državi, za katero je zasnovan žaromet (6). Ti ukrepi so lahko:

(a) prekritje dela zunanje površine leče žarometa;

(b) premik svetlobnega pramena navzdol. Vodoravni premik je dovoljen;

(c) kateri koli drug ukrep za odstranitev ali zmanjšanje asimetričnega dela svetlobnega pramena.

5.4.2 Po uporabi teh ukrepov morajo biti naslednje zahteve glede svetilnosti žarometa izpolnjene brez spremembe nastavitve glede na začetno stran vožnje.

5.4.2.1 Kratki svetlobni pramen, zasnovan za vožnjo po desni strani cestišča in prilagojen vožnji po levi strani cestišča: pri 0,86D–1,72L najmanj 2 500 cd; pri 0,57U–3,43R največ 880 cd.

5.4.2.2 Kratki svetlobni pramen, zasnovan za vožnjo po levi strani cestišča in prilagojen vožnji po desni strani cestišča: pri 0,86D–1,72R najmanj 2 500 cd; pri 0,57U–3,43L največ 880 cd.

5.5 Na žarometih, zasnovanih za izmenično zagotavljanje dolgega in kratkega svetlobnega pramena ali kratkega in/ali dolgega svetlobnega pramena, zasnovanega tako, da lahko sveti v ovinek, mora biti vsaka mehanska, elektromehanska ali druga naprava, ki je za ta namen vgrajena v žaromet (7), izdelana tako, da:

5.5.1 je naprava dovolj trdna, da pri običajnih pogojih uporabe vzdrži 50 000 postopkov. Za preverjanje, ali je ta zahteva izpolnjena, lahko tehnična služba, ki izvaja homologacijske preskuse: (a) zahteva, da vlagatelj zagotovi opremo, ki je potrebna za izvedbo preskusa; (b) ne izvede preskusa, če je žarometu, ki ga predloži vlagatelj, priloženo poročilo o preskusu, ki ga je izdala tehnična služba, ki izvaja homologacijske preskuse za enako izdelane (sestavljene) žaromete, ki potrjuje skladnost s to zahtevo;

5.5.2 v primeru okvare svetilnost žarometa nad črto H-H ne sme presegati vrednosti kratkega svetlobnega pramena v skladu z odstavkom 6.2.6; poleg tega mora biti v preskusni točki 25 V (črta VV, 1,72 D) na žarometih, zasnovanih za kratki in/ali dolgi svetlobni pramen, ki lahko sveti v ovinek, svetilnost najmanj 2 500 cd.

5.5.3 se lahko glavni kratki ali dolgi svetlobni pramen vedno proizvede tako, da mehanizem ni v vmesnem položaju;

5.5.4 uporabnik ne more z navadnimi orodji spremeniti oblike ali položaja gibljivih delov.

5.6 V skladu z zahtevami iz Priloge 4 se izvedejo dodatni preskusi, s katerimi se zagotovi, da se fotometrično delovanje ni preveč spremenilo.

5.7 Svetlobno prepustni deli iz plastičnega materiala se preskusijo v skladu z zahtevami iz Priloge 5.

5.8 Zamenljivost svetlobnih virov

5.8.1 Svetlobni viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu in se uporabljajo v žarometih, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, ali porazdeljenih sistemih osvetlitve, se lahko zamenjajo in homologirajo v skladu s Pravilnikom št. 99 in njegovimi spremembami, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo. Svetlobni viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu in niso homologirani v skladu s Pravilnikom št. 99, se lahko uporabljajo samo, če so nezamenljiv del generatorja svetlobe. Kljub temu mora biti v primeru porazdeljenih sistemov osvetlitve generator svetlobe mogoče zamenjati brez posebnega orodja tudi, če v njem uporabljen svetlobni vir ni homologiran.

5.8.2 Če se v žarometu, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, uporablja en ali več (dodatnih) svetlobnih virov z žarilno nitko, so ti svetlobni viri z žarilno nitko homologirani v skladu s Pravilnikom št. 37 in njegovimi spremembami, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo, če v Pravilniku št. 37 in njegovih spremembah, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo, niso določene omejitve glede uporabe.

5.8.3 Naprava je zasnovana tako, da je morebitno žarnico z žarilno nitko mogoče pritrditi le v pravilnem položaju.

5.8.4 V primeru zamenljivih svetlobnih virov, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, in dodatnih svetlobnih virov z žarilno nitko je okov žarnice v skladu z dimenzijskimi značilnostmi, navedenimi v podatkovnem listu iz publikacije IEC 60061, ki ustrezajo kategoriji uporabljenih svetlobnih virov. Svetlobne vire je mogoče zlahka namestiti v žaromet.

5.9 Nezamenljivi svetlobni viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, ki niso homologirani v skladu s Pravilnikom št. 99 in se uporabljajo v porazdeljenih sistemih osvetlitve, izpolnjujejo tudi naslednje zahteve (ki ustrezajo zahtevam iz Pravilnika št. 99 za homologacijo svetlobnih virov, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu):

5.9.1 vklop, čas do polne svetilnosti in takojšnji ponovni vklop brez ohlajanja v skladu z odstavkom 3.6 Pravilnika št. 99;

5.9.2 barva v skladu z odstavkom 3.9 Pravilnika št. 99. Barva je bela;

5.9.3 ultravijolično sevanje v skladu z odstavkom 3.10 Pravilnika št. 99, če je tako navedeno v vlogi za homologacijo (odstavek 2.2.2).

5.10 Zaradi žarometa in sistema predstikalne naprave ne smejo nastati sevalne motnje ali motnje v napajanju, ki bi povzročile napako na drugih električnih/elektronskih sistemih vozila (8).

5.11 Če je to potrebno za preskusni postopek, lahko preskuševalna organizacija zahteva, da proizvajalec zagotovi dodatne preskusne vzorce, preskusne naprave (okove) ali posebne vire napajanja.

5.12 Preskusni postopek se izvede v skladu s proizvajalčevimi zahtevami glede namestitve.

5.13 Žaromet (če je opremljen z moduli LED) in moduli LED so v skladu z ustreznimi zahtevami iz Priloge 11 k temu pravilniku. Skladnost z zahtevami se preveri.

6. OSVETLJENOST

6.1 Splošne določbe

6.1.1 Žarometi ali porazdeljeni sistemi osvetlitve se izdelajo tako, da z ustreznim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, proizvajajo primerno neslepečo osvetljenost pri oddajanju kratkega svetlobnega pramena in dobro osvetlitev pri oddajanju dolgega svetlobnega pramena.

6.1.2 Svetilnost, ki jo proizvaja žaromet, se meri na razdalji 25 m s fotoelektrično celico, katere uporabna površina obsega kvadrat s stranico 65 mm. Točka HV je središčna točka koordinatnega sistema z navpično polarno osjo. Črta h je horizontala, ki poteka skozi točko HV (glej Prilogo 3 k temu pravilniku).

6.1.3 Žaromet ali porazdeljeni sistem osvetlitve se šteje za zadovoljivega, če so izpolnjene fotometrične zahteve iz tega odstavka 6. z enim svetlobnim virom, ki se je staral vsaj 15 ciklov v skladu z odstavkom 4. Priloge 4 k Pravilniku št. 99.

Kadar je svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, homologiran v skladu s Pravilnikom št. 99, mora biti standardni (etalonski) svetlobni vir in njegov svetlobni tok se lahko razlikuje od ciljnega svetlobnega toka iz Pravilnika št. 99. V tem primeru se svetilnost ustrezno prilagodi.

Navedena prilagoditev se ne uporablja za porazdeljene sisteme osvetlitve z nezamenljivim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, ali žaromete s popolnoma ali delno vgrajenimi predstikalnimi napravami.

Kadar svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, ni homologiran v skladu s Pravilnikom št. 99, mora biti proizvodni nezamenljivi svetlobni vir.

6.1.4 Mere, ki določajo položaj obloka v standardnem svetlobnem viru, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, so navedene v ustreznem podatkovnem listu iz Pravilnika št. 99.

6.1.5 Fotometrično skladnost je treba preveriti v skladu z odstavkom 6.2.6 ali 6.3 tega pravilnika. To velja tudi za območje svetlo-temno med 3°R in 3°L (metoda merjenja zadevne barve meje svetlo-temno).

6.1.6 Barva oddane svetlobe svetlobnega pramena žarometov s svetlobnimi viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, je bela.

6.1.7 Štiri sekunde po vžigu žarometa s svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu in pri katerem predstikalna naprava ni združena s svetlobnim virom, ki ni deloval najmanj 30 minut:

6.1.7.1 se na točki HV doseže najmanj 37 500 cd za žaromet samo z dolgim svetlobnim pramenom;

6.1.7.2 se na točki 50V doseže najmanj 6 250 cd za žaromete samo s kratkim svetlobnim pramenom ali funkcijo izmeničnega kratkega in dolgega svetlobnega pramena, kot je opisano v odstavku 5.4 tega pravilnika;

6.1.7.3 v obeh primerih napajanje zadostuje za potrebno povečanje visokotokovnega električnega impulza.

6.2 Določbe glede kratkih svetlobnih pramenov

6.2.1 Porazdelitev svetilnosti žarometa za kratki svetlobni pramen vključuje „mejo svetlo-temno“ (glej sliko 1), ki omogoča pravilno nastavitev žarometa za fotometrične meritve in usmeritev na vozilu.

Meja svetlo-temno je sestavljena iz:

(a) pri svetlobnih pramenih za vožnjo po desni strani cestišča: (i) ravnega „vodoravnega dela“ na levi; (ii) dvignjenega dela na desni;

(b) pri svetlobnih pramenih za vožnjo po levi strani cestišča: (i) ravnega „vodoravnega dela“ na desni; (ii) dvignjenega dela na levi.

V obeh primerih je rob dvignjenega dela oster.

6.2.2 Žaromet se vidno usmeri z uporabo „meje svetlo-temno“ (glej sliko 1) na naslednji način Usmeritev se izvede z uporabo ravnega navpičnega zaslona, ki je postavljen 10 m ali 25 m (kot je navedeno v oddelku 9 Priloge 1) pred žarometom in pod pravim kotom glede na os H-V, kot je prikazano v Prilogi 3 k temu pravilniku. Zaslon mora biti dovolj širok, da omogoča pregled in nastavitev „meje svetlo-temno“ kratkega svetlobnega pramena vsaj v razponu 5° na obeh straneh črte V-V.

6.2.2.1 Za navpično nastavitev: vodoravni del „meje svetlo-temno“ se premakne navzgor nad črto B in se nastavi v nazivni položaj en odstotek (0,57 stopinje) pod črto H-H.

Slika 1

Opomba: Razmerje je drugačno za navpične in vodoravne črte.

6.2.2.2 Za vodoravno nastavitev: dvignjeni del „meje svetlo-temno“ se premakne:

za vožnjo po desni strani z desne na levo in se po premiku nastavi vodoravno tako, da: (a) nad črto 0,2° D dvignjeni del ne presega črte A na levi in (b) na črti 0,2° D ali pod dvignjenim delom seka črto A in (c) je prelom v osnovi na območju +/– 0,5 stopinje levo ali desno od črte V-V; ali

za vožnjo po levi strani z leve na desno in se po premiku nastavi vodoravno tako, da: (a) nad črto 0,2° D dvignjeni del ne presega črte A na desni in (b) na črti 0,2° D ali pod dvignjenim delom seka črto A in (c) je prelom predvsem na črti V-V.

6.2.2.3 Kadar tako usmerjen žaromet ne izpolnjuje zahtev iz odstavkov 6.2.5, 6.2.6 in 6.3, se njegova nastavitev lahko spremeni, če se os svetlobnega pramena ne premakne:

vodoravno od črte A za več kot: (a) 0,5° na levo ali 0,75° na desno za vožnjo po desni strani ali (b) 0,5° na desno ali 0,75° na levo za vožnjo po levi strani in

navpično največ 0,25° navzgor ali navzdol od črte B.

6.2.2.4 Če pa ni mogoče izvesti večkratne navpične nastavitve na zahtevani položaj z dovoljenim odstopanjem iz odstavka 6.2.2.3, se uporabi metoda z instrumenti iz odstavkov 2. in 3. Priloge 10, da se preskusi skladnost z zahtevano minimalno kakovostjo „meje svetlo-temno“ ter izvede navpična in vodoravna nastavitev svetlobnega pramena.

6.2.3 Kadar je žaromet usmerjen tako, mora, če je vloga za homologacijo vložena samo za kratki svetlobni pramen, izpolnjevati samo zahteve iz odstavkov 6.2.4 in 6.2.5; če je predviden za kratki in dolgi svetlobni pramen, pa mora izpolnjevati zahteve iz odstavkov od 6.2.4 do 6.2.6.

6.2.4 Za vsak žaromet za kratki svetlobni pramen je dovoljen samo en svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu. Največ dva dodatna svetlobna vira sta dovoljena pod naslednjimi pogoji:

6.2.4.1 V žarometu za kratki svetlobni pramen se lahko uporablja en dodaten svetlobni vir v skladu s Pravilnikom št. 37 ali en ali več dodatnih modulov LED, da lahko žaromet sveti v ovinek.

6.2.4.2 V žarometu za kratki svetlobni pramen se lahko uporablja en dodaten svetlobni vir v skladu s Pravilnikom št. 37 in/ali en ali več modulov LED, da se ustvari infrardeče sevanje. Aktivirajo se lahko samo hkrati s svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu. V primeru okvare svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, se morajo ta dodatni svetlobni vir in/ali moduli LED samodejno izklopiti.

6.2.4.3 V primeru okvare dodatnega svetlobnega vira ali modula LED žaromet še naprej izpolnjuje zahteve za kratki svetlobni pramen.

6.2.4.4 Merilni pogoji za svetlobne vire

6.2.4.4.1 V primeru svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu: Napetost na priključnih sponkah predstikalnih naprav je 13,2 V +/– 0,1 za 12-voltne sisteme ali določena drugače (glej Prilogo 7).

6.2.4.4.2 V primeru svetlobnega vira z žarilno nitko v skladu s Pravilnikom št. 37: Svetilka se izmeri s standardno (etalonsko) brezbarvno žarnico z žarilno nitko z nazivno napetostjo 12 V. Med preverjanjem se napetost na priključnih sponkah žarnice z žarilno nitko uravnava tako, da se proizvede referenčni svetlobni tok pri napetosti 13,2 V, kot je navedeno v ustreznem podatkovnem listu iz Pravilnika št. 37.

6.2.4.4.3 V primeru modulov LED: Svetilka se izmeri pri napetosti 6,3 V, 13,2 V ali 28,0 V, razen če ta pravilnik določa drugače. Moduli LED, ki jih upravlja elektronska krmilna naprava za nadzor svetlobnega vira, se izmerijo po navodilih vlagatelja.

6.2.5 Po več kot 10 minutah po vžigu mora svetilnost v preskusnih točkah iz spodnje tabele in slike B v Prilogi 3 (ali zrcaljena prek črte VV za vožnjo po levi strani) izpolnjevati naslednje zahteve:

Točke ali segmenti Oznaka (10) Svetilnost (cd) Vodoravni kot (v stopinjah) Navpični kot (v stopinjah) najv. najm. katera koli točka v območju A (določeno z naslednjimi koordinatami v stopinjah) 8L 8L 8R 8R 6R 1,5R V-V 4L 1U 4U 4U 2U 1,5U 1,5U H-H H-H 625 2 B 50 L 350 3,43 L 0,57 U 3 75 R 12 500 1,15 R 0,57 D 4 50 L 18 480 3,43 L 0,86 D 5 25 L1 18 800 3,43 L 1,72 D 6 50 V 7 500 0 0,86 D 7 50 R 12 500 1,72 R 0,86 D 8 25 L2 2 500 9 L 1,72 D 9 25 R1 2 500 9 R 1,72 D 10 25 L3 1 250 15 L 1,72 D 11 25 R2 1 250 15 R 1,72 D 12 15 L 625 20 L 2,86 D 13 15 R 625 20 R 2,86 D 14 (9) 8 L 4 U 15 (9) 0 4 U 16 (9) 8 R 4 U 17 (9) 4 L 2 U 18 (9) 0 2 U 19 (9) 4 R 2 U 20 65 8 R 0 21 125 4 L 0 A do B segment I 3 750 5,15 L do 5,15 R 0,86 D C–D 1 750 2,5 R 1 U E do F segment III in nižje 12 500 9,37 L do 8,53 R 4,29 D E max R 43 800 desno od črte VV nad 1,72 D E max L 31 300 levo od črte VV Opomba: V tabeli: Črka L pomeni, da je točka ali segment na levi strani črte VV. Črka R pomeni, da je točka ali segment na desni strani črte VV. Črka U pomeni, da je točka ali segment nad črto HH. Črka D pomeni, da je točka ali segment pod črto HH.

6.2.6 Zahteve iz odstavka 6.2.5 se uporabljajo tudi za žaromete, ki so zasnovani tako, da svetijo v ovinek, in/ali ki vključujejo dodaten svetlobni vir ali module LED iz odstavka 6.2.4.2. V primeru žarometa, zasnovanega tako, da sveti v ovinek, se lahko nastavitev spremeni, če se os svetlobnega pramena ne premakne navpično za več kot 0,2°.

6.2.6.1 Če žaromet sveti v ovinek:

6.2.6.1.1 z vrtenjem kratkega svetlobnega pramena ali vodoravnim premikanjem preloma meje svetlo-temno, se meritve izvedejo po ponovni vodoravni usmeritvi celotnega sestavljenega žarometa, npr. z goniometrom;

6.2.6.1.2 s premikanjem enega ali več optičnih delov žarometa brez vodoravnega premikanja preloma meje svetlo-temno, se meritve izvedejo tako, da so ti deli v skrajnem delovnem položaju;

6.2.6.1.3 z dodatnim svetlobnim virom ali enim ali več moduli LED brez vodoravnega premikanja preloma meje svetlo-temno, se meritve izvedejo tako, da so ta svetlobni vir ali moduli LED aktivirani.

6.3 Določbe glede dolgih svetlobnih pramenov

6.3.1 Pri žarometu, zasnovanem za dolgi in kratki svetlobni pramen, se meritve svetilnosti dolgega svetlobnega pramena izvedejo z isto nastavitvijo žarometa kot pri meritvah iz odstavka 6.2.5; če je žaromet zasnovan samo za dolgi svetlobni pramen, je nastavljen tako, da je območje največje svetilnosti na presečišču črt H-H in V-V; takšen žaromet mora izpolnjevati samo zahteve iz odstavka 6.3. Preskusne napetosti so enake napetostim iz odstavka 6.2.4.4.

6.3.2 Za dolgi svetlobni pramen je mogoče uporabiti več svetlobnih virov; ti svetlobni viri so navedeni v Pravilniku št. 37 (v tem primeru žarnice z žarilno nitko delujejo pri referenčnem svetlobnem toku), v Pravilniku št. 99 in/ali pa so to moduli LED. Če se za dolgi svetlobni pramen uporablja več svetlobnih virov, ti svetlobni viri pri določanju največje vrednosti svetilnosti (IM) delujejo hkrati.

Del dolgega svetlobnega pramena enega od teh svetlobnih virov se lahko uporabi izključno za kratke signale (svetlobna hupa), kot navede vlagatelj. To se prikaže na ustrezni risbi in navede kot opomba v sporočilu.

6.3.3 Ob sklicevanju na sliko C iz Priloge 3 in na spodnjo tabelo mora porazdelitev svetilnosti dolgega svetlobnega pramena izpolnjevati naslednje zahteve.

Preskusna točka Kotne koordinate Stopinje Zahtevana svetilnost v cd najm. H-5L 0,0; 5,0 L 6 250 H-2,5L 0,0; 2,5 L 25 000 H-2,5R 0,0; 2,5 R 25 000 H-5R 0,0; 5,0 R 6 250

6.3.3.1 Presečišče (HV) črt HH in VV je znotraj izolukse za 80 odstotkov največje svetilnosti. Ta največja vrednost (IM) mora biti najmanj 43 800 cd.

6.3.3.2 Največja vrednost (IM) v nobenem primeru ne sme presegati 215 000 cd.

6.3.4 Referenčna oznaka (I′M) največje svetilnosti iz odstavka 6.3.3.2 se izračuna po enačbi:

I′M = IM/4 300.

Ta vrednost se zaokroži na vrednost 7,5 – 10 – 12,5 – 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40 – 45 – 50.

6.4 Določbe glede premičnih reflektorjev

6.4.1 Če je svetilka nameščena v skladu z vsemi položaji iz odstavka 2.1.4, mora žaromet izpolnjevati fotometrične zahteve iz odstavka 6.2 ali 6.3 ali obeh.

6.4.2 Dodatni preskusi se opravijo, ko je reflektor z uporabo naprav za usmerjanje žarometov nagnjen navpično navzgor za kot iz odstavka 2.1.4 ali 2 stopinji, kar je manj. Žaromet se ponovno usmeri navzdol (z goniometrom) in na naslednjih točkah morajo biti izpolnjene fotometrične specifikacije:

glavni kratki svetlobni pramen : HV in 75 R (oziroma 75 L); dolgi svetlobni pramen : IM in točka HV (odstotek IM).

Če naprave za usmerjanje ne omogočajo stalnega premikanja, se upošteva položaj, ki je najbližje 2 stopinjam.

6.4.3 Reflektor se nastavi nazaj v nazivni kotni položaj iz odstavka 6.2.2 in goniometer se nastavi nazaj v izhodiščni položaj. Reflektor se z napravo za usmerjanje žarometov nagne navpično navzdol za kot iz odstavka 2.1.4 ali 2 stopinji, kar je manj. Žaromet se nato ponovno usmeri navzgor (na primer z goniometrom) in preverijo se točke iz odstavka 6.5.2.

7. MERITEV MOTENJA IN/ALI BLEŠČANJA

Izmeriti je treba motenje in/ali bleščanje (11), ki ga povzroči kratki svetlobni pramen žarometov.

C. NADALJNJE UPRAVNE DOLOČBE

8. SPREMEMBA TIPA ŽAROMETA IN RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE

8.1 Vsaka sprememba tipa žarometa, vključno s predstikalno napravo, se sporoči homologacijskemu organu, ki je homologiral tip žarometa. Zadevni organ lahko potem: 8.1.1 meni, da spremembe verjetno ne bodo imele občutnih škodljivih učinkov in da žaromet v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve, ali 8.1.2 od tehnične službe, ki izvaja preskuse, zahteva dodatno poročilo o preskusu.

8.2 Potrditev ali zavrnitev homologacije, v kateri so navedene spremembe, se po postopku, določenem v odstavku 4.1.5, sporoči pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik.

8.3 Pristojni organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli serijsko številko vsakemu sporočilu za takšno razširitev in o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

9. SKLADNOST PROIZVODNJE

9.1 Žarometi, homologirani v skladu s tem pravilnikom, se izdelajo skladno s homologiranim tipom, tako da izpolnjujejo zahteve iz odstavka 6.

9.2 Za preverjanje, ali so zahteve iz odstavka 9.1 izpolnjene, se izvede ustrezen nadzor proizvodnje.

9.3 Imetnik homologacije mora zlasti: 9.3.1 zagotoviti, da obstajajo postopki za učinkovit nadzor kakovosti izdelkov; 9.3.2 imeti dostop do nadzorne opreme, potrebne za preverjanje skladnosti z vsakim homologiranim tipom; 9.3.3 poskrbeti, da so rezultati preskusov zapisani in da so povezani dokumenti na voljo za obdobje, določeno v skladu z upravno službo; 9.3.4 analizirati rezultate vseh tipov preskusov, da se preveri in zagotovi stalnost značilnosti izdelka, pri čemer se upoštevajo dopustna odstopanja pri industrijski proizvodnji; 9.3.5 zagotoviti, da se za vsak tip izdelka opravijo vsaj preskusi iz Priloge 8 k temu pravilniku; 9.3.6 zagotoviti, da se po vsakem vzorčenju, ki pokaže neskladnost z zadevnim tipom preskusa, opravita ponovno vzorčenje in ponovni preskus. Izvesti je treba vse potrebne ukrepe za ponovno vzpostavitev skladnosti te proizvodnje.

9.4 Pristojni organ, ki je podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri metode preverjanja skladnosti za vsako proizvodno enoto. 9.4.1 Pri vsakem takem pregledu se inšpektorju predloži preskusna in proizvodna dokumentacija. 9.4.2 Inšpektor lahko vzame naključne vzorce za preskus v proizvajalčevem laboratoriju. Najmanjše število vzorcev se lahko določi glede na rezultate proizvajalčevih lastnih preverjanj. 9.4.3 Če je raven kakovosti nezadovoljiva ali če je treba preveriti veljavnost preskusov, opravljenih v skladu z zgornjim odstavkom, inšpektor ob upoštevanju meril iz Priloge 9 izbere vzorce in jih pošlje tehnični službi, ki je opravila homologacijske preskuse. 9.4.4 Pristojni organ lahko opravi kateri koli preskus iz tega pravilnika. Ti preskusi se opravijo na naključno izbranih vzorcih brez oviranja proizvajalčevih obveznosti dobave in v skladu z merili iz Priloge 9. 9.4.5 Pristojni organ si prizadeva, da se pregled opravi enkrat na dve leti, vendar je to prepuščeno presoji pristojnega organa in njegovemu zaupanju v ureditev za zagotavljanje učinkovitega nadzora skladnosti proizvodnje. Če so rezultati pregleda negativni, pristojni organ zagotovi vse potrebne ukrepe za čim hitrejšo ponovno vzpostavitev skladnosti proizvodnje.

9.5 Pri tem se ne upoštevajo žarometi z očitnimi okvarami.

9.6 Referenčna oznaka se ne upošteva.

9.7 Merilne točke 14 do 21 iz odstavka 6.2.6 tega pravilnika se ne upoštevajo.

10. KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE

10.1 Homologacija, podeljena za tip žarometa v skladu s tem pravilnikom, se lahko prekliče, če zahteve niso izpolnjene ali če žaromet, opremljen s homologacijsko oznako, ni skladen s homologiranim tipom.

10.2 Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je prej podelila, o tem takoj obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom v obliki, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

11. DOKONČNA OPUSTITEV PROIZVODNJE

Če imetnik homologacije dokončno neha proizvajati tip žarometa, homologiran v skladu s tem pravilnikom, o tem obvesti organ, ki je podelil homologacijo. Ko navedeni organ prejme ustrezno sporočilo, o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

12. IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, KI IZVAJAJO HOMOLOGACIJSKE PRESKUSE, TER HOMOLOGACIJSKIH ORGANOV

Pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, sekretariatu Združenih narodov sporočijo imena in naslove tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter homologacijskih organov, ki podeljujejo homologacijo in katerim se pošljejo obrazci, ki potrjujejo podelitev, razširitev, zavrnitev ali preklic homologacije ali dokončno opustitev proizvodnje v drugih državah.

13. PREHODNE DOLOČBE

13.1 Od začetka veljavnosti sprememb 01 tega pravilnika ne sme nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, zavrniti podelitve homologacije v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

13.2 Do 60 mesecev po začetku veljavnosti sprememb 01 tega pravilnika v zvezi s spremembami, uvedenimi s spremembami 01 glede postopkov fotometričnega preskušanja, ki vključujejo uporabo krogelnega koordinatnega sistema in specifikacijo vrednosti svetilnosti, in da se tehničnim službam (preskusnim laboratorijem) omogoči, da posodobijo preskusno opremo, nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne zavrne podelitve homologacije v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 01, če se obstoječa preskusna oprema uporablja z ustrezno pretvorbo vrednosti v skladu z zahtevami homologacijskega organa.

13.3 Po 60 mesecih od začetka veljavnosti sprememb 01 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, podelijo homologacijo samo, če žaromet izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

13.4 Obstoječe homologacije žarometov, ki so bile podeljene v skladu s tem pravilnikom pred začetkom veljavnosti sprememb 01, so še naprej veljavne za nedoločen čas.

13.5 Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, ne smejo zavrniti podelitve razširitev homologacij na podlagi prejšnjih sprememb tega pravilnika.

(1) Ta pravilnik ne vsebuje določb, ki preprečujejo pogodbenici Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, da na vozilih, ki jih homologira, prepove kombinacijo žarometa, homologiranega z oznako „PL“ (plastična leča) na podlagi tega pravilnika, in mehanske naprave za čiščenje žarometa (tj. z brisalci).

(2) Za svetlobne vire, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, glej Pravilnik št. 99.

(3) Če leče ni mogoče odstraniti z ohišja žarometa, zadošča enkratna oznaka v skladu z odstavkom 4.2.5.

(4) Številčne oznake pogodbenic Sporazuma iz leta 1958 so navedene v Prilogi 3 h Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Sprem.1.

(5) Tehnične zahteve za svetlobne vire, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu: glej Pravilnik št. 99.

(6) Navodila za vgradnjo žarometov s temi ukrepi so v Pravilniku št. 48.

(7) Te določbe se ne uporabljajo za preklopno stikalo.

(8) Skladnost z zahtevami o elektromagnetni združljivosti je pomembna za posamezen tip vozila.

(9) Svetilnost v točkah od 14 do 19 mora biti takšna, da je:

14 + 15 + 16 ≥ 190 cd in

17 + 18 + 19 ≥ 375 cd.

(10) V primeru vožnje po levi strani se črka R nadomesti s črko L in obratno.

(11) Ta zahteva bo vključena v priporočilo organom.

PRILOGA 1 SPOROČILO (Največji format: A4 (210 × 297 mm))

PRILOGA 2 PRIMERI HOMOLOGACIJSKIH OZNAK Slika 1 Žaromet z zgornjo homologacijsko oznako je bil homologiran na Nizozemskem (E4) s homologacijsko številko 2439 in izpolnjuje zahteve tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 01. Kratki svetlobni pramen je zasnovan le za vožnjo po desni strani cestišča. Številka 30 označuje, da je največja svetilnost dolgega svetlobnega pramena med 123 625 in 145 125 kandelami. Opomba: Homologacijska številka in dodatni simboli se namestijo blizu kroga in nad ali pod črko „E“ ali levo ali desno od te črke. Števke v homologacijski številki morajo biti na isti strani črke „E“ in obrnjene v isto smer. V homologacijskih številkah se je treba izogibati uporabi rimskih številk, da ne pride do zamenjave z drugimi simboli. Slika 2 Slika 3a Žaromet z zgornjo homologacijsko oznako izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 01, za kratki in dolgi svetlobni pramen ter je zasnovan: le za vožnjo po levi strani cestišča za vožnjo po desni in levi strani cestišča z ustrezno prilagoditvijo nastavitve optične enote ali svetlobnega vira na vozilu Slika 3b Slika 4 Slika 5 Žaromet z zgornjo homologacijsko oznako izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 01, ima svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, samo za kratki svetlobni pramen, je opremljen z lečo iz plastičnega materiala in je zasnovan: za vožnjo po desni in levi strani cestišča le za vožnjo po desni strani cestišča. Slika 6 Žaromet z zgornjo homologacijsko oznako izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 01, ima svetlobne vire, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, za dolgi svetlobni pramen in je združen, kombiniran ali integriran s sprednjim žarometom za meglo. Slika 7a Slika 7b Žaromet z zgornjo homologacijsko oznako izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 01: ima svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, samo za kratki svetlobni pramen in je zasnovan samo za vožnjo po levi strani cestišča. enaka razporeditev kot pri sliki 6, vendar sprednji žaromet za meglo ne more svetiti hkrati z dolgim svetlobnim pramenom.

Slika 8 Slika 9 Identifikacija žarometa za kratki svetlobni pramen, ki izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 01, in vključuje lečo iz plastičnega materiala ter je kombiniran, združen ali integriran s halogenskim dolgim svetlobnim pramenom R 8. ter je zasnovan za vožnjo po desni in levi strani cestišča. Kratki svetlobni pramen ne sveti hkrati s halogenskim dolgim svetlobnim pramenom. Kratki svetlobni pramen je zasnovan le za vožnjo po desni strani cestišča. Kratki svetlobni pramen ne sveti hkrati z drugim integriranim žarometom. Slika 10 Zgornja homologacijska oznaka označuje porazdeljeni sistem osvetlitve, pri katerem se uporablja svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, in ki izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 01, za kratki in dolgi svetlobni pramen za vožnjo po levi in desni strani cestišča. Primeri možnih poenostavljenih oznak za združene, kombinirane ali integrirane svetilke, nameščene na sprednjo stran vozila Slika 11 (Navpične in vodoravne črte prikazujejo obliko in splošno namestitev svetlobno-signalne naprave. Črte niso del homologacijske oznake.) Vzorec A Vzorec B Vzorec C Vzorec D Opomba: Štirje zgornji primeri ustrezajo svetlobni napravi s homologacijsko oznako, ki vključuje: sprednjo pozicijsko svetilko, homologirano v skladu s spremembami 01 Pravilnika št. 7 za vožnjo po levi strani cestišča; žaromet s kratkim svetlobnim pramenom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, za vožnjo po desni in levi strani cestišča, in dolgim svetlobnim pramenom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, z največjo svetilnostjo med 123 625 in 145 125 kandelami (kot kaže številka 30), ki je homologiran v skladu s tem pravilnikom v izvirni obliki in vključuje lečo iz plastičnega materiala; sprednji žaromet za meglo, ki je bil homologiran v skladu s spremembami 02 Pravilnika št. 19 in vključuje lečo iz plastičnega materiala; sprednjo smerno svetilko kategorije 1a, homologirano v skladu s spremembami 01 Pravilnika št. 6. Slika 12 Svetilka, integrirana ali združena z žarometom Primer 1 Zgornji primer ustreza oznaki leče, ki je predvidena za uporabo na različnih tipih žarometov, in sicer: ali: na žarometu s kratkim svetlobnim pramenom za vožnjo po levi in desni strani cestišča ter dolgim svetlobnim pramenom z največjo svetilnostjo med 80 625 in 96 750 kandelami (kot kaže številka 20), ki je homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 8, kot je bil spremenjen s spremembami 04, in na sprednji pozicijski svetilki, homologirani v skladu s spremembami 01 Pravilnika št. 7, ali na žarometu s kratkim svetlobnim pramenom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, in dolgim svetlobnim pramenom z največjo svetilnostjo med 123 625 in 145 125 kandelami (kot kaže številka 30) za vožnjo po desni in levi strani cestišča, ki je homologiran na Nizozemskem v skladu z zahtevami iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 01, in je integriran z enako sprednjo pozicijsko svetilko kot zgoraj, ali na katerem koli od zgoraj navedenih žarometov, homologiranih kot posamezna svetilka. Ohišje žarometa mora biti označeno z edino veljavno homologacijsko številko, npr.: ali ali ali Primer 2 Zgornji primer ustreza oznaki leče iz plastičnega materiala, ki je uporabljena za sklop dveh žarometov, homologiran na Nizozemskem (E4) s homologacijsko številko 81151, ki je sestavljen iz: žarometa s halogenskim kratkim svetlobnim pramenom za vožnjo po levi in desni strani cestišča ter halogenskim dolgim svetlobnim pramenom z največjo svetilnostjo med x in y kandelami, ki izpolnjuje zahteve iz Pravilnika št. 8, in žarometa z dolgim svetlobnim pramenom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, z največjo svetilnostjo med w in z kandelami, ki izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 01, pri čemer je največja skupna svetilnost elementov dolgega svetlobnega pramena med 123 625 in 145 125 kandelami, kot je prikazano s številko 30. Slika 13 Moduli LED Modul LED z zgornjo identifikacijsko kodo modula svetlobnega vira je homologiran skupaj s svetilko, homologirano v Italiji (E3) s homologacijsko številko 17325.

PRILOGA 3 KROGELNI KOORDINATNI MERILNI SISTEM IN MESTA PRESKUSNIH TOČK Slika A Krogelni koordinatni merilni sistem Slika B Kratki svetlobni pramen za vožnjo po desni strani cestišča Mesta preskusnih točk za vožnjo po levi strani cestišča se zrcalijo prek črte VV. Slika C Preskusne točke dolgega svetlobnega pramena

PRILOGA 4 PRESKUSI STABILNOSTI FOTOMETRIČNEGA DELOVANJA DELUJOČIH ŽAROMETOV Preskus celotnih žarometov Potem ko se v skladu s predpisi iz tega pravilnika izmerijo fotometrične vrednosti v točki za Imax za dolgi svetlobni pramen in v točkah HV, 50 R in B 50 L za kratki svetlobni pramen (ali HV, 50 L, B 50 R za žaromete, zasnovane za vožnjo po levi strani cestišča), se preskusi stabilnost fotometričnega delovanja celotnega delujočega žarometa. „Celotni žaromet“ pomeni celotno svetilko, vključno s predstikalnimi napravami ter bližnjimi deli karoserije in svetilkami, ki bi lahko vplivali na količino toplote, ki jo oddaja svetilka. Preskusi se izvedejo: (a) v suhem in mirnem ozračju pri temperaturi okolja 23 °C ± 5 °C, pri čemer mora biti preskusni vzorec pritrjen na nosilec tako, kakor bi bil nameščen na vozilu; (b) v primeru zamenljivih svetlobnih virov: s serijsko proizvedenimi svetlobnimi viri z žarilno nitko, ki so se starali najmanj eno uro, ali serijsko proizvedenimi svetlobnimi viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu in so se starali najmanj 15 ur, ali serijsko proizvedenimi moduli LED, ki so se starali najmanj 48 ur in so se pred začetkom preskusov iz tega pravilnika ohladili na temperaturo okolja. Uporabijo se moduli LED, ki jih je predložil vlagatelj. Merilna oprema mora biti enakovredna opremi, ki se uporablja med homologacijskimi preskusi žarometov. Preskusni vzorec deluje, ne da bi ga odstranili iz vpenjalne naprave, namenjene za preskus, ali spremenili njegovo lego v njej. Uporabi se svetlobni vir iz kategorije, določene za navedeni žaromet. 1. PRESKUS STABILNOSTI FOTOMETRIČNEGA DELOVANJA Preskusi se izvedejo v suhem in mirnem okolju pri temperaturi okolja 23 ± 5 °C, pri čemer mora biti celoten žaromet pritrjen na nosilec tako, kakor bi bil nameščen na vozilu. 1.1 Čist žaromet Žaromet je treba pustiti delovati 12 ur, kakor je opisano v pododstavku 1.1.1, in ga pregledati, kakor je predpisano v pododstavku 1.1.2. 1.1.1 Preskusni postopek Žaromet naj deluje določen čas, in sicer: (a) Če gre za homologacijo samo ene svetlobne funkcije (kratki ali dolgi svetlobni pramen), ustrezen svetlobni vir sveti predpisani čas (1). (b) Pri integrirani svetilki s kratkim svetlobnim pramenom in svetilki z dolgim svetlobnim pramenom ali pri integriranem sprednjem žarometu za meglo in žarometu za dolgi svetlobni pramen: če vlagatelj navede, da bo v žarometu naenkrat svetil samo en svetlobni vir (2), se preskus izvede skladno s tem pogojem, pri čemer se zaporedno vklaplja (1) vsaka opredeljena funkcija, in sicer za polovico časa, določenega v odstavku 1.1, v vseh drugih primerih (1), (2) se žaromet preskusi za določeni čas v tem ciklu: 15 minut sveti kratki svetlobni pramen; 5 minut svetijo vse funkcije. Pri kratkem svetlobnem pramenu in dolgem svetlobnem pramenu istega svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, bo cikel naslednji: 15 minut sveti kratki svetlobni pramen; 5 minut svetijo vsi elementi dolgega svetlobnega pramena. (c) V primeru združenih svetlobnih funkcij vse posamezne funkcije svetijo hkrati za čas, določen za posamezne svetlobne funkcije (a), tudi ob upoštevanju uporabe integriranih svetlobnih funkcij (b) v skladu s specifikacijami proizvajalca. (d) Pri kratkem svetlobnem pramenu, ki sveti v ovinek z dodatnim svetlobnim virom, se med tem, ko je vklopljen samo kratki svetlobni pramen, ta svetlobni vir vklopi za 1 minuto in izklopi za 9 minut (glej Dodatek). (e) Če dolgi svetlobni pramen uporablja več svetlobnih virov v skladu z odstavkom 6.3.2 in če vlagatelj navede, da se bo del dolgega svetlobnega pramena (eden od teh dodatnih svetlobnih virov) uporabljal samo za kratke signale (svetlobna hupa), se preskus opravi brez tega dela dolgega svetlobnega pramena. 1.1.1.2 Preskusna napetost Napetost na priključnih sponkah preskusnega vzorca je: (a) V primeru zamenljivih svetlobnih virov z žarilno nitko, ki delujejo neposredno pod napetostjo vozila, se preskus izvede pri napetosti 6,3 V, 13,2 V ali 28,0 V, kot je ustrezno, razen če vlagatelj navede, da se lahko preskusni vzorec uporabi pri drugačni napetosti. V tem primeru se preskus opravi s svetlobnim virom z žarilno nitko, ki deluje pri največji napetosti, ki jo je mogoče uporabiti. (b) V primeru zamenljivih svetlobnih virov, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, je preskusna napetost za elektronsko krmilno napravo svetlobnega vira 13,2 ± 0,1 V za 12-voltni sistem napetosti v vozilu, razen če je v vlogi za homologacijo navedeno drugače. (c) V primeru nezamenljivega svetlobnega vira, ki deluje neposredno pod napetostjo vozila, je treba vse meritve svetilnih enot, opremljenih z nezamenljivimi svetlobnimi viri (svetlobni viri z žarilno nitko in/ali drugi), opraviti pri napetosti 6,3 V, 13,2 V ali 28,0 V ali pri drugih napetostih, ki ustrezajo sistemu napetosti v vozilu, ki jih navede vlagatelj za posamezen primer. (d) V primeru zamenljivih ali nezamenljivih svetlobnih virov, ki delujejo neodvisno od napajalne napetosti vozila in jih v celoti upravlja sistem, ali v primeru svetlobnih virov, ki jih napaja napajalno-upravljalna naprava, se zgoraj določene preskusne napetosti uporabijo na vhodnih priključnih sponkah navedene naprave. Preskusni laboratorij lahko od proizvajalca zahteva napajalno-upravljalno napravo ali poseben napajalnik, potreben za napajanje svetlobnih virov. (e) Moduli LED se izmerijo pri napetosti 6,75 V, 13,2 V ali 28,0 V, razen če ta pravilnik določa drugače. Moduli LED, ki jih upravlja elektronska krmilna naprava svetlobnega vira, se izmerijo po navodilih vlagatelja. (f) Če so signalne svetilke združene, kombinirane ali integrirane v preskusni vzorec in delujejo pri napetostih, ki niso nazivne napetosti 6 V, 12 V ali 24 V, se napetost prilagodi po navodilih proizvajalca za pravilno fotometrično delovanje navedene svetilke. 1.1.2 Rezultati preskusa 1.1.2.1 Vizualni pregled: Ko se žaromet stabilizira na temperaturi okolice, se leča žarometa in morebitna zunanja leča, očistita s čisto, vlažno bombažno krpo. Potem je treba opraviti vizualni pregled, pri katerem ne sme biti niti na leči žarometa niti na morebitni zunanji leči vidno kakršno koli zvitje, deformacija, razpoka ali sprememba barve. 1.1.2.2 Fotometrični preskus: Za zagotovitev skladnosti z zahtevami iz tega pravilnika je treba fotometrične vrednosti preveriti v naslednjih točkah: kratki svetlobni pramen: 50 R – B 50 L – 25 L pri žarometih, zasnovanih za vožnjo po desni strani cestišča 50 L – B 50 R – 25 R pri žarometih, zasnovanih za vožnjo po levi strani cestišča dolgi svetlobni pramen: točka Imax. Lahko se opravi še eno usmerjanje zaradi upoštevanja morebitne deformacije nosilca žarometa zaradi toplote (sprememba položaja meje svetlo-temno je obravnavana v odstavku 2. te priloge). Razen za točko B50 L je dovoljeno 10-odstotno odstopanje fotometričnih značilnosti od vrednosti, izmerjenih pred preskusom, vključno z dovoljenimi odstopanji fotometričnega postopka. Vrednost, izmerjena v točki B50 L, ne sme biti večja od fotometrične vrednosti, izmerjene pred preskusom, za več kot 170 cd. 1.2 Umazan žaromet Žaromet, ki je bil preskušen v skladu z zahtevami iz pododstavka 1.1, mora po opravljeni pripravi v skladu s pododstavkom 1.2.1 eno uro delovati tako, kakor je opisano v pododstavku 1.1.1, nato pa se pregleda v skladu z navodili iz pododstavka 1.1.2. 1.2.1 Priprava žarometa 1.2.1.1 Preskusna mešanica 1.2.1.1.1 Za žaromet z zunanjimi lečami iz stekla: Mešanica vode in umazanije, ki jo je treba nanesti na žaromet, mora vsebovati: 9 masnih delov kremenčevega peska z velikostjo delcev 0–100 μm; 1 masni del praška iz rastlinskega oglja (iz bukovine) z velikostjo delcev 0–100 μm; 0,2 masnega dela NaCMC (3) in ustrezno količino destilirane vode s prevodnostjo ≤ 1 mS/m. Mešanica ne sme biti starejša od 14 dni. 1.2.1.1.2 Za žaromet z zunanjo lečo iz plastičnega materiala: Mešanica vode in umazanije, ki jo je treba nanesti na žaromet, mora vsebovati: 9 masnih delov kremenčevega peska z velikostjo delcev 0–100 μm; 1 masni del praška iz rastlinskega oglja (iz bukovine) z velikostjo delcev 0–100 μm; 0,2 masnega dela NaCMC (3); 13 masnih delov destilirane vode s prevodnostjo ≤ 1 mS/m in 2 ± 1 masna dela površinsko aktivne snovi (4). Mešanica ne sme biti starejša od 14 dni. 1.2.1.2 Nanos preskusne mešanice na žaromet: Preskusno mešanico je treba enakomerno nanesti na celotno svetlečo površino žarometa in nato pustiti, da se posuši. Postopek je treba ponavljati, dokler vrednost svetilnosti ne pade na 15–20 odstotkov vrednosti, ki so bile izmerjene za vsako naslednjo točko pod pogoji, opisanimi v tej prilogi: točka Emax pri kratkem/dolgem svetlobnem pramenu in samo pri dolgem svetlobnem pramenu; 50 R in 50 V (5) pri žarometu samo za kratki svetlobni pramen, zasnovanem za vožnjo po desni strani cestišča; 50 L in 50 V (5) pri žarometu samo za kratki svetlobni pramen, zasnovanem za vožnjo po levi strani cestišča. 2. PRESKUS SPREMEMBE NAVPIČNEGA POLOŽAJA MEJE SVETLO-TEMNO ZARADI VPLIVA TOPLOTE Pri tem preskusu se preverja, ali navpični premik meje svetlo-temno zaradi vpliva toplote pri delujočem žarometu za kratki svetlobni pramen presega predpisane vrednosti. Na žarometu, ki je bil preskušen v skladu z odstavkom 1., se opravi preskus, opisan v odstavku 2.1, ne da bi ga odstranili iz preskusne vpenjalne naprave ali spremenili njegovo lego v njej. Če je žaromet opremljen s premičnim reflektorjem, se pri tem preskusu upošteva samo položaj, ki je najbližji povprečnemu navpičnemu kotnemu premiku. 2.1 Preskus za žaromete za kratki svetlobni pramen Preskus se izvede v suhem in mirnem okolju pri temperaturi okolja 23 ± 5 °C. Z uporabo serijskega svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu in ki je bil staran vsaj 15 ur, mora žaromet delovati s kratkim svetlobnim pramenom, ne da bi ga vzeli iz preskusne vpenjalne naprave ali spremenili njegovo lego v njej. (Za ta preskus je treba napetost prilagoditi, kakor je določeno v odstavku 1.1.1.2). Položaj vodoravnega dela meje svetlo-temno (med VV in navpično črto skozi točko B 50 L za vožnjo po desni strani cestišča ali točko B 50 R za vožnjo po levi strani cestišča) je treba preveriti po treh minutah (r3) in po 60 minutah (r60) delovanja. Meritev spremembe položaja meje svetlo-temno, opisano zgoraj, je treba izvesti s katero koli metodo, ki daje dovolj točne in ponovljive rezultate. 2.2 Rezultati preskusa 2.2.1 Rezultat v miliradianih (mrad) se šteje kot sprejemljiv za žaromet za kratki svetlobni pramen, če absolutna vrednost , izmerjena na žarometu, ni večja od 1,0 mrad (Δ r 1 ≤ 1,0 mrad) pri premikanju navzgor in 2,0 mrad (Δ r 1 ≤ 2,0 mrad) pri premikanju navzdol. 2.2.2 Če je ta vrednost: Premikanje navzgor večja od 1,0 mrad, vendar manjša od 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad) navzdol večja od 2,0 mrad, vendar manjša od 3,0 mrad (2,0 mrad < ΔrI ≤ 3,0 mrad) je treba opraviti preskus na dodatnem vzorcu žarometa, kot je opisano v odstavku 2.1, in sicer potem, ko je bil žaromet trikrat zapored izpostavljen ciklu, opisanemu spodaj, zaradi ustalitve položaja mehanskih delov žarometa na nosilcu, ki ustreza pravilni vgradnji na vozilu: enourno delovanje kratkega svetlobnega pramena (napetost je treba prilagoditi skladno z odstavkom 1.1.1.2); po tem enournem obdobju se tip žarometa šteje za sprejemljivega, če absolutna vrednost Δr, izmerjena na tem vzorcu, izpolnjuje zahteve iz odstavka 2.2.1. (1) Če je preskušani žaromet združen in/ali integriran s signalnimi svetilkami, morajo biti te med preskusom ves čas vklopljene. Smerna svetilka mora biti vklopljena v načinu utripanja, pri čemer naj bo časovno razmerje med vklopom in izklopom približno ena proti ena. (2) Če med utripanjem žarometa hkrati svetita dva ali več svetlobnih virov, se to ne šteje kot običajna hkratna uporaba svetlobnih virov. (3) NaCMC je natrijeva sol karboksimetilceluloze, ki se običajno označuje kot CMC. NaCMC, ki se uporabi v mešanici umazanije, mora imeti v 2-odstotni raztopini pri temperaturi 20 °C substitucijsko stopnjo (DS) od 0,6 do 0,7 in viskoznost od 200 do 300 cP. (4) Potrebna je količinska toleranca, da se dobi umazanija, ki se pravilno porazdeli po celotni plastični leči. (5) Točka 50 V je 375 mm pod HV na navpični črti VV na zaslonu, oddaljenem 25 m. Dodatek Pregled obratovalnih obdobij za preskus stabilnosti fotometričnega delovanja Kratice : P: žaromet za kratki svetlobni pramen D: žaromet za dolgi svetlobni pramen (D1 + D2 pomeni dva dolga svetlobna pramena) F: žaromet za meglo Pomeni cikel 15-minutnega izklopa in 5-minutnega vklopa Pomeni cikel 9-minutnega izklopa in 1-minutnega vklopa Pomeni cikel 15-minutnega vklopa in 5-minutnega izklopa Vsi naslednji združeni žarometi in sprednji žarometi za meglo z dodanimi oznakami so navedeni kot primeri in niso izčrpni.

PRILOGA 5 Zahteve za žaromete z lečami iz plastičnega materiala – preskušanje leč ali vzorcev materiala in celotnih žarometov 1. SPLOŠNE SPECIFIKACIJE 1.1 Vzorci, predloženi v skladu z odstavkoma 2.2.5 in 2.3 tega pravilnika, morajo ustrezati specifikacijam iz odstavkov od 2.1 do 2.5. 1.2 Vzorca celotnih žarometov/sistemov, predložena skladno z odstavkom 2.2.4 tega pravilnika in opremljena z lečami iz plastičnega materiala, morata glede materiala leč ustrezati spodnjim specifikacijam. 1.3 Na vzorcih leč iz plastičnega materiala ali vzorcih materiala skupaj z reflektorjem, na katerega bodo pritrjene (kjer to pride v poštev), je treba opraviti homologacijske preskuse v časovnem zaporedju, določenem v tabeli A Dodatka 1 k tej prilogi. 1.4 Če pa proizvajalec svetilke lahko dokaže, da je izdelek že uspešno opravil preskuse iz odstavkov od 2.1 do 2.5 ali enakovredne preskuse v skladu z drugim pravilnikom, teh preskusov ni treba ponovno opraviti, obvezno pa je treba opraviti preskuse iz tabele B Dodatka 1. 1.5 Če so žarometi zasnovani samo za vožnjo po desni strani cestišča ali samo za vožnjo po levi strani cestišča, se lahko preskusi iz te priloge opravijo samo na enem vzorcu po izbiri vlagatelja. 2. PRESKUSI 2.1 Odpornost proti temperaturnim spremembam 2.1.1 Preskusi Na treh novih vzorcih (lečah) je treba v petih ciklih spreminjajoče se temperature in vlažnosti (RH = relativna vlažnost) opraviti preskuse po naslednjem programu: (a) 3 ure pri 40 ± 2 °C in 85–95 % RH; (b) 1 ura pri 23 ± 5 °C in 60–75 % RH. (c) 15 ur pri – 30 ± 2 °C; (d) 1 ura pri 23 ± 5 °C in 60–75 % RH. (e) 3 ure pri 80 ± 2 °C; (f) 1 ura pri 23 ± 5 °C in 60–75 % RH. Pred tem preskusom se vzorci najmanj štiri ure kondicionirajo pri 23 °C ± 5 °C in 60–75 % RH. Opomba: V enournih obdobjih s temperaturo 23 ± 5 °C je vključen čas za prehod z ene temperature na drugo, ki je potreben za preprečevanje učinkov toplotnih šokov. 2.1.2 Fotometrične meritve 2.1.2.1 Metoda Pred preskusom in po njem je treba na vzorcih opraviti fotometrične meritve. Te meritve je treba opraviti z etalonsko žarnico v naslednjih točkah: B 50 L in 50 R za kratki svetlobni pramen žarometa za kratki svetlobni pramen ali žarometa za kratki/dolgi svetlobni pramen (B 50 R in 50 L za žaromete, namenjene vožnji po levi strani cestišča); Imax za dolgi svetlobni pramen. 2.1.2.2 Rezultati Fotometrične vrednosti, izmerjene pri vsakem vzorcu pred in po preskusu, se ob upoštevanju dovoljenih odstopanj fotometričnega postopka ne smejo razlikovati za več kot deset odstotkov. 2.2 Odpornost proti okoljskim in kemičnim dejavnikom 2.2.1 Odpornost proti okoljskim dejavnikom Trije novi vzorci (leče ali vzorci materiala) se izpostavijo sevanju vira s spektralno porazdelitvijo energije, ki je podobna porazdelitvi črnega telesa s temperaturo med 5 500 K in 6 000 K. Med virom in vzorci je treba namestiti ustrezne filtre, da se čim bolj oslabijo sevanja z valovnimi dolžinami, manjšimi od 295 nm in večjimi od 2 500 nm. Vzorci se izpostavijo sevanju energije 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 za obdobje, ki je določeno tako, da energija sevanja, ki jo sprejmejo, znaša 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Znotraj preskusne naprave mora biti temperatura, ki se meri na črni plošči, ki je na isti višini kot vzorci, 50 ± 5 °C. Zaradi zagotovitve enakomernega obsevanja se morajo vzorci vrteti okoli vira sevanja s hitrostjo med 1 in 5 obrati/min–1. Vzorci se napršijo z destilirano vodo s prevodnostjo, manjšo od 1 mS/m, pri temperaturi 23 ± 5 °C po naslednjem ciklu: škropljenje : 5 minut; sušenje : 25 minut. 2.2.2 Odpornost proti kemičnim dejavnikom Po preskusu, opisanem v odstavku 2.2.1, in meritvi, opisani v odstavku 2.2.3.1, je treba obdelati zunanjo površino navedenih treh vzorcev po postopku, opisanem v odstavku 2.2.2.2, z mešanico, določeno v odstavku 2.2.2.1. 2.2.2.1 Preskusna mešanica Preskusna mešanica mora vsebovati 61,5 odstotka n-heptana, 12,5 odstotka toluena, 7,5 odstotka etiltetraklorida, 12,5 odstotka trikloretilena in 6 odstotkov ksilena (volumski odstotki). 2.2.2.2 Nanašanje preskusne mešanice Kos bombažnega blaga (po standardu ISO 105) se do nasičenja namoči v mešanico iz odstavka 2.2.2.1 in v 10 sekundah za 10 minut pritisne na zunanjo površino vzorca s pritiskom 50 N/cm2, kar ustreza sili 100 N na preskusno površino velikosti 14 × 14 mm. Med temi 10 minutami se blago ponovno napoji z mešanico, da sestava nanesene tekočine ustreza predpisani preskusni mešanici med celotnim trajanjem preskusa. Med pritiskanjem namočenega blaga na vzorec se lahko pritisk, ki deluje na vzorec, izravna, da se prepreči nastajanje razpok. 2.2.2.3 Čiščenje Po nanašanju preskusne mešanice se morajo vzorci posušiti na zraku, nato pa oprati z raztopino iz odstavka 2.3 (odpornost proti čistilom) pri temperaturi 23 ± 5 °C. Vzorci se nato temeljito sperejo z destilirano vodo pri 23 ± 5 °C, ki ne vsebuje več kot 0,2 odstotka nečistoč, in se obrišejo z mehko krpo. 2.2.3 Rezultati 2.2.3.1 Po preskusu odpornosti proti okoljskim dejavnikom ne sme biti na zunanji površini vzorcev nobenih razpok, prask, oddrobljenih delov in deformacij, srednja vrednost spremembe stopnje prepustnosti svetlobe , ki se pri treh vzorcih izmeri po postopku iz Dodatka 2 k tej prilogi, pa ne sme biti večja od 0,020 (Δtm < 0,020). 2.2.3.2 Po preskusu odpornosti proti kemičnim dejavnikom ne sme biti na vzorcih nobenih sledi kemičnega obarvanja, ki bi lahko povzročilo spremenjeno razsipanje svetlobe, pri čemer srednja vrednost spremembe , ki se pri treh vzorcih izmeri po postopku iz Dodatka 2 k tej prilogi, ne sme biti večja od 0,020 (Δdm < 0,020). 2.2.4 Odpornost proti sevanju svetlobnega vira Opravi se naslednji preskus: Ravni vzorci vseh elementov žarometa iz umetne snovi, ki prepuščajo svetlobo, se izpostavijo svetlobi svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu. Parametri, kot so koti in razdalje med vzorci, morajo biti enaki kot v žarometu. Ti vzorci morajo biti enake barve in po potrebi enako površinsko obdelani kot deli žarometa. Po 1 500 urah neprekinjene izpostavljenosti morajo biti kolorimetrične zahteve za prepuščeno svetlobo izpolnjene z novim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, pri čemer površina vzorcev ne sme biti razpokana, opraskana, okrušena ali deformirana. 2.3 Odpornost proti čistilom in ogljikovodikom 2.3.1 Odpornost proti čistilom Zunanja površina treh vzorcev (leč ali vzorcev materiala) se segreje na 50 ± 5 °C in za pet minut potopi v mešanico s stalno temperaturo 23 ± 5 °C, sestavljeno iz 99 delov destilirane vode, ki ne vsebuje več kot 0,02 odstotka nečistoč, in enega dela alkilaril sulfonata. Po končanem preskusu se vzorci posušijo pri temperaturi 50 ± 5 °C. Površina vzorcev se očisti z vlažno krpo. 2.3.2 Odpornost proti ogljikovodikom Nato je treba zunanjo površino teh treh vzorcev eno minuto rahlo drgniti s kosom bombažnega blaga, prepojenega z mešanico iz 70 odstotkov n-heptana in 30 odstotkov toluena (volumski odstotki), ter jo nato pustiti, da se posuši na zraku. 2.3.3 Rezultati Po zaporedno opravljenih obeh zgornjih preskusih srednja vrednost spremembe stopnje prepustnosti svetlobe , ki se pri treh vzorcih izmeri po postopku, opisanem v Dodatku 2 k tej prilogi, ne sme biti večja od 0,010 (Δtm < 0,010). 2.4 Odpornost proti mehanskim poškodbam 2.4.1 Metoda preskušanja odpornosti proti mehanskim poškodbam Zunanjo površino treh novih vzorcev (leč) je treba preskušati po metodi, opisani v Dodatku 3 k tej prilogi, s katero je treba doseči enakomerno mehansko poškodbo te površine. 2.4.2 Rezultati Po tem preskusu je treba po postopku, opisanem v Dodatku 2, na površini iz odstavka 2.2.4 izmeriti spremembe: prepustnosti svetlobe : in razpršenosti svetlobe : Za srednjo vrednost pri treh vzorcih velja naslednje: Δtm ≤ 0,100; Δdm ≤ 0,050. 2.5 Preskus sile oprijema prevlek (če obstajajo) 2.5.1 Priprava vzorca Na prevleki leče se na površini 20 mm × 20 mm z britvico ali iglo vreže mrežasti vzorec s kvadratki velikosti približno 2 mm × 2 mm. Pritisk na britvico ali iglo mora biti zadosten, da se prereže vsaj prevleka. 2.5.2 Opis preskusa Uporabiti je treba lepilni trak s silo oprijemanja 2 N/(cm širine) ± 20 %, ki je bila izmerjena v standardnih pogojih, določenih v Dodatku 4 k tej prilogi. Ta lepilni trak, ki mora biti širok vsaj 25 mm, se za najmanj pet minut pritisne na površino, ki je bila pripravljena skladno z zahtevami iz odstavka 2.5.1. Nato se konec lepilnega traku obremeni tako, da se sila oprijema na zadevni površini izravna s silo, ki deluje pravokotno na to površino. Na tej stopnji je treba lepilni trak odtrgati z enakomerno hitrostjo 1,5 m/s ± 0,2 m/s. 2.5.3 Rezultati Na mrežasti površini ne sme biti znatnih poškodb. Poškodbe na presečiščih med kvadrati ali na robovih vreznin so dovoljene, če poškodovana površina ne presega 15 odstotkov površine z mrežastim vzorcem. 2.6 Preskušanje celotnega žarometa z lečo iz plastičnega materiala 2.6.1 Odpornost površine leče proti mehanskim poškodbam 2.6.1.1 Preskusi Na leči vzorca žarometa št. 1 se opravi preskus, opisan v odstavku 2.4.1. 2.6.1.2 Rezultati Po opravljenem preskusu rezultati fotometričnih meritev, opravljenih na žarometu v skladu s tem pravilnikom, ne smejo biti: (a) za več kot 30 odstotkov nad največjimi vrednostmi, predpisanimi v točkah B50L in HV, in za več kot 10 odstotkov pod najmanjšimi vrednostmi, predpisanimi v točki 75 R (v primeru žarometov, namenjenih vožnji po levi strani cestišča, je treba upoštevati točke B50R, HV in 75 L) ali (b) za več kot 10 odstotkov pod najmanjšimi vrednostmi, predpisanimi za HV za žaromet samo z dolgim svetlobnim pramenom. 2.6.2 Preskus sile oprijema prevlek (če obstajajo) Na leči vzorca žarometa št. 2 je treba opraviti preskus, opisan v odstavku 2.5. Dodatek 1 KRONOLOŠKO ZAPOREDJE HOMOLOGACIJSKIH PRESKUSOV A. Preskusi plastičnih materialov (leč ali vzorcev materiala, ki so bili predloženi skladno z odstavkom 2.2.4 tega pravilnika) Vzorci Preskusi Leče ali vzorci materiala Leče 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 1.1 Omejena fotometrija (odst. 2.1.2) x x x 1.1.1 Sprememba temperature (odst. 2.1.1) x x x 1.2 Omejena fotometrija (odst. 2.1.2) x x x 1.2.1 Meritev prepustnosti svetlobe x x x x x x x x x 1.2.2 Meritev razpršenosti svetlobe x x x x x x 1.3 Okoljski dejavniki (odst. 2.2.1) x x x 1.3.1 Meritev prepustnosti svetlobe x x x 1.4 Kemični dejavniki (odst. 2.2.2) x x x 1.4.1 Meritev razpršenosti svetlobe x x x 1.5 Čistila (odst. 2.3.1) x x x 1.6 Ogljikovodiki (odst. 2.3.2) x x x 1.6.1 Meritev prepustnosti svetlobe x x x 1.7 Poškodbe (odst. 2.4.1) x x x 1.7.1 Meritev prepustnosti svetlobe x x x 1.7.2 Meritev razpršenosti svetlobe x x x 1.8 Sila oprijema (odst. 2.5) x 1.9 Odpornost proti sevanju svetlobnega vira (odst. 2.2.4) x

B. Preskusi celotnih žarometov (ki so bili predloženi skladno z odstavkom 2.2.3 tega pravilnika) Preskusi Celoten žaromet Št. vzorca 1 2 2.1 Poškodbe (odst. 2.6.1.1.1) x 2.2 Fotometrija (odst. 2.6.1.2) x 2.3 Sila oprijema (odst. 2.6.2) x Dodatek 2 Metoda merjenja razpršenosti in prepustnosti svetlobe 1. OPREMA (GLEJ SLIKO) Svetlobni pramen kolimatorja K s polovično divergenco β/2 = 17,4 × 10–4 rd se omeji z zaslonko DT z odprtino 6 mm, pri kateri je nameščen nosilec za vzorec. Akromatična zbiralna leča L2, ki je korigirana za sferične aberacije, povezuje zaslonko DT s sprejemnikom R; premer leče L2 mora biti tak, da ne zaslanja svetlobe, ki se od vzorca razprši v stožcu s polovičnim vršnim kotom β/2 = 14°. Obročasta zaslonka DD s koti α/2 = 1° in αmax/2 = 12° je nameščena v goriščni ravnini slike leče L2. Neprozoren srednji del zaslonke je potreben, da se zaustavi svetloba, ki prihaja neposredno iz vira svetlobe. Srednji del zaslonke se lahko odstrani iz svetlobnega pramena tako, da se vrne točno v svoj izhodiščni položaj. Razdaljo L2 DT in goriščno razdaljo F2 (1) leče L2 je treba izbrati tako, da slika DT v celoti pokrije sprejemnik R. Če se za začetni vpadni svetlobni tok vzame 1 000 enot, mora biti absolutna točnost odčitka boljša od ene enote. 2. MERITVE Treba je odčitati naslednje vrednosti: Odčitana vrednost Z vzorcem S srednjim delom DD Ustrezajoča velikost T1 ne ne vpadni svetlobni tok pri prvem odčitku T2 da (pred preskusom) ne svetlobni tok, ki ga je prepustil novi material na območju 24 ° T3 da (po preskusu) ne svetlobni tok, ki ga je prepustil material po preskusu na območju 24 ° T4 da (pred preskusom) da svetlobni tok, ki ga je razpršil novi material T5 da (po preskusu) da svetlobni tok, ki ga je razpršil material po preskusu Slika 1 Optični sistem za merjenje sprememb razpršenosti in prepustnosti svetlobe (1) Za L2 se priporoča uporaba žariščne razdalje okrog 80 mm. Dodatek 3 METODA PRESKUSA S ŠKROPLJENJEM 1. PRESKUSNA OPREMA 1.1 Škropilna pištola Uporabljena škropilna pištola mora imeti šobo s premerom 1,3 mm, ki omogoča pretok tekočine 0,24 ± 0,02 l/minuto pri tlaku obratovanja 6,0 bara – 0, + 0,5 bara. Na razdalji 380 mm ± 10 mm od šobe mora imeti del površine, ki je neposredno izpostavljen poškodbam, pod zgoraj navedenimi pogoji premer 170 mm ± 50 mm. 1.2 Preskusna mešanica Preskusna mešanica je sestavljena iz: (a) kremenčevega peska s trdoto 7 po Mohrovi lestvici z velikostjo zrn med 0 in 0,2 mm in približno normalno porazdelitvijo s kotnim faktorjem od 1,8 do 2; (b) vode, katere trdota ni večja od 205 g/m3, za mešanico, ki vsebuje 25 g peska na liter vode. 2. PRESKUS Zunanja površina leč se enkrat ali večkrat izpostavi delovanju curka peska, kot je opisano zgoraj. Curek se razprši skoraj pravokotno na površino, ki se preskuša. Nastajanje poškodb se kontrolira na enem ali več steklenih vzorcih, nameščenih v bližini leč, ki se preskušajo. Mešanico je treba škropiti, dokler sprememba razpršenosti svetlobe na vzorcu ali vzorcih, izmerjena po metodi iz Dodatka 2, ne ustreza naslednji vrednosti: Za preverjanje enakomernosti poškodb na celotni površini, ki se preskuša, se lahko uporabi več referenčnih vzorcev. Dodatek 4 PRESKUS SILE OPRIJEMA LEPILNEGA TRAKU 1. NAMEN Po tej metodi se lahko pri normalnih pogojih doloci linearna sila oprijema lepilnega traku na stekleni plošci. 2. NACELO Meritev sile, ki je potrebna za to, da se lepilni trak odlepi od steklene plošce pod kotom 90°. 3. PREDPISANI POGOJI OKOLJA Zrak mora imeti temperaturo 23 ± 5 °C in relativno vlanost 65 ± 15 %. 4. PRESKUŠANCI Pred preskusom se vzorcni kolut lepilnega traku 24 ur kondicionira pri predpisanih pogojih okolja (glej odstavek 3 zgoraj). Z vsakega koluta je treba preskusiti po pet preskušancev doline 400 mm. Ti preskušanci se vzamejo s koluta, ko so odstranjene prve tri plasti. 5. POSTOPEK Preskus je treba opraviti pod pogoji okolja, kakor so doloceni v odstavku 3. Pet preskušancev je treba sneti s koluta med radialnim odvijanjem lepilnega traku s hitrostjo priblino 300 mm/s, nato pa jih je treba v 15 sekundah nanesti, kakor sledi: Lepilni trak se nanaša na stekleno plošco postopoma tako, da se s prstom rahlo drgne v vzdolni smeri, vendar brez prekomernega pritiska, tako da med trakom in stekleno plošco ni nobenega zracnega mehurcka. Vse skupaj se 10 minut pusti v predpisanem okolju. Priblino 25 mm preskušanca je treba odlepiti s plošce v ravnini, ki je pravokotna na os preskušanca. Plošco je treba pritrditi, prosti konec lepilnega traku pa prepogniti za 90° od plošce. Vlecna sila mora delovati tako, da je locilna crta med lepilnim trakom in plošco pravokotna na to silo in na plošco. Lepilni trak je treba odstraniti s hitrostjo 300 mm/s ± 30 mm/s in zapisati uporabljeno silo. 6. REZULTATI Pet dobljenih vrednosti je treba razporediti po vrstnem redu, srednjo vrednost pa je treba vpisati kot rezultat meritve. Ta vrednost je izraena v njutonih na centimeter širine lepilnega traku.

PRILOGA 6 REFERENČNO SREDIŠČE Ta neobvezna oznaka referenčnega središča se postavi na lečo na presečišču z referenčno osjo kratkega svetlobnega pramena in tudi na leče dolgih svetlobnih pramenov, kadar ti prameni niso združeni, kombinirani ali integrirani s kratkim svetlobnim pramenom. Slika zgoraj prikazuje oznako referenčnega središča, projicirano na ravnino, ki se v največji meri dotika leče okrog središča kroga. Črte, ki sestavljajo oznako, so lahko neprekinjene ali črtkane.

PRILOGA 7 OZNAKE ZA NAPETOST Ta oznaka mora biti nameščena na ohišju vseh žarometov, ki vsebujejo le svetlobne vire, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, in predstikalno napravo, in na vseh zunanjih delih predstikalne naprave. Ta oznaka mora biti nameščena na ohišju vseh žarometov, ki vsebujejo vsaj en svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, in predstikalno napravo. Predstikalne naprave so zasnovane za **-voltni omrežni sistem. Predstikalne naprave so zasnovane za **-voltni omrežni sistem. Žarnice z žarilno nitko in/ali moduli LED, ki jih vsebuje žaromet, niso zasnovani za 24-voltni omrežni sistem.

PRILOGA 8 MINIMALNE ZAHTEVE ZA POSTOPKE NADZORA SKLADNOSTI PROIZVODNJE 1. SPLOŠNO 1.1 Zahteve glede skladnosti so z mehanskega in geometrijskega stališča izpolnjene, če razlike ne presegajo neizogibnega proizvodnega odstopanja glede na zahteve iz tega pravilnika. 1.2 V zvezi s fotometričnim delovanjem se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če pri preskušanju fotometričnega delovanja naključno izbranega žarometa, ki je izmerjen pri 13,2 V ± 0,1 V, ali če je drugače določeno, in ki je: ali opremljen z zamenljivim standardnim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, v skladu z odstavkom 6.1.3. Svetlobni tok tega svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, se lahko razlikuje od ciljnega svetlobnega toka, predpisanega v Pravilniku št. 99. V tem primeru se osvetljenost ustrezno prilagodi. ali opremljen s serijskim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, in morebitno serijsko predstikalno napravo. Svetlobni tok tega svetlobnega vira lahko odstopa od ciljnega svetlobnega toka zaradi dovoljenih odstopanj svetlobnega vira in predstikalne naprave iz Pravilnika št. 99; v skladu s tem se lahko izmerjena osvetljenost popravi za 20 odstotkov v želeno smer; 1.2.1 nobena vrednost osvetljenosti, ki je izmerjena in popravljena v skladu z odstavkom 1.2, ne odstopa v neugodno smer za več kot 20 odstotkov od vrednosti, določenih v tem pravilniku. Za vrednosti B 50 L (ali R) in območje A je lahko največje odstopanje v neugodno smer: B 50 L (ali R) (1): 170 cd, kar je enakovredno 20 odstotkom; 255 cd, kar je enakovredno 30 odstotkom; območje A 255 cd, kar je enakovredno 20 odstotkom; 380 cd, kar je enakovredno 30 odstotkom; 1.2.2 ali če 1.2.2.1 so za kratki svetlobni pramen vrednosti, predpisane v tem pravilniku, dosežene v HV (z dovoljenim odstopanjem + 170 cd) in v zvezi s to usmerjenostjo v eni točki znotraj kroga 0,35 stopinje okoli točk B 50 L (ali R) (1) (z dovoljenim odstopanjem 85 cd), 75 R (ali L), 50 V, 25 R1, 25 L2 in na segmentu I; 1.2.2.2 in če je pri dolgem svetlobnem pramenu HV znotraj izolukse za 0,75 Imax, se pri fotometričnih vrednostih upošteva dovoljeno odstopanje + 20 odstotkov za največje vrednosti in – 20 odstotkov za najmanjše vrednosti v kateri koli merilni točki, določeni v odstavku 6.3 tega pravilnika. 1.2.3 Če rezultati zgornjih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se lahko spremeni nastavitev žarometa, če se os svetlobnega pramena ne premakne prečno za več kot 0,5° v desno ali levo in za več kot 0,2° navzgor ali navzdol. 1.2.4 Če rezultati zgornjih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se na žarometu opravijo novi preskusi z drugim standardnim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, ali svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, in predstikalno napravo v skladu z določbami iz odstavka 1.2. 1.3 Za preverjanje spremembe lege meje svetlo-temno v navpični smeri zaradi vpliva toplote se uporabi naslednji postopek: Na enem izmed vzorcev žarometov se opravi preskus po postopku iz odstavka 2.1 Priloge 4, potem ko je bil trikrat zapored izpostavljen ciklu iz odstavka 2.2.2 Priloge 4. Žaromet se šteje za sprejemljivega, če Δr (kot je opredeljeno v odstavkih 2.1 in 2.2 Priloge 4 k temu pravilniku) ne presega 1,5 mrad. Če je ta vrednost večja od 1,5 mrad, vendar ne presega 2,0 mrad, se preskusi drug žaromet. Srednja vrednost absolutnih vrednosti, izmerjenih za oba vzorca, ne sme presegati 1,5 mrad. 1.4 Upoštevajo se kromatske koordinate. 1.5 Če pa ni mogoče izvesti večkratne navpične nastavitve na želeni položaj z dovoljenim odstopanjem iz odstavka 6.2.2.3 tega pravilnika, se preskusi en vzorec v skladu s postopkom iz odstavkov 2 in 3 iz Priloge 10. 2. MINIMALNE ZAHTEVE ZA PREVERJANJE SKLADNOSTI, KI GA OPRAVI PROIZVAJALEC Za vsak tip žarometa imetnik homologacijske oznake v ustreznih časovnih presledkih opravi vsaj naslednje preskuse. Preskusi se izvedejo v skladu z določbami iz tega pravilnika. Če katero koli vzorčenje pokaže neskladnost v zvezi s tipom zadevnega preskusa, se izberejo in preskusijo novi vzorci. Proizvajalec sprejme ukrepe za zagotovitev skladnosti ustrezne proizvodnje. 2.1 Vrsta preskusov Preskusi skladnosti v tem pravilniku zajemajo fotometrične značilnosti in preverjanje spremembe navpičnega položaja meje svetlo-temno zaradi vpliva toplote. 2.2 Metode, ki se uporabljajo pri preskusih 2.2.1 Preskusi se na splošno izvajajo v skladu z metodami iz tega pravilnika. 2.2.2 Pri katerem koli preskusu skladnosti, ki ga izvede proizvajalec, se lahko s soglasjem pristojnega organa, ki izvaja homologacijske preskuse, uporabijo enakovredne metode. Proizvajalec je odgovoren, da dokaže enakovrednost uporabljenih metod s tistimi iz tega pravilnika. 2.2.3 Uporaba odstavkov 2.2.1 in 2.2.2 zahteva redna umerjanja preskusne naprave in njeno skladnost z meritvami, ki jih izvede pristojni organ. 2.2.4 V vseh primerih veljajo referenčne metode iz tega pravilnika, zlasti za upravno preverjanje in vzorčenje. 2.3 Vrsta vzorčenja Vzorci žarometov se naključno izberejo iz proizvodnje enotne serije. Enotna serija pomeni vrsto žarometov istega tipa, ki je opredeljen v skladu s proizvodnimi metodami proizvajalca. Ocena na splošno zajema serijsko proizvodnjo posameznih tovarn. Vendar lahko proizvajalec združi zapisnike o istem tipu iz več tovarn, če vse uporabljajo enak sistem kakovosti in enako upravljanje kakovosti. 2.4 Izmerjene in zapisane fotometrične značilnosti Na vzorčnih žarometih se izvedejo fotometrične meritve v točkah, ki so določene v tem pravilniku, pri čemer se odčitajo samo točke Imax, HV (2), HL, HR (3) za dolgi svetlobni pramen in B 50 L (ali R) (1), HV, 50 V, 75 R (ali L) ter 25 L2 (ali R2) za kratki svetlobni pramen (glej sliko iz Priloge 3). 2.5 Merila sprejemljivosti Proizvajalec je odgovoren za izvajanje statistične študije rezultatov preskusa in za določanje meril, v soglasju s pristojnim organom, ki urejajo sprejemljivost njegovih proizvodov, da bi izpolnil zahteve za preverjanje skladnosti proizvodov iz odstavka 9.1 tega pravilnika. Merila sprejemljivosti morajo biti takšna, da bi bila v skladu s Prilogo 9 (prvo vzorčenje) pri stopnji zanesljivosti 95 odstotkov najmanjša verjetnost za uspešen pregled po naključnem izboru 0,95. (1) Črke v oklepaju veljajo pri žarometih, namenjenih vožnji po levi strani cestišča. (2) Če je dolgi svetlobni pramen integriran s kratkim svetlobnim pramenom, je HV v primeru dolgega svetlobnega pramena ista merilna točka kot pri kratkem svetlobnem pramenu. (3) HL in HR: točki na „hh“, ki sta 2,5 stopinje levo oziroma desno od točke HV.

PRILOGA 9 MINIMALNE ZAHTEVE ZA VZORČENJE, KI GA OPRAVI INŠPEKTOR 1. SPLOŠNO 1.1 Zahteve glede skladnosti so izpolnjene z mehanskega in geometrijskega stališča v skladu z zahtevami, če so te določene, iz tega pravilnika, če razlike ne presegajo neizogibnega proizvodnega odstopanja. 1.2 V zvezi s fotometričnim delovanjem se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če pri preskušanju fotometričnega delovanja naključno izbranega žarometa, ki je izmerjen pri 13,2 V ± 0,1 V, ali če je drugače določeno, in ki je: ali opremljen z odstranljivim standardnim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, v skladu z odstavkom 6.1.3. Svetlobni tok tega svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, se lahko razlikuje od referenčnega svetlobnega toka, predpisanega v Pravilniku št. 99. V tem primeru se osvetljenost ustrezno prilagodi. ali opremljen s serijskim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, in serijsko predstikalno napravo. Svetlobni tok tega svetlobnega vira lahko odstopa od nazivnega svetlobnega toka zaradi dovoljenih odstopanj svetlobnega vira in predstikalne naprave iz Pravilnika št. 99; v skladu s tem se lahko izmerjena osvetljenost popravi za 20 odstotkov v želeno smer; 1.2.1 nobena izmerjena vrednost ne odstopa v neugodno smer za več kot 20 odstotkov od vrednosti, predpisanih v tem pravilniku. V območju bleščanja je lahko največje odstopanje: B 50 L (ali R) (1): 170 cd, kar je enakovredno 20 odstotkom; 255 cd, kar je enakovredno 30 odstotkom; območje A 255 cd, kar je enakovredno 20 odstotkom; 380 cd, kar je enakovredno 30 odstotkom; 1.2.2 ali če 1.2.2.1 so za kratki svetlobni pramen vrednosti, predpisane v tem pravilniku, dosežene v HV (z dovoljenim odstopanjem + 170 cd) in v zvezi s to usmerjenostjo v eni točki znotraj kroga 0,35 stopinje okoli točk B 50 L (ali R) (1) (z dovoljenim odstopanjem 85 cd), 75 R (ali L), 50 V, 25 R1, 25 L2 in na segmentu I; 1.2.2.2 in če je pri dolgem svetlobnem pramenu HV znotraj izolukse za 0,75 Imax, se pri fotometričnih vrednostih upošteva dovoljeno odstopanje + 20 odstotkov za največje vrednosti in – 20 odstotkov za najmanjše vrednosti v kateri koli merilni točki, določeni v odstavku 6.3 tega pravilnika. Referenčna oznaka se ne upošteva. 1.2.3 Če rezultati zgornjih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se lahko spremeni nastavitev žarometa, če se os svetlobnega pramena ne premakne prečno za več kot 0,5° v desno ali levo in za več kot 0,2° navzgor ali navzdol. 1.2.4 Če rezultati zgornjih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se na žarometu opravijo novi preskusi z drugim standardnim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, ali svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, in predstikalno napravo v skladu z določbami iz odstavka 1.2. 1.3 Za preverjanje spremembe lege meje svetlo-temno v navpični smeri zaradi vpliva toplote se uporabi naslednji postopek: Na enem izmed vzorcev žarometov se opravi preskus po postopku iz odstavka 2.1 Priloge 4, potem ko je bil trikrat zapored izpostavljen ciklu iz odstavka 2.2.2 Priloge 4. Žaromet se šteje za sprejemljivega, če Δr (kot je opredeljeno v odstavkih 2.1 in 2.2 Priloge 4 k temu pravilniku) ne presega 1,5 mrad. Če je ta vrednost večja od 1,5 mrad, vendar ne presega 2,0 mrad, se preskusi drug žaromet. Srednja vrednost absolutnih vrednosti, izmerjenih za oba vzorca, ne sme presegati 1,5 mrad. 1.4 Upoštevajo se kromatske koordinate. 1.5 Če pa ni mogoče izvesti večkratne navpične nastavitve na želeni položaj z dovoljenim odstopanjem iz odstavka 6.2.2.3 tega pravilnika, se preskusi en vzorec v skladu s postopkom iz odstavkov 2 in 3 iz Priloge 10. 2. PRVO VZORČENJE Pri prvem vzorčenju se naključno izberejo štirje žarometi. Prvi vzorec dveh svetilk je označen kot A, drugi vzorec dveh svetilk je označen kot B. 2.1 Skladnost se ne izpodbija: 2.1.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov v neugodno smer: 2.1.1.1 Vzorec A A1: en žaromet 0 odstotkov en žaromet ne več kot 20 odstotkov A2: oba žarometa več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov nadaljuj z vzorcem B 2.1.1.2 Vzorec B B1: oba žarometa 0 odstotkov 2.1.2 Ali če so za vzorec A izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 2.2 Skladnost se izpodbija: 2.2.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje izpodbija, pri čemer se od proizvajalca zahteva, da proizvodnjo uskladi z zahtevami (uskladitev), če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov: 2.2.1.1 Vzorec A A3: en žaromet ne več kot 20 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov vendar ne več kot 30 odstotkov 2.2.1.2 Vzorec B B2: v primeru A2 en žaromet več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov en žaromet ne več kot 20 odstotkov B3: v primeru A2 en žaromet 0 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov vendar ne več kot 30 odstotkov 2.2.2 Ali če za vzorec A niso izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 2.3 Preklic homologacije Skladnost se izpodbija in uporabi se odstavek 10., če je po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov: 2.3.1 Vzorec A A4: en žaromet ne več kot 20 odstotkov en žaromet več kot 30 odstotkov A5: oba žarometa več kot 20 odstotkov 2.3.2 Vzorec B B4: v primeru A2 en žaromet več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov B5: v primeru A2 oba žarometa več kot 20 odstotkov B6: v primeru A2 en žaromet 0 odstotkov en žaromet več kot 30 odstotkov 2.3.3 Ali če za vzorca A in B niso izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 3. PONOVLJENO VZORČENJE V primerih A3, B2, B3 je treba v dveh mesecih po obvestilu ponoviti vzorčenje, tako da se iz zaloge izdelkov, proizvedenih po uskladitvi, izbereta tretji vzorec C, sestavljen iz dveh žarometov, in četrti vzorec D, sestavljen iz dveh žarometov. 3.1 Skladnost se ne izpodbija 3.1.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov: 3.1.1.1 Vzorec C C1: en žaromet 0 odstotkov en žaromet ne več kot 20 odstotkov C2: oba žarometa več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov nadaljuj z vzorcem D 3.1.1.2 Vzorec D D1: v primeru C2 oba žarometa 0 odstotkov 3.1.2 Ali če so za vzorec C izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 3.2 Skladnost se izpodbija: 3.2.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje izpodbija, pri čemer se od proizvajalca zahteva, da proizvodnjo uskladi z zahtevami (uskladitev), če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov: 3.2.1.1 Vzorec D D2: v primeru C2 en žaromet več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov en žaromet ne več kot 20 odstotkov 3.2.1.2 Ali če za vzorec C niso izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 3.3 Preklic homologacije Skladnost se izpodbija in uporabi se odstavek 11., če je po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov: 3.3.1 Vzorec C C3: en žaromet ne več kot 20 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov C4: oba žarometa več kot 20 odstotkov 3.3.2 Vzorec D D3: v primeru C2 en žaromet 0 ali več kot 0 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov 3.3.3 Ali če za vzorca C in D niso izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2. 4. SPREMEMBA NAVPIČNEGA POLOŽAJA MEJE SVETLO-TEMNO Za preverjanje spremembe navpičnega položaja meje svetlo-temno zaradi vpliva toplote se uporabi naslednji postopek: Na enem od žarometov vzorca A, ki je bil izbran po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 te priloge, se opravi preskus po postopku, opisanem v odstavku 2.1 Priloge 4, potem ko je bil trikrat zapored izpostavljen ciklu, opisanem v odstavku 2.2.2 Priloge 4. Žaromet se šteje za sprejemljivega, če Δr ne presega 1,5 mrad. Če ta vrednost presega 1,5 mrad, vendar ni večja od 2,0 mrad, se opravi preskus drugega žarometa vzorca A, po katerem povprečje absolutnih vrednosti, izmerjenih pri obeh vzorcih, ne sme presegati 1,5 mrad. Če pa je vrednost 1,5 mrad pri vzorcu A presežena, se na obeh žarometih vzorca B opravi preskus po enakem postopku, pri čemer vrednost Δr posameznega žarometa ne sme biti večja od 1,5 mrad. Slika 1 (1) Črke v oklepaju veljajo pri žarometih, namenjenih vožnji po levi strani cestišča.

PRILOGA 10 PREVERJANJE MEJE „SVETLO-TEMNO“ ZA ŽAROMETE S KRATKIM SVETLOBNIM PRAMENOM Z INSTRUMENTI 1. SPLOŠNO Kadar se uporablja odstavek 6.2.2.4 tega pravilnika, se kakovost „meje svetlo-temno“ preskusi v skladu z zahtevami iz odstavka 2., pri čemer se z instrumenti izvede navpična in vodoravna nastavitev svetlobnega pramena v skladu z zahtevami iz odstavka 3. Pred merjenjem kakovosti „meje svetlo-temno“ in postopkom usm