UREDBA (EU) 2017/2393 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 13. decembra 2017

o spremembi uredb (EU) št. 1305/2013 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP), (EU) št. 1306/2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike, (EU) št. 1307/2013 o pravilih za neposredna plačila kmetom na podlagi shem podpore v okviru skupne kmetijske politike, (EU) št. 1308/2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in (EU) št. 652/2014 o določbah za upravljanje odhodkov v zvezi s prehransko verigo, zdravjem in dobrobitjo živali ter v zvezi z zdravjem rastlin in rastlinskim razmnoževalnim materialom

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 42, člena 43(2) in točke (b) člena 168(4) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Računskega sodišča (1),

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (2),

ob upoštevanju mnenja Odbora regij (3),

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (4),

ob upoštevanju naslednjega:

Za zagotovitev pravne varnosti ter usklajenega in nediskriminatornega izvajanja podpore mladim kmetom je treba določiti, da v okviru razvoja podeželja „datum vzpostavitve“ iz Uredbe (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (5) in drugih relevantnih pravil pomeni datum, ko vlagatelj začne ali zaključi dejanje, povezano s prvo vzpostavitvijo, in da je treba vlogo za podporo vložiti najpozneje 24 mesecev po tem datumu. Poleg tega se je na podlagi izkušenj iz pogajanj o programih pokazalo, da bi bilo treba pojasniti pravila za skupno vzpostavitev mladih kmetov in pragove za dostop do podpore, ki jih zahteva člen 19(4) Uredbe (EU) št. 1305/2013, ter poenostaviti določbe o trajanju poslovnega načrta.

Da bi organi upravljanja držav članic lažje izvajali storitve svetovanja in usposabljanja, bi bilo treba status upravičenca v okviru tega ukrepa razširiti na navedene organe, hkrati pa zagotoviti, da za izbiro subjekta, ki zagotavlja storitve, poskrbi organ, ki je funkcionalno neodvisen od navedenih organov, in da se pregledi izvajajo na ravni subjekta, ki zagotavlja svetovanje ali usposabljanje.

Da bi spodbujali sodelovanje v shemah kakovosti, bi morali biti kmetje ali skupine kmetov, ki v teh shemah sodelujejo v petih letih pred predložitvijo vloge za podporo, upravičeni največ pet let, in sicer ob ustreznem upoštevanju trenutka prve udeležbe v shemi.

Da bi bili finančni instrumenti dovolj zanimivi za zasebni sektor, bi jih bilo treba zasnovati in izvrševati prožno in pregledno. Vendar so izkušnje pokazale, da nekatera pravila glede upravičenosti v zvezi s posameznim ukrepom omejujejo črpanje sredstev iz finančnih instrumentov v okviru programov razvoja podeželja, pa tudi prožnost uporabe finančnih instrumentov s strani upravljavcev skladov. Zato je ustrezno določiti, da se nekatera pravila glede upravičenosti v zvezi s posameznim ukrepom ne uporabljajo za finančne instrumente. Iz istega razloga je ustrezno tudi določiti, da se pomoč mladim kmetom za zagon v skladu s členom 19 Uredbe (EU) št. 1305/2013 lahko dodeli tudi v obliki finančnih instrumentov. Ob upoštevanju teh sprememb bi bilo treba določiti, da kadar se podpora za naložbe v skladu s členom 17 Uredbe (EU) št. 1305/2013 odobri v obliki finančnih instrumentov, mora naložba prispevati k eni ali več prednostnim nalogam Unije za razvoj podeželja.

Dandanes so kmetje izpostavljeni vse večjim ekonomskim tveganjem zaradi sprememb na trgu. Vendar ta ekonomska tveganja ne vplivajo enako na vse sektorje kmetijstva. Zato bi morale imeti države članice možnost, da v ustrezno utemeljenih primerih kmetom pomagajo s pomočjo instrumenta za stabilizacijo dohodka za posamezni sektor, zlasti za sektorje, za katere so značilna znatna zmanjšanja dohodka, ki bi imela močan ekonomski učinek na posamezno podeželsko območje, pod pogojem, da zmanjšanje dohodka presega prag vsaj 20 %. Za zagotovitev, da bo instrument za stabilizacijo dohodka za posamezni sektor učinkovit in prilagojen posebnim okoliščinam držav članic, bi morale te imeti možnost, da v svojih programih za razvoj podeželja določijo dohodek, ki ga je treba upoštevati za prožno uporabo instrumenta. Obenem in zato, da bi spodbudili uporabo zavarovanj s strani kmetov, bi bilo treba prag upada proizvodnje, ki se uporablja za ta zavarovanja, zmanjšati za 20 %. Poleg tega bi bilo treba zaradi spremljanja izdatkov v okviru instrumenta za stabilizacijo dohodka za posamezni sektor in zavarovanj prilagoditi vsebino finančnega načrta programa.

Zahteva po posebnem poročanju za ukrep obvladovanja tveganja v letu 2018 iz člena 36(5) Uredbe (EU) št. 1305/2013 je že zajeta v poročilu Evropskemu parlamentu in Svetu o spremljanju in vrednotenju skupne kmetijske politike (SKP) iz člena 110(5) Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (6) . Zato bi bilo treba drugi pododstavek člena 36(5) Uredbe (EU) št. 1305/2013 črtati.

Kar zadeva vzajemne sklade za kmete v vseh sektorjih, se zdi, da prepoved kakršnih koli prispevkov javnih skladov za začetni kapital, kot je določena v členu 38(3) in členu 39(4) Uredbe (EU) št. 1305/2013, ovira uspešno delovanje teh skladov. To prepoved bi bilo zato treba črtati. Prav tako je ustrezno razširiti področja, ki se lahko krijejo s finančnimi prispevki v vzajemne sklade, tako da prispevki lahko dopolnjujejo letna plačila v sklade ter se nanašajo na začetni kapital teh skladov.

Podpora naložbam za obnovo potenciala kmetijske proizvodnje po naravnih nesrečah in katastrofičnih dogodkih iz točke (b) člena 18(1) in točke (d) člena 24(1) Uredbe (EU) št. 1305/2013 se običajno dodeljuje vsem upravičenim vložnikom. Zato za države članice ne bi smelo biti obvezno, da določijo merila za izbor operacij obnove. Poleg tega bi morale imeti države članice v ustrezno utemeljenih primerih, če ni mogoče določiti meril za izbor zaradi narave operacij, možnost, da določijo alternativne izbirne metode.

Člen 59 Uredbe (EU) št. 1305/2013 določa najvišje stopnje prispevkov Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP). Da se sprosti pritisk na nacionalne proračune nekaterih držav članic in pospešijo zelo potrebne naložbe na Cipru, bi bilo treba najvišjo stopnjo prispevka v višini 100 % iz točke (f) člena 59(4) navedene uredbe podaljšati do zaključka programa. Poleg tega bi bilo treba v členu 59(4) Uredbe (EU) št. 1305/2013 navesti sklic na posebno stopnjo prispevka, ki jo Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (7) uvaja za novi finančni instrument iz točke (c) člena 38(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013.

V skladu s členom 60(1) Uredbe (EU) št. 1305/2013 se lahko v primerih nujnih ukrepov zaradi naravnih nesreč upravičenost izdatkov v zvezi s spremembami programa začne z datumom pojava naravne nesreče. To možnost, tj. da je lahko upravičen tudi izdatek, ki je nastal pred predložitvijo spremembe programa, bi bilo treba razširiti na druge okoliščine, kot so katastrofični dogodki ali znatne in nenadne spremembe glede socialno-ekonomskih okoliščin v državi članici ali regiji.

Na podlagi drugega pododstavka člena 60(2) Uredbe (EU) št. 1305/2013, kar zadeva naložbe v kmetijstvu, za upravičene štejejo le izdatki, ki so nastali po predložitvi vloge. Vendar pa bi v primerih, ko se naložbe nanašajo na nujne ukrepe zaradi naravnih nesreč, katastrofičnih dogodkov ali slabih vremenskih razmer ali znatnih in nenadnih sprememb glede socialno-ekonomskih okoliščin v državi članici ali regiji, države članice morale imeti možnost, da v svojem programu določijo, da so izdatki, ki so nastali po dogodku, upravičeni, in sicer zaradi zagotovitve prožnega in pravočasnega odziva na take dogodke. Da bi zagotovili učinkovito podporo nujnim ukrepom, ki so jih države članice opravile v odgovor na dogodke, ki so se zgodili v zadnjih letih, bi se morala ta možnost uporabljati od 1. januarja 2016.

Da bi se povečala uporaba možnosti poenostavljenega obračunavanja stroškov iz točk (b) do (d) člena 67(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013, bi bilo treba omejiti posebna pravila za EKSRP iz člena 62(2) Uredbe (EU) št. 1305/2013 za pomoč, ki se dodeli v skladu s točkama (a) in (b) člena 21(1) v zvezi z izpadom dohodka in stroški vzdrževanja ter v skladu s členi 28 do 31, 33 in 34 Uredbe (EU) št. 1305/2013.

Člen 74 Uredbe (EU) št. 1305/2013 od držav članic zahteva, da se v štirih mesecih po odobritvi programa posvetujejo z odborom za spremljanje programa razvoja podeželja v zvezi z merili za izbor. To za države članice ustvarja posredno obveznost, da do tega datuma določijo vsa merila za izbor, tudi za povabila k oddaji prijave, ki se bodo šele objavila. Za zmanjšanje nepotrebnega upravnega bremena ob zagotavljanju, da se finančni viri porabljajo na najboljši možni način, bi moralo biti državam članicam dovoljeno, da kadar koli pred objavo povabil k oddaji prijave določijo merila za izbor in odbor za spremljanje zaprosijo za mnenje.

Da bi povečali uporabo zavarovanja pridelka, živali in rastlin ter vzajemnih skladov in instrumenta za stabilizacijo dohodka, bi bilo treba najvišji odstotek prve javne podpore nekoliko povečati, in sicer s 65 % na 70 %.

Finančna disciplina se uporablja, da se zagotovi skladnost proračuna za Evropski kmetijski jamstveni sklad (EKJS) s posameznimi letnimi zgornjimi mejami večletnega finančnega okvirja ter se določi rezerva za krizne razmere v kmetijskem sektorju. Ker je določitev prilagoditvene stopnje za neposredna plačila tehnične narave in neločljivo povezana z načrti odhodkov, ki jih Komisija določi v svojem letnem predlogu proračuna, bi bilo treba poenostaviti postopek za določitev te stopnje, in sicer bi bilo treba Komisijo pooblastiti, da jo sprejme v skladu s svetovalnim postopkom.

Da se uskladijo pravila o samodejnem prenehanju prevzetih obveznosti iz člena 87 Uredbe (EU) št. 1303/2013 in člena 38 Uredbe (EU) št. 1306/2013, bi bilo treba prilagoditi datum, do katerega morajo države članice Komisiji poslati informacije o izjemah k prenehanju obveznosti iz člena 38(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013.

Ustrezno je zagotoviti, da zavrnitev ali izterjava plačil zaradi neizpolnjevanja pravil o javnem naročanju odraža resnost takšnega neizpolnjevanja in spoštuje načelo sorazmernosti, kot je izraženo na primer v ustreznih smernicah, ki jih je določila Komisija za finančne popravke, ki jih je treba izvesti za odhodke, ki jih financira Unija v okviru deljenega upravljanja zaradi neizpolnjevanja takšnih pravil. Ustrezno je tudi pojasniti, da takšno neizpolnjevanje vpliva na zakonitost in pravilnost transakcij samo do višine dela pomoči, ki se ne izplača ali ki se ukine.

Ob upoštevanju praktičnih in posebnih težav, do katerih je privedla uskladitev plačilnih rokov za plačila na površino med EKJS in EKSRP, bi bilo treba prehodno obdobje podaljšati za eno leto. Kar pa zadeva ukrepe za razvoj podeželja, vezane na površino, bi morala še naprej biti mogoča plačila predplačil pred 16. oktobrom, da bi ohranili denarni tok kmetov.

Določeno grmičevje ali drevesa, na katerih se neposredno ne pasejo živali, se lahko vseeno uporabljajo za proizvodnjo živalske krme. Kadar trave in druge zelene krmne rastline ostajajo prevladujoče na celotnem ozemlju ali na delu ozemlja držav članic, bi slednje morale imeti možnost vključiti to grmičevje ali drevesa v trajno travinje.

Za pojasnitev opredelitve pred letom 2018 zemljišča v prahi kot ornega zemljišča, kadar je to obstajalo najmanj pet let, in za zagotovitev pravne varnosti zadevnim kmetom, bi morale države članice imeti možnost, da v letu 2018 ohranijo njegovo opredelitev kot orno zemljišče.

Zemljišča, ki se lahko uporabljajo za pašo, kadar trave in druge zelene krmne rastline ne prevladujejo ali jih ni ter kadar prakse paše niso niti tradicionalne po svoji naravi niti pomembne za ohranitev biotopov in habitatov, imajo na nekaterih območjih lahko kljub temu ustrezno vrednost za pašo. Države članice bi morale imeti možnost, da navedene površine štejejo za trajno travinje na svojem celotnem ozemlju ali na delu svojega ozemlja.

Izkušnje, pridobljene v prvih letih izvajanja Uredbe (EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (8) , so pokazale, da nekatere države članice, ki so uporabljale shemo enotnega plačila na površino, niso porabile celotnega zneska razpoložljivih sredstev do proračunskih zgornjih mej, določenih v Izvedbeni uredbi Komisije (EU) 2015/1089 (9) . Države članice, ki uporabljajo shemo osnovnega plačila, že imajo možnost – v določenih mejah – da razdelijo plačilne pravice za večjo vrednost od zneska, ki je na razpolago za njihovo shemo osnovnega plačila, da tako zagotovijo učinkovitejšo porabo sredstev. Države članice, ki uporabljajo shemo enotnega plačila na površino, bi morale imeti tudi možnost, da znotraj istih skupnih omejitev in brez poseganja v spoštovanje neto zgornjih mej za neposredna plačila izračunajo potrebni znesek, za katerega se lahko poveča zgornja meja njihove sheme enotnega plačila na površino.

Nekatere države članice vodijo nacionalne davčne registre ali registre socialne varnosti, v katerih so kmetje registrirani za svoje kmetijske dejavnosti. Tem državam članicam bi moralo biti omogočeno, da iz upravičenosti do neposrednih plačil izključijo kmete, ki niso ustrezno registrirani.

Ker so izkušnje iz preteklosti pokazale, da je bila podpora v številnih primerih dodeljena fizičnim ali pravnim osebam, katerih poslovni namen ni bil ali pa je bil le v zanemarljivi meri usmerjen v kmetijsko dejavnost, je bila z Uredbo (EU) št. 1307/2013 uvedena klavzula o aktivnem kmetu. Na tej podlagi države članice neposrednih plačil ne smejo dodeljevati določenim osebam, razen če lahko take osebe dokažejo, da njihova kmetijska dejavnost ni zanemarljiva. Vendar pa so kasnejše izkušnje, pokazale, da je bilo izvajanje treh meril, v skladu s katerimi se oseba šteje za aktivnega kmeta in ki so našteta v tretjem pododstavku člena 9(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013, težavno za številne države članice. Za zmanjšanje upravnega bremena, povezanega z izvajanjem navedenih treh meril, bi morale imeti države članice možnost določiti, da sta v namen dokazovanja, da je oseba aktivni kmet, na razpolago le eno ali dve od njih.

Poleg tega so po izkušnjah nekaterih držav članic težave in upravni stroški izvajanja elementov, ki se nanašajo na seznam dejavnosti ali podjetij iz člena 9(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013, večji od koristi izključitve zelo omejenega števila neaktivnih upravičencev iz shem neposrednih podpor. Kadar država članica meni, da je tako, bi morala imeti možnost, da prekine uporabo člena 9 navedene uredbe v zvezi s seznamom dejavnosti ali podjetij.

Ustrezno je izrecno navesti, da člen 11 Uredbe (EU) št. 1307/2013 državam članicam omogoča, da na letni osnovi pregledajo svoje odločitve glede zmanjšanja dela osnovnega plačila, ki se dodeli kmetom in presega 150 000 EUR, če se zaradi tega ne zmanjšajo zneski, ki so na voljo za razvoj podeželja.

Poleg uporabe linearnega zmanjšanja vrednosti plačilnih pravic v okviru sheme osnovnega plačila za dopolnitev nacionalnih ali regionalnih rezerv zaradi spodbujanja udeležbe mladih kmetov in kmetov, ki začenjajo opravljati kmetijsko dejavnost, v shemi podpore bi bilo treba državam članicam dovoliti tudi, da isti mehanizem uporabijo za financiranje ukrepov, sprejetih, da se prepreči opuščanje zemljišč in kmetom kompenzira specifične omejitve.

Da bi poenostavili obstoječe izjeme od zahteve po diverzifikaciji kmetijskih rastlin iz točk (a) in (b) člena 44(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013, ki veljajo za zemljišče, ki se pretežno uporablja za proizvodnjo trav ali drugih zelenih krmnih rastlin, ali za gojenje stročnic ali gojenje kmetijskih rastlin pod vodo ali ki je pretežno zemljišče v prahi ali trajno travinje, in da bi omogočili enakopravno obravnavo vseh kmetov z enakim razmerjem rabe zemljišča, se zgornja meja 30 hektarov ornega zemljišča ne bi smela več uporabljati.

Ob upoštevanju možnosti posrednih okoljskih koristi za biotsko raznovrstnost, ki jih lahko zagotovijo nekateri trajni nasadi, bi bilo treba seznam vrst površin z ekološkim pomenom iz člena 46 Uredbe (EU) št. 1307/2013 razširiti, tako da bi vključeval prstasti trstikovec (Miscanthus) in obraslo sklediščnico (Silphium perfoliatum). Glede na to, da lahko vrsta rastlinskega pokrova pozitivno vpliva na prispevek zemljišča v prahi k biotski raznovrstnosti, bi bilo treba zemljišče v prahi za medonosne rastline priznati kot ločeno vrsto površin z ekološkim pomenom. Posledično je treba določiti utežne faktorje za površine s prstastim trstikavcem (Miscanthus) in tiste z obraslo sklediščnico (Silphium perfoliatum) ter zemljišča v prahi za medonosne rastline. Utežne faktorje bi bilo treba določiti na način, ki bo odražal njihov različen pomen za biotsko raznovrstnost. Zaradi uvedbe dodatnih vrst površin z ekološkim pomenom je treba obstoječe utežne faktorje za površine s kmetijskimi rastlinami, ki vežejo dušik, in za površine s panjevci s kratko obhodnjo prilagoditi tako, da bodo odražali novo ravnotežje med vsemi vrstami površin z ekološkim pomenom.

Izkušnje, pridobljene z uporabo sheme podpore za mlade kmete v skladu s členom 50 Uredbe (EU) št. 1307/2013, kažejo, da v nekaterih primerih mladi kmetje ne morejo izkoristiti polnih petih let podpore. Čeprav se ta podpora še naprej osredotoča na nove gospodarske dejavnosti mladih, ki začenjajo opravljati kmetijsko dejavnost, bi morale države članice olajšati dostop mladih kmetov do polnih pet let plačila za mlade kmete tudi v primerih, ko mladi kmetje niso zaprosili za podporo takoj po vzpostavitvi kmetijskega gospodarstva.

Nekatere države članice so ocenile, da plačilo za mlade kmete v skladu s členom 50 Uredbe (EU) št. 1307/2013 ne zadostuje za ustrezen odziv na finančne izzive v zvezi z zagonom dejavnosti in strukturno prilagoditvijo kmetijskih gospodarstev, ki jih vzpostavijo mladi kmetje. Da bi dodatno povečali možnosti za vključitev mladih kmetov v kmetovanje, bi morale države članice imeti možnost, da se odločijo za povečanje odstotka, ki se uporabi za izračun zneska plačila za mlade kmete v razponu od 25 % do 50 %, in sicer ne glede na uporabljeni način izračuna. Takšna odločitev ne bi smela posegati v omejitev v višini 2 % njihove nacionalne zgornje meje za neposredna plačila za financiranje plačila za mlade kmete.

Za izboljšanje jasnosti v zvezi s pristojnostmi držav članic, kar zadeva prostovoljno vezano podporo z vidika njenega omejevanja proizvodnje, je ustrezno, da se preoblikuje člen 52(5) in (6) Uredbe (EU) št. 1307/2013. Ker to preoblikovanje odraža sedanjo prakso, ki traja od 1. januarja 2015, je v zvezi z zadevnimi določbami ustrezno, da se uporablja od leta vložitve zahtevkov 2015.

Da se zagotovi čim večja skladnost med shemami Unije, ki so namenjene sektorjem, ki jih v nekaterih letih zaznamujejo strukturna tržna neravnovesja, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo za sprejetje delegiranih aktov, s katerimi bo državam članicam omogočeno, da se lahko prostovoljna vezana podpora do leta 2020 še naprej izplačuje na podlagi proizvodnih enot, za katere je bila takšna podpora dodeljena v preteklem referenčnem obdobju.

Ena večjih ovir za oblikovanje organizacij proizvajalcev, zlasti v državah članicah, ki zaostajajo pri stopnji organizacije, se zdi pomanjkanje medsebojnega zaupanja in preteklih izkušenj. Pri tem bi lahko mentoriranje, v okviru katerega uspešne organizacije proizvajalcev usmerjajo druge organizacije proizvajalcev, skupine proizvajalcev ali posamezne proizvajalce sadja in zelenjave, izravnalo to oviro in bi ga bilo zato treba vključiti med cilje organizacij proizvajalcev v sektorju sadja in zelenjave.

Ukrepe za preprečevanje kriz in njihovo obvladovanje bi bilo treba razširiti, da bi vključevali dopolnitev vzajemnih skladov, ki bi se lahko uporabili kot novi instrumenti za spopadanje s kriznimi razmerami, ter promocijo in obveščanje, da bi povečali raznolikost in utrdili trga sadja in zelenjave.

Za poenostavitev veljavnega postopka, po katerem se države članice najprej pooblastijo za dodeljevanje dodatne nacionalne finančne pomoči organizacijam proizvajalcev v regijah Unije, v katerih je raven organizacije posebej nizka, in nato povrne del nacionalne finančne pomoči, če so izpolnjeni nadaljnji pogoji, bi bilo treba vzpostaviti nov sistem za države članice, v katerih je raven organizacije znatno pod povprečjem Unije. Za zagotovitev nemotenega prehoda z veljavnega postopka na novi sistem bi bilo treba določiti prehodno obdobje enega leta. Novi sistem bi se moral zato začeti uporabljati od 1. januarja 2019.

Uporaba pogodb v sektorju mleka in mlečnih izdelkov lahko pomaga okrepiti odgovornost izvajalcev in povečati njihovo zavedanje o tem, da je treba bolj upoštevati signale trga, izboljšati prenos cen in ponudbo prilagoditi povpraševanju, prispeva pa lahko tudi k preprečevanju določenih nepoštenih trgovinskih praks. Da bi spodbudili uporabo takšnih pogodb v sektorju mleka in mlečnih izdelkov ter v drugih sektorjih, bi morali imeti proizvajalci, organizacije proizvajalcev ali združenja organizacij proizvajalcev pravico zaprositi za pisno pogodbo, tudi če zadevna država članica ni določila obvezne uporabe takšnih pogodb.

Stranke pri pogodbi za oddajo surovega mleka se lahko prosto pogajajo o elementih takšnih pogodb, vendar je bila državam članicam, ki predpisujejo uporabo takšnih pogodb, odobrena možnost uvedbe določenih pogodbenih klavzul, zlasti njihovega minimalnega trajanja. Da bi strankam omogočili pogodbeno jasnost glede dobavljenih količin in cen, bi morale države članice imeti tudi možnost, da strankam naložijo obveznost, naj se dogovorijo o razmerju med dobavljeno količino in ceno, ki se plača za to dobavo.

Organizacije proizvajalcev in njihova združenja imajo lahko koristno vlogo pri koncentraciji ponudbe, izboljšanju trženja, načrtovanju in prilagajanju proizvodnje povpraševanju, optimizaciji proizvodnih stroškov in stabilizaciji cen proizvajalcev, izvajanju raziskav, spodbujanju najboljših praks in zagotavljanju tehnične pomoči, ravnanju s stranskimi proizvodi in instrumenti za obvladovanje tveganja, ki so na voljo njihovim članom, s čimer prispevajo h krepitvi položaja proizvajalcev v prehranski verigi. Njihove dejavnosti, vključno s pogodbenimi pogajanji za dobavo kmetijskih proizvodov s strani takšnih organizacij proizvajalcev in njihovih združenj, kadar koncentrirajo ponudbo in dajejo proizvode svojih članov na trg, tako prispevajo k izpolnitvi ciljev SKP iz člena 39 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), saj krepijo položaj kmetov v verigi preskrbe s hrano in lahko prispevajo k boljšemu delovanju te verige. Reforma SKP leta 2013 je okrepila vlogo organizacij proizvajalcev. Z odstopanjem od člena 101 PDEU bi bilo možnost izvajanja dejavnosti, kot so načrtovanje proizvodnje, optimizacija stroškov, dajanje izdelkov članov proizvajalcev na trg in izvajanje pogodbenih pogajanj, zato treba izrecno urediti kot pravico priznanih organizacij proizvajalcev v vseh sektorjih, za katere Uredba (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (10) vzpostavlja skupno ureditev trgov. To odstopanje bi moralo vključevati samo organizacije proizvajalcev, ki dejansko izvajajo dejavnost, namenjeno gospodarskemu povezovanju, ter koncentrirajo ponudbo in dajejo proizvode svojih članov na trg. Čeprav se za takšne organizacije proizvajalcev uporablja člen 102 PDEU, bi bilo treba vzpostaviti tudi zaščitne ukrepe, da se zagotovi, da takšne dejavnosti ne izključujejo konkurence ali ogrožajo doseganja ciljev iz člena 39 PDEU. Organi, pristojni za konkurenco, bi morali imeti pravico, da posredujejo v takih primerih in odločijo, da je treba takšne dejavnosti v bodoče spremeniti, jih prekiniti ali jih sploh ne izvajati. Do sprejetja odločitve organa, pristojnega za konkurenco, bi bilo treba dejavnosti, ki jih izvajajo organizacije proizvajalcev, šteti za zakonite. Združenja organizacij proizvajalcev, priznana v skladu s členom 156(1) Uredbe (EU) št. 1308/2013, bi morala imeti možnost, da se za dejavnosti, ki jih izvajajo sama, sklicujejo na navedeno odstopanje v enakem obsegu in pod enakimi pogoji kot organizacije proizvajalcev.

Organizacije proizvajalcev so priznane v posameznih sektorjih, navedenih v členu 1(2) Uredbe (EU) št. 1308/2013. Ker pa lahko organizacije proizvajalcev delujejo v več kot enem sektorju in zato da se jih obveže k ustanovitvi več organizacij proizvajalcev za namene priznanja in s tem zmanjša upravno breme, bi moralo biti mogoče, da ena sama organizacija proizvajalcev pridobi več priznanj. Vendar bi morala v takšnih primerih zadevna organizacija proizvajalcev izpolnjevati pogoje za priznanje za vsakega od zadevnih sektorjev.

Ob upoštevanju vloge, ki jo lahko imajo medpanožne organizacije pri boljšem delovanju verige preskrbe s hrano, bi bilo treba seznam morebitnih ciljev, za katere si lahko takšne medpanožne organizacije prizadevajo, razširiti, da bi zajemal tudi ukrepe za preprečevanje in obvladovanje tveganj, povezanih z zdravjem živali, varstvom rastlin in okoljem.

Medpanožne organizacije so priznane v posameznih sektorjih, navedenih v členu 1(2) Uredbe (EU) št. 1308/2013. Ker pa lahko medpanožne organizacije delujejo v več kot enem sektorju in zato da se jih obveže k ustanovitvi več medpanožnih organizacij za namene priznanja in s tem zmanjša upravno breme, bi moralo biti mogoče, da ena sama medpanožna organizacija pridobi več priznanj. Vendar bi morala v takšnih primerih medpanožna organizacija izpolnjevati pogoje za priznanje za vsakega od zadevnih sektorjev.

Za lažje posredovanje tržnih signalov ter okrepitev povezav med cenami proizvajalcev in dodano vrednostjo v celotni dobavni verigi bi bilo treba kmetom, vključno z združenji kmetov, dovoliti, da se s svojim prvim kupcem dogovorijo o klavzulah o porazdelitvi vrednosti, vključno s tržnimi bonusi in izgubami. Ker imajo lahko medpanožne organizacije pomembno vlogo pri omogočanju dialoga med udeleženci v dobavni verigi ter spodbujanju najboljših praks in preglednosti trga, bi jim bilo treba dovoliti, da določijo standardne klavzule o porazdelitvi vrednosti. Vendar bi morala uporaba klavzul o porazdelitvi vrednosti s strani kmetov, združenj kmetov in njihovega prvega kupca ostati prostovoljna.

Izkušnje z uporabo člena 188 Uredbe (EU) št. 1308/2013 so pokazale, da je potreba po sprejetju izvedbenih aktov za upravljanje preprostih matematičnih procesov, povezanih z načinom dodeljevanja kvot, okorna in zahteva obsežne vire, ne da bi prinesla kakšne posebne prednosti. Komisija dejansko nima diskrecijskega manevrskega prostora na tem področju, saj je s tem povezana formula že določena v členu 7(2) Uredbe Komisije (ES) št. 1301/2006 (11) . Za zmanjšanje s tem povezanega upravnega bremena in poenostavitev procesa bi bilo treba določiti, da Komisija objavi rezultate dodelitve tarifnih kvot na ustrezni spletni strani. Poleg tega bi bilo treba vključiti specifično določbo, po kateri bi morale države članice izdajati dovoljenja le po tem, ko bi Komisija objavila rezultate dodelitve.

Za zagotovitev, da je določbe iz Uredbe (EU) št. 1308/2013, ki dovoljujejo kolektivne sporazume in odločitve za začasno stabilizacijo zadevnih sektorjev v obdobjih hudega neravnovesja na trgih, mogoče izvajati učinkovito in pravočasno, bi bilo treba možnosti za takšne skupne ukrepe razširiti na kmete in združenja kmetov. Poleg tega taki začasni ukrepi ne bi smeli biti več dovoljeni v skrajnem primeru, temveč bi lahko dopolnjevali ukrepanje Unije v okviru javne intervencije, zasebnega skladiščenja in izrednih ukrepov, predvidenih z Uredbo (EU) št. 1308/2013.

Ker je ustrezno še naprej zagotavljati pomoč sektorju mleka in mlečnih izdelkov pri prehodu po koncu sistema kvot ter spodbujati sektor k učinkovitejšemu odzivu na tržna in cenovna nihanja, določbe iz Uredbe (EU) št. 1308/2013, ki krepijo pogodbena razmerja v sektorju mleka in mlečnih izdelkov, ne bi smele več imeti datuma prenehanja veljavnosti.

Izkušnje z uporabo oddelka A dela II Priloge VIII k Uredbi (EU) št. 1308/2013 so pokazale, da je pristop, v skladu s katerim je treba za odobritev omejenih povečanj mejnih vrednosti obogatitve vina, ki so po svojem značaju tehnična in nesporna, sprejeti izvedbene akte, zapleten in zahteva obsežne vire, ne da bi prinesel kakšne posebne prednosti. Za zmanjšanje s tem povezanega upravnega bremena in poenostavitev procesa bi bilo treba določiti, da morajo države članice, ki se odločijo uporabiti to odstopanje, o tem uradno obvestiti Komisijo.

Uredba (EU) št. 652/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (12) določa možnost razdelitve proračunskih obveznosti v letne obroke, vendar le v primeru odobritve večletnih programov za izkoreninjenje, obvladovanje in nadzor bolezni živali in zoonoz, programov preiskav navzočnosti škodljivih organizmov in programov za obvladovanje škodljivih organizmov v najbolj oddaljenih regijah Unije. Z namenom poenostavitve in za zmanjšanje upravnega bremena bi morala biti ta možnost razširjena na druge ukrepe, ki jih ureja navedena uredba.

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Spremembe Uredbe (EU) št. 1305/2013

Uredba (EU) št. 1305/2013 se spremeni:

‚mladi kmet‘ pomeni osebo, ki v času predložitve vloge ni stara več kot 40 let, ima ustrezno poklicno znanje in usposobljenost ter prvič vzpostavlja kmetijsko gospodarstvo kot nosilec tega gospodarstva; oseba lahko gospodarstvo vzpostavi sama ali skupaj z drugimi kmeti, ne glede na pravno obliko;“;

preglednico, v kateri sta za vsak ukrep, za vsako vrsto operacije, za katero velja posebna stopnja prispevka EKSRP, za vrsto operacije iz člena 37(1) in člena 39a in za tehnično pomoč določena celoten načrtovani prispevek Unije in veljavna stopnja prispevka EKSRP. Če je ustrezno, se v tej preglednici ločeno prikaže stopnja prispevka EKSRP za manj razvite regije in za druge regije;“;

„4. Stroški, ki so upravičeni v okviru tega ukrepa, so stroški organizacije in izvajanja dejavnosti prenosa znanja ali informiranja. Infrastruktura, nameščena zaradi demonstracije, se sme uporabljati po zaključku operacije. Pri demonstracijskih projektih se lahko s podporo krijejo tudi ustrezni investicijski stroški. Stroški, upravičeni do podpore, so tudi stroški potovanja, nastanitve in dnevnic udeležencev ter stroški nadomeščanja kmetov. Vsi stroški, opredeljeni v tem odstavku, se plačajo upravičencu.“;

„3. Organi ali subjekti, izbrani za zagotavljanje svetovanja, imajo ustrezne vire v obliki osebja, ki se redno usposablja in je kvalificirano, izkušnje s svetovanjem in zanesljivost na področjih, v zvezi s katerimi svetujejo. Subjekti, ki zagotavljajo svetovanje v okviru tega ukrepa, so izbrani na podlagi izbirnega postopka, ki je odprt za javne in zasebne subjekte. Ta izbirni postopek je objektiven in zagotavlja izločitev kandidatov, pri katerih obstaja navzkrižje interesov.“;

„2. Do podpore v skladu s točkama (a) in (c) odstavka 1 je upravičen bodisi subjekt, ki zagotavlja svetovanje ali usposabljanje, bodisi organ upravljanja. Kadar je do te podpore upravičen organ upravljanja, je za izbiro subjekta, ki zagotavlja svetovanje ali usposabljanje, zadolžen organ, ki je funkcionalno neodvisen od organa upravljanja. Podpora na podlagi točke (b) odstavka 1 se odobri organu ali subjektu, ki je izbran za vzpostavitev službe za pomoč pri upravljanju kmetij, službe za zagotavljanje nadomeščanja na kmetijah ali službe za kmetijsko ali gozdarsko svetovanje.“;

V primeru prvega sodelovanja pred predložitvijo vloge za podporo v skladu z odstavkom 1 se to petletno obdobje zmanjša za toliko let, kolikor jih je preteklo od prvega sodelovanja v shemi kakovosti do predložitve vloge za podporo.

Države članice določijo zgornji in spodnji prag na upravičenca ali kmetijsko gospodarstvo za omogočanje dostopa do podpore iz točk (a)(i) in (a)(iii) odstavka 1. Spodnji prag za podporo iz točke (a)(i) odstavka 1 je višji od zgornjega praga za podporo iz točke (a)(iii) odstavka 1. Podpora je omejena na kmetijska gospodarstva, ki ustrezajo opredelitvi pojma mikro- in malih podjetij.“;

„9. Podpora se lahko zagotovi za ohranjanje, trajnostno rabo in razvoj genskih virov v kmetijstvu, vključno z neavtohtonimi viri, za operacije, ki jih ne zajemajo določbe iz odstavkov 1 do 8. Takšne obveznosti lahko izpolnijo upravičenci, ki niso tisti, navedeni v odstavku 2.“;

„1. Podpora v okviru tega ukrepa se na hektar kmetijske površine odobri kmetom ali skupinam kmetov, ki se prostovoljno obvežejo, da se bodo preusmerili v prakse in metode ekološkega kmetovanja, opredeljene v Uredbi (ES) št. 834/2007, ali te prakse in metode še naprej izvajali, in ki so aktivni kmetje v smislu člena 9 Uredbe (EU) št. 1307/2013, kakor se uporablja v zadevni državi članici.“;

„5. Države članice lahko upravičencem na območjih, ki so bila v programskem obdobju 2007–2013 upravičena do plačil na podlagi člena 36(a)(ii) Uredbe (ES) št. 1698/2005, v obdobju od leta 2014 do leta 2020 poleg plačil iz odstavka 2 odobrijo tudi plačila v okviru tega ukrepa. Pri upravičencih na območjih, ki zaradi nove razmejitve iz člena 32(3) niso več upravičena, se navedena plačila v obdobju največ štirih let postopno znižujejo. To obdobje se začne na dan, ko je končana razmejitev iz člena 32(3), najpozneje pa leta 2019. Ta plačila na začetku znašajo največ 80 % povprečnega plačila, določenega v programu za programsko obdobje 2007–2013 v skladu s členom 36(a)(ii) Uredbe (ES) št. 1698/2005, ter se končajo najpozneje v letu 2020, ko znašajo največ 20 %. Kadar raven plačila zaradi postopnega zniževanja doseže 25 EUR, lahko država članica izplačevanje plačil na tej ravni nadaljuje do zaključka obdobja postopnega opuščanja plačil.“;

„2. Plačila se odobrijo kmetom, ki se obvežejo, da bodo svojo kmetijsko dejavnost opravljali na območjih, določenih v skladu s členom 32, in ki so aktivni kmetje v smislu člena 9 Uredbe (EU) št. 1307/2013, kakor se uporablja v zadevni državi članici.“;

„1. Plačila za dobrobit živali v okviru tega ukrepa se odobrijo kmetom, ki se prostovoljno obvežejo, da bodo izvajali operacije, ki zajemajo eno ali več obveznosti na področju dobrobiti živali, in ki so aktivni kmetje v smislu člena 9 Uredbe (EU) št. 1307/2013, kakor se uporablja v zadevni državi članici.“;

„3. V točkah (b), (c) in (d) odstavka 1 ‚vzajemni sklad‘ pomeni shemo, ki jo akreditira država članica v skladu z nacionalnim pravom ter v okviru katere se vključeni kmetje zavarujejo in prejmejo nadomestila za ekonomske izgube, nastale zaradi slabih vremenskih razmer, izbruha bolezni živali ali rastlin, napada škodljivcev ali okoljske nesreče ali zaradi izrednega zmanjšanja dohodka.“;

„5. Podpora ne presega najvišje stopnje podpore iz Priloge II. Pri podpori iz točke (b) odstavka 3 se upošteva vsakršna podpora, ki je zagotovljena že na podlagi točk (c) in (d) odstavka 3.“;

5. Podpora ne presega najvišje stopnje iz Priloge II. Pri podpori iz točke (b) odstavka 4 se upošteva vsakršna podpora, ki je zagotovljena že na podlagi točk (c) in (d) odstavka 4.“;

„1. Podpora iz točke (c) člena 36(1) se odobri le, kadar zmanjšanje dohodka presega 30 % povprečnega letnega dohodka posameznega kmeta v predhodnem triletnem obdobju ali triletnega povprečja v predhodnem petletnem obdobju, pri čemer sta izključeni najvišja in najnižja vrednost. Dohodek za namene točke (c) člena 36(1) pomeni vsoto prihodkov, ki jih kmet prejme na trgu, vključno s katero koli obliko javne podpore, pri čemer se odštejejo vhodni stroški. S plačili vzajemnega sklada kmetom se krije manj kot 70 % izgube dohodka proizvajalca v letu, ko slednji postane upravičen do prejemanja te pomoči. Za izračun letne izgube dohodka kmeta se lahko uporabijo indeksi.“;

1. Podpora iz točke (d) člena 36(1) se odobri le, kadar je to ustrezno utemeljeno in kadar zmanjšanje dohodka presega prag vsaj 20 % povprečnega letnega dohodka posameznega kmeta v predhodnem triletnem obdobju ali triletnega povprečja v predhodnem petletnem obdobju, pri čemer sta izključeni najvišja in najnižja vrednost. Za izračun letne izgube dohodka kmeta se lahko uporabijo indeksi. Dohodek v točki (d) člena 36(1) pomeni vsoto prihodkov, ki jih kmet prejme na trgu, vključno s katero koli obliko javne podpore, pri čemer se odštejejo vhodni stroški. S plačili vzajemnega sklada kmetom se krije manj kot 70 % izgube dohodka proizvajalca v letu, ko slednji postane upravičen do prejemanja te pomoči.

3. Upravičenci so lahko izbrani na podlagi razpisov za zbiranje predlogov, pri čemer se uporabijo merila ekonomske, socialne in okoljske učinkovitosti.“;

„2. Organ države članice, ki je pristojen za izbor operacij, zagotovi, da se operacije, razen tistih iz točke (b) člena 18(1), točke (d) člena 24(1) ter členov 28 do 31, 33, 34 in 36 do 39a, izberejo v skladu z merili za izbor iz odstavka 1 ter skladno s preglednim in dobro dokumentiranim postopkom.

„4. Plačila upravičencev se dokažejo z računi in potrdili o plačilu. Kadar to ni mogoče, se plačila dokažejo z dokumenti enake dokazne vrednosti, razen če gre za oblike podpore iz člena 67(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013, ki niso podpora iz točke (a) navedenega člena.“;

„Razen splošnih stroškov, opredeljenih v točki (c) člena 45(2), se v zvezi z naložbenimi operacijami v okviru ukrepov s področja uporabe člena 42 PDEU za upravičene štejejo le izdatki, ki so nastali po predložitvi vloge pristojnemu organu. Vendar lahko države članice v svojem programu določijo, da so upravičeni tudi izdatki, ki se nanašajo na nujne ukrepe zaradi naravnih nesreč, katastrofičnih dogodkov ali slabih vremenskih razmer ali pa znatne in nenadne spremembe socialno-ekonomskih razmer v državi članici ali regiji in ki jih je upravičenec imel, potem ko se je zgodil dogodek.“;

„2. Kadar je pomoč odobrena na podlagi standardnih stroškov ali dodatnih stroškov in izpada dohodka v skladu s točkama (a) in (b) člena 21(1), kar zadeva izpad dohodka in stroške vzdrževanja, ter s členi 28 do 31, 33 in 34, države članice zagotovijo, da so zadevni izračuni ustrezni in natančni ter pripravljeni vnaprej na podlagi poštene, pravične in preverljive metode izračuna. Zato organ, ki je funkcionalno neodvisen od organov, pristojnih za izvajanje programa, ter ima ustrezno strokovno znanje in izkušnje, opravi izračune ali potrdi njihovo ustreznost in natančnost. V program razvoja podeželja se vključi izjava, v kateri se potrdita ustreznost in natančnost izračunov.“;

Člen 2

Spremembe Uredbe (EU) št. 1306/2013

Uredba (EU) št. 1306/2013 se spremeni:

„3. V primeru sodnega postopka ali upravne pritožbe z odložilnim učinkom se obdobje za samodejno prenehanje prevzete obveznosti iz odstavka 1 ali 2 za zneske za zadevne dejavnosti prekine, in sicer za čas trajanja tega postopka ali upravne pritožbe, če Komisija od države članice prejme utemeljeno uradno obvestilo do 31. januarja leta N+4.“;

zneski, ki morajo biti na podlagi členov 40, 52 in 54 ter v zvezi z odhodki iz EKJS na podlagi člena 41(2) in člena 51 vplačani v proračun Unije, vključno s pripadajočimi obrestmi;“;

znesek, ki ga je treba izterjati od upravičenca v okviru posameznega plačila za shemo pomoči ali podporni ukrep, brez obresti znaša med 100 EUR in 250 EUR in zadevna država članica na podlagi nacionalnega prava za neizterjavo javnih dolgov uporablja prag, ki je enak znesku, ki ga je treba izterjati, ali višji od njega;“;

„Kadar niso izpolnjena nacionalna pravila ali pravila Unije o javnem naročanju, se del pomoči, ki se ne izplača ali ki se ukine, določi na podlagi resnosti neizpolnjevanja in v skladu z načelom sorazmernosti. Na zakonitost in pravilnost transakcije to vpliva samo do višine dela pomoči, ki se ne izplača ali ki se ukine.“;

kmetijskih parcel do površine 0,1 ha, za katere ni vložena vloga za plačilo, ni treba prijaviti, če vsota takšnih parcel ne presega enega hektarja, in/ali se lahko odločijo, da kmetu, ki ne zaprosi za neposredno plačilo na površino, v primeru, da skupna površina ne presega enega hektarja, ni treba prijaviti kmetijskih parcel. V vseh primerih kmet v svoji vlogi navede, da razpolaga s kmetijskimi parcelami, in na zahtevo pristojnih organov označi njihovo lokacijo;

pred 1. decembrom in ne prej kot 16. oktobra izplačajo predplačila v višini do 50 % za neposredna plačila;

Člen 3

Spremembe Uredbe (EU) št. 1307/2013

Uredba (EU) št. 1307/2013 se spremeni:

Države članice Komisijo do 31. marca 2018 obvestijo o vseh odločitvah, sprejetih na podlagi tretjega in četrtega pododstavka tega odstavka.“;

Države članice lahko na podlagi objektivnih in nediskriminatornih meril sklenejo, da bo njihova odločitev v skladu s točkama (b) in/ali (c) tretjega pododstavka tega odstavka veljala za njihovo celotno ozemlje ali za del njihovega ozemlja.

so na trajnem travinju lahko prisotne tudi druge vrste, na primer grmičevje in/ali drevesa, ki so namenjene živalski krmi, in sicer tam, kjer prevladujejo trave in druge zelene krmne rastline, in/ali

se zemljišča, ki niso bila preorana najmanj pet let, štejejo za trajno travinje iz točke (h) prvega pododstavka odstavka 1, če se uporabljajo za gojenje trav ali drugih zelenih krmnih rastlin na naraven način (samozasejane) ali s setvijo (posejane) in če najmanj pet let niso bila vključena v kolobarjenje kmetijskega gospodarstva;

„Ne glede na točki (f) in (h) prvega pododstavka lahko države članice parcele zemljišč v prahi štejejo za orno zemljišče tudi po 1. januarju 2018, če so jih tako obravnavale že pred tem datumom. Od 1. januarja 2018 naprej parcele zemljišč v prahi, ki štejejo za orno zemljišče v skladu s tem pododstavkom leta 2018, postanejo trajno travinje v letu 2023 ali pozneje, če so izpolnjeni pogoji, navedeni v točki (h).“;

zemljišča, ki se lahko uporabljajo za pašo in so del uveljavljenih lokalnih praks, kadar trave in druge zelene krmne rastline tradicionalno ne prevladujejo na površinah za pašo; in/ali

‚trajno travinje in trajni pašniki‘ (v nadaljnjem besedilu s skupnim izrazom: trajno travinje) pomeni zemljišče, ki se uporablja za gojenje trav ali drugih zelenih krmnih rastlin na naraven način (samozasejane) ali s setvijo (posejane) in ki najmanj pet let ni bilo vključeno v kolobarjenje kmetijskega gospodarstva in, kadar se tako odločijo države članice, najmanj pet let ni bilo preorano; na njem so lahko prisotne tudi druge vrste, na primer grmičevje in/ali drevesa, ki se lahko uporabljajo za pašo, in, kadar se tako odločijo države članice, druge vrste, na primer grmičevje in/ali drevesa, ki so namenjene živalski krmi, pod pogojem, da trave in druge zelene krmne rastline še naprej prevladujejo. Države članice se lahko tudi odločijo, da kot trajno travinje štejejo:

„Kadar država članica uporabi možnost iz drugega pododstavka člena 36(4), se nacionalna zgornja meja iz Priloge II, določena za ustrezno leto za to državo članico, lahko prekorači, in sicer za znesek, izračunan v skladu z navedenim pododstavkom.“;

8. Države članice se lahko odločijo, da od leta 2018 ali od katerega koli naslednjega leta ne bodo več uporabljale odstavka 2. Če se takšna odločitev uporablja od leta 2018, Komisijo o njej uradno obvestijo do 31. marca 2018, če pa se uporablja od katerega koli naslednjega leta, to storijo do 1. avgusta v letu pred njeno uporabo.“;

„7. Države članice se lahko od leta 2018 ali od katerega koli naslednjega leta odločijo, da se smejo osebe ali skupine oseb, ki spadajo v področje uporabe prvega in drugega pododstavka odstavka 2, za dokazovanje, da so aktivni kmetje, sklicevati samo na eno ali dve od treh meril iz tretjega pododstavka odstavka 2. Če se takšna odločitev uporablja od leta 2018, države članice o njej Komisijo uradno obvestijo do 31. marca 2018, če pa se uporablja od katerega koli naslednjega leta, to storijo do 1. avgusta v letu pred njeno uporabo.

„6. Države članice do 1. avgusta 2014 Komisijo obvestijo o vseh odločitvah iz odstavka 2, 3 ali 4, do 31. marca 2018 pa o vseh odločitvah iz odstavka 3a. V primeru sprememb teh odločitev države članice Komisijo obvestijo v dveh tednih od datuma sprejetja odločitve o spremembi.“;

„4. Odstavki 2, 3 in 3a se ne uporabljajo za kmete, ki so prejeli samo neposredna plačila, ki niso presegla določenega zneska za preteklo leto. Ta znesek določijo države članice na podlagi objektivnih meril, kot so njihove nacionalne ali regionalne značilnosti, in ni višji od 5 000 EUR.“;

Države članice o odločitvah, sprejetih v skladu s tem členom, in o vsakem ocenjenem rezultatu zmanjšanj v obdobju do leta 2019 Komisijo uradno obvestijo do 1. avgusta v letu pred uporabo takšnih odločitev, pri čemer je zadnji možni dan za takšno uradno obvestilo 1. avgust 2018.“;

„Države članice se lahko odločijo za pregled odločitev iz tega odstavka z učinkom od koledarskega leta 2019, Komisijo pa o vsaki odločitvi, ki temelji na takšnem pregledu, uradno obvestijo do 1. avgusta 2018. Nobena odločitev, ki temelji na takšnem pregledu, ne povzroči povečanja odstotka, sporočenega Komisiji v skladu s prvim, drugim, tretjim in četrtim pododstavkom.“;

„Države članice se lahko odločijo za pregled odločitev iz tega odstavka z učinkom od koledarskega leta 2019, Komisijo pa o vsaki odločitvi, ki temelji na takšnem pregledu, uradno obvestijo do 1. avgusta 2018. Nobena odločitev, ki temelji na takšnem pregledu, ne povzroči zmanjšanja odstotka, sporočenega Komisiji v skladu s prvim, drugim, tretjim in četrtim pododstavkom.“;

linearnega zmanjšanja vrednosti plačilnih pravic na podlagi sheme osnovnega plačila na nacionalni ali regionalni ravni za primere iz člena 30(6) te uredbe, kadar države članice menijo, da je to potrebno. Poleg tega lahko države članice, ki linearno zmanjšanje že uporabljajo, v istem letu linearno zmanjšajo vrednost plačilnih pravic na podlagi sheme osnovnega plačila na nacionalni ali regionalni ravni za kritje primerov iz točk (a) in (b) prvega pododstavka člena 30(7) te uredbe;“;

Države članice lahko svojo odločitev iz drugega pododstavka tega odstavka vsako leto pregledajo in Komisijo o vsaki odločitvi, ki temelji na takšnem pregledu, obvestijo do 1. avgusta leta pred njeno uporabo.“;

„Za vsako državo članico se znesek, izračunan v skladu s prvim pododstavkom tega odstavka, lahko poveča za največ 3 % ustrezne letne nacionalne zgornje meje iz Priloge II, potem ko se odšteje znesek, ki izhaja iz uporabe člena 47(1) za ustrezno leto. Kadar država članica uporabi to povečanje, Komisija takšno povečanje upošteva pri določitvi letne nacionalne zgornje meje za shemo enotnega plačila na površino v skladu s prvim pododstavkom tega odstavka. V ta namen države članice do 31. januarja 2018 Komisijo uradno obvestijo o letnih odstotkih, za katere se bo vsako koledarsko leto od leta 2018 povečal znesek, izračunan v skladu z odstavkom 1 tega člena.

„2. Brez poseganja v število kmetijskih rastlin, zahtevano na podlagi odstavka 1, se najvišje zgornje meje, določene v istem odstavku, ne uporabljajo za kmetijska gospodarstva, kadar je več kot 75 % ornega zemljišča poraščenega s travami ali drugimi zelenimi krmnimi rastlinami ali pa je v prahi oziroma se uporablja za pridelavo kmetijskih rastlin, ki so velik del leta ali velik del cikla pridelave pod vodo. V teh primerih glavna kmetijska rastlina na preostali orni površini ne prerašča več kot 75 % preostalega ornega zemljišča, razen kadar je to preostalo zemljišče preraščeno s travami ali drugimi zelenimi krmnimi rastlinami ali pa je zemljišče v prahi.“;

„Razen območij kmetijskega gospodarstva iz točk (g), (h), (k) in (l) prvega pododstavka tega odstavka so površine z ekološkim pomenom na ornem zemljišču kmetijskega gospodarstva. Pri površinah iz točk (c) in (d) prvega pododstavka tega odstavka lahko površine z ekološkim pomenom tudi mejijo na orno zemljišče kmetijskega gospodarstva, ki ga je kmet prijavil v skladu s točko (a) prvega pododstavka člena 72(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013.“;

„1. Kadar površina ornega zemljišča kmetijskega gospodarstva presega 15 hektarov, kmetje zagotovijo, da so od 1. januarja 2015 površine, ki ustrezajo vsaj 5 % ornih zemljišč kmetijskega gospodarstva, ki jih je kmet prijavil v skladu s točko (a) prvega pododstavka člena 72(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 in ki jih države članice v skladu z odstavkom 2 tega člena štejejo za površine z ekološkim pomenom, vključujoč površine, navedene v točkah (c), (d), (g), (h), (k) in (l) navedenega odstavka, površine z ekološkim pomenom.“;

„10. Države članice lahko, namesto da bi uporabile odstavke 6 do 9, dodelijo letni pavšalni znesek na kmeta, ki se izračuna tako, da se fiksno število hektarov pomnoži z zneskom, ki ustreza vrednosti med 25 % in 50 % nacionalnega povprečnega plačila na hektar, kot je določeno v skladu z odstavkom 8.“;

„8. Z odstopanjem od odstavkov 6 in 7 tega člena lahko države članice vsako leto znesek plačila za mlade kmete izračunajo tako, da znesek, ki ustreza vrednosti med 25 % in 50 % nacionalnega povprečnega plačila na hektar, pomnožijo s številom pravic, ki jih je kmet aktiviral v skladu s členom 32(1), ali s številom upravičenih hektarov, ki jih je kmet prijavil v skladu s členom 36(2).“;

Z odstopanjem od drugega stavka prvega pododstavka se države članice lahko odločijo, da se za mlade kmete, ki so kmetijsko gospodarstvo v skladu s točko (a) odstavka 2 vzpostavili v obdobju 2010–2013, obdobje petih let zmanjša za število let, ki so pretekla od vzpostavitve iz točke (a) odstavka 2 do prve predložitve vloge za plačilo za mlade kmete.“;

„5. Plačilo za mlade kmete se posameznemu kmetu odobri za pet let od prve predložitve vloge za plačilo za mlade kmete, če se ta predložitev zgodi v roku petih let po vzpostavitvi iz točke (a) odstavka 2. To obdobje petih let velja tudi za kmete, ki so plačilo za mlade kmete prejeli v zvezi z zahtevki pred letom vložitve zahtevkov 2018.

„10. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 70, ki to uredbo dopolnijo v zvezi z ukrepi za preprečitev, da bi upravičenci do prostovoljne vezane podpore utrpeli škodo zaradi strukturnih tržnih neravnovesij v sektorju. Ti delegirani akti lahko državam članicam omogočijo, da odločijo, da se taka podpora lahko izplačuje še do leta 2020 na podlagi proizvodnih enot, za katere je bila prostovoljna vezana podpora dodeljena v preteklem referenčnem obdobju.“;

„6. Vezana podpora je shema, ki omejuje proizvodnjo v obliki letnega plačila, ki temelji na fiksnih površinah in donosih ali na fiksnem številu živali in spoštuje finančne zgornje meje, ki jih določijo države članice za vsak ukrep in o njih uradno obvestijo Komisijo.“;

„5. Delegirani akt, sprejet na podlagi člena 2, člena 4(3), člena 6(3), člena 7(3), člena 8(3), člena 9(5), člena 20(6), člena 35, člena 36(6), člena 39(3), člena 43(12), člena 44(5), člena 45(5) in (6), člena 46(9), člena 50(11), člena 52(9) in (10), člena 57(3), člena 58(5), člena 59(3), člena 64(5), člena 67(1) in (2) ter člena 73, začne veljati le, če mu niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestita Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.“;

„3. Prenos pooblastila iz člena 2, člena 4(3), člena 6(3), člena 7(3), člena 8(3), člena 9(5), člena 20(6), člena 35, člena 36(6), člena 39(3), člena 43(12), člena 44(5), člena 45(5) in (6), člena 46(9), člena 50(11), člena 52(9) in (10), člena 57(3), člena 58(5), člena 59(3), člena 64(5), člena 67(1) in (2) ter člena 73 lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. S sklepom o preklicu preneha veljati prenos pooblastila iz navedenega sklepa. Sklep začne učinkovati dan po njegovi objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je določen v navedenem sklepu. Sklep ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.“;

„2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 2, člena 4(3), člena 6(3), člena 7(3), člena 8(3), člena 9(5), člena 20(6), člena 35, člena 36(6), člena 39(3), člena 43(12), člena 44(5), člena 45(5) in (6), člena 46(9), člena 50(11), člena 52(9) in (10), člena 57(3), člena 58(5), člena 59(3), člena 64(5), člena 67(1) in (2) ter člena 73 se prenese na Komisijo za obdobje sedmih let od 1. januarja 2014. Komisija pripravi poročilo o prenosu pooblastila najpozneje devet mesecev pred koncem sedemletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljšuje za enako dolga obdobja, razen če Evropski parlament ali Svet nasprotuje temu podaljšanju najpozneje tri mesece pred koncem vsakega obdobja.“;

Člen 4

Spremembe Uredbe (EU) št. 1308/2013

Uredba (EU) št. 1308/2013 se spremeni:

Kadar za najmanj 80 % proizvajalcev, ki so člani organizacije proizvajalcev, velja ena ali več identičnih kmetijsko-okoljsko-podnebnih obveznosti ali obveznosti ekološkega kmetovanja iz člena 28(3) ter člena 29(2) in (3) Uredbe (EU) št. 1305/2013, vsaka od teh obveznosti šteje kot okoljski ukrep iz točke (a) prvega pododstavka tega odstavka.“;

podporo za upravne stroške vzpostavljanja vzajemnih skladov in finančni prispevek za dopolnitev vzajemnih skladov, in sicer po izplačilu nadomestila članom proizvajalcem, ki se jim zaradi neugodnih tržnih razmer izredno zmanjša dohodek;“;

promocijo in obveščanje, vključno z ukrepi in dejavnostmi za diverzifikacijo in konsolidacijo na trgih za sadje in zelenjavo, zaradi preprečevanja kriz ali v kriznih obdobjih;

točki (c) in (d) se nadomestita z naslednjim:

z brezplačno razdelitvijo kazenskim institucijam, šolam in javnim izobraževalnim ustanovam, ustanovam iz člena 22 ter otroškim počitniškim domovom, kakor tudi bolnišnicam in domovom za ostarele, ki jih določijo države članice, ki sprejmejo vse potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da so tako razdeljene količine dodatek h količinam, ki jih te ustanove navadno kupujejo;

z brezplačno razdelitvijo dobrodelnim organizacijam in ustanovam, ki jih v ta namen odobrijo države članice, za uporabo v njihovih dejavnostih pomoči osebam, za katere nacionalno pravo predvideva pravico do javne pomoči, zlasti zaradi pomanjkanja potrebnih sredstev za preživetje;

umik sadja in zelenjave s trga v obsegu največ 5 % tržne proizvodnje posamezne organizacije proizvajalcev, pri čemer se sadje in zelenjava odstranita:

2. Šteje se, da je stopnja organiziranosti proizvajalcev v regiji države članice znatno pod povprečjem Unije, če je bila povprečna stopnja organiziranosti manj kot 20 % v treh zaporednih letih pred izvedbo operativnega programa. Stopnja organiziranosti se izračuna kot vrednost proizvodnje sadja in zelenjave, ki so jo v zadevni regiji pridobile in tržile organizacije proizvajalcev, združenja organizacij proizvajalcev in skupine proizvajalcev, priznane v skladu s členom 125e Uredbe (ES) št. 1234/2007 ali členom 27 Uredbe (EU) št. 1305/2013, deljena s skupno vrednostjo proizvodnje sadja in zelenjave, pridobljene v tej regiji.

1. Države članice lahko v regijah, v katerih je stopnja organiziranosti proizvajalcev v sektorju sadja in zelenjave znatno pod povprečjem Unije, organizacijam proizvajalcev odobrijo nacionalno finančno pomoč v višini največ 80 % finančnih prispevkov iz točke (a) člena 32(1) in do 10 % vrednosti tržne proizvodnje vsake take organizacije proizvajalcev. Ta pomoč se doda operativnemu skladu.

pogoji glede točk (a), (b), (c) in (i) prvega pododstavka člena 33(3);“;

ukrepi za promocijo, obveščanje, usposabljanje in mentoriranje v primerih preprečevanja in obvladovanja kriz;“;

„5. Države članice to poglavje lahko uporabljajo za območja, kjer se pridelujejo vina, primerna za proizvodnjo vinskega žganja z geografsko označbo, registrirano v skladu s Prilogo III k Uredbi (ES) št. 110/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (*1) . Za namene tega poglavja se lahko ta območja obravnavajo kot območja, na katerih se lahko proizvaja vino z zaščiteno označbo porekla ali zaščiteno geografsko označbo.

„2. Če skupna površina v upravičenih vlogah iz odstavka 1 v danem letu presega površino, ki jo da na voljo država članica, se dovoljenja izdajo vsem vlagateljem skladno s sorazmerno razdelitvijo hektarjev na podlagi površine, v zvezi s katero so prosili za dovoljenje. Ob izdaji takega dovoljenja se lahko določi minimalna in/ali maksimalna površina za posameznega vlagatelja, obenem pa je to dovoljenje mogoče delno ali v celoti izdati v skladu z enim ali več od naslednjih objektivnih in nediskriminatornih prednostnih meril:“;

vlagatelj nima vinske trte, zasajene brez dovoljenja, kot je navedeno v členu 71 te uredbe, ali brez pravice do zasaditve, kot je navedeno v členih 85a in 85b Uredbe (ES) št. 1234/2007;“;

minimalno trajanje, ki se uporablja samo za pisne pogodbe med kmetom in prvim kupcem surovega mleka; tako minimalno trajanje je vsaj šest mesecev in ne škoduje pravilnemu delovanju notranjega trga;“;

obveznost strank, da se morajo dogovoriti o razmerju med določeno dobavljeno količino in ceno, ki se plača za to dobavo;

„3. Z odstopanjem od odstavkov 1 in 1a se pogodba in/ali ponudba pogodbe ne zahteva, kadar član zadruge odda surovo mleko zadrugi, katere član je, če statut te zadruge ali pravila in odločitve, ki so v njem določeni ali iz njega izhajajo, vsebujejo določbe s podobnimi učinki, kot jih imajo določbe iz točk (a), (b) in (c) odstavka 2.“;

„1. Organizacija proizvajalcev v sektorju mleka in mlečnih izdelkov, ki je priznana v skladu s členom 161(1), se lahko pogaja v imenu kmetov, ki so njeni člani, v zvezi z njihovo celotno skupno proizvodnjo ali njenim delom, o pogodbah za oddajo surovega mleka, ki jo kmet zagotovi predelovalcu surovega mleka ali zbiralcu v smislu drugega pododstavka člena 148(1).“;

1c. Nacionalni organ za konkurenco iz člena 5 Uredbe (ES) št. 1/2003 lahko v posameznem primeru odloči, da se v prihodnje ena ali več dejavnosti iz prvega pododstavka odstavka 1a spremeni, preneha izvajati ali sploh ne začne izvajati, če meni, da je to potrebno, da se prepreči izključevanje konkurence, ali če meni, da so ogroženi cilji iz člena 39 PDEU.

če za kmetijski proizvod v skladu s pogoji, določenimi v statutu zadruge ali pravilih in odločitvah, ki so v njem predvideni ali iz njega izhajajo, ne velja obveznost dobave na podlagi članstva kmeta v zadrugi, ki sama ni članica zadevnih organizacij proizvajalcev.

če organizacija proizvajalcev koncentrira ponudbo in daje proizvode svojih članov na trg, ne glede na to, ali so proizvajalci na organizacijo proizvajalcev prenesli lastništvo nad kmetijskimi proizvodi ali ne;

so ustanovljene na pobudo proizvajalcev in opravljajo vsaj eno od naslednjih dejavnosti:

3. Za organizacije proizvajalcev, ki so bile priznane pred 1. januarjem 2018, vendar ne izpolnjujejo pogojev iz odstavka 1 tega člena, države članice prekličejo priznanje najpozneje do 31. decembra 2020.“;

„2. Države članice lahko odločijo, da se za organizacije proizvajalcev, ki so bile priznane pred 1. januarjem 2018 in izpolnjujejo pogoje iz odstavka 1 tega člena, šteje, da so priznane kot organizacije proizvajalcev v skladu s členom 152.

izvajanje ukrepov za preprečevanje in obvladovanje tveganj v zvezi z zdravjem živali ter fitosanitarnih in okoljskih tveganj.“;

izvajanje ukrepov za preprečevanje in obvladovanje tveganj v zvezi z zdravjem živali ter fitosanitarnih in okoljskih tveganj.“;

„2. Države članice lahko odločijo, da se za organizacije proizvajalcev, ki so bile priznane pred 2. aprilom 2012 na podlagi nacionalnega prava in izpolnjujejo pogoje iz odstavka 1, šteje, da so priznane organizacije proizvajalcev.“;

zagotovitev, da se proizvodnja načrtuje in prilagaja povpraševanju, zlasti glede kakovosti in količine;

jih sestavljajo proizvajalci v sektorju mleka in mlečnih izdelkov in so ustanovljeni na njihovo pobudo ter si prizadevajo za specifičen cilj, ki lahko vključuje enega ali več od naslednjih ciljev:

„5. Z odstopanjem od odstavkov 1 in 1a se pogodba ali ponudba pogodbe ne zahteva, kadar član zadruge odda zadevne proizvode zadrugi, katere član je, če statut te zadruge ali pravila in odločitve, ki so v njem določeni ali iz njega izhajajo, vsebujejo določbe s podobnimi učinki, kot jih imajo določbe iz točk (a), (b) in (c) odstavka 4.“;

„1a. Kadar države članice ne izkoristijo možnosti, ki jih ponuja odstavek 1 tega člena, lahko proizvajalec, organizacija proizvajalcev ali združenje organizacij proizvajalcev za kmetijske proizvode v sektorju iz člena 1(2), razen sektorjev mleka in mlečnih izdelkov ter sladkorja, zahtevajo, da morata strani za vsako oddajo proizvodov predelovalcu ali distributerju skleniti pisno pogodbo in/ali da morajo prvi kupci pripraviti pisno ponudbo pogodbe v skladu s pogoji iz odstavka 4 in prvega pododstavka odstavka 6 tega člena.

Brez poseganja v kakršne koli posebne klavzule o porazdelitvi vrednosti v sektorju sladkorja se lahko kmetje, pa tudi združenja kmetov, in njihovi prvi kupci dogovorijo o klavzulah o porazdelitvi vrednosti, vključno s tržnimi bonusi in izgubami, ki določajo, kako se vsak razvoj relevantnih tržnih cen za zadevne proizvode ali drugih trgov primarnih proizvodov porazdeli med njimi.“;

3. Države članice uvozna in izvozna dovoljenja izdajo za količine, zaprošene v okviru uvoznih in izvoznih tarifnih kvot, za katere veljajo ustrezni koeficienti dodelitve, po objavi s strani Komisije v skladu z odstavkom 1.“;

„Člen 101(1) PDEU se ne uporablja za sporazume, odločitve in usklajena ravnanja kmetov, združenj kmetov, združenj takih združenj, organizacij proizvajalcev, priznanih na podlagi člena 152 ali člena 161 te uredbe, ali združenj organizacij proizvajalcev, priznanih na podlagi člena 156 te uredbe, ki zadevajo proizvodnjo ali prodajo kmetijskih proizvodov ali uporabo skupnih objektov za skladiščenje, obdelavo ali predelavo kmetijskih proizvodov, razen če so ogroženi cilji iz člena 39 PDEU.“;

„1. Komisija lahko v obdobjih hudega neravnovesja na trgih sprejme izvedbene akte, s katerimi določi, da se člen 101(1) PDEU ne uporablja za sporazume in odločitve kmetov, združenj kmetov ali združenj teh združenj ali priznanih organizacij proizvajalcev, združenj priznanih organizacij proizvajalcev in priznanih medpanožnih organizacij iz katerega koli sektorja iz člena 1(2) te uredbe, pod pogojem, da takšni sporazumi in odločitve ne ogrožajo pravilnega delovanja notranjega trga, so namenjeni izključno stabilizaciji zadevnega sektorja in spadajo v eno ali več naslednjih kategorij:“;

Člen 5

Spremembe Uredbe (EU) št. 652/2014

Uredba (EU) št. 652/2014 se spremeni:

Člen 6

Začetek veljavnosti in uporaba

Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Uporablja se od 1. januarja 2018.

Vendar se:

(1) UL C 91, 23.3.2017, str. 1.

(2) UL C 75, 10.3.2017, str. 63.

(3) UL C 306, 15.9.2017, str. 64.

(4) Stališče Evropskega parlamenta z dne 12. decembra 2017 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in odločitev Sveta z dne 12. decembra 2017.

(5) Uredba (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 (UL L 347, 20.12.2013, str. 487).

(6) Uredba (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (ES) št. 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (UL L 347, 20.12.2013, str. 549).

(7) Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

(8) Uredba (EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. december 2013 o pravilih za neposredna plačila kmetom na podlagi shem podpore v okviru skupne kmetijske politike ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 637/2008 in Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 (UL L 347, 20.12.2013, str. 608).

(9) Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/1089 z dne 6. julija 2015 o določitvi zgornjih mej proračuna za leto 2015 za nekatere sheme neposrednih podpor iz Uredbe Sveta (EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ter določitvi deleža za posebno rezervo za razminiranje za Hrvaško (UL L 176, 7.7.2015, str. 29).

(10) Uredba (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 922/72, (EGS) št. 234/79, (ES) št. 1037/2001 in (ES) št. 1234/2007 (UL L 347, 20.12.2013, str. 671).

(11) Uredba Komisije (ES) št. 1301/2006 z dne 31. avgusta 2006 o določitvi skupnih pravil za upravljanje uvoznih tarifnih kvot za kmetijske proizvode, ki se upravljajo s sistemom uvoznih dovoljenj (UL L 238, 1.9.2006, str. 13).

(12) Uredba (EU) št 652/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o določbah za upravljanje odhodkov v zvezi s prehransko verigo, zdravjem in dobrobitjo živali ter v zvezi z zdravjem rastlin in rastlinskim razmnoževalnim materialom, spremembi direktiv Sveta 98/56/ES, 2000/29/ES in 2008/90/ES, uredb (ES) št. 178/2002, (ES) št. 882/2004 in (ES) št. 396/2005 Evropskega parlamenta in Sveta, Direktive 2009/128/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Uredbe (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi sklepov Sveta 66/399/EGS in 76/894/EGS ter Odločbe Sveta 2009/470/ES (UL L 189, 27.6.2014, str. 1).

(*1) Uredba (ES) št. 110/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o opredelitvi, opisu, predstavitvi, označevanju in zaščiti geografskih označb žganih pijač ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 1576/89 (UL L 39, 13.2.2008, str. 16).“;

mlade kmete, in sicer za največ pet let od datuma vzpostavitve, kot je določen v programu razvoja podeželja, ali do izvedbe dejanj, opredeljenih v poslovnem načrtu iz člena 19(4);“.

zgornja meja skupnega deleža alkohola za vina z zaščiteno označbo porekla, ki so pridelana brez obogatitve, ali obogatena le s postopki delnega zgoščevanja, naštetimi v točki 1 oddelka B dela I Priloge VIII, lahko presega 15 vol. %, kolikor to dopušča specifikacija proizvoda v tehnični dokumentaciji zadevne zaščitene označbe porekla;“;

Izjave Komisije

K členu 1 – razvoj podeželja

— Podaljšanje trajanja programov za razvoj podeželja

Izdatki v zvezi s programi za razvoj podeželja za obdobje 2014–2020, odobrenimi v skladu s členom 10(2) Uredbe (EU) št. 1305/2013, bodo še naprej upravičeni do prispevka EKSRP, če se upravičencem izplačajo najpozneje do 31. decembra 2023. Komisija bo odločitev glede nadaljnje podpore za razvoj podeželja po letu 2020 sprejela v okviru predloga za prihodnji večletni finančni okvir.

— Obvladovanje tveganj

Komisija potrjuje, da namerava v okviru predloga o modernizaciji in poenostavitvi skupne kmetijske politike pregledati delovanje in učinkovitost orodij za obvladovanje tveganj, ki so trenutno vključena v Uredbo (EU) št. 1305/2013.

— Kazni v zvezi s programom Leader

Komisija potrjuje, da namerava pregledati učinkovitost in sorazmernost kazni v zvezi s programom LEADER, ki so vključene v Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 809/2014.

K členu 2 – horizontalna uredba

— Krizna rezerva

Komisija potrjuje, da se bosta v okviru priprave prihodnjega večletnega finančnega okvira pregledala delovanje rezerve za krize v kmetijskem sektorju in povračilo proračunskih sredstev v zvezi s finančno disciplino iz člena 25 in člena 26(5) Uredbe (EU) št. 1306/2013, da bi se omogočilo učinkovito in pravočasno ukrepanje v času krize na trgu.

— Enotna revizija

Komisija podpira enotni revizijski pristop, kot je potrdila v svojem predlogu za člen 123 nove finančne uredbe. Poleg tega Komisija potrjuje, da trenutni pravni okvir za upravljanje in kontrolo kmetijskih odhodkov, določen z Uredbo (EU) št. 1306/2013, že omogoča tovrsten pristop in da je bilo to vključeno v njeno revizijsko strategijo za obdobje 2014–2020. Zlasti če mnenje certifikacijskega organa, podano v skladu s členom 9(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013, velja za zanesljivo, Komisija to mnenje upošteva pri presoji, ali je potrebna revizija zadevne plačilne agencije.

K členu 3 – neposredna plačila

— Beljakovinski načrt

Komisija potrjuje, da namerava pregledati ponudbo in povpraševanje v zvezi z rastlinskimi beljakovinami v EU in razmisliti o možnosti oblikovanja „evropske strategije za rastlinske beljakovine“, da bi se nadalje spodbudila ekonomsko učinkovita in okolju prijazna proizvodnja rastlinskih beljakovin v EU.

K členu 4 – skupna ureditev trgov

— Prostovoljne sheme za zmanjšanje proizvodnje

Komisija potrjuje, da Uredba (EU) št. 1308/2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov v členih 219 in 221 že vsebuje ustrezno pravno podlago, ki ji omogoča, da glede na razpoložljivost proračunskih sredstev odpravi motnje na trgu in druge specifične probleme, tudi na regionalni ravni, pri čemer ima možnost odobritve neposredne finančne pomoči kmetom. Poleg tega bo predlog Komisije o vključitvi sektorskega instrumenta za stabilizacijo dohodka v Uredbo (EU) št. 1305/2013 o podpori za razvoj podeželja državam članicam omogočil, da v svoje programe za razvoj podeželja vključijo možnost nadomestila kmetom v posameznem sektorju v primeru znatnega zmanjšanja dohodka.

Komisija prav tako potrjuje, da ji člen 219 omogoča, da v primeru motenj na trgu ali nevarnosti za pojav takšnih motenj uvede sheme, s katerimi se zagotovi pomoč Unije proizvajalcem, ki se prostovoljno odločijo za zmanjšanje proizvodnje, vključno s podrobnostmi, potrebnimi za delovanje tovrstnih shem (primer: Delegirana uredba Komisije (EU) št. 2016/1612, UL L 242, 9.9.2016, str. 4).

— Priznavanje nadnacionalnih medpanožnih organizacij

Komisija želi ponovno poudariti, da so pravila o sodelovanju proizvajalcev v zvezi s priznavanjem nadnacionalnih organizacij proizvajalcev, nadnacionalnih združenj organizacij proizvajalcev in nadnacionalnih medpanožnih organizacij, vključno s potrebnim upravnim sodelovanjem med zadevnimi državami članicami, trenutno določena v Delegirani uredbi Komisije (EU) 2016/232. Delovanje in ustreznost teh pravil se bosta pregledala v okviru tekočega postopka modernizacije in poenostavitve SKP

— Nepoštene trgovinske prakse

Komisija potrjuje, da je sprožila pobudo o verigi preskrbe s hrano, ki zdaj prestaja različne stopnje, določene v okviru smernic za boljšo pravno urejanje. O morebitnem zakonodajnem predlogu bo odločala, ko bo ta postopek zaključen, po možnosti v prvi polovici leta 2018.

— Sodelovanje proizvajalcev

Komisija je seznanjena z dogovorom Parlamenta in Sveta o spremembah členov 152, 209, 222 in 232. Komisija ugotavlja, da so spremembe, o katerih sta se dogovorila Parlament in Svet, pomembne, hkrati pa vključene brez ocene učinka iz točke 15 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje. To prinaša neželeno stopnjo negotovosti v zvezi s pravom in postopki, katere učinki in posledice niso znani.

Ker spremembe prvotnega predloga Komisije skupaj pomembno spreminjajo pravni okvir, Komisija z zaskrbljenostjo ugotavlja, da bi nekatere nove določbe v prid organizacijam proizvajalcev lahko ogrozile sposobnost preživetja in blaginjo malih kmetov ter interes potrošnikov. Komisija potrjuje, da je odločena ohranjati učinkovito konkurenco v kmetijskem sektorju in v celoti uveljaviti cilje SKP, določene v členu 39 Pogodbe o delovanju Evropske unije. V zvezi s tem Komisija ugotavlja, da spremembe, o katerih sta se dogovorila sozakonodajalca, predvidevajo zelo omejeno vlogo tako Komisije kot nacionalnih organov, pristojnih za konkurenco, pri zagotavljanju učinkovite konkurence.

Splošno strinjanje Komisije s predlogom „omnibus“, vključno s spremembami, o katerih sta se dogovorila Parlament in Svet, ne vpliva na morebitne prihodnje predloge Komisije s teh področij v okviru prenove skupne kmetijske politike za obdobje po letu 2020 in drugih pobud, namenjenih reševanju nekaterih od vprašanj, s katerimi se ukvarja besedilo, o katerem sta se zdaj dogovorila Evropski parlament in Svet.

Komisija obžaluje, da sozakonodajalca nista namenila dovolj pozornosti vprašanju zelo omejene vloge Komisije in nacionalnih organov, pristojnih za konkurenco, pri zagotavljanju učinkovite konkurence, ter izraža zaskrbljenost nad morebitnimi posledicami te omejitve za kmete in potrošnike. Komisija opozarja, da je treba pravno besedilo razlagati v skladu s Pogodbo, sploh v zvezi z možnostjo, da Komisija in nacionalni organi, pristojni za konkurenco, posredujejo, če želi organizacija proizvajalcev, ki pokriva velik del trga, omejiti svobodo delovanja svojih članov. Komisija obžaluje, da ta možnost v zakonodajnem besedilu ni jasno ohranjena.