SL Uradni list Evropske unije L 176/128

Samo izvirna besedila UN/ECE so pravno veljavna v skladu z mednarodnim javnim pravom. Status in začetek veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343, ki je na voljo na: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Pravilnik št. 113 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe za homologacijo žarometov motornih vozil za simetrični kratki svetlobni pramen ali dolgi svetlobni pramen ali oba, ki so opremljeni z žarilno nitko, svetlobnimi viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, ali moduli LED

Vključuje vsa veljavna besedila do:

dodatka 3 k spremembam 01 pravilnika – začetek veljavnosti: 9. oktober 2014

VSEBINA

PODROČJE UPORABE

1. Opredelitve pojmov

2. Vloga za homologacijo žarometa

3. Oznake

4. Homologacija

5. Splošne specifikacije

6. Osvetljenost

7. Barva

8. Sprememba tipa žarometa in razširitev homologacije

9. Skladnost proizvodnje

10. Kazni za neskladnost proizvodnje

11. Dokončna opustitev proizvodnje

12. Imena in naslovi tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter homologacijskih organov

13. Prehodne določbe

PRILOGE

1. Sporočilo

2. Primeri homologacijskih oznak

3. Krogelni koordinatni merilni sistem in mesta preskusnih točk

4. Preskusi stabilnosti fotometričnega delovanja delujočih žarometov – preskusi celotnih žarometov razredov B, C, D in E

5. Minimalne zahteve za postopke nadzora skladnosti proizvodnje

6. Zahteve za svetilke z lečami iz plastičnega materiala – preskušanje leč ali vzorcev materiala in celotnih svetilk

7. Minimalne zahteve za vzorčenje, ki ga opravi inšpektor

8. Pregled obratovalnih obdobij za preskus stabilnosti fotometričnega delovanja

9. Določitev in ostrina „meje zastiranja“ za žaromete za simetrični kratki svetlobni pramen in postopek usmeritve na podlagi te „meje zastiranja“

10. Referenčno središče

11. Oznake za napetost

12. Zahteve za module LED in žaromete z moduli LED

PODROČJE UPORABE (1) (2),

Ta pravilnik se uporablja za žaromete za vozila kategorij L in T (3).

1. OPREDELITVE POJMOV

V tem pravilniku:

1.1 „leča“ pomeni skrajni zunanji del žarometa (enote), ki oddaja svetlobo skozi svetlečo površino;

1.2 „prevleka“ pomeni vse proizvode, ki so v enem ali več slojih naneseni na zunanjo površino leče;

1.3 „žarometi različnih tipov“ pomenijo žaromete, ki se razlikujejo po tako pomembnih značilnostih, kot so: 1.3.1 trgovsko ime ali blagovna znamka; 1.3.2 značilnosti optičnega sistema; 1.3.3 vključitev ali odstranitev sestavnih delov, ki lahko med delovanjem spremenijo optične učinke z odbojem, lomom, absorpcijo in/ali deformacijo; 1.3.4 vrsta proizvedenega svetlobnega pramena (kratki svetlobni pramen, dolgi svetlobni pramen ali oba); 1.3.5 kategorija žarnic z žarilno nitko ali svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, ali posebne identifikacijske kode modulov svetlobnih virov;

1.4 „žarometi različnih ‚razredov‘ (A, B, C, D ali E)“ pomenijo žaromete, ki jih določajo posebni fotometrični predpisi.

1.5 „Barva svetlobe, ki jo oddaja naprava“. Za ta pravilnik veljajo opredelitve pojmov glede barve oddane svetlobe iz Pravilnika št. 48 in njegovih sprememb, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo.

1.6 V primeru sistema, ki ga sestavljata dva žarometa, se šteje, da sta naprava za vgradnjo na levi strani vozila in ustrezna naprava za vgradnjo na desni strani vozila napravi istega tipa.

1.7 Sklicevanja v tem pravilniku na standardne (etalonske) žarnice z žarilno nitko in na Pravilnik št. 37 se nanašajo na Pravilnik št. 37 in njegove spremembe, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo.

1.8 Sklicevanja v tem pravilniku na standardne (etalonske) svetlobne vire, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, in na Pravilnik št. 99 se nanašajo na Pravilnik št. 99 in njegove spremembe, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo.

1.9 „Dodatna svetilna enota“ pomeni del sistema žarometa, ki sveti v ovinek. Je neodvisna od naprave, ki proizvaja glavni kratki svetlobni pramen, lahko je sestavljena iz optičnih, mehanskih in električnih sestavnih delov in lahko je združena in/ali integrirana z drugimi svetlobnimi ali svetlobno-signalnimi napravami.

1.10 Za ta pravilnik veljajo druge ustrezne opredelitve pojmov iz Pravilnikov št. 48, 53 in 74 ter njihovih sprememb, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo.

2. VLOGA ZA HOMOLOGACIJO ŽAROMETA (4)

2.1 Vlogo za homologacijo vloži imetnik trgovskega imena ali blagovne znamke ali njegov ustrezno pooblaščeni predstavnik. V vlogi se navedejo naslednje informacije: 2.1.1 ali je žaromet predviden za kratki svetlobni pramen in dolgi svetlobni pramen ali samo enega od teh svetlobnih pramenov; 2.1.2 ali gre za žaromet razreda A, B, C, D ali E; 2.1.3 kategorija uporabljenih žarnic z žarilno nitko, kot je navedeno v Pravilniku št. 37 in njegovih spremembah, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo, če se uporabljajo; 2.1.4 kategorija svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, kot je navedeno v Pravilniku št. 99, če se uporablja; 2.1.5 za module LED, posebne identifikacijske kode modulov svetlobnih virov, če se uporabljajo; 2.1.6 za dodatne svetilne enote, identifikacijske kode dodatnih svetilnih enot, če se uporabljajo.

2.2 Vsaki vlogi za homologacijo se priložijo: 2.2.1 risbe v treh izvodih, ki so dovolj natančne za identifikacijo tipa žarometa in vsebujejo pogled od spredaj s podrobnim prikazom morebitnih reber na lečah ter njegov prečni prerez; na risbah morajo biti prikazana mesta, predvidena za homologacijsko oznako, in, če je primerno: (a) v primeru modulov LED: mesta, predvidena za posebne identifikacijske kode modulov; (b) v primeru dodatnih svetilnih enot: mesta, predvidena za posebne identifikacijske kode na dodatnih svetilnih enotah in žarometih, ki proizvajajo glavni kratki svetlobni pramen; (c) v primeru dodatnih svetilnih enot: geometrijski pogoji vgradnje naprav, ki izpolnjujejo zahteve iz odstavka 6.2.8. 2.2.2 kratek tehnični opis, ki vključuje: 2.2.2.1 v primeru žarnic, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu: znamko in tip predstikalnih naprav, če predstikalne naprave niso združene s svetlobnimi viri; 2.2.2.2 v primeru modulov LED: (a) kratko tehnično specifikacijo modulov LED; (b) risbo z merami in osnovnimi električnimi in fotometričnimi vrednostmi ter ciljnim svetlobnim tokom in podatek o tem, ali je posamezen modul LED zamenljiv; (c) v primeru elektronske naprave za nadzor svetlobnega vira: podatke o električnem vmesniku, potrebnem za homologacijsko preskušanje; 2.2.2.3 v primeru žarometa, ki sveti v ovinek: najmanjše kote nagiba za izpolnitev zahteve iz odstavka 6.2.8.1; 2.2.3 dva vzorca tipa žarometa. V primeru sistema, ki ga sestavljata dva žarometa: en vzorec za vgradnjo na levi strani vozila in en vzorec za vgradnjo na desni strani vozila; 2.2.4 samo v primeru žarometov razreda B, C, D ali E, za preskus plastičnega materiala, iz katerega so izdelane leče: 2.2.4.1 v primeru razreda B, C, D ali E štirinajst leč; 2.2.4.1.1 v primeru razreda B, C, D ali E se deset od teh leč lahko nadomesti z desetimi vzorci materiala velikosti najmanj 60 × 80 mm, z ravno ali izbočeno zunanjo površino in pretežno ravno površino v sredini (polmer ukrivljenja najmanj 300 mm), veliko najmanj 15 × 15 mm; 2.2.4.1.2 vsaka taka leča ali vzorec materiala se izdela po postopku, ki se uporablja v serijski proizvodnji; 2.2.4.2 reflektor, na katerega se lahko vgradijo leče po navodilih proizvajalca; 2.2.5 samo v primeru žarometov, ki so opremljeni s svetlobnimi viri v skladu s Pravilnikom št. 99 ali moduli LED, za preskušanje odpornosti sestavnih delov, ki so izdelani iz plastičnega materiala in prepuščajo svetlobo, proti ultravijoličnemu sevanju svetlobnih virov v žarometu: 2.2.5.1 vzorec vsakega materiala, ki se uporablja v žarometu, ali vzorec žarometa, ki vsebuje te materiale. Glede videza in morebitne površinske obdelave mora vsak vzorec materiala biti skladen z ustreznim delom žarometa, ki ga je treba homologirati; 2.2.5.2 preskušanje odpornosti notranjih materialov proti ultravijoličnemu sevanju svetlobnega vira ni potrebno: 2.2.5.2.1 če se uporabljajo svetlobni viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, z nizkim ultravijoličnim sevanjem v skladu s Pravilnikom št. 99, ali 2.2.5.2.2 če se uporabljajo samo moduli LED z nizkim ultravijoličnim sevanjem v skladu s Prilogo 12 tega pravilnika ali 2.2.5.2.3 če so zadevni sestavni deli žarometa zaščiteni pred ultravijoličnim sevanjem, npr. s filtri iz stekla; 2.2.6 ena predstikalna naprava ali elektronska naprava za nadzor svetlobnega vira, kot je primerno.

2.3 Materialom, iz katerih so izdelane leče in morebitne prevleke, je treba priložiti poročilo o preskusu lastnosti teh materialov in prevlek, če so na njih že bili opravljeni preskusi.

3. OZNAKE

3.1 Žarometi, predloženi v homologacijo, morajo biti opremljeni s trgovskim imenom ali blagovno znamko vlagatelja.

3.2 Na leči in ohišju (5) morajo imeti prostor zadostne velikosti za homologacijsko oznako in dodatne simbole iz odstavka 4.; ta prostor mora biti označen na risbah iz odstavka 2.2.1.

3.3 Na zadnji strani žarometa mora biti navedena kategorija uporabljenih žarnic z žarilno nitko ali svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu.

3.4 Žarometi razreda E lahko imajo na svoji svetleči površini označeno referenčno središče, kot je prikazano v Prilogi 10.

3.5 Žarometi razreda E morajo imeti oznake za napetost, kot je prikazano v Prilogi 11.

3.6 V primeru svetilk z moduli LED mora biti svetilka opremljena z oznako nazivne napetosti in nazivne moči ter s posebno identifikacijsko kodo modula svetlobnega vira.

3.7 Moduli LED, predloženi ob vložitvi vloge za homologacijo svetilke, morajo biti opremljeni s: 3.7.1 trgovskim imenom ali blagovno znamko vlagatelja. Ta oznaka mora biti jasno berljiva in neizbrisna; 3.7.2 posebno identifikacijsko kodo modula. Ta oznaka mora biti jasno berljiva in neizbrisna. Ta posebna identifikacijska koda mora biti sestavljena iz začetnih črk „MD“ za „MODUL“, ki jima sledijo homologacijska oznaka brez kroga v skladu z odstavkom 4.2.1 ter dodatni simboli ali znaki, če gre za več različnih modulov svetlobnih virov. Ta posebna identifikacijska koda se prikaže na risbah iz odstavka 2.2.1. Ni nujno, da je homologacijska oznaka enaka oznaki na svetilki, v kateri se uporablja modul, vendar morata obe oznaki pripadati istemu vlagatelju. 3.7.3 Če so moduli LED nezamenljivi, oznake za module LED niso potrebne.

3.8 Če se za upravljanje modulov LED uporablja elektronska naprava za nadzor svetlobnega vira, ki ni del modula LED, mora biti označena s posebnimi identifikacijskimi kodami, nazivno vhodno napetostjo in močjo.

3.9 V primeru dodatnih svetilnih enot morajo biti žarometi, ki proizvajajo glavni kratki svetlobni pramen, opremljeni s posebno identifikacijsko kodo dodatnih svetilnih enot iz odstavka 3.10.2.

3.10 Dodatne svetilne enote morajo imeti naslednje oznake: 3.10.1 trgovsko ime ali blagovno znamko vlagatelja. Ta oznaka mora biti jasno berljiva in neizbrisna; 3.10.2 v primeru svetlobnega vira z žarilno nitko: kategorije žarnic z žarilno nitko in/ali v primeru modulov LED: nazivno napetost, nazivno moč in posebne identifikacijske kode modulov LED; 3.10.3 posebne identifikacijske kode dodatnih svetilnih enot. Ta oznaka mora biti jasno berljiva in neizbrisna. Ta posebna identifikacijska koda mora biti sestavljena iz začetnih črk „ALU“ za „Additional Lighting Unit – dodatna svetilna enota“, ki jim sledijo homologacijska oznaka brez kroga v skladu z odstavkom 4.2.1 (npr. ALU E43 1234) ter dodatni simboli ali znaki, če gre za več različnih dodatnih svetilnih enot (npr. ALU E43 1234-A, ALU E43 1234-B). Ta posebna identifikacijska koda se prikaže na risbah iz odstavka 2.2.1. Ni nujno, da je homologacijska oznaka enaka oznaki na svetilki, v kateri se uporabljajo dodatne svetilne enote, vendar morata obe oznaki pripadati istemu vlagatelju.

4. HOMOLOGACIJA

4.1 Splošno

4.1.1 Homologacija se podeli, če vsi vzorci tipa žarometa, ki se predložijo v skladu z odstavkom 2., izpolnjujejo določbe iz tega pravilnika.

4.1.2 Če združene, kombinirane ali integrirane svetilke izpolnjujejo zahteve iz več pravilnikov, se lahko namesti enotna mednarodna homologacijska oznaka, če vsaka od združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk izpolnjuje določbe, ki veljajo zanjo.

4.1.3 Vsakemu homologiranemu tipu se dodeli homologacijska številka. Prvi dve števki označujeta spremembe, vključno z najnovejšimi večjimi tehničnimi spremembami pravilnika ob izdaji homologacije. Ista pogodbenica ne sme dodeliti iste številke drugemu tipu žarometa, ki ga zajema ta pravilnik.

4.1.4 Obvestilo o podelitvi, razširitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije ali o dokončni opustitvi proizvodnje tipa žarometa v skladu s tem pravilnikom se predloži pogodbenicam Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

4.1.5 Poleg oznake iz odstavka 3.1 se na vsak žaromet, ki je skladen s tipom, homologiranim v skladu s tem pravilnikom, na prostorih iz odstavka 3.2 namesti homologacijska oznaka iz odstavkov 4.2 in 4.3.

4.2 Sestava homologacijske oznake

Homologacijsko oznako sestavljajo:

4.2.1 mednarodna homologacijska oznaka, ki vsebuje: 4.2.1.1 krog, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo (6); 4.2.1.2 homologacijsko številko iz odstavka 4.1.3;

4.2.2 naslednji dodatni simboli: 4.2.2.1 vodoravna puščica z dvema konicama, ki kažeta ena v levo, druga pa v desno; 4.2.2.2 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika samo za kratki svetlobni pramen: črke „C-AS“ za žaromete razreda A, „C-BS“ za žaromete razreda B, „WC-CS“ za žaromete razreda C, „WC-DS“ za žaromete razreda D ali „WC-ES“ za žaromete razreda E; 4.2.2.3 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika samo za dolgi svetlobni pramen: črke „R-BS“ za žaromete razreda B, „WR-CS“ za žaromete razreda C, „WR-DS“ za žaromete razreda D ali „WR-ES“ za žaromete razreda E; 4.2.2.4 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika za kratki in dolgi svetlobni pramen: črke „CR-BS“ za žaromete razreda B, „WCR-CS“ za žaromete razreda C, „WCR-DS“ za žaromete razreda D ali „WCR-ES“ za žaromete razreda E; 4.2.2.5 na žarometih z lečo iz plastičnega materiala se blizu simbolov, predpisanih v odstavkih 4.2.1 in 4.2.2, navede skupina črk „PL“; 4.2.2.6 na žarometih, razen razreda A, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika za dolgi svetlobni pramen: navedba največje svetilnosti, izražena z referenčno oznako iz odstavka 6.3.4, nameščeno v bližini kroga, ki obkroža črko „E“.

4.2.3 V vsakem primeru morajo biti na obrazcih za homologacijo in obrazcih za sporočilo, ki se pošljejo državam pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, navedeni ustrezen način delovanja, uporabljen v preskusnem postopku v skladu z odstavkom 1.1.1.1 Priloge 4, in dovoljene napetosti v skladu z odstavkom 1.1.1.2 Priloge 4. V ustreznih primerih mora naprava biti označena na naslednji način: 4.2.3.1 na žarometih, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika in so zasnovani tako, da žarnica z žarilno nitko, svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, ali moduli LED, ki proizvajajo kratki svetlobni pramen, ne svetijo hkrati s katero koli drugo svetlobno funkcijo, s katero so lahko integrirani: za simbolom kratkega svetlobnega pramena v homologacijski oznaki se postavi poševnica (/).

4.2.4 Števki homologacijske številke, ki označujeta spremembe, vključno z najnovejšimi večjimi tehničnimi spremembami pravilnika ob izdaji homologacije, in puščica iz odstavka 4.2.2.1 so lahko označene v bližini zgornjih dodatnih simbolov.

4.2.5 Oznake in simboli iz odstavkov od 4.2.1 do 4.2.3 morajo biti jasno berljivi in neizbrisni. Lahko se namestijo na notranji ali zunanji (prozorni ali neprozorni) del žarometa, ki je neločljivo povezan s prozornim delom žarometa, ki oddaja svetlobo. V vsakem primeru morajo biti vidni, ko se žaromet vgradi v vozilo ali ko se odpre premični del.

4.3 Primer homologacijske oznake

4.3.1 Na slikah od 1 do 15 v Prilogi 2 k temu pravilniku so prikazani primeri homologacijskih oznak z zgoraj navedenimi dodatnimi simboli.

4.3.2 Združene, kombinirane ali integrirane svetilke: 4.3.2.1 Če se ugotovi, da združene, kombinirane ali integrirane svetilke izpolnjujejo zahteve več pravilnikov, se lahko namesti enotna mednarodna homologacijska oznaka, sestavljena iz kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo, ter homologacijske številke. Ta homologacijska oznaka se lahko namesti kjer koli na združenih, kombiniranih ali integriranih svetilkah, pod pogojem, da: 4.3.2.1.1 je vidna, kot je določeno v odstavku 4.2.5; 4.3.2.1.2 ni mogoče odstraniti nobenega dela združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk, ki prepušča svetlobo, ne da bi pri tem odstranili tudi homologacijsko oznako. 4.3.2.2 Identifikacijski simbol za vsako svetilko, ki ustreza vsakemu pravilniku, v skladu s katerim je bila podeljena homologacija, se skupaj z ustreznimi spremembami, ki vključujejo najnovejše večje tehnične spremembe pravilnika ob izdaji homologacije, in po potrebi z zahtevano puščico, označi: 4.3.2.2.1 na ustrezni svetleči površini; 4.3.2.2.2 ali v skupini, tako da je vsaka od združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk jasno prepoznavna. 4.3.2.3 Velikost elementov enotne homologacijske oznake ne sme biti manjša od najmanjše velikosti, zahtevane za najmanjšo posamezno oznako iz pravilnika, v skladu s katerim je bila podeljena homologacija. 4.3.2.4 Vsakemu homologiranemu tipu se dodeli homologacijska številka. Ista pogodbenica ne sme dodeliti iste številke drugemu tipu združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk, ki jih zajema ta pravilnik. 4.3.2.5 Na sliki 13 v Prilogi 2 k temu pravilniku so prikazani primeri homologacijskih oznak za združene, kombinirane ali integrirane svetilke skupaj z vsemi zgoraj navedenimi dodatnimi simboli.

4.3.3 Svetilke, katerih leče se uporabljajo za različne tipe žarometov in ki so lahko integrirane ali združene z drugimi svetilkami: veljajo določbe iz odstavka 4.3.2. 4.3.3.1 Poleg tega, kadar se uporabi ista leča, je ta lahko označena z različnimi homologacijskimi oznakami, ki se nanašajo na različne tipe žarometov ali enote svetilk, pod pogojem, da ima ohišje žarometa, tudi če ga ni mogoče ločiti od leče, prostor iz odstavka 3.2 in homologacijske oznake za dejanske funkcije. Če imajo različni tipi žarometov isto ohišje, je to lahko označeno z različnimi homologacijskimi oznakami. 4.3.3.2 Na sliki 14 v Prilogi 2 k temu pravilniku so prikazani primeri homologacijskih oznak za zgoraj navedeni primer.

5. SPLOŠNE SPECIFIKACIJE (7)

5.1 Vsi vzorci morajo biti skladni s specifikacijami iz odstavkov od 6. do 8.

5.2 Žarometi morajo biti izdelani tako, da ohranijo predpisane fotometrične značilnosti in da pri običajni uporabi kljub možni izpostavljenosti tresljajem dobro delujejo.

5.2.1 Žarometi morajo imeti napravo, ki omogoča, da se na vozilih nastavijo tako, da ustrezajo veljavnim predpisom. Če so žarometi izdelani tako, da ohranijo pravilno vodoravno usmeritev tudi po nastavitvi navpične usmeritve, lahko takšna naprava omogoča vodoravno nastavitev ali pa ne. Takšne naprave ni treba namestiti na enote, v katerih reflektorja in razpršilne leče ni mogoče ločiti, pod pogojem, da se takšne enote uporabljajo zgolj pri vozilih, pri katerih je mogoče žaromet nastaviti kako drugače.

Kjer sta žaromet za kratki svetlobni pramen in žaromet za dolgi svetlobni pramen, oba opremljena s svojimi žarnicami z žarilno nitko, svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, ali moduli LED, združena v sestavljeno enoto, mora naprava za nastavitev omogočati pravilno nastavitev vsakega optičnega sistema posebej.

5.2.2 Te določbe pa ne veljajo za sklope žarometov z nedeljivimi reflektorji. Za ta tip sklopa veljajo zahteve iz odstavka 6.3 tega pravilnika.

5.3 Razred A, B, C ali D

5.3.1 Žarometi morajo biti opremljeni z žarnicami z žarilno nitko, homologiranimi v skladu s Pravilnikom št. 37, in/ali, v primeru žarometov razreda C ali D, z moduli LED.

Če se uporabljajo dodatni svetlobni viri in/ali dodatne svetilne enote, ki svetijo v ovinek, se uporabijo samo kategorije žarnic z žarilno nitko, ki jih zajema Pravilnik št. 37, pod pogojem, da v Pravilniku št. 37 in njegovih spremembah, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo, niso določene omejitve glede uporabe za svetenje v ovinek, in/ali moduli LED.

5.3.2 Za glavni kratki svetlobni pramen je mogoče uporabiti dva svetlobna vira z žarilno nitko, za dolgi svetlobni pramen pa je mogoče uporabiti več svetlobnih virov z žarilno nitko.

Lahko se uporabi katera koli žarnica z žarilno nitko iz Pravilnika št. 37, pod pogojem, da:

(a) v Pravilniku št. 37 in njegovih spremembah, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo, niso določene omejitve glede uporabe;

(b) v primeru razreda A in B, njen referenčni svetlobni tok pri 13,2 V za glavni kratki svetlobni pramen ne presega 900 lm;

(c) v primeru razreda C in D, njen referenčni svetlobni tok pri 13,2 V za glavni kratki svetlobni pramen ne presega 2 000 lm.

Zasnova naprave mora biti takšna, da je mogoče žarnico z žarilno nitko namestiti samo v pravilni položaj (8).

Nosilec žarnice z žarilno nitko mora biti skladen z značilnostmi iz publikacije IEC 60061. Velja podatkovni list za nosilec, ki ustreza kategoriji uporabljene žarnice z žarilno nitko.

5.3.3 Za svetilke, opremljene z moduli LED:

5.3.3.1 elektronske naprave za nadzor svetlobnih virov, če se uporabljajo, se upoštevajo kot del žarometa; lahko so tudi del modulov LED;

5.3.3.2 žaromet in moduli LED morajo biti skladni z ustreznimi zahtevami iz Priloge 12 k temu pravilniku. Skladnost z zahtevami se preveri;

5.3.3.3 skupni ciljni svetlobni tok vseh modulov LED, ki proizvajajo glavni kratki svetlobni pramen, se izmeri v skladu z odstavkom 5. Priloge 12. Veljajo naslednje spodnje in zgornje mejne vrednosti: Žarometi razreda A Žarometi razreda B Žarometi razreda C Žarometi razreda D Glavni kratki svetlobni pramen, najmanjša vrednost 150 lumnov 350 lumnov 500 lumnov 1 000 lumnov Glavni kratki svetlobni pramen, največja vrednost 900 lumnov 1 000 lumnov 2 000 lumnov 2 000 lumnov

5.3.3.4 v primeru zamenljivega modula LED je treba tehnični službi prikazati odstranitev in zamenjavo tega modula LED, kot je opisano v odstavku 1.4.1 v Prilogi 12.

5.4 Žarometi razreda E

5.4.1 Žaromet mora biti opremljen s svetlobnimi viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu in so homologirani v skladu s Pravilnikom št. 99, in/ali moduli LED.

Če se uporabljajo dodatni svetlobni viri in/ali dodatne svetilne enote, ki svetijo v ovinek, se uporabijo samo kategorije žarnic z žarilno nitko, ki jih zajema Pravilnik št. 37, pod pogojem, da v Pravilniku št. 37 in njegovih spremembah, ki veljajo v času vložitve vloge za homologacijo, niso določene omejitve glede uporabe za svetenje v ovinek, in/ali moduli LED.

5.4.2 V primeru zamenljivih svetlobnih virov, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, mora biti nosilec svetilke v skladu z dimenzijskimi značilnostmi, navedenimi na podatkovnem listu iz publikacije IEC 60061-2, ki ustreza kategoriji uporabljenega svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu. Svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, mora biti takšen, da ga je mogoče brez težav vgraditi v žaromet.

5.4.3 V primeru modulov LED veljajo naslednje zahteve:

5.4.3.1 elektronske naprave za nadzor svetlobnih virov, če se uporabljajo, se upoštevajo kot del žarometa; lahko so tudi del modulov LED;

5.4.3.2 žaromet in moduli LED morajo biti skladni z ustreznimi zahtevami iz Priloge 12 k temu pravilniku. Skladnost z zahtevami se preveri;

5.4.3.3 skupni ciljni svetlobni tok vseh modulov LED, ki proizvajajo glavni kratki svetlobni pramen, se izmeri v skladu z odstavkom 5. Priloge 12. Veljajo naslednje spodnje mejne vrednosti: Žarometi razreda E Glavni kratki svetlobni pramen, najmanjša vrednost 2 000 lumnov

5.5 Poleg tega se za žaromete razreda B, C, D ali E izvedejo dodatni preskusi v skladu z zahtevami iz Priloge 4, s katerimi se zagotovi, da se fotometrično delovanje med uporabo ni preveč spremenilo.

5.6 Če je leča žarometa razreda B, C, D ali E iz plastičnega materiala, se preskusi izvedejo v skladu z zahtevami iz Priloge 6.

5.7 Na žarometih, zasnovanih za izmenično zagotavljanje dolgega in kratkega svetlobnega pramena, ali sistemih žarometov, ki vključujejo dodatne svetlobne vire in/ali dodatne svetilne enote, ki svetijo v ovinek, mora biti vsaka mehanska, elektromehanska ali druga naprava, ki je za ta namen vgrajena v žaromet, izdelana tako, da:

5.7.1 je naprava dovolj trdna, da pri običajnih pogojih uporabe vzdrži 50 000 postopkov. Tehnična služba, ki izvaja homologacijske preskuse, lahko pri preverjanju skladnosti s to zahtevo: (a) zahteva, da vlagatelj zagotovi opremo, ki je potrebna za izvedbo preskusa; (b) ne izvede preskusa, če je žarometu, ki ga predloži vlagatelj, priloženo poročilo o preskusu, ki ga je izdala tehnična služba, ki izvaja homologacijske preskuse za enako izdelane (sestavljene) žaromete, ki potrjuje skladnost s to zahtevo;

5.7.2 se v primeru okvare sistem samodejno nastavi v lego za kratki svetlobni pramen ali v takšno stanje glede na fotometrične pogoje, da vrednosti niso večje od 1 200 cd v območju 1 in manjše od 2 400 cd v točki 0,86D-V, na primer z izklopom, zatemnitvijo, usmeritvijo navzdol in/ali nadomestitvijo funkcije, razen za dodatne svetlobne vire in dodatne svetilne enote, ki svetijo v ovinek;

5.7.3 se vedno proizvede kratki ali dolgi svetlobni pramen in mehanizem ne more biti v vmesnem položaju, razen za dodatne svetlobne vire in dodatne svetilne enote, ki svetijo v ovinek;

5.7.4 uporabnik ne more z navadnimi orodji spremeniti oblike ali položaja gibljivih delov.

5.8 V primeru razreda E zaradi žarometa in sistema predstikalne naprave ne smejo nastati sevalne motnje ali motnje v napajanju, ki bi povzročile napako na drugih električnih/elektronskih sistemih vozila (9).

5.9 Opredelitve iz odstavkov 2.7.1.1.3 in 2.7.1.1.7 v Pravilniku št. 48 dovoljujejo uporabo modula LED, ki lahko vsebuje nosilce za druge svetlobne vire. Ne glede na to določbo pa kombinirana uporaba modulov LED in drugih svetlobnih virov za kratki svetlobni pramen ali posamezen dolgi svetlobni pramen, kot je opredeljeno v tem pravilniku, ni dovoljena.

5.10 Modul LED mora biti:

(a) mogoče odstraniti iz naprave samo z uporabo orodja, razen če je v sporočilu navedeno, da je modul LED nezamenljiv;

(b) zasnovan tako, da ne glede na uporabo orodja ni mehansko zamenljiv z nobenim zamenljivim homologiranim svetlobnim virom.

6. OSVETLJENOST

6.1 Splošne določbe

6.1.1 Žarometi morajo biti izdelani tako, da dajejo primerno neslepečo osvetljenost pri oddajanju kratkega svetlobnega pramena in dobro osvetljenost pri oddajanju dolgega svetlobnega pramena.

6.1.2 Svetilnost, ki jo proizvaja žaromet, se meri na razdalji 25 m s fotoelektrično celico, katere uporabna površina obsega kvadrat s stranico 65 mm. Točka HV je središčna točka koordinatnega sistema z navpično polarno osjo. Črta H je vodoravnica, ki poteka skozi točko HV (glej Prilogo 3 k temu pravilniku).

6.1.3 Razred A, B, C ali D

6.1.3.1 Žarometi, razen modulov LED, se preverijo s standardno (etalonsko) brezbarvno žarnico z žarilno nitko z nazivno napetostjo 12 V. Med preverjanjem žarometa se napetost na priključnih sponkah žarnice z žarilno nitko uravnava tako, da se proizvede referenčni svetlobni tok pri napetosti 13,2 V, kot je navedeno v ustreznem podatkovnem listu iz Pravilnika št. 37.

Zaradi zaščite standardne (etalonske) žarnice z žarilno nitko med izvajanjem fotometričnih meritev je dovoljeno meritve izvajati pri svetlobnem toku, ki se razlikuje od referenčnega svetlobnega toka pri napetosti 13,2 V. Če se preskusni laboratorij odloči za takšno izvajanje meritev, se svetilnost korigira tako, da se izmerjena vrednost pomnoži s posameznim faktorjem Flamp standardne (etalonske) žarnice z žarilno nitko, da se preveri skladnost s fotometričnimi zahtevami, pri čemer je:

F lamp = Φ reference / Φ test

Φ reference referenčni svetlobni tok pri napetosti 13,2 V, kot je opredeljeno v ustreznem podatkovnem listu iz Pravilnika št. 37;

Φ test dejanski svetlobni tok, uporabljen pri meritvah.

6.1.3.2 Žaromet se šteje za sprejemljivega, če izpolnjuje zahteve iz odstavka 6 pri enakem številu standardnih (etalonskih) žarnic z žarilno nitko, ki se lahko predložijo skupaj z žarometom, odvisno od števila žarnic z žarilno nitko, za katerega je žaromet zasnovan.

6.1.3.3 Moduli LED se izmerijo pri napetosti 6,3 V ali 13,2 V, razen če ta pravilnik določa drugače. Moduli LED, ki jih upravlja elektronska naprava za nadzor svetlobnega vira, se izmerijo po navodilih vlagatelja.

6.1.4 Razred E s svetlobnimi viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, v skladu s Pravilnikom št. 99

6.1.4.1 Žaromet se šteje za zadovoljivega, če so izpolnjene fotometrične zahteve iz tega odstavka 6. z enim svetlobnim virom, ki se je staral vsaj 15 ciklov v skladu z odstavkom 4. Priloge 4 k Pravilniku št. 99.

Če je svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, homologiran v skladu s Pravilnikom št. 99, mora biti standardni (etalonski) svetlobni vir in njegov svetlobni tok se lahko razlikuje od ciljnega svetlobnega toka iz Pravilnika št. 99. V tem primeru se osvetljenost ustrezno prilagodi.

Navedena prilagoditev se ne uporablja za porazdeljene sisteme osvetlitve z nezamenljivim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, ali žaromete s popolnoma ali delno vgrajenimi predstikalnimi napravami.

Če svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, ni homologiran v skladu s Pravilnikom št. 99, mora biti proizvodni nezamenljivi svetlobni vir.

Napetost na priključnih sponkah predstikalnih naprav je 13,2 V ± 0,1 V za 12-voltne sisteme ali določena drugače (glej Prilogo 11).

6.1.4.2 Mere, ki določajo položaj obloka v standardnem svetlobnem viru, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, so navedene v ustreznem podatkovnem listu iz Pravilnika št. 99.

6.1.4.3 Štiri sekunde po vžigu žarometa, ki ni deloval najmanj 30 minut, mora pri žarometih s funkcijo kratkega in dolgega svetlobnega pramena svetilnost znašati najmanj 37 500 cd v točki HV dolgega svetlobnega pramena in 3 750 cd v točki 2 (0,86D-V) kratkega svetlobnega pramena ali 3 750 cd v točki 2 (0,86D-V) pri žarometih, ki imajo samo funkcijo kratkega svetlobnega pramena. Napajalnik mora omogočati hitro povečanje visokotokovnega električnega impulza.

6.1.5 Razred E z moduli LED

6.1.5.1 Moduli LED se izmerijo pri napetosti 6,3 V ali 13,2 V, razen če ta pravilnik določa drugače. Moduli LED, ki jih upravlja elektronska naprava za nadzor svetlobnega vira, se izmerijo po navodilih vlagatelja.

6.1.6 Pri sistemih žarometov, ki imajo dodatne svetlobne vire in/ali dodatne svetilne enote, ki svetijo v ovinek, se dodatni svetlobni viri izmerijo v skladu z odstavki 6.1.3, 6.1.4 in 6.1.5.

6.2 Določbe glede kratkih svetlobnih pramenov

6.2.1 Za pravilno usmeritev mora glavni kratki svetlobni pramen imeti dovolj ostro „mejo zastiranja“, da je mogoče z njeno pomočjo doseči zadovoljivo vizualno nastavitev, kot je navedeno v odstavku 6.2.2. Usmeritev se izvede z uporabo ravnega navpičnega zaslona, ki je postavljen 10 m ali 25 m pred žarometom in pod pravim kotom glede na črto H-V. Zaslon mora biti dovolj širok, da omogoča pregled in nastavitev „meje zastiranja“ kratkega svetlobnega pramena vsaj v razponu 3° na obeh straneh črte V-V. „Meja zastiranja“ mora biti bolj ali manj vodoravna in čim bolj ravna najmanj na območju od 3° L do 3° R. Če pri vizualni usmeritvi prihaja do težav ali nejasnih položajev, se uporabi metoda z instrumenti iz odstavkov 2 in 4. Priloge 9 in med delovanjem se preverita kakovost ali ostrina „meje zastiranja“ ter linearnost.

6.2.2 Glavni kratki svetlobni pramen mora biti usmerjen tako, da:

6.2.2.1 za vodoravno nastavitev: svetlobni pramen je čim bolj simetričen glede na črto V-V;

6.2.2.2 za navpično nastavitev: vodoravni del „meje zastiranja“ se nastavi v nazivni položaj (0,57 stopinje) pod črto H-H. Če pa ni mogoče izvesti večkratne navpične nastavitve na zahtevani položaj znotraj dovoljenih odstopanj, se uporabi metoda z instrumenti iz odstavkov 4. in 5. Priloge 9, da se preskusi skladnost z zahtevano minimalno kakovostjo „meje zastiranja“ in izvede navpična nastavitev svetlobnega pramena.

6.2.3 Če je žaromet usmerjen tako, mora, če je vloga za homologacijo vložena samo za kratki svetlobni pramen (10), izpolnjevati zahteve iz odstavkov 6.2.5 in 6.2.6; če je predviden za kratki in dolgi svetlobni pramen, pa mora izpolnjevati zahteve iz odstavkov 6.2.5, 6.2.6 in 6.3.

6.2.4 Če tako usmerjen žaromet ne izpolnjuje zahtev iz odstavkov 6.2.5, 6.2.6 in 6.3, se njegova nastavitev lahko spremeni, razen pri žarometih, ki nimajo mehanizma za nastavitev vodoravne usmeritve, pod pogojem, da se os svetlobnega pramena ne premakne v desno ali levo za več kot 0,5 stopinje in navzgor ali navzdol za več kot 0,25 stopinje. Za lažjo nastavitev na podlagi „meje zastiranja“ se žaromet lahko delno prekrije, da se poveča ostrina „meje zastiranja“, vendar „meja zastiranja“ ne sme segati prek črte H-H.

6.2.5 Kratki svetlobni pramen mora izpolnjevati zahteve iz ustrezne spodnje tabele in ustreznih slik v Prilogi 3.

Opombe:

Pri žarometih razreda E je napetost na priključnih sponkah predstikalnih naprav 13,2 V ± 0,1 V za 12-voltne sisteme ali določena drugače (glej Prilogo 11).

ƒƒ“D“ pomeni pod črto H-H. „U“ pomeni nad črto H-H. „R“ pomeni desno od črte V-V. „L“ pomeni levo od črte V-V.

6.2.5.1 Žarometi razreda A (slika B v Prilogi 3):

Preskusna točka/črta/območje Kotne koordinate – stopinje (11) Zahtevana svetilnost v cd katera koli točka v območju 1 0° do 15° U 5° L do 5° R ≤ 320 cd katera koli točka na črti 25L do 25R 1,72° D 5° L do 5° R ≥ 1 100 cd katera koli točka na črti 12,5L do 12,5R 3,43° D 5° L do 5° R ≥ 550 cd

6.2.5.2 Žarometi razreda B (slika C v Prilogi 3):

Preskusna točka/ črta/območje Kotne koordinate – stopinje (12) Zahtevana svetilnost v cd katera koli točka v območju 1 0° do 15° U 5° L do 5° R ≤ 700 cd katera koli točka na črti 50L do 50R, razen 50V 0,86° D 2,5° L do 2,5° R ≥ 1 100 cd točka 50V 0,86° D 0 ≥ 2 200 cd katera koli točka na črti 25L do 25R 1,72° D 5° L do 5° R ≥ 2 200 cd katera koli točka v območju 2 0,86° D do 1,72° D 5° L do 5° R ≥ 1 100 cd

6.2.5.3 Žarometi razreda C, D ali E (slika D v Prilogi 3):

Preskusna točka/ črta/območje Kotne koordinate preskusnih točk v stopinjah (13) Zahtevana svetilnost v cd najmanjša največja razred C razred D razred E razredi C, D, E 1 0,86° D 3,5° R 2 000 2 000 2 500 13 750 2 0,86° D 0 2 450 4 900 4 900 — 3 0,86° D 3,5° L 2 000 2 000 2 500 13 750 4 0,50° U 1,50° L in 1,50° R — — — 900 5 2,00° D 15° L in 15° R 550 1 100 1 100 — 6 4,00° D 20° L in 20° R 150 300 600 — 7 0 0 — — — 1 700 črta 1 2,00° D 9° L do 9° R 1 350 1 350 1 900 — 8 (14) 4,00° U 8,0° L ( 14 ) 700 9 (14) 4,00° U 0 700 10 (14) 4,00° U 8,0° R 700 11 (14) 2,00° U 4,0° L ( 14 ) 900 12 (14) 2,00° U 0 900 13 (14) 2,00° U 4,0° R 900 14 (14) 0 8,0° L in 8,0° R 50 cd (14) 50 cd (14) 50 cd (14) — 15 (14) 0 4,0° L in 4,0° R 100 cd (14) 100 cd (14) 100 cd (14) 900 območje 1 1° U/8° L–4° U/8° L–4° U/8° R–1° U/8° R–0/4° R–0/1° R–0,6° U/0–0/1° L–0/4° L–1° U/8° L — — — 900 območje 2 > 4 U do < 15 U 8° L do 8° R — — — 700

Drugo splošno besedilo:

Homologacija UN/ECE pri referenčnem svetlobnem toku v skladu s Pravilnikom št. 37.

Nazivna nastavitev za fotometrijo:

navpično: 1 odstotek D (0,57° D) vodoravno: 0°

Dovoljena odstopanja za fotometrijo:

navpično: 0,3° D do 0,8° D vodoravno: ± 0,5° D L-R

6.2.6 Svetloba mora biti čim bolj enakomerno porazdeljena znotraj območij 1 in 2 za žaromete razreda C, D ali E.

6.2.6.1 Dodatni svetlobni viri ali dodatne svetilne enote se ne smejo vklopiti, kadar je kot nagiba manjši od treh stopinj.

6.2.7 Za glavni kratki svetlobni pramen so dovoljene naslednje možnosti: en ali dva svetlobna vira z žarilno nitko (razred A, B, C, D) ali en svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu (razred E), ali en ali več modulov LED (razred C, D, E).

6.2.8 Dovoljena je uporaba dodatnih svetlobnih virov in/ali dodatnih svetilnih enot, ki svetijo v ovinek, pod pogojem, da so izpolnjene naslednje zahteve:

6.2.8.1 Kadar so glavni kratki svetlobni prameni in ustrezni dodatni svetlobni viri, ki svetijo v ovinek, vklopljeni hkrati, mora biti izpolnjena naslednja zahteva glede osvetljenosti: (a) pri nagibu v levo (ko je motorno kolo zasukano v levo okrog svoje vzdolžne osi) vrednosti svetilnosti ne smejo presegati 900 cd v območju, ki sega od HH do 15 stopinj nad HH in od VV do 10 stopinj levo; (b) pri nagibu v desno (ko je motorno kolo zasukano v desno okrog svoje vzdolžne osi) vrednosti svetilnosti ne smejo presegati 900 cd v območju, ki sega od HH do 15 stopinj nad HH in od VV do 10 stopinj desno.

6.2.8.2 Ta preskus se izvede z najmanjšim kotom nagiba, ki ga navede vlagatelj, pri čemer je stanje simulirano s preskusno vpenjalno napravo itd.

6.2.8.3 Pri tej meritvi se lahko na zahtevo vlagatelja glavni kratki svetlobni pramen in dodatni svetlobni viri, ki svetijo v ovinek, merijo posamezno, skladnost z navedenimi vrednostmi svetilnosti pa se določi na podlagi kombiniranja dobljenih fotometričnih vrednosti.

6.3 Določbe glede dolgih svetlobnih pramenov

6.3.1 Pri žarometu, zasnovanem za dolgi in kratki svetlobni pramen, se meritve svetilnosti dolgega svetlobnega pramena izvedejo z isto nastavitvijo žarometa, kot je bila uporabljena v odstavku 6.2; če je žaromet zasnovan samo za dolgi svetlobni pramen, je nastavljen tako, da je območje največje svetilnosti (IM) na presečišču črt H-H in V-V; takšen žaromet mora izpolnjevati samo zahteve iz odstavka 6.3.

6.3.2 Ne glede na tip svetlobnega vira (moduli LED ali svetlobni viri z žarilno nitko ali svetlobni vir, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu), ki proizvaja kratki svetlobni pramen, se za vsak posamezen dolgi svetlobni pramen lahko uporabi več svetlobnih virov:

(a) en ali več svetlobnih virov z žarilno nitko iz Pravilnika št. 37 (razredi A, B, C, D) ali

(b) svetlobni viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, iz Pravilnika št. 99 (razred E) ali

(c) moduli LED (razredi C, D, E).

6.3.3 Svetilnost, ki jo zagotavlja dolgi svetlobni pramen, mora izpolnjevati zahteve iz odstavka 6.3.3.1 (glavni dolgi svetlobni pramen) ali odstavka 6.3.3.2 (dodatni dolgi svetlobni pramen), razen pri žarometih razreda A.

Glavni dolgi svetlobni pramen, ki izpolnjuje zahteve iz odstavka 6.3.3.1, je lahko homologiran v vsakem primeru.

Dodatni dolgi svetlobni pramen, ki izpolnjuje zahteve iz odstavka 6.3.3.2, je lahko homologiran samo, če dolgi svetlobni pramen deluje skupaj s kratkim svetlobnim pramenom ali glavnim dolgim svetlobnim pramenom. To mora biti jasno navedeno na obrazcu za sporočilo iz Priloge 1, pod točko 9.1.

6.3.3.1 Svetilnost glavnega dolgega svetlobnega pramena mora biti skladna z naslednjo tabelo (slika E v Prilogi 3):

Št. preskusne točke Kotne koordinate preskusnih točk – stopinje (15) Zahtevana svetilnost [cd] razred B razred C razred D, E NAJM. NAJV. NAJM. NAJV. NAJM. NAJV. 1 H-V 16 000 — 20 000 — 30 000 — 2 H-2,5° R in 2,5° L 9 000 — 10 000 — 20 000 — 3 H-5° R in 5° L 2 500 — 3 500 — 5 000 — 4 H-9° R in 9° L — — 2 000 — 3 400 — 5 H-12° R in 12° L — — 600 — 1 000 — 6 2° U-V — — 1 000 — 1 700 — Najmanjša svetilnost maksimuma (IM) 20 000 — 25 000 — 40 000 — Največja svetilnost maksimuma (IM) — 215 000 — 215 000 — 215 000

6.3.3.2 Svetilnost dodatnega dolgega svetlobnega pramena mora biti skladna z naslednjo tabelo (slika F v Prilogi 3):

Št. preskusne točke Kotne koordinate preskusnih točk – stopinje (16) Zahtevana svetilnost [cd] razred B razred C razreda D, E NAJM. NAJV. NAJM. NAJV. NAJM. NAJV. 1 H-V 16 000 — 20 000 — 30 000 — 2 H-2,5° R in 2,5° L 9 000 — 10 000 — 20 000 — 3 H-5° R in 5° L 2 500 — 3 500 — 5 000 — 6 2° U-V — — 1 000 — 1 700 — Najmanjša svetilnost maksimuma (IM) 20 000 — 25 000 — 40 000 — Največja svetilnost maksimuma (IM) — 215 000 — 215 000 — 215 000

6.3.4 Referenčna oznaka (I′M) največje svetilnosti (IM) iz odstavkov 4.2.2.6 in 6.3.3.1 ali 6.3.3.2 se izračuna po enačbi:

I′M = IM/4 300

Ta vrednost se zaokroži na vrednost 7,5 – 10 – 12,5 – 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40 – 45 – 50.

6.4 Pri žarometih z nastavljivim reflektorjem se opravijo dodatni preskusi, ko je reflektor z uporabo naprave za nastavitev žarometov navpično premaknjen iz svojega začetnega položaja za ± 2° ali vsaj v najvišji položaj, če je manj kot 2°. Celoten žaromet se nato prestavi s premikom (na primer z uporabo goniometra) za enako število stopinj v nasprotni smeri premikanja reflektorja. Opravijo se naslednje meritve in točke morajo biti znotraj zahtevanih mejnih vrednosti:

kratki svetlobni pramen : točki HV in 0,86 D-V dolgi svetlobni pramen : IM in točka HV (odstotek IM).

6.5 Vrednosti osvetljenosti zaslona, navedene v odstavkih 6.2 in 6.3, se izmerijo s fotoreceptorjem, katerega učinkovita površina je v kvadratu s stranico 65 mm.

7. BARVA

7.1 Barva oddane svetlobe mora biti bela.

8. SPREMEMBA TIPA ŽAROMETA IN RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE

8.1 Vsaka sprememba tipa žarometa se sporoči homologacijskemu organu, ki je homologiral tip žarometa. Navedeni organ lahko nato: 8.1.1 meni, da spremembe verjetno ne bodo imele občutnih škodljivih učinkov in da žaromet v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve, ali 8.1.2 od tehnične službe, ki izvaja preskuse, zahteva dodatno poročilo o preskusu.

8.2 Potrditev ali zavrnitev homologacije, v kateri so navedene spremembe, se po postopku, določenem v odstavku 4.1.4, sporoči pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik.

8.3 Pristojni organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli serijsko številko vsakemu obrazcu za sporočilo, pripravljenemu za takšno razširitev, in o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, z obrazcem za sporočilo, ki je skladen z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

9. SKLADNOST PROIZVODNJE

Postopki skladnosti proizvodnje so skladni s postopki, določenimi v Dodatku 2 k Sporazumu (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), z naslednjimi zahtevami:

9.1 Žarometi, homologirani v skladu s tem pravilnikom, morajo biti izdelani skladno s homologiranim tipom, tako da izpolnjujejo zahteve iz odstavkov 6. in 7.

9.2 Izpolnjene morajo biti minimalne zahteve za postopke nadzora skladnosti proizvodnje iz Priloge 5 k temu pravilniku.

9.3 Izpolnjene morajo biti minimalne zahteve za vzorčenje, ki ga opravi inšpektor, iz Priloge 7 k temu pravilniku.

9.4 Organ, ki je podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri metode preverjanja skladnosti, ki se uporabljajo v vsakem proizvodnem obratu. Običajna pogostost teh preverjanj je enkrat na dve leti.

9.5 Pri tem se ne upoštevajo žarometi z očitnimi okvarami.

9.6 Merilne točke od 8 do 15 iz odstavka 6.2.5.3 tega pravilnika se ne upoštevajo.

10. KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE

10.1 Homologacija, podeljena za tip žarometa v skladu s tem pravilnikom, se lahko prekliče, če zahteve niso izpolnjene ali če žaromet, opremljen s homologacijsko oznako, ni skladen s homologiranim tipom.

10.2 Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je podelila, o tem takoj obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu za sporočilo, ki je skladen z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

11. DOKONČNA OPUSTITEV PROIZVODNJE

Če imetnik homologacije dokončno neha proizvajati tip žarometa, homologiran v skladu s tem pravilnikom, o tem obvesti organ, ki je podelil homologacijo. Po prejemu ustreznega sporočila navedeni organ o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu za sporočilo, ki je skladen z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

12. IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, KI IZVAJAJO HOMOLOGACIJSKE PRESKUSE, TER HOMOLOGACIJSKIH ORGANOV

Pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, sekretariatu Združenih narodov sporočijo imena in naslove tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter homologacijskih organov, ki podeljujejo homologacijo in katerim se pošljejo obrazci, ki potrjujejo podelitev, razširitev, zavrnitev ali preklic homologacije ali dokončno opustitev proizvodnje v drugih državah.

13. PREHODNE DOLOČBE

13.1 Od začetka veljavnosti sprememb 01 tega pravilnika ne sme nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, zavrniti podelitve homologacije v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

13.2 Do 60 mesecev po začetku veljavnosti sprememb 01 tega pravilnika v zvezi s spremembami, uvedenimi s spremembami 01 glede postopkov fotometričnega preskušanja, ki vključujejo uporabo krogelnega koordinatnega sistema in specifikacijo vrednosti svetilnosti, in da se tehničnim službam (preskusnim laboratorijem) omogoči, da posodobijo preskusno opremo, nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne zavrne podelitve homologacije v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 01, če se obstoječa preskusna oprema uporablja z ustrezno pretvorbo vrednosti v skladu z zahtevami homologacijskega organa.

13.3 Po 60 mesecih od začetka veljavnosti sprememb 01 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, podelijo homologacijo samo, če žaromet izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

13.4 Obstoječe homologacije žarometov, ki so bile podeljene v skladu s tem pravilnikom pred začetkom veljavnosti sprememb 01, so še naprej veljavne za nedoločen čas.

13.5 Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, ne smejo zavrniti podelitve razširitev homologacij na podlagi prejšnjih sprememb tega pravilnika.

(1) Uporaba žarometov je navedena v ustreznih pravilnikih za vgradnjo svetlobnih in svetlobno-signalnih naprav.

(2) Ta pravilnik ne preprečuje možnosti, da pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prepove uporabo žarometa s plastično lečo, homologiranega po tem pravilniku, skupaj z mehansko napravo za čiščenje žarometov (z brisalci).

(3) Kot je določeno v Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3), dokument TRANS/WP.29/78/Rev.2, odst. 2.

(4) Za svetlobne vire, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, glej Pravilnik št. 99.

(5) Če leče ni mogoče odstraniti z ohišja žarometa, zadošča enkratna oznaka v skladu z odstavkom 4.2.5.

(6) Številčne oznake pogodbenic Sporazuma iz leta 1958 so navedene v Prilogi 3 h Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3), dokument TRANS/WP.29/78/Rev.2/Sprem.1.

(7) Tehnične zahteve za žarnico z žarilno nitko: glej Pravilnik št. 37. Tehnične zahteve za svetlobne vire, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu: glej Pravilnik št. 99.

(8) Za žaromet se šteje, da izpolnjuje zahteve iz tega odstavka, če se lahko žarnica z žarilno nitko z lahkoto namesti v žaromet in je pozicionirne nastavke mogoče pravilno vstaviti v reže tudi v temi.

(9) Skladnost z zahtevami o elektromagnetni združljivosti je pomembna za posamezen tip vozila.

(10) Tak poseben žaromet za „kratki svetlobni pramen“ lahko vključuje dolgi svetlobni pramen, za katerega zahteve ne veljajo.

(11) v vsaki preskusni točki za fotometrijo je dovoljeno odstopanje 0,25°, če ni navedeno drugače.

(12) v vsaki preskusni točki za fotometrijo je dovoljeno odstopanje 0,25°, če ni navedeno drugače.

(13) v vsaki preskusni točki za fotometrijo je dovoljeno odstopanje 0,25°, če ni navedeno drugače.

(14) Na zahtevo vlagatelja mora biti sprednja pozicijska svetilka, homologirana v skladu s Pravilnikom št. 50 ali Pravilnikom št. 7, če je združena, kombinirana ali integrirana, pri merjenju teh točk vklopljena.

(15) v vsaki preskusni točki za fotometrijo je dovoljeno odstopanje 0,25°, če ni navedeno drugače.

(16) v vsaki preskusni točki za fotometrijo je dovoljeno odstopanje 0,25°, če ni navedeno drugače.

PRILOGA 1 SPOROČILO (največji format: A4 (210 × 297 mm))

PRILOGA 2 PRIMERI HOMOLOGACIJSKIH OZNAK Slika 1 Slika 2 Žaromet z eno od zgornjih homologacijskih oznak je homologiran na Nizozemskem (E 4) v skladu s Pravilnikom št. 113 pod homologacijsko številko 243 in izpolnjuje zahteve tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 01. Črke C-AS (slika 1) pomenijo, da gre za žaromet za kratki svetlobni pramen razreda A, črke CR-BS (slika 2) pa pomenijo, da gre za žaromet za kratki in dolgi svetlobni pramen razreda B. Opomba: Homologacijska številka in dodatni simboli se namestijo blizu kroga in nad ali pod črko „E“ ali levo ali desno od te črke. Števke v homologacijski številki morajo biti na isti strani črke „E“ in obrnjene v isto smer. V homologacijskih številkah se je treba izogibati uporabi rimskih številk, da ne pride do zamenjave z drugimi simboli. Slika 3 Slika 4 Žaromet z zgornjo homologacijsko oznako je žaromet z lečo iz plastičnega materiala, ki izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika, in je zasnovan: Slika 3 : razred B samo za kratki svetlobni pramen. Slika 4 : razred B za kratki in dolgi svetlobni pramen. Slika 5 Slika 6 Žaromet z zgornjo homologacijsko oznako je žaromet, ki izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika: Slika 5 : razred B za kratki in dolgi svetlobni pramen. Slika 6 : razred B samo za kratki svetlobni pramen. Kratki svetlobni pramen ne sme svetiti hkrati z dolgim svetlobnim pramenom in/ali drugim integriranim žarometom. Slika 7 Slika 8 Žaromet z zgornjo homologacijsko oznako je žaromet z lečo iz plastičnega materiala, ki izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika, in je zasnovan: Slika 7 : razred C samo za kratki svetlobni pramen. Slika 8 : razred C za kratki in dolgi svetlobni pramen. Slika 9 Slika 10 Žaromet z zgornjo homologacijsko oznako je žaromet, ki izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika: Slika 9 : razred D samo za kratki svetlobni pramen. Slika 10 : razred D za kratki in dolgi svetlobni pramen. Kratki svetlobni pramen ne sme svetiti hkrati z dolgim svetlobnim pramenom in/ali drugim integriranim žarometom. Slika 11 Slika 12 Žaromet z zgornjo homologacijsko oznako je žaromet, ki izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika: Slika 11 : razred E samo za kratki svetlobni pramen. Slika 12 : razred E za kratki in dolgi svetlobni pramen. Slika 13 Poenostavljeno označevanje združenih, kombiniranih ali integriranih svetilk (Navpične in vodoravne črte prikazujejo obliko svetlobno-signalne naprave. Črte niso del homologacijske oznake). Vzorec A Vzorec B Vzorec C Vzorec D Opomba: Štirje zgornji primeri ustrezajo svetlobni napravi s homologacijsko oznako, ki vključuje: sprednjo pozicijsko svetilko, homologirano v skladu s Pravilnikom št. 50 v njegovi prvotni obliki (00); žaromet razreda D za kratki svetlobni pramen in dolgi svetlobni pramen z največjo svetilnostjo med 123 625 in 145 125 kandelami (kot označuje številka 30), ki je bil homologiran v skladu z zahtevami iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 01, in vključuje lečo iz plastičnega materiala; sprednjo svetilko za meglo razreda B, ki je bila homologirana v skladu s spremembami 03 Pravilnika št. 19 in vključuje lečo iz plastičnega materiala; sprednjo smerno svetilko kategorije 11, homologirano v skladu s spremembami 00 Pravilnika št. 50. Slika 14 Svetilka, integrirana z žarometom Primer 1 Zgornji primer ustreza oznaki leče iz plastičnega materiala, ki je predvidena za uporabo v različnih tipih žarometov, in sicer: v žarometu razreda D s kratkim in dolgim svetlobnim pramenom z največjo svetilnostjo med 123 625 in 145 125 kandelami (kot označuje številka 30), homologiranem v Nemčiji (E1) v skladu z zahtevami iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 01, ki je integriran s sprednjo pozicijsko svetilko, homologirano v skladu s Pravilnikom št. 50 v njegovi izvirni obliki (00); ali v žarometu razreda C s kratkim in dolgim svetlobnim pramenom z največjo svetilnostjo med 48 375 in 64 500 kandelami (kot označuje številka 12,5), homologiranem v Nemčiji (E1) v skladu z zahtevami iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 01, ki je integriran z enako sprednjo pozicijsko svetilko kot zgoraj. Slika 15 Moduli LED Modul LED z zgornjo identifikacijsko kodo modula svetlobnega vira je homologiran skupaj z žarometom, homologiranim v Italiji (E3) pod homologacijsko številko 17325. Slika 16 Dodatne svetilne enote, ki svetijo v ovinek Dodatna svetilna enota z zgornjo identifikacijsko kodo je homologirana skupaj z žarometom, homologiranim na Japonskem (E43) pod homologacijsko številko 1234.

PRILOGA 3 KROGELNI KOORDINATNI MERILNI SISTEM IN MESTA PRESKUSNIH TOČK Slika A Krogelni koordinatni merilni sistem Kotne koordinate so navedene v stopinjah na krogli z navpično polarno osjo v skladu s publikacijo CIE št. 70-1987 „Merjenje porazdelitev absolutne svetilnosti“, kar ustreza goniometru s fiksno vodoravno („elevacijsko“) osjo glede na tla in drugo, premično („vrtilno“) osjo, pravokotno na fiksno vodoravno os. Slika B Preskusne točke kratkega svetlobnega pramena in območja za žaromete razreda A Slika C Preskusne točke kratkega svetlobnega pramena in območja za žaromete razreda B: Slika D Kratki svetlobni pramen – položaj preskusnih točk in območij za žaromete razredov C, D in E: Slika E Glavni dolgi svetlobni pramen – položaj preskusnih točk Slika F Dodatni dolgi svetlobni pramen – položaj preskusnih točk

PRILOGA 4 PRESKUSI STABILNOSTI FOTOMETRIČNEGA DELOVANJA DELUJOČIH ŽAROMETOV – PRESKUSI CELOTNIH ŽAROMETOV RAZREDOV B, C, D IN E Potem ko se v skladu s predpisi tega pravilnika izmerijo fotometrične vrednosti v točki za Imax za dolgi svetlobni pramen in v točkah 0,50 U/1,5 L ter 0,50 U/1,5 R, 50 R, 50 L za kratki svetlobni pramen razreda B in v točkah 0,86 D-3,5 R, 0,86 D-3,5 L, 0,50 U-1,5 L ter 0,50 U-1,5 R za kratki svetlobni pramen razredov C, D in E, se preskusi stabilnost fotometričnega delovanja celotnega delujočega žarometa. „Celotni žaromet“ pomeni celotno svetilko, skupaj z drugimi deli, žarnicami z žarilno nitko, svetlobnimi viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, ali moduli LED, ki bi lahko vplivali na njeno oddajanje toplote. Preskusi se izvedejo: (a) v suhem in mirnem ozračju pri temperaturi okolja 23 °C ± 5 °C, pri čemer mora biti preskusni vzorec pritrjen na nosilec tako, kakor bi bil nameščen na vozilu; (b) v primeru zamenljivih svetlobnih virov: s serijsko proizvedenimi svetlobnimi viri z žarilno nitko, ki so se starali najmanj eno uro, ali serijsko proizvedenimi svetlobnimi viri, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu in so se starali najmanj 15 ur, ali serijsko proizvedenimi moduli LED, ki so se starali najmanj 48 ur in so se pred začetkom preskusov iz tega pravilnika ohladili na temperaturo okolja. Uporabijo se moduli LED, ki jih je predložil vlagatelj. Merilna oprema mora biti enakovredna opremi, ki se uporablja med homologacijskimi preskusi žarometov. Preskusni vzorec deluje, ne da bi ga vzeli iz preskusne vpenjalne naprave ali spremenili njegovo lego v njej. Uporabi se svetlobni vir iz kategorije, določene za navedeni žaromet. 1. PRESKUS STABILNOSTI FOTOMETRIČNEGA DELOVANJA 1.1 Čist žaromet Žaromet mora delovati 12 ur, kot je opisano v odstavku 1.1.1, nato pa se pregleda v skladu z navodili iz odstavka 1.1.2. 1.1.1 Preskusni postopek (1) Žaromet naj deluje določen čas, in sicer: (a) Če gre za homologacijo samo ene svetlobne funkcije (kratki ali dolgi svetlobni pramen ali sprednja svetilka za meglo), ustrezen svetlobni vir sveti predpisani čas (2). (b) V primeru žarometa s kratkim svetlobnim pramenom in enim ali več dolgimi svetlobnimi prameni ali v primeru žarometa s kratkim svetlobnim pramenom in sprednjo svetilko za meglo: (i) Žaromet se preskusi za določen čas v tem ciklu: (a) 15 minut sveti kratki svetlobni pramen; (b) 5 minut svetijo vse funkcije. (ii) Če vlagatelj izjavi, da bo v žarometu naenkrat svetil samo kratki svetlobni pramen ali samo dolgi svetlobni prameni (3), se preskus izvede skladno s tem pogojem, pri čemer se zaporedno vklapljajo (2) kratki svetlobni pramen in dolgi svetlobni prameni (hkrati), in sicer vsak za polovico časa, določenega v odstavku 1.1. (c) V primeru žarometa s sprednjo svetilko za meglo in enim ali več dolgimi svetlobnimi prameni: (i) Žaromet se preskusi za določen čas v tem ciklu: (a) 15 minut sveti sprednja svetilka za meglo; (b) 5 minut svetijo vse funkcije. (ii) Če vlagatelj izjavi, da bo v žarometu naenkrat svetila samo sprednja svetilka za meglo ali samo dolgi svetlobni prameni (3), se preskus izvede skladno s tem pogojem, pri čemer se zaporedno vklapljajo (2) sprednja svetilka za meglo in dolgi svetlobni prameni (hkrati), in sicer vsak za polovico časa, določenega v odstavku 1.1. (d) V primeru žarometa za kratki svetlobni pramen, za en ali več dolgih svetlobnih pramenov in s sprednjo svetilko za meglo: (i) Žaromet se preskusi za določen čas v tem ciklu: (a) 15 minut sveti kratki svetlobni pramen; (b) 5 minut svetijo vse funkcije. (ii) Če vlagatelj izjavi, da bo v žarometu naenkrat svetil samo kratki svetlobni pramen ali samo dolgi svetlobni prameni (3), se preskus izvede skladno s tem pogojem, pri čemer se zaporedno vklapljajo (2) kratki svetlobni pramen in dolgi svetlobni prameni, in sicer vsak za polovico časa, določenega v odstavku 1.1; sprednja svetilka za meglo se preskusi v naslednjem ciklu: 15 minut ne sveti in 5 minut sveti polovico časa in med delovanjem dolgega svetlobnega pramena. (iii) Če vlagatelj izjavi, da bo v žarometu naenkrat svetil samo kratki svetlobni pramen ali samo sprednja svetilka za meglo (3), se preskus izvede skladno s tem pogojem, pri čemer se zaporedno vklapljata (2) kratki svetlobni pramen in sprednja svetilka za meglo, in sicer vsak za polovico časa, določenega v odstavku 1.1; dolgi svetlobni prameni se preskusijo v naslednjem ciklu: 15 minut ne svetijo in 5 minut svetijo polovico časa in med delovanjem kratkega svetlobnega pramena. (iv) Če vlagatelj izjavi, da bo v žarometu naenkrat svetil samo kratki svetlobni pramen ali samo dolgi svetlobni prameni (3) ali samo sprednja svetilka za meglo (3), se preskus izvede skladno s tem pogojem, pri čemer se zaporedno vklapljajo (2) kratki svetlobni pramen za tretjino časa, dolgi svetlobni prameni za tretjino časa in sprednja svetilka za meglo za tretjino časa, določenega v odstavku 1.1. (e) V primeru žarometa, ki ima dodatne svetlobne vire, ki svetijo v ovinek, razen dodatnih svetilnih enot, se ti svetlobni viri med tem, ko je vklopljen glavni kratki svetlobni pramen, vklopijo za eno minuto in izklopijo za devet minut. Če ima žaromet več dodatnih svetlobnih virov, ki svetijo v ovinek, se preskus izvede s kombinacijo svetlobnih virov, ki ponazarja najzahtevnejše pogoje delovanja. 1.1.1.2 Preskusna napetost Za napetost na priključnih sponkah preskusnega vzorca velja: (a) V primeru zamenljivih svetlobnih virov z žarilno nitko, ki delujejo neposredno pod napetostjo vozila, se preskus izvede pri napetosti 6,3 V, 13,2 V ali 28,0 V, kot je ustrezno, razen če vlagatelj navede, da se lahko preskusni vzorec uporabi pri drugačni napetosti. V tem primeru se preskus opravi s svetlobnim virom z žarilno nitko, ki deluje pri največji napetosti, ki jo je mogoče uporabiti. (b) V primeru zamenljivih svetlobnih virov, ki delujejo na principu električnega praznjenja v plinu, je preskusna napetost za elektronsko napravo za nadzor svetlobnega vira ali svetlobni vir, če je predstikalna naprava združena s svetlobnim virom, 13,2 ± 0,1 V za 12-voltne sisteme napetosti v vozilu, razen če je v vlogi za homologacijo navedeno drugače. (c) V primeru nezamenljivih svetlobnih virov, ki deluje neposredno pod napetostjo vozila, je treba vse meritve svetilnih enot, opremljenih z nezamenljivimi svetlobnimi viri (svetlobni viri z žarilno nitko in/ali drugi), opraviti pri napetosti 6,3 V, 13,2 V ali 28,0 V ali pri drugih napetostih, ki ustrezajo sistemu napetosti v vozilu, ki jih navede vlagatelj za posamezen primer. (d) V primeru zamenljivih ali nezamenljivih svetlobnih virov, ki delujejo neodvisno od napajalne napetosti vozila in jih v celoti upravlja sistem, ali v primeru svetlobnih virov, ki jih napaja napajalno-upravljalna naprava, se zgoraj določene preskusne napetosti uporabijo na vhodnih priključnih sponkah navedene naprave. Preskusni laboratorij lahko od proizvajalca zahteva napajalno-upravljalno napravo ali poseben napajalnik, potreben za napajanje svetlobnih virov. (e) Moduli LED se izmerijo pri napetosti 6,75 V, 13,2 V ali 28,0 V, razen če ta pravilnik določa drugače. Moduli LED, ki jih upravlja elektronska naprava za nadzor svetlobnega vira, se izmerijo po navodilih vlagatelja. (f) Če so signalne svetilke združene, kombinirane ali integrirane v preskusni vzorec in delujejo pri napetostih, ki niso nazivne napetosti 6 V, 12 V ali 24 V, se napetost prilagodi po navodilih proizvajalca za pravilno fotometrično delovanje navedene svetilke. 1.1.2 Rezultati preskusa 1.1.2.1 Vizualni pregled Ko se temperatura žarometa ustali pri temperaturi okolja, je treba lečo žarometa in morebitno zunanjo lečo očistiti s čisto in vlažno bombažno krpo. Nato je treba opraviti vizualni pregled, pri katerem ne sme biti ne na leči žarometa in ne na morebitni zunanji leči vidno nikakršno zvitje, deformacija, razpoka ali sprememba barve. 1.1.2.2 Fotometrični preskus Za zagotovitev skladnosti z zahtevami iz tega pravilnika je treba fotometrične vrednosti preveriti v naslednjih točkah: za žaromet razreda B: kratki svetlobni pramen: 50 R - 50 L - 0,50 U/1,5 L in 0,50 U/1,5 R dolgi svetlobni pramen: točka Imax za žaromete razredov C, D in E: kratki svetlobni pramen: 0,86 D/3,5 R - 0,86 D/3,5 L - 0,50 U/1,5 L in 1,5 R dolgi svetlobni pramen: točka Imax Lahko se opravi še eno usmerjanje zaradi upoštevanja morebitne deformacije nosilca žarometa zaradi toplote (sprememba položaja „meje zastiranja“ je obravnavana v odstavku 2. te priloge). Razen za točki 0,50 U/1,5 L in 0,50 U/1,5 R je dovoljeno 10-odstotno odstopanje fotometričnih značilnosti od vrednosti, izmerjenih pred preskusom, vključno z dovoljenimi odstopanji fotometričnega postopka. Vrednost, izmerjena v točkah 0,50 U/1,5 L in 0,50 U/1,5 R, ne sme biti večja od fotometrične vrednosti, izmerjene pred preskusom, za več kot 255 cd. 1.2 Umazan žaromet Žaromet, ki je bil preskušen v skladu z zahtevami iz odstavka 1.1, mora po opravljeni pripravi v skladu z odstavkom 1.2.1 eno uro delovati tako, kot je opisano v odstavku 1.1.1, nato pa se pregleda v skladu z navodili iz odstavka 1.1.2. 1.2.1 Priprava žarometa 1.2.1.1 Preskusna mešanica 1.2.1.1.1 Za žaromet z zunanjo lečo iz stekla: Mešanica vode in umazanije, ki jo je treba nanesti na žaromet, mora vsebovati: (a) 9 masnih delov kremenčevega peska z velikostjo delcev 0–100 μm; (b) 1 masni del praška iz rastlinskega oglja (iz bukovine) z velikostjo delcev 0–100 μm; (c) 0,2 masnega dela NaCMC (4) in (d) ustrezno količino destilirane vode s prevodnostjo ≤ 1 mS/m. Mešanica ne sme biti starejša od 14 dni. 1.2.1.1.2 Za žaromet z zunanjo lečo iz plastičnega materiala: Mešanica vode in umazanije, ki jo je treba nanesti na žaromet, mora vsebovati: (a) 9 masnih delov kremenčevega peska z velikostjo delcev 0–100 μm; (b) 1 masni del praška iz rastlinskega oglja (iz bukovine) z velikostjo delcev 0–100 μm; (c) 0,2 masnega dela NaCMC (4); (d) 13 masnih delov destilirane vode s prevodnostjo ≤ 1 mS/m in (e) 2 ± 1 masna dela površinsko aktivne snovi (5). Mešanica ne sme biti starejša od 14 dni. 1.2.1.2 Nanašanje preskusne mešanice na žaromet Preskusno mešanico je treba enakomerno nanesti na celotno svetlečo površino žarometa in nato pustiti, da se posuši. Postopek je treba ponavljati, dokler vrednost osvetljenosti ne pade na 15–20 odstotkov vrednosti, ki so bile izmerjene za vsako naslednjo točko pod pogoji, opisanimi v tej prilogi: za žaromet razreda B: kratki svetlobni pramen/dolgi svetlobni pramen in samo dolgi svetlobni pramen: točka Emax samo kratki svetlobni pramen: B 50 in 50 V za žaromete razredov C, D in E: kratki svetlobni pramen/dolgi svetlobni pramen in samo dolgi svetlobni pramen: točka Emax samo kratki svetlobni pramen: 0,50 U/1,5 L in 1,5 R in 0,86 D/V 2. PRESKUS SPREMEMBE NAVPIČNEGA POLOŽAJA “MEJE ZASTIRANJA“ ZARADI VPLIVA TOPLOTE Pri tem preskusu se preverja, ali navpični premik „meje zastiranja“ zaradi vpliva toplote pri delujočem žarometu za kratki svetlobni pramen presega predpisane vrednosti. Na žarometu, ki je bil preskušen v skladu z odstavkom 1., se opravi preskus, opisan v odstavku 2.1, ne da bi ga odstranili iz preskusne vpenjalne naprave ali spremenili njegovo lego v njej. 2.1 Preskus Preskus se izvede v suhem in mirnem ozračju pri temperaturi okolja 23 °C ± 5 °C. Z uporabo serijskih žarnic z žarilno nitko, ki so bile starane vsaj eno uro, serijskega svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu in ki je bil staran vsaj 15 ur, ali modulov LED, ki so bili predloženi z žarometi in ki so bili starani vsaj 48 ur, mora žaromet delovati s kratkim svetlobnim pramenom, ne da bi ga vzeli iz preskusne vpenjalne naprave ali spremenili njegovo lego v njej. (Za ta preskus je treba napetost prilagoditi, kakor je določeno v odstavku 1.1.1.2). Položaj vodoravnega dela „meje zastiranja“ (med navpičnimi črtami skozi točki 50 L in 50 R za žaromet razreda B ter točki 3,5 L in 3,5 R za žaromet razredov C, D in E) je treba preveriti po treh minutah (r3) in po 60 minutah (r60) delovanja. Meritev spremembe položaja „meje zastiranja“, opisano zgoraj, je treba izvesti s katero koli metodo, ki daje dovolj točne in ponovljive rezultate. 2.2 Rezultati preskusa 2.2.1 Rezultat v miliradianih (mrad) se šteje kot sprejemljiv za žaromet za kratki svetlobni pramen samo, če absolutna vrednost , izmerjena na žarometu, ni večja od 1,0 mrad (Δr I ≤ 1,0 mrad). 2.2.2 Če je ta vrednost večja od 1,0 mrad, vendar ne večja od 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad), je treba opraviti preskus na drugem žarometu, kot je opisano v odstavku 2.1, in sicer po tem, ko je bil žaromet trikrat zapored izpostavljen ciklu, kot je opisano spodaj, zaradi ustalitve položaja mehanskih delov žarometa na vpenjalni napravi, ki ustreza pravilni vgradnji na vozilu: enourno delovanje kratkega svetlobnega pramena (napetost je treba prilagoditi skladno z odstavkom 1.1.1.2); enourno mirovanje. Tip žarometa se šteje za sprejemljivega, če srednja vrednost absolutne vrednosti ΔrI, izmerjene za prvi vzorec, in absolutne vrednosti ΔrII, izmerjene za drugi vzorec, ne presega 1,0 mrad. (1) Za razpored preskusa glej Prilogo 8 k temu pravilniku. (2) Če preskušani žaromet vključuje signalne svetilke, morajo te biti med preskusom ves čas vklopljene. Smerna svetilka mora biti vklopljena v načinu utripanja, pri čemer naj bo časovno razmerje med vklopom in izklopom približno ena proti ena. (3) Če med utripanjem žarometa hkrati svetita dva ali več svetlobnih virov svetilke, se to ne šteje kot običajna hkratna uporaba svetlobnih virov. (4) NaCMC je natrijeva sol karboksimetilceluloze, ki se običajno označuje kot CMC. NaCMC, ki se uporabi v mešanici umazanije, mora imeti v 2-odstotni raztopini pri temperaturi 20 °C substitucijsko stopnjo (DS) od 0,6 do 0,7 in viskoznost od 0,2 do 0,3 Pa · s. (5) Potrebna je količinska toleranca, da se dobi umazanija, ki se pravilno porazdeli po celotni plastični leči.

PRILOGA 5 MINIMALNE ZAHTEVE ZA POSTOPKE NADZORA SKLADNOSTI PROIZVODNJE 1. SPLOŠNO 1.1 Za zahteve glede skladnosti se šteje, da so izpolnjene z mehanskega in geometrijskega stališča, če razlike ne presegajo neizogibnega proizvodnega odstopanja v skladu z zahtevami iz tega pravilnika. Ta pogoj velja tudi za barvo. 1.2 Žarometi razredov A, B, C in D: 1.2.1 V zvezi s fotometričnim delovanjem se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če pri preskušanju fotometričnega delovanja naključno izbranega žarometa, opremljenega s standardnimi žarnicami z žarilno nitko in/ali moduli LED, s katerimi je opremljena svetilka: 1.2.2 pri žarometih razreda A nobena izmerjena vrednost ne odstopa v neugodno smer za več kot 20 odstotkov od vrednosti, predpisane v tem pravilniku; 1.2.3 pri žarometih razredov B, C in D: 1.2.3.1 nobena izmerjena vrednost ne odstopa v neugodno smer za več kot 20 odstotkov od vrednosti, predpisane v tem pravilniku. Za vrednosti v območju 1 za žaromete razredov B, C in D je lahko največje odstopanje v neugodno smer: 255 cd, kar je enakovredno 20 odstotkom; 380 cd, kar je enakovredno 30 odstotkom; 1.2.3.2 in če je pri dolgem svetlobnem pramenu pri fotometričnih vrednostih upoštevano dovoljeno odstopanje + 20 odstotkov za največje vrednosti in – 20 odstotkov za najmanjše vrednosti v kateri koli merilni točki, določeni v odstavku 6.3.3.1 ali 6.3.3.2 tega pravilnika. 1.2.4 Če pri svetilki, opremljeni z zamenljivim svetlobnim virom z žarilno nitko v skladu s Pravilnikom št. 37, rezultati zgoraj opisanih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se preskusi ponovijo z uporabo drugih standardnih žarnic z žarilno nitko. 1.2.5 Če rezultati zgornjih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se lahko spremeni nastavitev žarometa, pod pogojem, da se os svetlobnega pramena ne premakne v desno ali levo za več kot 0,5 stopinje in navzgor ali navzdol za več kot 0,2 stopinje. 1.3 Žarometi razreda E: 1.3.1 Pri žarometih razreda E, ki so izmerjeni pri napetosti 13,2 V ± 0,1 V ali če je določena drugače, in opremljeni: (a) z odstranljivim standardnim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, v skladu s Pravilnikom št. 99. V tem primeru se svetlobni tok tega svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, lahko razlikuje od referenčnega svetlobnega toka, predpisanega v Pravilniku št. 99, in osvetljenost se ustrezno prilagodi; ali (b) s serijskim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, in serijsko predstikalno napravo. V tem primeru lahko svetlobni tok tega svetlobnega vira odstopa od nazivnega svetlobnega toka zaradi dovoljenih odstopanj svetlobnega vira in predstikalne naprave iz Pravilnika št. 99 in v skladu s tem se lahko izmerjena osvetljenost popravi za 20 odstotkov v želeno smer; ali (c) z moduli LED, s katerimi je opremljena svetilka. Skladnost naključno izbranih žarometov iz serijske proizvodnje, opremljenih z žarnico, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, in/ali moduli LED, se v zvezi s fotometričnim delovanjem ne izpodbija, pod pogojem, da: 1.3.2 nobena izmerjena vrednost ne odstopa v neugodno smer za več kot 20 odstotkov od vrednosti, predpisane v tem pravilniku. Za vrednosti v območju 1 je lahko največje odstopanje v neugodno smer: 255 cd, kar je enakovredno 20 odstotkom; 380 cd, kar je enakovredno 30 odstotkom; 1.3.3 in da je pri dolgem svetlobnem pramenu pri fotometričnih vrednostih upoštevano dovoljeno odstopanje + 20 odstotkov za največje vrednosti in – 20 odstotkov za najmanjše vrednosti v kateri koli merilni točki, določeni v odstavku 6.3.3.1 ali 6.3.3.2 tega pravilnika. 1.3.4 Če rezultati zgornjih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se lahko spremeni nastavitev žarometa, pod pogojem, da se os svetlobnega pramena ne premakne v desno ali levo za več kot 0,5 stopinje in navzgor ali navzdol za več kot 0,2 stopinje. 1.3.5 Če rezultati zgornjih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se na žarometu opravijo novi preskusi z drugim standardnim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, in/ali predstikalno napravo ali modulom LED in elektronsko napravo za nadzor svetlobnega vira v skladu z določbami iz odstavka 1.3.1. 1.4 Za preverjanje spremembe navpičnega položaja „meje zastiranja“ zaradi vpliva toplote se uporabi naslednji postopek (samo žarometi razredov B, C, D in E): Na enem izmed vzorcev žarometov se opravi preskus po postopku iz odstavka 2.1 Priloge 4, potem ko je bil trikrat zapored izpostavljen ciklu iz odstavka 2.2.2 Priloge 4. Žaromet se šteje za sprejemljivega, če Δr ne presega 1,5 mrad. Če je ta vrednost večja od 1,5 mrad, vendar ne presega 2,0 mrad, se preskusi drug vzorec. Srednja vrednost absolutnih vrednosti, izmerjenih za oba vzorca, ne sme presegati 1,5 mrad. 1.5 Pri tem se ne upoštevajo žarometi z očitnimi okvarami. 1.6 Če pa za serijo vzorcev ni mogoče izvesti večkratne navpične nastavitve na zahtevani položaj znotraj dovoljenih odstopanj, se v skladu s postopkom iz odstavkov 2. in 4. v Prilogi 9 na enem od žarometov iz serije vzorcev preskusi kakovost „meje zastiranja“. 2. MINIMALNE ZAHTEVE ZA PREVERJANJE SKLADNOSTI, KI GA OPRAVI PROIZVAJALEC Za vsak tip žarometa imetnik homologacijske oznake v ustreznih časovnih presledkih opravi vsaj naslednje preskuse. Preskusi se izvedejo v skladu z določbami iz tega pravilnika. Če katero koli vzorčenje pokaže neskladnost glede na tip ustreznega preskusa, se izberejo in preskusijo novi vzorci. Proizvajalec sprejme ukrepe za zagotovitev skladnosti proizvodnje. 2.1 Vrsta preskusov Preskusi skladnosti v tem pravilniku zajemajo fotometrične značilnosti, pri žarometih razredov B, C, D in E pa še preverjanje spremembe navpičnega položaja „meje zastiranja“ zaradi vpliva toplote. 2.2 Metode, ki se uporabljajo pri preskusih 2.2.1 Preskusi se na splošno izvajajo v skladu z metodami iz tega pravilnika. 2.2.2 Pri katerem koli preskusu skladnosti, ki ga izvede proizvajalec, se lahko s soglasjem pristojnega organa, ki izvaja homologacijske preskuse, uporabijo enakovredne metode. Proizvajalec mora dokazati enakovrednost uporabljenih metod s tistimi iz tega pravilnika. 2.2.3 Uporaba odstavkov 2.2.1 in 2.2.2 zahteva redno umerjanje preskusne naprave in njeno skladnost z meritvami, ki jih izvede pristojni organ. 2.2.4 V vseh primerih veljajo referenčne metode iz tega pravilnika, zlasti za upravno preverjanje in vzorčenje. 2.3 Vrsta vzorčenja Vzorci žarometov se naključno izberejo iz proizvodnje enotne serije. Enotna serija pomeni vrsto žarometov istega tipa, ki je opredeljen v skladu s proizvodnimi metodami proizvajalca. Ocena na splošno zajema serijsko proizvodnjo posameznih tovarn. Proizvajalec lahko združi zapisnike o istem tipu iz več tovarn, če vse uporabljajo enak sistem kakovosti in enako upravljanje kakovosti. 2.4 Izmerjene in zapisane fotometrične značilnosti Na vzorcih žarometov se izvedejo fotometrične meritve na točkah, ki so določene v tem pravilniku, pri čemer se odčitajo samo naslednje točke: 2.4.1 za žaromete razreda A: HV, LH, RH, 12,5L in 12,5R 2.4.2 za žaromete razreda B: Imax, HV (1) za dolgi svetlobni pramen in HV, 0,86D/3,5R, 0,86D/3,5L za kratki svetlobni pramen. 2.4.3 za žaromete razredov C, D in E: Imax, HV (1) za dolgi svetlobni pramen in HV, 0,86D/3,5R, 0,86D/3,5L za kratki svetlobni pramen. 2.5 Merila sprejemljivosti Proizvajalec je odgovoren za izvedbo statistične študije rezultatov preskusa in v soglasju s pristojnim organom za določanje meril za sprejemljivost svojih izdelkov zaradi izpolnjevanja zahtev za preverjanje skladnosti izdelkov iz odstavka 9.1 tega pravilnika. Merila sprejemljivosti morajo biti takšna, da bi bila v skladu s Prilogo 7 (prvo vzorčenje) pri stopnji zanesljivosti 95 odstotkov najmanjša verjetnost za uspešen pregled po naključnem izboru 0,95. (1) Če je dolgi svetlobni pramen integriran s kratkim svetlobnim pramenom, je HV v primeru dolgega svetlobnega pramena ista merilna točka kot pri kratkem svetlobnem pramenu.

PRILOGA 6 ZAHTEVE ZA SVETILKE Z LEČAMI IZ PLASTIČNEGA MATERIALA – PRESKUŠANJE LEČ ALI VZORCEV MATERIALA IN CELOTNIH SVETILK 1. SPLOŠNE SPECIFIKACIJE 1.1 Vzorci, predloženi skladno z odstavkom 2.2.4 tega pravilnika, morajo ustrezati specifikacijam iz odstavkov od 2.1 do 2.5. 1.2 Vzorca celotnih svetilk, predložena skladno z odstavkom 2.2.3 tega pravilnika in opremljena z lečami iz plastičnega materiala, morata glede materiala leč ustrezati specifikacijam iz odstavka 2.6. 1.3 Na vzorcih leč iz plastičnega materiala ali vzorcih materiala skupaj z reflektorjem, na katerega bodo pritrjene (kjer to pride v poštev), je treba opraviti homologacijske preskuse v časovnem zaporedju, določenem v tabeli A v Dodatku 1 k tej prilogi. 1.4 Če proizvajalec svetilke lahko dokaže, da je izdelek že uspešno opravil preskuse iz odstavkov od 2.1 do 2.5 ali enakovredne preskuse v skladu z drugim pravilnikom, teh preskusov ni treba ponovno opraviti; obvezno je treba opraviti samo preskuse iz tabele B v Dodatku 1. 2. PRESKUSI 2.1 Odpornost proti temperaturnim spremembam 2.1.1 Preskusi Na treh novih vzorcih (lečah) je treba v petih ciklih spreminjajoče se temperature in vlažnosti (RH = relativna vlažnost) opraviti preskuse po naslednjem programu: (a) 3 ure pri 40 °C ± 2 °C in 85–95 % RH; (b) 1 ura pri 23 °C ± 5 °C in 60–75 % RH; (c) 15 ur pri – 30 °C ± 2 °C; (d) 1 ura pri 23 °C ± 5 °C in 60–75 % RH; (e) 3 ure pri 80 °C ± 2 °C; (f) 1 ura pri 23 °C ± 5 °C in 60–75 % RH. Pred tem preskusom morajo biti vzorci najmanj štiri ure hranjeni pri temperaturi 23 °C ± 5 °C in relativni vlažnosti 60–75 odstotkov. Opomba: V enournih obdobjih s temperaturo 23 °C ± 5 °C je vključen čas za prehod z ene temperature na drugo, ki je potreben za preprečevanje učinkov toplotnih šokov. 2.1.2 Fotometrične meritve 2.1.2.1 Metoda Pred preskusom in po njem je treba na vzorcih opraviti fotometrične meritve. Te meritve je treba opraviti s standardno (etalonsko) žarnico, standardnim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, ali moduli LED, s katerimi je opremljen žaromet, v naslednjih točkah: B 50, 50 L in 50 R za žaromet razreda B, 0,86 D/3,5 R, 0,86 D/3,5 L, 0,50 U/1,5 L in 1,5 R za žaromete razredov C, D in E za kratki svetlobni pramen ali žaromet s kratkim/dolgim svetlobnim pramenom; Imax za dolgi svetlobni pramen žarometa za dolgi svetlobni pramen ali žarometa za kratki/dolgi svetlobni pramen. 2.1.2.2 Rezultati Fotometrične vrednosti, izmerjene pri vsakem vzorcu pred preskusom in po njem, se ob upoštevanju dovoljenih odstopanj fotometričnega postopka ne smejo razlikovati za več kot deset odstotkov. 2.2 Odpornost proti okoljskim in kemičnim dejavnikom 2.2.1 Odpornost proti okoljskim dejavnikom Trije novi vzorci (leče ali vzorci materiala) se izpostavijo sevanju vira s spektralno porazdelitvijo energije, ki je podobna porazdelitvi črnega telesa s temperaturo med 5 500 K in 6 000 K. Primerni filtri se namestijo med vir in vzorce, da se čim bolj oslabijo sevanja z valovnimi dolžinami, manjšimi od 295 nm in večjimi od 2 500 nm. Vzorci se izpostavijo sevanju energije 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 za obdobje, ki je določeno tako, da energija sevanja, ki jo prejmejo, znaša 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Znotraj preskusne naprave mora biti temperatura, ki se meri na črni plošči, ki je na isti višini kot vzorci, 50 °C ± 5 °C. Zaradi zagotovitve enakomernega obsevanja se morajo vzorci vrteti okoli vira sevanja s hitrostjo med 1 in 5 obrati/min–1. Vzorce je treba škropiti z destilirano vodo s prevodnostjo, nižjo od 1 mS/m, pri temperaturi 23 °C ± 5 °C, po naslednjem ciklu: škropljenje: 5 minut; sušenje: 25 minut. 2.2.2 Odpornost proti kemičnim dejavnikom Po preskusu, opisanem v odstavku 2.2.1, in meritvi, opisani v odstavku 2.2.3.1, je treba obdelati zunanjo površino navedenih treh vzorcev po postopku, opisanem v odstavku 2.2.2.2, z mešanico, določeno v odstavku 2.2.2.1. 2.2.2.1 Preskusna mešanica Preskusna mešanica mora vsebovati 61,5 odstotka n-heptana, 12,5 odstotka toluena, 7,5 odstotka etiltetraklorida, 12,5 odstotka trikloretilena in 6 odstotkov ksilena (volumski odstotki). 2.2.2.2 Nanašanje preskusne mešanice Kos bombažnega blaga (po standardu ISO 105) se do nasičenja namoči v mešanico iz odstavka 2.2.2.1 in v 10 sekundah za 10 minut pritisne na zunanjo površino vzorca s pritiskom 50 N/cm2, kar ustreza sili 100 N na preskusno površino velikosti 14 × 14 mm. Med temi 10 minutami se blago ponovno napoji z mešanico, da sestava nanesene tekočine ustreza predpisani preskusni mešanici med celotnim trajanjem preskusa. Med pritiskanjem namočenega blaga na vzorec se lahko pritisk, ki deluje na vzorec, izravna, da se prepreči nastajanje razpok. 2.2.2.3 Čiščenje Po nanašanju preskusne mešanice se morajo vzorci posušiti na zraku, nato pa oprati z raztopino iz odstavka 2.3 (odpornost proti čistilom) pri temperaturi 23 °C ± 5 °C. Nato je treba vzorce dobro sprati z destilirano vodo, ki pri temperaturi 23 °C ± 5 °C ne vsebuje več kot 0,2 odstotka primesi, in jih obrisati z mehko krpo. 2.2.3 Rezultati 2.2.3.1 Po preskusu odpornosti proti okoljskim dejavnikom ne sme biti na zunanji površini vzorcev nobenih razpok, prask, oddrobljenih delov in deformacij, srednja vrednost spremembe stopnje prepustnosti svetlobe , ki se pri treh vzorcih izmeri po postopku iz Dodatka 2 k tej prilogi, pa ne sme biti večja od 0,020 (Δt m < 0,020). 2.2.3.2 Po preskusu odpornosti proti kemičnim dejavnikom ne sme biti na vzorcih nobenih sledi kemičnega obarvanja, ki bi lahko povzročilo spremenjeno razprševanje svetlobe, pri čemer srednja vrednost spremembe , ki se pri treh vzorcih izmeri po postopku iz Dodatka 2 k tej prilogi, ne sme biti večja od 0,020 (Δdm ≤ 0,020). 2.3 Odpornost proti čistilom in ogljikovodikom 2.3.1 Odpornost proti čistilom Zunanja površina treh vzorcev (leč ali vzorcev materiala) se segreje na 50 °C ± 5 °C in nato za pet minut potopi v mešanico, katere temperatura je 23 °C ± 5 °C in ki vsebuje 99 delov destilirane vode z največ 0,02 odstotka primesi in en del alkilarilsulfonata. Po končanem preskusu se vzorci posušijo pri temperaturi 50 °C ± 5 °C. Površina vzorcev se očisti z vlažno krpo. 2.3.2 Odpornost proti ogljikovodikom Nato je treba zunanjo površino teh treh vzorcev eno minuto rahlo drgniti s kosom bombažnega blaga, prepojenega z mešanico iz 70 odstotkov n-heptana in 30 odstotkov toluena (volumski odstotki), potem pa pustiti, da se posuši na zraku. 2.3.3 Rezultati Po zaporedno opravljenih obeh zgornjih preskusih srednja vrednost spremembe stopnje prepustnosti svetlobe , ki se pri treh vzorcih izmeri po postopku, opisanem v Dodatku 2 k tej prilogi, ne sme biti večja od 0,010 (Δtm ≤ 0,010). 2.4 Odpornost proti mehanskim poškodbam 2.4.1 Metoda preskušanja odpornosti proti mehanskim poškodbam Na zunanji površini treh novih vzorcev (leč) se opravi preskus z enakomernim mehanskim obrabljanjem po postopku, opisanem v Dodatku 3 k tej prilogi. 2.4.2 Rezultati Po tem preskusu je treba po postopku, opisanem v Dodatku 2, na površini iz odstavka 2.2.4.1.1 tega pravilnika izmeriti spremembe: prepustnosti svetlobe: , in razpršenosti svetlobe: . Za srednjo vrednost pri treh vzorcih velja naslednje: Δtm ≤ 0,100; Δdm ≤ 0,050. 2.5 Preskus sile oprijema prevlek (če obstajajo) 2.5.1 Priprava vzorca Na prevleki leče se na površini 20 mm × 20 mm z britvico ali iglo vreže mrežasti vzorec s kvadratki velikosti približno 2 mm × 2 mm. Pritisk na britvico ali iglo mora biti zadosten, da se prereže vsaj prevleka. 2.5.2 Opis preskusa Uporabiti je treba lepilni trak s silo oprijemanja 2 N/(cm širine) ± 20 %, ki je bila izmerjena v standardnih pogojih, določenih v Dodatku 4 k tej prilogi. Ta lepilni trak, ki mora biti širok vsaj 25 mm, se za najmanj pet minut pritisne na površino, ki je bila pripravljena skladno z zahtevami iz odstavka 2.5.1. Nato se konec lepilnega traku obremeni tako, da se sila oprijema na zadevni površini izravna s silo, ki deluje pravokotno na to površino. Na tej stopnji je treba lepilni trak odtrgati z enakomerno hitrostjo 1,5 m/s ± 0,2 m/s. 2.5.3 Rezultati Na mrežasti površini ne sme biti znatnih poškodb. Poškodbe na presečiščih med kvadrati ali na robovih ureznin so dovoljene, če poškodovana površina ne presega 15 odstotkov površine z mrežastim vzorcem. 2.6 Preskušanje celotnega žarometa z lečo iz plastičnega materiala 2.6.1 Odpornost površine leče proti mehanskim poškodbam 2.6.1.1 Preskusi Na leči vzorca žarometa št. 1 se opravi preskus, opisan v odstavku 2.4.1. 2.6.1.2 Rezultati Po opravljenem preskusu rezultati fotometričnih meritev, opravljenih na žarometu v skladu s tem pravilnikom, ne smejo biti: (a) za več kot 30 odstotkov nad največjimi vrednostmi, predpisanimi v točki HV, in za več kot 10 odstotkov pod najmanjšimi vrednostmi, predpisanimi v točkah 50 L in 50 R za žaromet razreda B in 0,86 D/3,5 R, 0,86 D/3,5 L za žaromete razredov C, D in E; (b) za več kot 10 odstotkov pod najmanjšimi vrednostmi, predpisanimi za HV za žaromet samo z dolgim svetlobnim pramenom. 2.6.2 Preskus sile oprijema prevlek (če obstajajo) Na leči vzorca žarometa št. 2 je treba opraviti preskus, opisan v odstavku 2.5. 2.7 Odpornost proti sevanju svetlobnega vira Opravi se naslednji preskus: Ploščati vzorci vseh plastičnih delov žarometa, ki prepuščajo svetlobo, se izpostavijo svetlobi modulov LED ali svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu. Parametri, kot so koti in razdalje med vzorci, morajo biti enaki kot v žarometu. Ti vzorci morajo biti enake barve in po potrebi enako površinsko obdelani kot deli žarometa. Po 1 500 urah neprekinjenega delovanja morajo biti kolorimetrične specifikacije za prepuščeno svetlobo izpolnjene, pri čemer ne sme biti na površini vzorcev nobenih razpok, prask, oddrobljenih delov in deformacij. 3. PREVERJANJE SKLADNOSTI PROIZVODNJE 3.1 V zvezi z materiali, uporabljenimi pri izdelavi leč, se šteje, da žarometi proizvodne serije izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika, če: 3.1.1 se po preskusu odpornosti proti kemičnim dejavnikom ter po preskusu odpornosti proti čistilom in ogljikovodikom na zunanji površini vzorcev ne pojavijo razpoke, oddrobljeni deli ali deformacije, ki so vidni s prostim očesom (glej odstavke 2.2.2, 2.3.1 in 2.3.2); 3.1.2 so po preskusu iz odstavka 2.6.1.1 fotometrične vrednosti v merilnih točkah iz odstavka 2.6.1.2 znotraj mejnih vrednosti, ki so v tem pravilniku predpisane za skladnost proizvodnje. 3.2 Če rezultati preskusov ne izpolnjujejo zahtev, je treba preskuse ponoviti na drugem naključno izbranem vzorcu žarometov. Dodatek 1 KRONOLOŠKO ZAPOREDJE HOMOLOGACIJSKIH PRESKUSOV A. Preskusi plastičnih materialov (leč ali vzorcev materiala, ki so bili predloženi skladno z odstavkom 2.2.4 tega pravilnika). Vzorci Preskusi Leče ali vzorci materiala Leče 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 1.1 Omejena fotometrija (odst. 2.1.2.) x x x 1.1.1 Sprememba temperature (odst. 2.1.1.) x x x 1.1.2 Omejena fotometrija (odst. 2.1.2.) x x x 1.2.1 Meritev prepustnosti x x x x x x x x x 1.2.2 Meritev razpršenosti x x x x x x 1.3 Okoljski dejavniki (odst. 2.2.1.) x x x 1.3.1 Meritev prepustnosti x x x 1.4 Kemični dejavniki (odst. 2.2.2.) x x x 1.4.1 Meritev razpršenosti x x x 1.5 Čistila (odst. 2.3.1.) x x x 1.6 Ogljikovodiki (odst. 2.3.2.) x x x 1.6.1 Meritev prepustnosti x x x 1.7 Poškodbe (odst. 2.4.1.) x x x 1.7.1 Meritev prepustnosti x x x 1.7.2 Meritev razpršenosti x x x 1.8 Sila oprijema (odst. 2.5.) x 1.9 Odpornost proti sevanju svetlobnega vira (odst. 2.7.) x

B. Preskusi celotnih žarometov (ki so bili predloženi skladno z odstavkom 2.2.3 tega pravilnika). Preskusi Celoten žaromet št. vzorca 1 2 2.1 Poškodbe (odst. 2.6.1.1.) x 2.2 Fotometrija (odst. 2.6.1.2.) x 2.3 Sila oprijema (odst. 2.6.2.) x Dodatek 2 METODA MERJENJA RAZPRŠENOSTI IN PREPUSTNOSTI SVETLOBE 1. Oprema (glej sliko) Svetlobni pramen kolimatorja K s polovično divergenco β/2 = 17,4 × 104 rd se omeji z zaslonko Dτ z odprtino 6 mm, pri kateri je nameščen nosilec za vzorec. Akromatična zbiralna leča L2, ki je korigirana za sferične aberacije, povezuje zaslonko Dτ s sprejemnikom R; premer leče L2 mora biti tak, da ne zaslanja svetlobe, ki se od vzorca razprši v stožcu s polovičnim vršnim kotom β/2 = 14°. Obročasta zaslonka DD s kotoma αο/2 = 1° in αmax/2 = 12° je nameščena v goriščni ravnini slike leče L2. Neprozorni srednji del zaslonke je potreben za zaslanjanje svetlobe, ki prihaja neposredno iz svetlobnega vira. Srednji del zaslonke se lahko odstrani iz svetlobnega pramena tako, da se vrne točno v svoj izhodiščni položaj. Razdaljo L2 Dτ in goriščno razdaljo F2 (1) leče L2 je treba izbrati tako, da slika Dτ v celoti pokrije sprejemnik R. Če se za začetni vpadni svetlobni tok vzame 1 000 enot, mora biti absolutna točnost odčitanja boljša od ene enote. 2. Meritve Treba je odčitati naslednje vrednosti: Odčitek Z vzorcem S srednjim delom DD Ustrezna količina T1 ne ne vpadni svetlobni tok pri prvem odčitku T2 da (pred preskusom) ne svetlobni tok, ki ga je prepustil novi material v polju 24° T3 da (po preskusu) ne svetlobni tok, ki ga je prepustil material po preskusu v polju 24° T4 da (pred preskusom) da svetlobni tok, ki ga je razpršil novi material T5 da (po preskusu) da svetlobni tok, ki ga je razpršil material po preskusu (1) Za L2 se priporoča uporaba goriščne razdalje okrog 80 mm. Dodatek 3 METODA PRESKUSA S ŠKROPLJENJEM 1. Preskusna oprema 1.1 Škropilna pištola Uporabljena škropilna pištola mora imeti šobo s premerom 1,3 mm, ki omogoča pretok tekočine 0,24 ± 0,02 l/minuto pri delovnem tlaku 6,0 bara – 0/+ 0,5 bara. Na razdalji 380 mm ± 10 mm od šobe mora imeti del površine, ki je neposredno izpostavljen poškodbam, pod zgoraj navedenimi pogoji premer 170 mm ± 50 mm. 1.2 Preskusna mešanica Preskusna mešanica je sestavljena iz: kremenčevega peska s trdoto 7 po Mohrovi lestvici z velikostjo zrn med 0 in 0,2 mm in približno normalno porazdelitvijo s kotnim faktorjem od 1,8 do 2; vode, katere trdota ni večja od 205 g/m3, za mešanico, ki vsebuje 25 g peska na liter vode. 2. Preskus Zunanjo površino leče žarometa je treba enkrat ali večkrat izpostaviti delovanju curka peska, dobljenega po zgoraj opisani metodi. Pri tem je treba curek usmeriti skoraj pravokotno na površino, ki se preskuša. Nastajanje poškodb se preverja na enem ali več vzorcih stekla, nameščenih v bližini leč, ki se preskušajo. Mešanico je treba škropiti, dokler sprememba razpršene svetlobe na vzorcu ali vzorcih, izmerjena po metodi iz Dodatka 2, ne ustreza naslednji vrednosti: Za preverjanje enakomernosti poškodb na celotni površini, ki se preskuša, se lahko uporabi več referenčnih vzorcev. Dodatek 4 PRESKUS SILE OPRIJEMA LEPILNEGA TRAKU 1. NAMEN Po tej metodi se lahko pri normalnih pogojih določi linearna sila oprijema lepilnega traku na stekleni plošči. 2. PRINCIP Merjenje sile, ki jo je treba uporabiti za snemanje lepilnega traku s steklene plošče pod kotom 90°. 3. PREDPISANI POGOJI OKOLJA Zrak mora imeti temperaturo 23 °C ± 5 °C in relativno vlažnost 65 ± 15 odstotkov. 4. PRESKUŠANCI Pred preskusom se vzorčni kolut lepilnega traku 24 ur kondicionira pri predpisanih pogojih okolja (glej odstavek 3.). Z vsakega koluta je treba preskusiti po pet preskušancev dolžine 400 mm. Ti preskušanci se vzamejo s koluta, ko so odstranjene prve tri plasti. 5. POSTOPEK Preskus je treba opraviti pod pogoji okolja, kakor so določeni v odstavku 3. Pet preskušancev je treba sneti s koluta med radialnim odvijanjem lepilnega traku s hitrostjo približno 300 mm/s, nato pa jih je treba v 15 sekundah nanesti, kakor sledi: Lepilni trak se nanaša na stekleno ploščo postopoma tako, da se s prstom rahlo drgne v vzdolžni smeri, vendar brez prekomernega pritiska, tako da med trakom in stekleno ploščo ni nobenega zračnega mehurčka. Vse skupaj se 10 minut pusti v predpisanem okolju. Približno 25 mm preskušanca je treba odlepiti s plošče v ravnini, ki je pravokotna na os preskušanca. Ploščo je treba pritrditi, prosti konec lepilnega traku pa prepogniti za 90° od plošče. Vlečna sila mora delovati tako, da je ločilna črta med lepilnim trakom in ploščo pravokotna na to silo in na ploščo. Lepilni trak je treba odstraniti s hitrostjo 300 mm/s ± 30 mm/s in zapisati uporabljeno silo. 6. REZULTATI Pet dobljenih vrednosti je treba razporediti po vrstnem redu, srednjo vrednost pa je treba vpisati kot rezultat meritve. Ta vrednost je izražena v njutonih na centimeter širine lepilnega traku.

PRILOGA 7 MINIMALNE ZAHTEVE ZA VZORČENJE, KI GA OPRAVI INŠPEKTOR 1. SPLOŠNO 1.1 Za zahteve glede skladnosti se šteje, da so izpolnjene z mehanskega in geometrijskega stališča v skladu z morebitnimi zahtevami iz tega pravilnika, če razlike ne presegajo neizogibnega proizvodnega odstopanja. Ta pogoj velja tudi za barvo. 1.2 Žarometi razredov A, B, C in D: 1.2.1 V zvezi s fotometričnim delovanjem se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če pri preskušanju fotometričnega delovanja naključno izbranega žarometa, opremljenega s standardnimi žarnicami z žarilno nitko in/ali moduli LED, s katerimi je opremljen žaromet: 1.2.2 Pri žarometih razreda A: nobena izmerjena vrednost ne odstopa v neugodno smer za več kot 20 odstotkov od vrednosti, predpisane v tem pravilniku. 1.2.3 Pri žarometih razredov B, C in D: 1.2.3.1 nobena izmerjena vrednost ne odstopa v neugodno smer za več kot 20 odstotkov od vrednosti, predpisane v tem pravilniku. Za vrednosti v območju 1 za žaromete razredov B, C in D je lahko največje odstopanje v neugodno smer: 255 cd, kar je enakovredno 20 odstotkom; 380 cd, kar je enakovredno 30 odstotkom. 1.2.3.2 in če je pri dolgem svetlobnem pramenu pri fotometričnih vrednostih upoštevano dovoljeno odstopanje + 20 odstotkov za največje vrednosti in – 20 odstotkov za najmanjše vrednosti v kateri koli merilni točki, določeni v odstavku 6.3.3.1 ali 6.3.3.2 tega pravilnika. 1.2.4 Če rezultati zgornjih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se preskusi ponovijo z drugimi standardnimi žarnicami z žarilno nitko. 1.2.5 Če rezultati zgornjih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se lahko spremeni nastavitev žarometa, pod pogojem, da se os svetlobnega pramena ne premakne v desno ali levo za več kot 0,5 stopinje in navzgor ali navzdol za več kot 0,2 stopinje. 1.3 Žarometi razreda E 1.3.1 Pri žarometih razreda E, ki so izmerjeni pri napetosti 13,2 V ± 0,1 V ali če je določena drugače, in opremljeni: (a) z odstranljivim standardnim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, v skladu s Pravilnikom št. 99. V tem primeru se svetlobni tok tega svetlobnega vira, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, lahko razlikuje od referenčnega svetlobnega toka, predpisanega v Pravilniku št. 99, in osvetljenost se ustrezno prilagodi; ali (b) s serijskim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, in serijsko predstikalno napravo. V tem primeru lahko svetlobni tok tega svetlobnega vira odstopa od nazivnega svetlobnega toka zaradi dovoljenih odstopanj svetlobnega vira in predstikalne naprave iz Pravilnika št. 99 in v skladu s tem se lahko izmerjena osvetljenost popravi za 20 odstotkov v želeno smer; ali (c) z moduli LED, s katerimi je opremljena svetilka. Skladnost naključno izbranih žarometov iz serijske proizvodnje, opremljenih z žarnico, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, in/ali moduli LED, se v zvezi s fotometričnim delovanjem ne izpodbija, pod pogojem, da: 1.3.2 nobena izmerjena vrednost ne odstopa v neugodno smer za več kot 20 odstotkov od vrednosti, predpisane v tem pravilniku. Za vrednosti v območju 1 je lahko največje odstopanje v neugodno smer: 255 cd, kar je enakovredno 20 odstotkom; 380 cd, kar je enakovredno 30 odstotkom. 1.3.3 in da je pri dolgem svetlobnem pramenu pri fotometričnih vrednostih upoštevano dovoljeno odstopanje + 20 odstotkov za največje vrednosti in – 20 odstotkov za najmanjše vrednosti v kateri koli merilni točki, določeni v odstavku 6.3.3.1 ali 6.3.3.2 tega pravilnika. 1.3.4 Če rezultati zgornjih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se lahko spremeni nastavitev žarometa, pod pogojem, da se os svetlobnega pramena ne premakne v desno ali levo za več kot 0,5 stopinje in navzgor ali navzdol za več kot 0,2 stopinje. 1.3.5 Če rezultati zgornjih preskusov ne izpolnjujejo zahtev, se na žarometu opravijo novi preskusi z drugim standardnim svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, svetlobnim virom, ki deluje na principu električnega praznjenja v plinu, in/ali predstikalno napravo ali moduli LED in elektronskimi napravami za nadzor svetlobnih virov v skladu z določbami iz odstavka 1.3.1. 1.4 Pri tem se ne upoštevajo žarometi z očitnimi okvarami. 1.5 Če pa za serijo vzorcev ni mogoče izvesti večkratne navpične nastavitve na zahtevani položaj znotraj dovoljenih odstopanj, se v skladu s postopkom iz odstavkov 2. in 4. v Prilogi 9 na enem od žarometov iz serije vzorcev preskusi kakovost „meje zastiranja“. 2. PRVO VZORČENJE Pri prvem vzorčenju se naključno izberejo štirje žarometi. Prvi vzorec dveh žarometov se označi kot A, drugi vzorec dveh žarometov pa kot B. 2.1 Skladnost se ne izpodbija 2.1.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov v neugodno smer: 2.1.1.1 Vzorec A A1: en žaromet 0 odstotkov en žaromet ne več kot 20 odstotkov A2: oba žarometa več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov nadaljuj z vzorcem B 2.1.1.2 Vzorec B B1: oba žarometa 0 odstotkov 2.2 Skladnost se izpodbija 2.2.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje izpodbija, pri čemer se od proizvajalca zahteva, da proizvodnjo uskladi z zahtevami (uskladitev), če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov: 2.2.1.1 Vzorec A A3: en žaromet ne več kot 20 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov vendar ne več kot 30 odstotkov 2.2.1.2 Vzorec B B2: v primeru A2 en žaromet več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov en žaromet ne več kot 20 odstotkov B3: v primeru A2 en žaromet 0 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov vendar ne več kot 30 odstotkov 2.3 Preklic homologacije Skladnost se izpodbija in uporabi se odstavek 11., če je po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov: 2.3.1 Vzorec A A4: en žaromet ne več kot 20 odstotkov en žaromet več kot 30 odstotkov A5: oba žarometa več kot 20 odstotkov 2.3.2 Vzorec B B4: v primeru A2 en žaromet več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov B5: v primeru A2 oba žarometa več kot 20 odstotkov B6: v primeru A2 en žaromet 0 odstotkov en žaromet več kot 30 odstotkov 3. PONOVLJENO VZORČENJE V primerih A3, B2, B3 je treba v dveh mesecih po obvestilu ponoviti vzorčenje, tako da se iz zaloge izdelkov, proizvedenih po uskladitvi, izbere tretji vzorec C, sestavljen iz dveh žarometov. 3.1 Skladnost se ne izpodbija 3.1.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 te priloge, se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov: 3.1.1.1 Vzorec C C1: en žaromet 0 odstotkov en žaromet ne več kot 20 odstotkov C2: oba žarometa več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov nadaljuj z vzorcem D 3.1.1.2 Vzorec D D1: v primeru C2 oba žarometa 0 odstotkov 3.2 Skladnost se izpodbija 3.2.1 Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, se skladnost žarometov iz serijske proizvodnje izpodbija, pri čemer se od proizvajalca zahteva, da proizvodnjo uskladi z zahtevami (uskladitev), če je odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov: 3.2.1.1 Vzorec D D2: v primeru C2 en žaromet več kot 0 odstotkov vendar ne več kot 20 odstotkov en žaromet ne več kot 20 odstotkov 3.3 Preklic homologacije Skladnost se izpodbija in uporabi se odstavek 11., če je po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 v tej prilogi, odstopanje izmerjenih vrednosti žarometov: 3.3.1 Vzorec C C3: en žaromet ne več kot 20 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov C4: oba žarometa več kot 20 odstotkov 3.3.2 Vzorec D D3: v primeru C2 en žaromet 0 ali več kot 0 odstotkov en žaromet več kot 20 odstotkov Slika 1

PRILOGA 8 PREGLED OBRATOVALNIH OBDOBIJ ZA PRESKUS STABILNOSTI FOTOMETRIČNEGA DELOVANJA Okrajšave : P: žaromet za kratki sv