Direktiva Sveta

z dne 21. maja 1973

o odpravi omejitev gibanja in bivanja v Skupnosti za državljane držav članic v zvezi z ustanavljanjem in opravljanjem storitev

(73/148/EGS)

SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti členov 54(2) in 63(2) Pogodbe,

ob upoštevanju Splošnih programov za odpravo omejitev svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev [1], ter zlasti naslova II teh programov,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [2],

ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora [3],

ker ima prosti pretok ljudi, kakor je zagotovljen v Pogodbi in Splošnih programih za odpravo omejitev svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev, za posledico odpravo omejitev gibanja in bivanja v Skupnosti za državljane držav članic, ki se želijo ustanoviti ali opravljati storitve na ozemlju druge države članice;

ker je mogoče pravico ustanavljanja doseči v njeni polnosti le, če je pravica do stalnega prebivališča zagotovljena osebam, ki naj bi uživale pravico ustanavljanja; ker iz svobode opravljanja storitev izhaja, da bi morale osebe, ki opravljajo in uporabljajo storitve, imeti pravico do bivanja za čas, ko se opravljajo storitve;

ker Direktiva Sveta z dne 25. februarja 1964 [4] o odpravi omejitev gibanja in bivanja v Skupnosti za državljane držav članic v zvezi z ustanavljanjem ter opravljanjem storitev določa predpise, ki se uporabljajo na tem področju za dejavnost samozaposlenih oseb;

ker je Direktiva Sveta z dne 15. oktobra 1968 [5] o odpravi omejitev gibanja in bivanja v Skupnosti za državljane držav članic in za njihove družine, ki je nadomestila Direktivo z dne 25. marca 1964 [6] z enakim naslovom, med tem spremenila predpise, ki se uporabljajo za zaposlene osebe;

ker je treba izboljšati tudi določbe, ki zadevajo gibanje in prebivanje samozaposlenih oseb in njihovih družin v Skupnosti;

ker je usklajevanje posebnih predpisov, ki zadevajo gibanje in bivanje tujih državljanov, utemeljeno zaradi javnega reda, javne varnosti ali javnega zdravja, že predmet Direktive Sveta z dne 25. februarja 1964 [7],

SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

1. Države članice v skladu z določbami te direktive odpravijo omejitve gibanja in prebivanja za:

(a) državljane države članice, ki imajo sedež ali želijo imeti sedež v drugi državi članici, da bi opravljali dejavnost kot samozaposlene osebe, ali ki želijo opravljati storitve v tej državi;

(b) državljane držav članic, ki želijo iti v drugo državo članico kot uporabniki storitev;

(c) zakonce in otroke teh državljanov, mlajše od enaindvajset let, ne glede na njihovo državljanstvo;

(d) sorodnike, v naraščajoči in padajoči liniji, teh državljanov ter zakonce teh državljanov, ki jih državljan vzdržuje, ne glede na njihovo državljanstvo.

2. Države članice omogočajo sprejem vseh drugih družinskih članov državljana iz odstavka 1(a) ali (b) ali zakonca tega državljana, če je družinski član vzdrževani družinski član državljana ali zakonca državljana, ali sprejem drugega družinskega člana, ki je v državi izvora prebival pod isto streho s tem državljanom ali zakoncem.

Člen 2

1. Države članice zagotovijo osebam iz člena 1 pravico, da zapustijo njihovo ozemlje. Za uresničevanje te pravice zadošča predložitev veljavnega osebnega dokumenta ali potnega lista. Družinski člani uživajo enake pravice kakor državljan, ki jih vzdržuje.

2. Države članice v skladu s svojimi pravnimi predpisi izdajajo ali podaljšajo svojim državljanom osebni dokument ali potni list, v katerem mora biti posebej navedeno državljanstvo imetnika.

3. Potni list mora biti veljaven vsaj za vse države članice in za vse države, ki jih mora imetnik prestopiti pri potovanju med državami članicami. Če je potni list edini dokument, s katerim sme imetnik zakonito zapustiti državo, mora ta biti veljaven najmanj pet let.

4. Države članice ne smejo zahtevati od oseb, navedenih v členu 1, nobenega izstopnega vizuma ali postavljati kakršnih koli enakovrednih zahtev.

Člen 3

1. Države članice zagotovijo osebam iz člena 1 pravico vstopati na njihovo ozemlje samo s predložitvijo veljavnega osebnega dokumenta ali potnega lista.

2. Ni dovoljeno zahtevati vstopnega vizuma ali postavljati enakovrednih zahtev, razen za družinske člane, ki nimajo državljanstva ene od držav članic. Države članice omogočijo takim osebam vse možnosti za pridobitev vseh potrebnih vizumov.

Člen 4

1. Vsaka država članica zagotovi pravico do stalnega prebivališča državljanom drugih držav članic, ki ustanovijo sedež na njenem ozemlju, da bi opravljale dejavnosti kot samozaposlene osebe, ko se omejitve teh dejavnosti odpravijo v skladu s Pogodbo.

Kot dokazilo za pravico do bivanja se izda dokument, imenovan Dovoljenje za bivanje državljana države članice Evropskih skupnosti. "Veljavnost tega dokumenta mora biti vsaj pet let od datuma izdaje in se avtomatsko podaljšuje."

Obdobja prekinitve bivanja, ki ne presegajo šest zaporednih mesecev, in odsotnost zaradi služenja vojaškega roka ne vplivajo na veljavnost dovoljenja za bivanje.

Državljanu, navedenemu v členu 1(1)a, ni mogoče odvzeti veljavnega dovoljenja za bivanje samo na podlagi razloga, da ni več zaposlen, ker je začasno nezmožen za delo zaradi posledic bolezni ali nesreče.

Vsakemu državljanu države članice, ki ni opredeljen v prvem pododstavku, a je po pravnih predpisih druge države članice pooblaščen za opravljanje dejavnosti na njenem ozemlju, se odobri upravičenje do bivanja za obdobje, ki ni krajše od obdobja, za katero velja pooblastilo za opravljanje zadevne dejavnosti.

Vendar pa velja, da državljan iz prvega pododstavka in za katerega se uporabljajo določbe prejšnjega pododstavka, zaradi spremembe zaposlitve obdrži svoje dovoljenje za bivanje do datuma izteka dovoljenja.

2. Pravica do bivanja za osebe, ki opravljajo in uporabljajo storitve, velja za enak čas kakor obdobje opravljanja in uporabe storitev.

Če je tako obdobje daljše od treh mesecev, država članica, na katere ozemlju se opravljajo storitve, prizna upravičenost do bivanja kot dokazilo pravice do bivanja.

Če obdobje ni daljše od treh mesecev, za bivanje osebe zadošča osebni dokument ali potni list, s katerim je oseba vstopila na ozemlje države. Vendar pa sme država članica zahtevati, da oseba prijavi prisotnost na ozemlju države.

3. Družinskemu članu, ki ni državljan države članice, se izda dokument o bivanju, ki ima enako veljavnost kot dokument, izdan državljanu, ki ga vzdržuje.

Člen 5

Pravica do bivanja je veljavna na celotnem ozemlju države članice.

Člen 6

Država članica ne sme zahtevati, da prosilec za izdajo dovoljenja za bivanje ali upravičenja do bivanja predloži kar koli drugega kakor naslednje:

(a) osebni dokument ali potni list, s katerim je vstopil na ozemlje države;

(b) dokazilo, da oseba spada v eno od kategorij oseb, navedenih v členih 1 in 4.

Člen 7

1. Dokumenti o bivanju, izdani državljanom države članice, se izdajajo in podaljšujejo brezplačno ali ob plačilu vsote, ki ne presega stroškov, ki se zaračunavajo za izdajo osebnih dokumentov državljanom. Te določbe se uporabljajo tudi za dokumente in potrdila, ki se zahtevajo za izdajo in podaljšanje dokumentov o prebivanju.

2. Vizumi, navedeni v členu 3(2), so brezplačni.

3. Država članica sprejme potrebne ukrepe za to, da se čim bolj poenostavijo formalni postopki za pridobitev dokumentov iz odstavka 1.

Člen 8

Države članice ne smejo odstopati od določb te direktive, razen če to zahtevajo javni red, javna varnost ali javno zdravje.

Člen 9

1. Države članice v šestih mesecih od uradnega obvestila o tej direktivi uveljavijo ukrepe, ki so potrebni za uskladitev z določbami te direktive, in o tem takoj obvestijo Komisijo.

2. Države članice uradno obvestijo Komisijo o spremembah določb, postavljenih s pravnimi in drugimi predpisi za poenostavitev, v zvezi z ustanavljanjem in opravljanjem storitev, o formalnostih in uradnih postopkih za izdajo dokumentov, ki so še potrebni za gibanje in bivanje oseb iz člena 1.

Člen 10

1. Še naprej se uporablja Direktiva Sveta z dne 25. februarja 1964 o odpravi omejitev gibanja in bivanja v Skupnosti za državljane držav članic v zvezi z ustanavljanjem ter opravljanjem storitev, dokler države članice ne začno izvajati te direktive.

2. Dokumenti o prebivanju, izdani v skladu z določbami direktive iz odstavka 1, so veljavni do naslednjega datuma prenehanja veljavnosti.

Člen 11

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju, 21. maja 1973

Za Svet

Predsednik

E. Glinne

[1] UL 2, 15.1.1962, str. 32/62 in 36/62.

[2] UL C 19, 28.2.1972, str. 5.

[3] UL C 67, 24.6.1972, str. 7.

[4] UL 56, 4.4.1964, str. 845/64.

[5] UL L 257, 19.10.1968, str. 13.

[6] UL 62, 17.4.1964, str. 981/64.

[7] UL 56, 4.4.1964, str. 850/64.

--------------------------------------------------