SL Uradni list Evropske unije L 241/1

DIREKTIVA (EU) 2015/1535 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 9. septembra 2015

o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih predpisov in pravil za storitve informacijske družbe (kodificirano besedilo)

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 114, 337 in 43 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenj Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Direktiva 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta (3) je bila večkrat bistveno spremenjena (4). Zaradi jasnosti in racionalnosti bi bilo treba navedeno direktivo kodificirati.

(2) Notranji trg obsega področje brez notranjih meja, na katerem je zagotovljen prosti pretok blaga, oseb, storitev in kapitala. Zato je prepoved količinskih omejitev pretoka blaga in ukrepov z enakovrednim učinkom eno od temeljnih načel Unije.

(3) Da bi spodbudili neovirano delovanje notranjega trga, bi bilo treba zagotoviti čim večjo preglednost nacionalnih pobud za vzpostavitev tehničnih predpisov.

(4) Ovire v trgovini, ki se pojavijo zaradi tehničnih predpisov v zvezi s proizvodi se lahko dopustijo samo, kadar so potrebne za izpolnitev bistvenih zahtev in kadar je njihov cilj v javnem interesu ter so njegovo glavno zagotovilo.

(5) Za Komisijo je bistvenega pomena, da ima pred sprejetjem tehničnih določb na razpolago potrebne informacije. Zato morajo države članice, od katerih se zahteva, da Komisiji olajšajo izpolnjevanje njenih nalog v skladu s členom 4(3) Pogodbe o Evropski uniji (PEU), Komisijo uradno obvestiti o svojih načrtih na področju tehničnih predpisov.

(6) Vse države članice morajo biti seznanjene tudi s tehničnimi predpisi, ki jih predvideva katera koli država članica.

(7) Cilj notranjega trga je oblikovati okolje, ki omogoča konkurenčnost podjetij. Povečano zbiranje informacij je eden od načinov pomoči podjetjem, da bolje izkoristijo prednosti tega trga. Zato je treba gospodarskim subjektom omogočiti, da ocenijo učinek nacionalnih tehničnih predpisov, ki jih predlagajo druge države članice, tako da se poskrbi za redno objavljanje naslovov uradno sporočenih osnutkov in določb, ki zadevajo zaupnost takih osnutkov.

(8) Zaradi pravne varnosti je primerno, da države članice javno objavijo, da je bil nacionalni tehnični predpis sprejet v skladu s formalnostmi, določenimi v tej direktivi.

(9) Kolikor zadeva tehnične predpise za proizvode, ukrepi, katerih namen je zagotoviti primerno delovanje ali stalen razvoj trga, vključujejo večjo preglednost nacionalnih namer ter širjenje meril in pogojev za ocenjevanje potencialnega učinka, ki ga imajo predlagani tehnični predpisi na trg.

(10) Zato je treba oceniti vse zahteve v zvezi s proizvodom in upoštevati razvoj nacionalnih postopkov za urejanje proizvodov.

(11) Zahteve, ki niso tehnične specifikacije in se nanašajo na življenjski cikel proizvoda, lahko, potem ko je ta dan v promet, vplivajo na prosti pretok tega proizvoda ali ustvarijo ovire za pravilno delovanje notranjega trga.

(12) Treba je razjasniti pojem dejanskih tehničnih predpisov. Zlasti določbe, pri katerih se državni organ sklicuje na tehnične specifikacije ali druge zahteve ali s katerimi spodbujajo njihovo upoštevanje, in določbe, ki se nanašajo na proizvode, pri katerih zaradi javnega interesa sodeluje državni organ, dajejo takim zahtevam ali specifikacijam bolj zavezujočo naravo, kakor bi jo imele same po sebi.

(13) Komisiji in državam članicam je treba dati na voljo dovolj časa, da predlagajo spremembe za predvideni ukrep, da bi odstranile ali zmanjšale kakršne koli ovire, ki bi jih ta ukrep lahko pomenil za prosti pretok blaga.

(14) Zadevna država članica mora upoštevati navedene spremembe pri oblikovanju končnega besedila predvidenega ukrepa.

(15) Notranji trg sam po sebi pomeni, da Komisija, zlasti kadar države članice ne morejo uresničevati načela medsebojnega priznavanja, sprejme zavezujoče akte ali predlaga njihovo sprejetje. Določeno je posebno obdobje začasnega mirovanja zaradi preprečevanja škodljivega vpliva uvajanja nacionalnih ukrepov na sprejetje zavezujočih aktov s strani Evropskega parlamenta in Sveta ali Komisije na istem področju.

(16) Zadevna država članica v skladu s splošnimi obveznostmi, določenimi v členu 4(3) PEU, izvajanje predvidenega ukrepa odloži za toliko časa, da se lahko opravi skupni pregled predlaganih sprememb ali pripravi predlog zakonodajnega akta ali sprejme zavezujoči akt Komisije.

(17) Da bi se Evropskemu parlamentu in Svetu olajšalo sprejetje ukrepov, države članice ne bi smele sprejeti tehničnih predpisov, potem ko Svet v prvi obravnavi sprejme stališče o predlogu Komisije v zvezi s tem sektorjem.

(18) Treba je zagotoviti stalni odbor, katerega člane imenujejo države članice in katerega naloga je sodelovati s Komisijo pri prizadevanjih za zmanjševanje kakršnih koli škodljivih učinkov na prosti pretok blaga.

(19) Ta direktiva ne bi smela posegati v obveznosti držav članic glede rokov za prenos v nacionalno pravo direktiv, ki so navedene v delu B Priloge III –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

1. V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(a) „proizvod“ pomeni kateri koli industrijsko izdelan proizvod in kateri koli kmetijski proizvod, vključno z ribjimi proizvodi;

(b) „storitev“ pomeni katero koli storitev informacijske družbe ali katero koli storitev, ki se običajno opravi odplačno, na daljavo, elektronsko in na posamezno zahtevo prejemnika storitev. Za namene te opredelitve: (i) „na daljavo“ pomeni, da se storitev opravi, ne da bi bile stranke sočasno navzoče; (ii) „elektronsko“ pomeni, da se storitev pošlje na začetnem kraju in sprejme na cilju z elektronsko opremo za obdelavo (skupaj z digitalnim zgoščevanjem) in shranjevanje podatkov ter se v celoti prenaša, pošilja in sprejema po žici, radijsko, z optičnimi ali drugimi elektromagnetnimi sredstvi; (iii) „na zahtevo prejemnika storitev“ pomeni, da se storitev opravi s prenosom podatkov na posamezno zahtevo. Okvirni seznam storitev, ki jih ta opredelitev ne zajema, je določen v Prilogi I;

(c) „tehnična specifikacija“ pomeni specifikacijo, ki jo vsebuje dokument, ki določa zahtevane značilnosti proizvoda, kot so stopnja kakovosti, zmogljivost, varnost ali mere, vključno z zahtevami, ki se uporabljajo za proizvod glede imena, pod katerim se prodaja, izrazoslovjem, simboli, preskušanjem in preskusnimi metodami, embalažo, označevanjem ali etiketiranjem in postopki za ugotavljanje skladnosti. Izraz „tehnična specifikacija“ zajema tudi proizvodne metode in postopke, ki se uporabljajo v zvezi s kmetijskimi proizvodi iz drugega pododstavka člena 38(1) Pogodbe o delovanju Evropske Unije (PDEU), proizvode za prehrano ljudi in živali ter medicinske proizvode, kakor so opredeljeni v členu 1 Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta (5), kot tudi proizvodne metode in postopke v zvezi z drugimi proizvodi, kadar ti vplivajo na njihove značilnosti;

(d) „druge zahteve“ pomeni zahtevo, ki ni tehnična specifikacija ter se nanaša na proizvod zaradi varovanja zlasti potrošnikov ali okolja in ki vpliva na življenjski cikel proizvoda, potem ko je bil dan na trg, kot so pogoji uporabe, recikliranja, vnovične uporabe ali odlaganja, kadar lahko takšni pogoji znatno vplivajo na sestavo ali naravo proizvoda ali na njegovo trženje;

(e) „predpis o storitvah“ pomeni splošno zahtevo v zvezi z začetkom in nadaljevanjem storitvenih dejavnosti v smislu točke (b), zlasti določbe, ki se nanašajo na dobavitelja storitev, storitve in prejemnika storitve, razen vseh pravil, ki niso posebej namenjena storitvam, opredeljenim v navedeni točki. Za namene te opredelitve se: (i) šteje, da je pravilo posebej namenjeno storitvam informacijske družbe, kadar je, ob upoštevanju razlogov za njegovo sprejetje in njegovega normodajnega dela, poseben namen in predmet vseh ali nekaterih določb pravila urediti take storitve jasno in z določenim ciljem; (ii) ne šteje, da je pravilo posebej namenjeno storitvam informacijske družbe, če vpliva na takšne storitve le posredno ali postransko;

(f) „tehnični predpis“ pomeni tehnične specifikacije in druge zahteve ali pravila o storitvah, vključno z relevantnimi upravnimi določbami, katerih upoštevanje je pravno ali dejansko obvezno pri trženju, opravljanju storitve, ustanovitvi izvajalca storitve ali uporabi v državi članici ali njenem večjem delu, kot tudi zakoni, predpisi ali upravnimi določbami držav članic, razen tistih, ki so določeni v členu 7 in prepovedujejo izdelavo, uvoz, trženje ali uporabo proizvoda ali ki prepovedujejo opravljanje ali uporabo storitve ali ustanovitev dobavitelja storitve. Dejanski tehnični predpisi vključujejo: (i) zakone, predpise ali upravne določbe države članice, ki urejajo tehnične specifikacije ali druge zahteve ali pravila o storitvah ali poklicne kodekse ali kodekse ravnanja, ki pa se nanašajo na tehnične specifikacije ali druge zahteve ali na pravila o storitvah, skladnost s katerimi ustvarja domnevo o skladnosti z obveznostmi, ki jih nalagajo zgoraj navedeni zakoni, predpisi ali upravne določbe; (ii) prostovoljne dogovore, pri katerih je pogodbena stranka državni organ in ki v javnem interesu zagotavljajo skladnost s tehničnimi specifikacijami ali drugimi zahtevami ali pravili o storitvah, razen predpisov v zvezi z javnimi naročili; (iii) tehnične specifikacije ali druge zahteve ali pravila o storitvah, povezane z davčnimi ali finančnimi ukrepi, ki s spodbujanjem izpolnjevanja takih tehničnih specifikacij ali drugih zahtev vplivajo na porabo proizvodov ali koriščenje storitev; tehnične specifikacije ali druge zahteve ali pravila o storitvah, povezane z nacionalnimi sistemi socialnega zavarovanja, so izključene. Sem sodijo tehnični predpisi, ki jih določijo organi, ki jih imenujejo države članice in so vključeni na seznam, ki ga sestavi in po potrebi posodablja Komisija, v okviru odbora iz člena 2. Enak postopek se uporabi za spremembo tega seznama;

(g) „osnutek tehničnega predpisa“ pomeni besedilo tehnične specifikacije ali druge zahteve ali pravila o storitvah, vključno z upravnimi določbami, ki je sestavljen z namenom sprejetja v obliki tehničnega predpisa, pri čemer je besedilo v pripravljalni fazi, v kateri se še vedno lahko bistveno spremeni.

2. Ta direktiva se ne uporablja za:

(a) storitve radijskega oddajanja;

(b) storitve televizijskega oddajanja, ki so zajete v točki (e) člena 1(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2010/13/EU (6).

3. Ta direktiva se ne uporablja za pravila v zvezi z zadevami, ki jih zajema zakonodaja Unije na področju telekomunikacijskih storitev, kot jih zajema Direktiva 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta (7).

4. Ta direktiva se ne uporablja za pravila v zvezi z zadevami, ki jih zajema zakonodaja Unije na področju finančnih storitev, kot so neizčrpno navedene v Prilogi II k tej direktivi.

5. Z izjemo člena 5(3) se ta direktiva ne uporablja za pravila, ki jih sprejmejo regulirani trgi ali ki so določeni za te trge v smislu Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta (8) ali ki jih sprejmejo drugi trgi ali organi ali so določeni za druge trge ali organe, ki opravljajo funkcijo poravnave ali plačila za te trge.

6. Ta direktiva se ne uporablja za tiste ukrepe, za katere države članice menijo, da so v okviru Pogodb potrebni za varstvo oseb, zlasti delavcev, pri uporabi proizvodov, pod pogojem, da taki ukrepi ne vplivajo na proizvode.

Člen 2

Ustanovi se stalni odbor, sestavljen iz predstavnikov, ki jih imenujejo države članice in ki lahko za pomoč zaprosijo strokovnjake ali svetovalce. Predsednik stalnega odbora je predstavnik Komisije.

Odbor pripravi svoj poslovnik.

Člen 3

1. Odbor se sestane najmanj dvakrat na leto.

Odbor se sestane v posebni sestavi, da bi pregledal vprašanja v zvezi s storitvami informacijske družbe.

2. Komisija predloži odboru poročilo o izvajanju in uporabi postopkov, določenih v tej direktivi, ter predstavi predloge za odpravo obstoječih ali pričakovanih ovir v trgovini.

3. Odbor izrazi svoje mnenje o sporočilih in predlogih iz odstavka 2, in lahko v zvezi s tem predlaga zlasti, da Komisija:

(a) v izognitev nastanka ovir v trgovini po potrebi zagotovi, da se o ustreznih ukrepih najprej odločijo zadevne države članice;

(b) sprejme vse potrebne ukrepe;

(c) določi področja, na katerih se harmonizacija zdi potrebna, in po potrebi prične z ustrezno harmonizacijo v danem sektorju.

4. Komisija se mora posvetovati z odborom:

(a) pri odločanju o dejanskem sistemu, preko katerega se opravlja izmenjava informacij, določena v tej direktivi, ter o njegovih morebitnih spremembah;

(b) pri pregledovanju delovanja sistema, določenega v tej direktivi.

5. Komisija se lahko posvetuje z odborom o vsakem predhodnem osnutku tehničnega predpisa, ki ga prejme Komisija.

6. Kakršno koli vprašanje v zvezi z izvajanjem te direktive se lahko predloži odboru na zahtevo njegovega predsednika ali države članice.

7. Postopki odbora in informacije, ki se mu predložijo, so zaupni.

Vendar pa se lahko odbor in državni organi, da bi dobili strokovno mnenje, posvetujejo s fizičnimi ali pravnimi osebami, vključno z osebami v zasebnem sektorju, pod pogojem, da so sprejeti potrebni varnostni ukrepi.

8. Glede pravil o storitvah se Komisija in odbor lahko posvetujeta s fizičnimi ali pravnimi osebami iz gospodarskih ali akademskih krogov in, kadar je mogoče, s predstavniškimi organi, ki lahko dajo strokovno mnenje o socialnih in družbenih ciljih in posledicah kakršnega koli osnutka pravila o storitvah, ter upoštevata njihov nasvet, kadar koli se to od njiju zahteva.

Člen 4

Države članice v skladu s členom 5(1) sporočijo Komisiji vse zahteve, ki so jih posredovale institucijam za standardizacijo, za pripravo tehničnih specifikacij ali standarda za določene proizvode z namenom sprejetja tehničnega predpisa za takšne proizvode v obliki osnutka tehničnih predpisov in navedejo razloge za njihovo sprejetje.

Člen 5

1. Države članice ob upoštevanju člena 7 takoj sporočijo Komisiji vsak osnutek tehničnega predpisa, razen kadar gre le za prenos celotnega besedila mednarodnega ali evropskega standarda, ko zadostujejo informacije glede ustreznega standarda. Komisiji navedejo tudi razloge, na podlagi katerih je sprejetje takšnega tehničnega predpisa potrebno, če ti razlogi niso že jasno razvidni v osnutku.

Kadar je primerno in če še ni poslano s predhodnim sporočilom, države članice Komisiji hkrati sporočijo besedilo temeljnih zakonskih in drugih predpisov, ki jih v bistvenem in neposredno zadeva, če je poznavanje takega besedila potrebno, da bi se ugotovile posledice osnutka tehničnega predpisa.

Države članice Komisiji ponovno sporočijo osnutek tehničnega predpisa, v skladu s pogoji, določenimi v prvem in drugem pododstavku tega odstavka, če osnutek spremenijo tako, da se znatno spremeni njegovo področje uporabe, skrajšajo prvotno predvidene roke za izvajanje, dodajajo specifikacije ali zahteve ali poostrijo sedanje specifikacije ali zahteve.

Kadar je namen osnutka tehničnega predpisa zlasti omejiti trženje ali uporabo kemijske snovi, pripravka ali proizvoda zaradi javnega zdravja ali varstva potrošnikov ali okolja, države članice posredujejo tudi povzetek vseh ustreznih podatkov o tej snovi, pripravku ali izdelku ter o znanih in razpoložljivih nadomestkih ali sklicevanja nanje, kadar so takšne informacije na voljo, ter sporočijo pričakovane učinke ukrepa na javno zdravje in varstvo potrošnikov in okolja, skupaj z analizo nevarnosti, opravljeno, kakor primerno, v skladu z načeli iz relevantnega dela oddelka II.3 Priloge XV k Uredbi (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (9).

Komisija nemudoma uradno obvesti druge države članice o osnutku tehničnega predpisa in o vseh dokumentih, ki jih je prejela; da bi pridobila mnenje, lahko ta osnutek predloži tudi odboru iz člena 2 te direktive in, kadar je primerno, odboru, pristojnemu za to področje.

V zvezi s tehničnimi specifikacijami ali drugimi zahtevami ali pravili o storitvah iz točke (iii) drugega pododstavka točke (f) člena 1(1) te direktive, lahko pripombe ali podrobna mnenja Komisije ali držav članic zadevajo le vidike, ki bi lahko ovirali trgovino ali – v zvezi s pravili o storitvah – prost pretok storitev ali svobodo ustanavljanja izvajalcev storitev, ne pa proračunskih ali finančnih vidikov ukrepa.

2. Komisija in države članice lahko pošljejo pripombe državi članici, ki je posredovala osnutek tehničnega predpisa. Slednja te pripombe, kolikor je možno, upošteva pri poznejši pripravi tehničnega predpisa.

3. Države članice brez odlašanja sporočijo Komisiji dokončno besedilo tehničnega predpisa.

4. Informacije, ki se predložijo v skladu s tem členom, niso zaupne, razen če to izrecno zahteva priglasitvena država članica. Za vsako tako zahtevo je treba navesti razloge.

V tovrstnih primerih lahko odbor iz člena 2 in nacionalni organi zaprosijo za strokovni nasvet fizičnih ali pravnih oseb v zasebnem sektorju, če so sprejeti potrebni varnostni ukrepi.

5. Kadar osnutki tehničnih predpisov sestavljajo del ukrepov, ki jih je na podlagi drugega akta Unije treba sporočiti Komisiji v fazi osnutka, lahko države članice to storijo v smislu odstavka 1, na podlagi tega drugega akta, če formalno navedejo, da je navedeno sporočilo tudi sporočilo za namene te direktive.

Če se Komisija ne odzove na osnutek tehničnega predpisa v skladu s to direktivo, to ne posega v nobeno odločitev, ki bi lahko bila sprejeta v skladu z drugimi akti Unije.

Člen 6

1. Države članice odložijo sprejetje osnutka tehničnega predpisa za tri mesece od dne, ko Komisija prejme sporočilo iz člena 5(1).

2. Države članice odložijo:

— sprejetje osnutka tehničnega predpisa v obliki prostovoljnega dogovora v smislu točke (ii) drugega pododstavka točke (f) člena 1(1), za štiri mesece,

— brez poseganja v odstavke 3, 4 in 5 tega člena, sprejetje kakršnega koli drugega osnutka tehničnega predpisa, razen osnutkov pravil o storitvah, za šest mesecev,

od dne, ko Komisija prejme sporočilo iz člena 5(1), če Komisija ali druga država članica v treh mesecih od navedenega dne poda podrobno mnenje, da bi lahko predvideni ukrep ustvaril ovire za prosti pretok blaga na notranjem trgu,

— brez poseganja v odstavka 4 in 5, sprejetje kakršnega koli osnutka pravila o storitvah od dne, ko Komisija prejme sporočilo iz člena 5(1), če Komisija ali druga država članica v treh mesecih od navedenega dne poda podrobno mnenje, da bi lahko predvideni ukrep ustvaril ovire za prosti pretok storitev ali za svobodo ustanavljanja izvajalcev storitev na notranjem trgu, za štiri mesece.

Glede osnutkov pravil o storitvah, podrobna mnenja Komisije ali držav članic ne smejo vplivati na kateri koli ukrep kulturne politike, zlasti na avdiovizualnem področju, ki ga države članice lahko sprejmejo v skladu s pravom Unije, ob upoštevanju njihove jezikovne raznolikosti, njihovih posebnih nacionalnih in regionalnih značilnosti ter njihove kulturne dediščine.

Zadevna država članica poroča Komisiji, kakšno ukrepanje predlaga v zvezi s takšnimi podrobnimi mnenji. Komisija pošlje pripombe na te predloge.

Glede pravil o storitvah zadevna država članica obrazloži, kadar je primerno, zakaj ni mogoče upoštevati podrobnih mnenj.

3. Razen osnutkov pravil o storitvah, države članice odložijo sprejetje osnutka tehničnega predpisa za 12 mesecev od dne, ko Komisija prejme sporočilo iz člena 5(1) te direktive, če v treh mesecih od navedenega dne Komisija izjavi svoj namen predlagati ali sprejeti direktivo, uredbo ali sklep o tej zadevi v skladu s členom 288 PDEU.

4. Države članice odložijo sprejetje osnutka tehničnega predpisa za 12 mesecev od dne, ko Komisija prejme sporočilo iz člena 5(1) te direktive, če v treh mesecih po navedenem dne Komisija izjavi, da je ugotovila, da se osnutek tehničnega predpisa nanaša na zadevo, ki jo zajema predlog direktive, uredbe ali sklepa, predložen Evropskemu parlamentu in Svetu v skladu s členom 288 PDEU.

5. Če Svet sprejme stališče v prvi obravnavi med obdobjem mirovanja iz odstavkov 3 in 4, se navedeno obdobje, ob upoštevanju odstavka 6, podaljša na 18 mesecev.

6. Obveznosti iz odstavkov 3, 4 in 5 prenehajo, ko:

(a) Komisija obvesti države članice, da ne namerava več predlagati ali sprejeti zavezujočega akta;

(b) Komisija obvesti države članice o umiku svojega osnutka ali predloga;

(c) Evropski parlament in Svet ali Komisija sprejmejo zavezujoči akt.

7. Odstavki 1 do 5 se ne uporabljajo, kadar:

(a) mora država članica zaradi nujnih razlogov, ki jih povzročijo resne in nepredvidljive okoliščine v zvezi z zaščito javnega zdravja ali varnosti, zaščito živali ali ohranitvijo rastlin ter zaradi pravil o storitvah, tudi javnega reda, zlasti zaščite mladoletnikov, pripraviti tehnične predpise v zelo kratkem času, da bi jih lahko takoj sprejela in uveljavila, pri čemer niso mogoči kakršni koli posveti; ali

(b) mora država članica zaradi nujnih razlogov, ki jih povzročijo resne okoliščine v zvezi z zaščito varnosti in celovitosti finančnega sistema, zlasti zaščito deponentov, vlagateljev in zavarovancev, takoj sprejeti in izvesti pravila o finančnih storitvah.

Država članica v sporočilu iz člena 5 navede razloge za nujnost sprejetih ukrepov. Komisija čim prej predstavi svoja stališča o sporočilu. V primerih, ko se ta postopek uporabi v nasprotju s pravili, Komisija ustrezno ukrepa. Komisija sproti obvešča Evropski parlament.

Člen 7

1. Člena 5 in 6 se ne uporabljata za tiste zakone, predpise in upravne določbe držav članic ali prostovoljne dogovore, s katerimi države članice:

(a) postopajo skladno z zavezujočimi akti Unije, katerih posledica je sprejetje tehničnih specifikacij ali pravil o storitvah;

(b) izpolnjujejo obveznosti, ki izhajajo iz mednarodnih sporazumov, katerih posledica je sprejetje skupnih tehničnih specifikacij ali pravil o storitvah v Uniji;

(c) se sklicujejo na zaščitne klavzule, določene v zavezujočih aktih Unije;

(d) uporabljajo člen 12(1) Direktive 2001/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta (10);

(e) se omejijo na izvajanje sodbe Sodišča Evropske unije;

(f) se omejijo na spreminjanje tehničnih predpisov v smislu točke (f) člena 1(1) v skladu z zahtevo Komisije, da bi odstranile ovire v trgovini ali, v primeru pravil o storitvah, ovire za prosti pretok storitev ali svobodo ustanavljanja izvajalcev storitev.

2. Člen 6 se ne uporablja za zakone, predpise in upravne določbe držav članic, ki prepovedujejo izdelavo, v kolikor ne ovirajo prostega pretoka proizvodov.

3. Odstavki 3 do 6 člena 6 se ne uporabljajo za prostovoljne dogovore iz točke (ii) drugega pododstavka točke (f) člena 1(1).

4. Člen 6 se ne uporablja za tehnične specifikacije ali druge zahteve ali pravila o storitvah iz točke (iii) drugega pododstavka točke (f) člena 1(1).

Člen 8

Komisija vsaki dve leti poroča Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru o rezultatih uporabe te direktive.

Komisija letne statistične podatke o prejetih uradnih obvestilih objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 9

Ko države članice sprejmejo tehnični predpis, se v njem sklicujejo na to direktivo ali pa sklic na to direktivo navedejo ob njegovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

Člen 10

Direktiva 98/34/ES, kakor je bila spremenjena z akti iz dela A Priloge III k tej direktivi, se razveljavi, brez poseganja v obveznosti držav članic glede rokov za prenos v nacionalno pravo direktiv, navedenih v delu B Priloge III k razveljavljeni direktivi in v delu B Priloge III k tej direktivi.

Sklicevanja na razveljavljeno direktivo se štejejo kot sklicevanja na to direktivo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge IV.

Člen 11

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 12

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Strasbourgu, 9. septembra 2015 Za Evropski parlament Predsednik M. SCHULZ Za Svet Predsednik N. SCHMIT

(1) Mnenje z dne 14. julija 2010 (UL C 44, 11.2.2011, str. 142) in mnenje z dne 26. februarja 2014 (UL C 214, 8.7.2014, str. 55).

(2) Stališče Evropskega parlamenta z dne 15. aprila 2014 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in odločitev Sveta z dne 13. julija 2015.

(3) Direktiva 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe (UL L 204, 21.7.1998, str. 37). Izvirni naslov je bil: „Direktiva 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov“. Spremenjen je bil z Direktivo 98/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. julija 1998 o spremembi Direktive 98/34/ES o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov (UL L 217, 5.8.1998, str. 18).

(4) Glej Prilogo III, del A.

(5) Direktiva 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL L 311, 28.11.2001, str. 67).

(6) Direktiva 2010/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2010 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju avdiovizualnih medijskih storitev (Direktiva o avdiovizualnih medijskih storitvah) (UL L 95, 15.4.2010, str. 1).

(7) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) (UL L 108, 24.4.2002, str. 33).

(8) Direktiva 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS (UL L 145, 30.4.2004, str. 1).

(9) Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) ter o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije in o spremembi Direktive 1999/45/ES ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, 30.12.2006, str. 1).

(10) Direktiva 2001/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. decembra 2001 o splošni varnosti proizvodov (UL L 11, 15.1.2002, str. 4).

PRILOGA I Okvirni seznam storitev, ki jih ne zajema drugi pododstavek točke (b) člena 1(1) 1. Storitve, ki se ne opravljajo „na daljavo“ Storitve, ki se opravljajo, ko sta fizično navzoča dobavitelj in prejemnik, četudi se pri tem uporabljajo elektronske naprave: (a) zdravstveni pregledi ali zdravljenje v ambulantah z uporabo elektronske opreme, kadar je bolnik fizično navzoč; (b) pregledi elektronskega kataloga v trgovini, kadar je stranka fizično navzoča; (c) rezervacije letalskih vozovnic v potovalni agenciji preko sistema računalniškega omrežja, kadar je stranka fizično navzoča; (d) elektronske igre, ki so na voljo v videoarkadah, kadar je stranka fizično navzoča. 2. Storitve, ki se ne opravljajo z elektronsko opremo — Storitve z materialno vsebino, četudi potekajo preko elektronskih naprav: (a) avtomati za izdajanje denarja ali vozovnic (bankovci, železniške vozovnice); (b) dostop do cestnih omrežij, avtomobilskih parkirišč itd., katerih uporaba se zaračunava, četudi so na vhodu ali izhodu elektronske naprave, s katerimi se nadzoruje dostop in/ali zagotavlja pravilno plačevanje. — Posredne storitve: distribucija CD ROM-ov ali programske opreme na disketah. — Storitve, ki ne potekajo po elektronskih sistemih za obdelavo ali popis: (a) storitve govorne telefonije; (b) storitve telefaksa ali teleksa; (c) storitve, ki se opravljajo preko govorne telefonije ali faksa; (d) zdravniški posvet po telefonu ali telefaksu; (e) pravni posvet po telefonu ali telefaksu; (f) neposredno trženje po telefonu ali telefaksu. 3. Storitve, ki se ne opravljajo na zahtevo prejemnika storitev Storitve, ki se opravljajo s prenosom podatkov brez posamezne zahteve, ki jih sočasno prejme neomejeno število prejemnikov (prenos z enega na več krajev): (a) storitve televizijskega oddajanja (vključno z delno televizijskimi storitvami na zahtevo) iz točke (e) člena 1(1) Direktive 2010/13/EU; (b) storitve radijskega oddajanja; (c) teletekst (ki se oddaja po televiziji).

PRILOGA II Okvirni seznam finančnih storitev, ki jih zajema člen 1(4) — Naložbene storitve — Zavarovalniško in pozavarovalniško poslovanje — Bančne storitve — Poslovanje, povezano s pokojninskimi skladi — Storitve, povezane s terminskimi posli in trgovanjem z opcijami Take storitve vključujejo zlasti: (a) naložbene storitve, navedene v prilogi k Direktivi 2004/39/ES; storitve kolektivnih investicijskih podjetij; (b) storitve, zajete v dejavnostih, za katere velja medsebojno priznavanje, navedeno v Prilogi I k Direktivi 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta (1); (c) poslovanje, zajeto v zavarovalniških in pozavarovalniških dejavnostih iz Direktive 2009/138/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2). (1) Direktiva 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (UL L 176, 27.6.2013, str. 338). (2) Direktiva 2009/138/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja (Solventnost II) (UL L 335, 17.12.2009, str. 1).