SL Uradni list Evropske unije L 107/1

UREDBA (EU) 2016/589 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 13. aprila 2016

o evropski mreži služb za zaposlovanje (EURES), dostopu delavcev do storitev na področju mobilnosti in nadaljnjem povezovanju trgov dela ter o spremembi uredb (EU) št. 492/2011 in (EU) št. 1296/2013

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 46 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Prosto gibanje delavcev je temeljna svoboščina državljanov Unije in eden od stebrov notranjega trga, kot je zapisano v členu 45 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). Njegovo izvrševanje je podrobneje opredeljeno v pravu Unije, ki želi zagotoviti dosledno uresničevanje vseh pravic, ki jih imajo državljani Unije in njihovi družinski člani.

(2) Prosto gibanje delavcev, eden od ključnih elementov pri oblikovanju bolj povezanega trga dela Unije, tudi v čezmejnih regijah, omogoča večjo mobilnost delavcev in s tem prispeva k večji raznolikosti ter socialni vključenosti in integraciji posameznikov, izključenih s trga dela, v vsej Uniji. Prav tako prispeva k temu, da je mogoče laže najti delavce z ustreznim znanjem in spretnostmi za prosta delovna mesta ter odpraviti ozka grla na trgu dela.

(3) Z Uredbo (EU) št. 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (4) so bili vzpostavljeni mehanizmi za uravnoteženje ponudbe delovnih mest in povpraševanja po njih ter izmenjavo informacij, Izvedbeni sklep Komisije 2012/733/EU (5) pa vsebuje določbe o delovanju mreže evropskih služb za zaposlovanje (v nadaljnjem besedilu: mreža EURES), v skladu z navedeno uredbo. Ta regulativni okvir je treba revidirati, da bo odražal nove vzorce mobilnosti, povečane zahteve za mobilnost na pravični podlagi, spremembe v tehnologiji za izmenjavo podatkov o prostih delovnih mestih, uporabo različnih kanalov za zaposlovanje s strani delavcev in delodajalcev ter vedno večjo vlogo drugih posrednikov na trgu dela, ki poleg javnih služb za zaposlovanje (JSZ) zagotavljajo storitve posredovanja zaposlitve.

(4) Da bi delavcem, ki imajo pravico do dela v drugi državi članici, pomagali učinkovito uveljavljati to pravico, je pomoč v skladu s to uredbo na voljo vsem državljanom Unije, ki imajo pravico do zaposlitve, in njihovim družinskim članom, v skladu s členom 45 PDEU. Države članice bi morale omogočiti enak dostop vsem državljanom tretjih držav, ki so v skladu s pravom Unije ali nacionalnim pravom na tem področju upravičeni do enakega obravnavanja kot njihovi državljani. Ta uredba ne posega v pravila o dostopu državljanov tretjih držav do nacionalnih trgov dela, kot je opredeljeno v zadevnem pravu Unije in nacionalnem pravu.

(5) Zaradi vse večje medsebojne odvisnosti trgov dela je treba okrepiti sodelovanje med službami za zaposlovanje, tudi tistimi v čezmejnih regijah, da bi s prostovoljno mobilnostjo delovne sile znotraj Unije na pravični podlagi, v skladu s pravom Unije in nacionalnim pravom in prakso ter na podlagi točke (a) člena 46 PDEU omogočili prosto gibanje vsem delavcem. Zato bi bilo treba vzpostaviti okvir za sodelovanje med Komisijo in državami članicami v zvezi z mobilnostjo delovne sile znotraj Unije. V tem okviru bi bilo treba združiti vsa prosta delovna mesta iz celotne Unije in možnost prijave zanje, vzpostaviti ureditev za izvajanje s tem povezanih storitev v podporo delavcem in delodajalcem ter zagotoviti skupni pristop za izmenjavo vseh potrebnih informacij, ki bi olajšale takšno sodelovanje.

(6) Sodišče Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Sodišče) je presodilo, da bi bilo treba pojmu „delavec“ iz člena 45 PDEU dati pomen na ravni Unije in ga opredeliti v skladu z objektivnimi merili, ki delovno razmerje opredeljujejo s sklicevanjem na pravice in dolžnosti zadevnih oseb. Da bi bila oseba obravnavana kot delavec, mora opravljati dejansko in resnično dejavnost, kar ne vključuje dejavnosti, ki so zaradi svojega omejenega obsega zgolj postranske in pomožne. Značilnost delovnega razmerja je, da oseba določen čas za drugo osebo in pod njenim vodstvom opravlja storitve, za katere dobi plačilo (6). Pojem delavca pod določenimi okoliščinami zajema osebe, ki so vključeni v program vajeništva (7) ali ki opravljajo pripravništvo (8).

(7) Sodišče dosledno zavzema stališče, da je prosto gibanje delavcev eden od temeljev Unije in da je zato treba določbe o tej svoboščini razlagati široko (9). Sodišče meni, da prosto gibanje delavcev iz člena 45 PDEU vključuje tudi nekatere pravice za državljane držav članic, ki se gibljejo znotraj Unije, da bi našli zaposlitev (10). Pojem delavca bi za namene te uredbe zato moral zajemati tudi iskalce zaposlitve, ne glede na to, ali so trenutno v delovnem razmerju.

(8) Evropski svet je v Paktu za rast in delovna mesta zapisal, da bi bilo treba za spodbujanje mobilnosti delovne sile znotraj Unije razmisliti o možnosti, da se mreža EURES razširi na vajeništva in pripravništva. Vajeništva in pripravništva bi morala biti zajeta s to uredbo, če je z uspešnimi kandidati sklenjeno delovno razmerje. Države članice bi morale imeti možnost, da nekatere kategorije vajeništev in pripravništev izključijo iz uravnoteženja ponudbe delovnih mest in povpraševanja po njih, da bi zagotovile skladnost in delovanje svojih izobraževalnih sistemov ter upoštevale, da je treba ukrepe aktivne politike trga dela oblikovati na podlagi potreb delavcev, ki jih ti ukrepi zadevajo. Pri tem bi bilo treba upoštevati Priporočilo Sveta z dne 10. marca 2014 o okviru za kakovost pripravništev (11), da bi izboljšali njihovo kakovost, zlasti v zvezi z učno vsebino in vsebino usposabljanj ter delovnimi pogoji, in tako olajšali prehod od izobraževanja, brezposelnosti ali neaktivnosti v zaposlitev. V skladu s tem priporočilom bi bilo treba spoštovati pravice in delovne pogoje pripravnikov v skladu z veljavnim pravom Unije in nacionalnim pravom.

(9) Informacije o ponudbah za vajeništvo in pripravništvo, zagotovljene s to uredbo, je mogoče dopolniti s spletnimi orodji in storitvami, ki jih razvije Komisija ali drugi akterji, s čimer bi delodajalcem omogočili, da delavce neposredno seznanijo s priložnostmi za vajeništva in pripravništva v vsej Uniji.

(10) EURES od svoje vzpostavitve leta 1994 deluje kot mreža za sodelovanje med Komisijo in JSZ, ki s svojo mrežo človeških virov in prek spletnih orodij, ki so na voljo na portalu „Evropski portal za zaposlitveno mobilnost“ (v nadaljnjem besedilu: portal EURES), delavcem in delodajalcem ter vsem državljanom Unije, ki želijo izkoristiti načelo prostega gibanja delavcev, zagotavlja informacije, svetovanje ter storitve posredovanja zaposlitve. V Uniji je treba bolj usklajeno uravnoteževati ponudbo delovnih mest in povpraševanja po njih, izvajati podporne storitve in izmenjavati informacije o mobilnosti delovne sile. Mrežo EURES bi bilo zato treba v sklopu revidiranega regulativnega okvira na novo vzpostaviti in preoblikovati, da bi bila še učinkovitejša. Določiti bi bilo treba vloge in pristojnosti različnih organizacij, ki sodelujejo v mreži EURES.

(11) Sestava mreže EURES bi morala biti dovolj fleksibilna, da bi jo bilo mogoče prilagoditi spremembam na trgu storitev posredovanja zaposlitve. Zaradi pojava različnih služb za zaposlovanje bi si morala Komisija in države članice družno prizadevati za širitev mreže EURES, da bi postala glavno orodje Unije za zagotavljanje storitev posredovanja zaposlitve v vsej Uniji. Širše članstvo v tej mreži bi prineslo socialne, ekonomske in finančne koristi, hkrati pa bi lahko pripomoglo k porajanju inovativnih oblik učenja in sodelovanja, tudi glede standardov kakovosti v zvezi s prostimi delovnimi mesti in podpornimi storitvami, na nacionalni, regionalni, lokalni in čezmejni ravni.

(12) S širitvijo članstva mreže EURES bi spodbujali partnerstva, okrepili komplementarnost in povečali kakovost ter s tem izboljšali učinkovitost pri zagotavljanju storitev, hkrati pa bi se povečal tržni delež mreže EURES, če bi novi udeleženci objavljali informacije o prostih delovnih mestih, prijavah za zaposlitev in življenjepisih ter delavcem in delodajalcem nudili podporne storitve.

(13) Moralo bi biti mogoče, da se v mrežo EURES včlanijo vse organizacije, tudi javne in zasebne službe za zaposlovanje ali službe za zaposlovanje iz tretjega sektorja, ki bi se zavezale izpolnjevanju vseh meril in opravljanju vseh nalog, določenih v tej uredbi, da lahko postanejo članice EURES.

(14) Nekatere organizacije ne bi mogle izvajati vseh nalog, katerih izvajanje se s to uredbo zahteva od članov mreže EURES, vendar bi lahko pomembno prispevale k mreži EURES. Zato bi jim bilo ustrezno omogočiti, da izjemoma postanejo partnerice mreže EURES. Takšno izjemo bi bilo treba odobriti le, kadar je upravičena na podlagi majhnosti prosilke, njenih omejenih finančnih virov oziroma ker prosilka običajno ne opravlja vseh zahtevanih nalog ali ker je neprofitna organizacija.

(15) Transnacionalno in čezmejno sodelovanje ter podporo vsem članom in partnerjem mreže EURES, ki delujejo v državah članicah, bi olajšala struktura na ravni Unije (v nadaljnjem besedilu: Evropski urad za usklajevanje). Evropski urad za usklajevanje bi moral zagotavljati skupne informacije, orodja in usmeritve, ter dejavnosti usposabljanja, ki bi jih pripravili skupaj z državami članicami, nudila pa bi tudi pomoč uporabnikom. Usposabljanje in pomoč uporabnikom bi morala biti predvsem v pomoč strokovnemu osebju v organizacijah, vključenih v mrežo EURES, ki je zadolženo za povezovanje ponudbe delovnih mest in povpraševanja po njih ter posredovanje zaposlitev, hkrati pa nudi informacije, usmeritve in pomoč delavcem, delodajalcem in organizacijam, ki jih zanimajo vprašanja transnacionalne in čezmejne mobilnosti, ter je v ta namen v neposrednem stiku z navedenimi ciljnimi skupinami. Evropski urad za usklajevanje bi moral biti odgovoren tudi za delovanje in razvoj portala EURES in skupne platforme IT. Za usmerjanje njegovega delovanja bi bilo treba v dogovoru z državami članicami pripraviti večletne delovne programe.

(16) Države članice bi morale ustanoviti nacionalne urade za usklajevanje, ki bi skrbeli za prenos razpoložljivih podatkov na portal EURES in zagotavljali splošno podporo in pomoč vsem članom in partnerjem mreže EURES na njihovem ozemlju, tudi pri tem, kako obravnavati pritožbe in težave v zvezi s prostimi delovnimi mesti, kjer je to ustrezno, v sodelovanju z drugimi ustreznimi javnimi organi, na primer inšpektorati za delo. Države članice bi morale podpirati sodelovanje s tovrstnimi uradi v drugih državah članicah, tudi na čezmejni ravni, in z Evropskim uradom za usklajevanje. Naloga nacionalnih uradov za usklajevanje bi morala biti tudi preverjanje skladnosti s standardi glede vsebinske in tehnične kakovosti podatkov ter varstva podatkov. Da bi olajšali komuniciranje z Evropskim uradom za usklajevanje ter nacionalnim uradom za usklajevanje pomagali spodbujati vse člane in partnerje mreže EURES k spoštovanju teh standardov na njihovem ozemlju, bi nacionalni uradi za usklajevanje morali zagotoviti usklajen prenos podatkov na portal EURES prek enotnega usklajenega kanala, pri čemer bi, kjer je to ustrezno, uporabili obstoječe nacionalne platforme IT. Države članice bi morale zagotoviti, da bi imeli njihovi nacionalni uradi za usklajevanje dovolj usposobljenega osebja in drugih virov za opravljanje nalog, določenih v tej uredbi, da bi lahko pravočasno zagotavljali kakovostne storitve.

(17) Sodelovanje socialnih partnerjev v mreži EURES prispeva zlasti k analizi ovir za mobilnost, pa tudi k spodbujanju prostovoljne mobilnosti delovne sile na pravični podlagi znotraj Unije, tudi na čezmejnih območjih. Predstavnikom socialnih partnerjev na ravni Unije bi bilo zato treba omogočiti, da se udeležijo sestankov skupine za usklajevanje, ustanovljene na podlagi te uredbe, morali pa bi imeti tudi reden dialog z Evropskim uradom za usklajevanje, medtem ko bi morali nacionalni organi za usklajevanje v okviru rednega dialoga s socialnimi partnerji omogočiti sodelovanje nacionalnih organizacij delodajalcev in sindikatov z mrežo EURES v skladu z nacionalnim pravom in prakso. Socialnim partnerjem bi bilo treba dati možnost, da po izpolnitvi ustreznih obveznosti na podlagi te uredbe zaprosijo za status člana ali partnerja mreže EURES.

(18) Države članice bi morale JSZ zaradi njihovega posebnega statusa imenovati za članice mreže EURES brez sprejemnega postopka. Države članice bi morale zagotoviti, da JSZ izpolnjujejo minimalna skupna merila iz Priloge I (v nadaljnjem besedilu: minimalna skupna merila) ter obveznosti na podlagi te uredbe. Poleg tega imajo države članice možnost, da na svoje JSZ prenesejo splošne naloge ali dejavnosti v zvezi z organizacijo dela na podlagi te uredbe, vključno z razvojem in delovanjem nacionalnih sistemov za sprejem članov in partnerjev mreže EURES. Vse JSZ bi morale imeti zadostne zmogljivosti, tehnično podporo ter finančne in človeške vire, da bi lahko izpolnile obveznosti, ki jih imajo na podlagi te uredbe.

(19) Države članice bi morale biti v skladu s svojimi pristojnostmi glede organizacije trgov dela odgovorne, da organizacije na svojem ozemlju sprejmejo za članice in partnerice mreže EURES. Za tak sprejem bi bilo treba uporabljati minimalna skupna merila in omejen sklop osnovnih pravil o postopku sprejema, da bi zagotovili preglednost in enake možnosti pri vključevanju v mrežo EURES, ob ohranitvi prožnosti, ki je potrebna zaradi upoštevanja različnih nacionalnih modelov in oblik sodelovanja med JSZ in drugimi akterji na trgu dela v državah članicah. Države članice bi morale imeti možnost, da v primeru, ko organizacija ne izpolnjuje več veljavnih meril ali zahtev, na podlagi katerih je bila sprejeta, tak sprejem prekličejo.

(20) Z minimalnimi skupnimi merili za pridobitev statusa člana ali partnerja mreže EURES naj bi zagotovili izpolnjevanje minimalnih standardov kakovosti. Prošnje za članstvo ali partnerstvo bi bilo zato treba oceniti najmanj na podlagi minimalnih skupnih meril.

(21) Eden od ciljev mreže EURES je podpora pravični in prostovoljni mobilnosti delovne sile znotraj Unije, zato bi morala minimalna skupna merila za sprejem organizacij v mrežo EURES vsebovati tudi zahtevo, da se te organizacije zavežejo k doslednemu spoštovanju veljavnih delovnih standardov in pravnih zahtev, tudi načela nediskriminacije. Države članice bi zato morale imeti možnost, da zavrnejo ali prekličejo sprejem organizacij, ki kršijo standarde dela ali pravne zahteve, zlasti tiste glede plačila in delovnih pogojev. V primeru zavrnitve ali preklica sprejema zaradi neizpolnjevanja teh standardov ali zahtev bi moral pristojni nacionalni urad za usklajevanje o tem obvestiti Evropski urad za usklajevanje, ki bi moral nato s tem seznaniti druge nacionalne urade za usklajevanje. Nacionalni uradi za usklajevanje lahko v skladu z nacionalnim pravom in prakso ustrezno ukrepajo v zvezi z organizacijami, ki delujejo na njihovem ozemlju.

(22) Države članice bi morale spremljati dejavnosti organizacij, sprejetih v mrežo EURES, in tako zagotoviti, da te pravilno uporabljajo določbe te uredbe. Države članice bi morale sprejeti ustrezne ukrepe za zagotovitev optimalne skladnosti. Spremljanje bi moralo temeljiti zlasti na podatkih, ki jih te organizacije predložijo nacionalnim uradom za usklajevanje v skladu s to uredbo, vendar bi po potrebi lahko zajemalo tudi ukrepe nadzora in revizije, kot so naključni pregledi. To bi moralo vključevati spremljanje skladnosti z veljavnimi zahtevami glede dostopnosti.

(23) Ustanoviti bi bilo treba skupino za usklajevanje z usklajevalno vlogo v zvezi z dejavnostmi in delovanjem mreže EURES. Morala bi služiti kot platforma za izmenjavo informacij in najboljših praks, zlasti glede priprave ustreznih informacij in usmeritev za delavce, tudi obmejne, in delodajalce ter njihovem razširjanju v okviru celotne mreže EURES. S to skupino bi se bilo treba posvetovati tudi med pripravo predlog, tehničnih standardov in formatov ter pri opredeljevanju podrobnih enotnih specifikacij za zbiranje in analizo podatkov. Socialni partnerji bi morali imeti možnost, da se udeležijo razprav skupine za usklajevanje, zlasti o strateškem načrtovanju, razvoju, izvajanju, spremljanju in ocenjevanju storitev in dejavnosti iz te uredbe. Da bi vzpostavili sinergije med delom mreže EURES in delom mreže JSZ, ustanovljene s Sklepom št. 573/2014/EU Evropskega parlamenta in Sveta (12), bi morala skupina za usklajevanje sodelovati z upravnim odborom mreže JSZ. To sodelovanje bi lahko zajemalo izmenjavo najboljših praks in obveščanje upravnega odbora o trenutnih in načrtovanih dejavnostih mreže EURES.

(24) Storitvena znamka EURES in logotip, ki jo označuje, sta kot blagovna znamka Evropske unije registrirana pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino. Evropski urad za usklajevanje je edini pristojen za izdajanje dovoljenj za uporabo logotipa EURES tretjim osebam v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 207/2009 (13). Evropski urad za usklajevanje bi moral o tem ustrezno obveščati zadevne organizacije.

(25) Da bi delavcem in delodajalcem sporočali zanesljive in najnovejše informacije o različnih vidikih mobilnosti delovne sile in socialne zaščite znotraj Unije, bi morala mreža EURES sodelovati z drugimi organi, službami in mrežami Unije, ki spodbujajo mobilnost in obveščajo državljane Unije o njihovih pravicah, določenih v pravu Unije, kot so evropska mreža organov za enakost (Equinet), portal „Tvoja Evropa“, evropski mladinski portal in mreža SOLVIT; organizacije, ki se ukvarjajo s čezmejnim sodelovanjem; organizacije, pristojne za priznavanje strokovnih kvalifikacij, ter organi za spodbujanje, analizo in spremljanje enakega obravnavanja delavcev ter podporo enakemu obravnavanju delavcev, imenovani v skladu z Direktivo 2014/54/EU Evropskega parlamenta in Sveta (14). Da bi zagotovili sinergije, bi morala mreža EURES sodelovati tudi z organi, pristojnimi za usklajevanje na področju socialne varnosti.

(26) Uveljavljanje pravice do prostega gibanja delavcev bi olajšali z uvedbo načinov za podpiranje uravnoteženja ponudbe delovnih mest in povpraševanja po njih, da bi trg dela postal v celoti dostopen tako delavcem kot delodajalcem. Zato bi bilo treba dodatno izpopolniti skupno platformo IT na ravni Unije, ki bi jo upravljala Komisija. Z uresničitvijo te pravice delavci dobijo dostop do zaposlitvenih možnosti v celotni Uniji.

(27) Za digitalno uporabo bi lahko bile prijave za zaposlitev in življenjepisi prikazani v obliki profilov iskalcev zaposlitve.

(28) Skupna platforma IT, ki združuje prosta delovna mesta in možnost prijave zanje ter delavcem in delodajalcem omogoča samodejno povezovanje podatkov v skladu z različnimi merili in ravnmi, bi morala olajšati doseganje ravnovesja na trgih dela Unije in s tem prispevati k večji stopnji zaposlenosti v Uniji.

(29) Da bi spodbujali prosto gibanje delavcev, bi morala biti na portalu EURES objavljena vsa prosta delovna mesta, ki so javno dostopna pri JSZ in drugih članih ali, kjer je to ustrezno, partnerjih mreže EURES. Da pa bi zagotovili, da bi bile na portalu EURES le informacije, ki so pomembne za mobilnost v Uniji, bi bilo treba v določenih okoliščinah državam članicam omogočiti, da delodajalcu dovolijo, da prostega delovnega mesta ne objavi na portalu EURES, in sicer po tem, ko delodajalec objektivno oceni zahteve v zvezi z zadevnim delovnim mestom, na primer glede specifičnih znanj in spretnosti ter kompetenc, potrebnih za ustrezno opravljanje delovnih nalog, na podlagi česar zgolj ob sklicevanju na te razloge delodajalec utemelji neobjavo prostega delovnega mesta.

(30) Delavci bi morali imeti možnost, da kadar koli umaknejo svoje soglasje in zahtevajo izbris ali spremembo katerega koli dostopnega podatka ali vseh dostopnih podatkov. Delavci bi morali imeti možnost, da izbirajo med več možnostmi za omejitev dostopa do svojih podatkov ali nekaterih opisnih spremenljivk.

(31) Za vsebinsko in tehnično kakovost informacij, ki so dostopne na skupni platformi IT, zlasti podatkov o prostih delovnih mestih, so pravno odgovorne organizacije, ki te informacije dajo na voljo, v skladu s pravom držav članic in standardi, ki jih določijo države članice. Evropski urad za usklajevanje bi moral omogočiti lažje sodelovanje, da bi lahko odkrili morebitne goljufije ali zlorabe pri izmenjavi informacij na ravni Unije. Vse udeležene strani bi morale zagotavljati kakovostne podatke.

(32) Da bi osebje članov in partnerjev mreže EURES, na primer osebje, odgovorno za obravnavo posameznih primerov, lahko izvajalo hitro in ustrezno iskanje ter povezovanje ponudbe delovnih mest in povpraševanja po njih, je pomembno, da ni tehničnih ovir v teh organizacijah, ki onemogočajo uporabo javno dostopnih informacij na portalu EURES, tako da se take podatke lahko obdeluje v okviru storitev posredovanja zaposlitve, ki jih nudijo.

(33) Komisija razvija evropsko klasifikacijo znanj in spretnosti/kompetenc, kvalifikacij in poklicev (v nadaljnjem besedilu: evropska klasifikacija). Evropska klasifikacija je standardna terminologija za poklice, znanja in spretnosti, kompetence in kvalifikacije, ki naj bi olajšala spletne prijave za zaposlitve v Uniji. Ustrezno je razviti sodelovanje med Komisijo in državami članicami, kar zadeva interoperabilnost in samodejno povezovanje prostih delovnih mest s prijavami za zaposlitev in življenjepisi (v nadaljnjem besedilu: samodejno povezovanje), tudi na čezmejni ravni, prek skupne platforme IT. Tako sodelovanje bi moralo vključevati medsebojno uskladitev seznama znanj in spretnosti/kompetenc in poklicev evropske klasifikacije ter nacionalnih sistemov klasifikacije. Države članice bi bilo treba obveščati o razvoju evropske klasifikacije.

(34) Podatki, ki so jih države članice pripravile v okviru evropskega ogrodja kvalifikacij, bi lahko bili podlaga za evropsko klasifikacijo, kar zadeva kvalifikacije. Najboljše prakse in izkušnje, pridobljene v okviru evropskega ogrodja kvalifikacij, bi lahko pripomogle k nadaljnjemu povezovanju med sklopi podatkov iz navedenega ogrodja in evropsko klasifikacijo.

(35) Izvedba popisa za uskladitev nacionalnih klasifikacij ter seznama znanj in spretnosti/kompetenc in poklicev v okviru evropske klasifikacije oziroma zamenjava nacionalnih klasifikacij z evropsko klasifikacijo bi lahko pomenila stroške za države članice. Ti stroški bi se med državami članicami razlikovali. Komisija bi morala zagotavljati tehnično in, kadar je mogoče, finančno podporo na podlagi veljavnih pravil za zadevne razpoložljive finančne instrumente, kot je Uredba (EU) št. 1296/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (15).

(36) Člani in, kjer je to ustrezno, partnerji mreže EURES bi morali zagotavljati dostop do podpornih storitev vsem delavcem in delodajalcem, ki jih zaprosijo za pomoč. Vzpostaviti bi bilo treba skupen pristop k tem storitvam ter čim bolj dosledno spoštovati načelo enakega obravnavanja delavcev in delodajalcev, ki zaprosijo za pomoč v zvezi z mobilnostjo delovne sile znotraj Unije, ne glede na to, kje v Uniji so. Zato bi bilo treba vzpostaviti načela in pravila v zvezi z razpoložljivostjo podpornih storitev na ozemlju posameznih držav članic.

(37) Pri opravljanju storitev na podlagi te uredbe primerljivih primerov ne bi smeli obravnavati različno in različnih primerov ne bi smeli obravnavati enako, razen če je takšna obravnava objektivno utemeljena. Pri opravljanju takšnih storitev ne bi smelo biti nobene diskriminacije na podlagi narodnosti, spola, rasne ali etnične pripadnosti, veroizpovedi ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti.

(38) Širša in celovitejša izbira pomoči v zvezi s priložnostmi za mobilnost delovne sile znotraj Unije je koristna za delavce. Podporne storitve bodo pomagale zmanjšati ovire, s katerimi se delavci soočajo pri uresničevanju svojih pravic v skladu s pravom Unije, pomagale pa jim bodo tudi učinkoviteje izkoristiti vse zaposlitvene priložnosti; s tem bodo zagotovljene boljše individualne zaposlitvene možnosti in poti za delavce, tudi tiste iz ranljivih skupin. Vsi zainteresirani delavci bi zato morali imeti dostop do splošnih informacij o zaposlitvenih možnostih in o pogojih bivanja in dela v drugi državi članici ter osnovno pomoč pri pisanju življenjepisov. Na njihovo razumno zahtevo bi zainteresiranim delavcem morala biti na voljo tudi bolj personalizirana pomoč, pri čemer bi bilo treba upoštevati nacionalno prakso. Dodatna pomoč pri iskanju zaposlitve in druge dodatne storitve bi lahko zajemale tudi storitve, kot je izbor ustreznih prostih delovnih mest, pomoč pri pisanju prijav za zaposlitev in življenjepisov ter pridobivanje pojasnil o specifičnih prostih delovnih mestih v drugih državah članicah.

(39) Podporne storitve bi morale delodajalcem, ki želijo zaposliti osebe iz Unije, omogočati, da bi lažje našli ustreznega kandidata v drugi državi članici. Vsi zainteresirani delodajalci bi morali imeti možnost, da pridobijo informacije o posebnih pravilih in dejavnikih, povezanih z zaposlovanjem iz druge države članice, in osnovno pomoč pri pripravi razpisov prostih delovnih mest. Kadar zaposlitev šteje za verjetno, bi morala biti zainteresiranim delodajalcem na voljo tudi bolj personalizirana pomoč, pri čemer bi bilo treba upoštevati nacionalno prakso. Dodatna pomoč bi lahko zajemala predizbor kandidatov, omogočanje neposrednih stikov med delodajalci in kandidati z uporabo posebnih spletnih orodij ali na dogodkih, kot so zaposlitveni sejmi, ter administrativno podporo med postopkom zaposlovanja, zlasti za mala in srednja podjetja (MSP).

(40) Pri posredovanju osnovnih informacij o portalu EURES in mreži EURES delavcem in delodajalcem bi morali člani in, kjer je to ustrezno, partnerji mreže EURES omogočiti učinkovit dostop do podpornih storitev iz te uredbe, takšne storitve pa bi morali zagotoviti ne le na izrecno prošnjo posameznega delavca ali delodajalca, temveč, kjer je to ustrezno, tudi na lastno pobudo, in sicer z zagotavljanjem informacij o mreži EURES delavcem in delodajalcem ob prvem stiku z njimi (vključevanje mreže EURES v splošno ponudbo storitev) ter s proaktivnim nudenjem pomoči na tem področju tekom celotnega postopka zaposlovanja.

(41) Za pravico do prostega gibanja delavcev znotraj Unije bi bilo koristno temeljito razumevanje povpraševanja po delovni sili v smislu poklicev, sektorjev in potreb delodajalcev. Podporne storitve bi morale zato vključevati visokokakovostno pomoč delodajalcem, zlasti MSP. Tesno sodelovanje med službami za zaposlovanje in delodajalci naj bi prispevalo k večji bazi prostih delovnih mest, boljšemu povezovanju ponudbe delovnih mest z ustreznimi kandidati ter tudi k na splošno kakovostnejšim informacijam o trgu dela.

(42) Podporne storitve za delavce so povezane z uresničevanjem njihove temeljne pravice do prostega gibanja, ki jo imajo kot delavci v skladu s pravom Unije, in bi morale biti brezplačne. Za podporne storitve za delodajalce pa se lahko v skladu z nacionalnim pravom in prakso zaračunajo pristojbine.

(43) Da bi lahko organizacije, ki zaprosijo za sprejem in želijo zagotavljati informacije in pomoč prek spletnih kanalov, sodelovale v mreži EURES, bi morale imeti možnost, da podporne storitve iz te uredbe zagotavljajo kot e-storitve. Glede na to, da se digitalna pismenost med državami članicami precej razlikuje, bi morale biti vsaj JSZ sposobne podporne storitve po potrebi zagotavljati tudi prek nespletnih kanalov. Države članice bi morale sprejeti ustrezne ukrepe, da bi zagotovile kakovost spletnih informacij in podpore, ki jih zagotavljajo člani in partnerji mreže EURES. Za spremljanje spletnih informacij in podpore bi lahko pooblastile svoje nacionalne urade za usklajevanje.

(44) Posebno pozornost bi bilo treba nameniti spodbujanju mobilnosti na čezmejnih območjih in zagotavljanju storitev za obmejne delavce, ki se soočajo z različnimi nacionalnimi praksami in pravnimi sistemi, pa tudi s posebnimi upravnimi, pravnimi ali davčnimi ovirami za mobilnost. Države članice se lahko odločijo za vzpostavitev posebnih podpornih struktur, na primer čezmejnih partnerstev, za spodbujanje tovrstne mobilnosti. S takšnimi strukturami bi se v okviru mreže EURES odzivali na specifične potrebe obmejnih delavcev po informacijah in usmeritvah, omogočale pa bi tudi storitve posredovanja zaposlitve in usklajeno sodelovanje med sodelujočimi organizacijami.

(45) Pomembno je, da člani in partnerji mreže EURES pri opravljanju storitev za obmejne delavce lahko sodelujejo z organizacijami, ki niso vključene v mrežo EURES, pri čemer pa tem organizacijam ne bi podelili pravic ali naložili obveznosti na podlagi te uredbe.

(46) Aktivni ukrepi na trgu dela, s katerimi se zagotavlja pomoč pri iskanju zaposlitve v posamezni državi članici, bi morali biti dostopni tudi državljanom Unije, ki iščejo možnosti za zaposlitev v drugih državah članicah. Ta uredba ne bi smela posegati v pristojnosti posameznih držav članic, da določijo postopkovna pravila in uporabljajo splošne vstopne pogoje, da bi zagotovile ustrezno uporabo razpoložljivih javnih sredstev. Ta uredba ne bi smela posegati v Uredbo (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (16) in ne bi smela ustvarjati obveznosti za države članice, da aktivne ukrepe trga dela uporabijo na ozemlju druge države članice, če državljan tam že prebiva.

(47) Preglednost trgov dela in ustrezne zmogljivosti povezovanja ponudbe delovnih mest in povpraševanja po njih, vključno s povezovanjem znanj in spretnosti ter kvalifikacij s potrebami na trgu dela, so pomembni predpogoji za mobilnost delovne sile znotraj Unije. Boljše ravnovesje med ponudbo delovne sile in povpraševanjem po njej z izboljšanim povezovanjem znanj in spretnosti z delovnimi mesti je mogoče doseči z učinkovitim sistemom na ravni Unije za izmenjavo informacij o nacionalni, regionalni in sektorski ponudbi delovne sile in povpraševanju po njej. Takšen sistem bi bilo treba vzpostaviti med Komisijo in državami članicami, državam članicam pa bi moral omogočati praktično sodelovanje znotraj mreže EURES. Pri tej izmenjavi informacij bi bilo treba upoštevati tokove in vzorce mobilnosti delovne sile v Uniji, ki jih spremljajo Komisija in države članice.

(48) Treba bi bilo vzpostaviti cikel priprave programov, da bi podprli usklajevanje ukrepov na področju mobilnosti znotraj Unije. Pri načrtovanju nacionalnih delovnih programov držav članic bi bilo treba upoštevati podatke o tokovih in vzorcih mobilnosti, analizo podatkov o obstoječih in predvidenih pomanjkanjih in presežkih delovne sile ter izkušnje in prakse pri zaposlovanju v okviru mreže EURES. Načrtovanje bi moralo zajemati pregled obstoječih virov in orodij, ki so organizacijam v državi članici na voljo za spodbujanje mobilnosti delovne sile znotraj Unije.

(49) Izmenjava osnutkov nacionalnih delovnih programov v okviru cikla priprave programov med državami članicami bi morala nacionalnim uradom za usklajevanje in Evropskemu uradu za usklajevanje omogočiti, da vire mreže EURES usmerijo k ustreznim ukrepom in projektom ter s tem pospešijo razvoj mreže EURES kot orodja, ki bo bolj usmerjeno k rezultatom in se bo odzivalo na potrebe delavcev in delodajalcev glede na dinamiko trgov dela. Pri tem bi lahko bila koristna izmenjava najboljših praks na ravni Unije, tudi s poročili o dejavnostih mreže EURES.

(50) Da bi pridobili zadostne informacije za ocenjevanje uspešnosti mreže EURES, so v tej uredbi določeni minimalni podatki, ki bi jih bilo treba zbrati v državah članicah. Za spremljanje mreže EURES na ravni Unije bi morale države članice na nacionalni ravni zbrati primerljive kvantitativne in kvalitativne podatke. V tej uredbi je zato določen postopkovni okvir za uvedbo enotnih specifikacij za zbiranje in analizo podatkov. Te specifikacije bi morale biti v pomoč pri oceni napredka pri uresničevanju ciljev mreže EURES, določenih v tej uredbi, in nadgraditi obstoječe prakse JSZ. Ker obveznosti poročanja za delavce in delodajalce niso določene, bi bilo lahko težko pridobiti neposredne podatke o rezultatih posredovanja zaposlitev, zato bi morale organizacije, ki sodelujejo v mreži EURES, uporabljati druge razpoložljive informacije, kot je število obravnavanih in zapolnjenih prostih delovnih mest, če je na podlagi tega mogoče sklepati o zadevnih rezultatih. Odgovorni za obravnavo posameznih primerov v teh organizacijah bi morali redno poročati o svojih stikih in o primerih, ki so jih obravnavali, da bi zagotovili stalno in zanesljivo podlago za zbiranje podatkov.

(51) Kadar ukrepi iz te uredbe vključujejo obdelavo osebnih podatkov, jih je treba izvesti v skladu s pravom Unije o varstvu osebnih podatkov, zlasti Direktivo 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta (17) ter Uredbo (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (18), in zadevnimi nacionalnimi izvedbenimi predpisi. V zvezi s tem je bi bilo treba posebno pozornost nameniti vprašanjem o hrambi osebnih podatkov.

(52) Opravljeno je bilo posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov v skladu s členom 28(2) Uredbe (ES) št. 45/2001, ki je podal mnenje 3. aprila 2014 (19).

(53) Ta uredba spoštuje temeljne pravice in načela, priznane zlasti v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah, kot je navedeno v členu 6 Pogodbe o Evropski uniji (PEU).

(54) Ker cilja te uredbe, to je vzpostavitve skupnega okvira za sodelovanje med državami članicami za združevanje informacij o prostih delovnih mestih, omogočanje prijave nanje ter lažje doseganje ravnovesja med ponudbo in povpraševanjem na trgu zaposlovanja, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 PEU. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za dosego navedenega cilja.

(55) Da bi spremenili področja dejavnosti mreže EURES, za katera države članice zahtevajo zbiranje podatkov, ali da bi dodali nova področja dejavnosti mreže EURES, ki se izvajajo na nacionalni ravni v okviru te uredbe, k tistim področjem, za katera je potrebno zbiranje podatkov zaradi upoštevanja spreminjajočih se potreb na trgu dela, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da sprejme akte v skladu s členom 290 PDEU. Zlasti je pomembno, da se Komisija pri svojem pripravljalnem delu ustrezno posvetuje s strokovnjaki, tudi tistimi iz držav članic. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da se zadevni dokumenti posredujejo Evropskemu parlamentu in Svetu sočasno, pravočasno in na ustrezen način.

(56) Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja tehničnih standardov in formatov, ki se uporabljajo za uravnoteženje ponudbe delovnih mest in povpraševanja po njih ter za samodejno povezovanje ter modele in postopke za izmenjavo informacij med državami članicami, pa tudi enotne podrobne specifikacije za zbiranje in analizo podatkov, ter za sprejetje seznama znanj in spretnosti/kompetenc in poklicev evropske kvalifikacije bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (20).

(57) Da bi določili sestavo mreže EURES, ustanovljene v okviru Uredbe (EU) št. 492/2011, v prehodnem obdobju in zagotovili njeno neprekinjeno delovanje, bi bilo treba organizacijam, imenovanim za partnerje mreže EURES ali pridružene partnerje mreže EURES na podlagi Izvedbenega sklepa 2012/733/EU, ob začetku veljavnosti te uredbe omogočiti, da v prehodnem obdobju nadaljujejo dejavnosti kot člani ali partnerji mreže EURES. Če bi želele te organizacije po izteku prehodnega obdobja ostati del mreže EURES, bi morale za to zaprositi, potem ko bo v skladu s to uredbo vzpostavljen veljavni sistem za sprejem članov in partnerjev mreže EURES.

(58) Uredbi (EU) št. 492/2011 in (EU) št. 1296/2013 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Predmet urejanja

S to uredbo se vzpostavlja okvir za sodelovanje, da bi olajšali uresničevanje prostega gibanja delavcev v Uniji v skladu s členom 45 PDEU, z določitvijo načel in pravil o:

(a) organizaciji mreže EURES med Komisijo in državami članicami;

(b) sodelovanju med Komisijo in državami članicami v zvezi z izmenjavo ustreznih razpoložljivih podatkov o prostih delovnih mestih, prijavah za zaposlitev in življenjepisih;

(c) ukrepih držav članic in ukrepih med državami članicami za doseganje ravnotežja med ponudbo in povpraševanjem na trgu dela, da bi dosegli visoko raven kakovostnih delovnih mest;

(d) delovanju mreže EURES, vključno s sodelovanjem s socialnimi partnerji in udeležbo drugih akterjev;

(e) podpornih storitvah za mobilnost, povezanih z delovanjem mreže EURES, ki se zagotavljajo delavcem in delodajalcem, s čimer se spodbuja tudi mobilnost na pravični podlagi;

(f) promociji mreže EURES na ravni Unije s pomočjo učinkovitih ukrepov za komuniciranje s strani Komisije in držav članic.

Člen 2

Področje uporabe

Ta uredba se uporablja za države članice in državljane Unije, brez poseganja v člena 2 in 3 Uredbe (EU) št. 492/2011.

Člen 3

Opredelitve pojmov

V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

1. „javne službe za zaposlovanje“ ali „JSZ“ pomeni organizacije držav članic, ki so del ustreznih ministrstev, javnih organov ali podjetij, za katera se uporablja javno pravo, ter so odgovorne za izvajanje aktivnih politik trga dela in zagotavljanje kakovostnih storitev v javnem interesu na področju zaposlovanja;

2. „služba za zaposlovanje“ pomeni pravno osebo, ki zakonito deluje v državi članici in zagotavlja storitve za delavce, ki iščejo zaposlitev, in za delodajalce, ki želijo zaposliti delavce;

3. „prosto delovno mesto“ pomeni ponudbo za zaposlitev, ki bi uspešnemu kandidatu omogočila sklenitev delovnega razmerja, na podlagi katerega bi se ta kandidat štel za delavca v smislu člena 45 PDEU;

4. „uravnoteženje ponudbe delovnih mest in povpraševanja po njih“ pomeni izmenjavo informacij o prostih delovnih mestih, prijavah za zaposlitev in življenjepisih ter njihovo obdelavo;

5. „skupna platforma IT“ pomeni infrastrukturo IT in povezane platforme, vzpostavljene na ravni Unije z namenom preglednosti ter uravnoteženja ponudbe delovnih mest in povpraševanja po njih v skladu s to uredbo;

6. „obmejni delavec“ pomeni delavca, ki izvaja dejavnost kot zaposlena oseba v državi članici in prebiva v drugi državi članici, v katero se praviloma vrača vsak dan ali najmanj enkrat na teden;

7. „čezmejno partnerstvo EURES“ pomeni združenje članov ali partnerjev mreže EURES in, kjer je to ustrezno, drugih deležnikov zunaj mreže EURES, z namenom dolgoročnega sodelovanja v okviru regionalnih struktur, vzpostavljenih na čezmejnih območjih med: službami za zaposlovanje na regionalni, lokalni in po potrebi nacionalni ravni; socialnimi partnerji; ter, kjer je to ustrezno, drugimi deležniki iz najmanj dveh držav članic ali iz ene države članice in druge države, ki sodeluje pri instrumentih Unije, namenjenih podpori mreži EURES.

Člen 4

Dostopnost

1. Storitve na podlagi te uredbe so na voljo vsem delavcem in delodajalcem po vsej Uniji in upoštevajo načelo enake obravnave.

2. Invalidnim osebam se zagotovi dostop do informacij na portalu EURES in do podpornih storitev, ki so na voljo na nacionalni ravni. Komisija ter člani in partnerji mreže EURES v skladu s svojimi obveznostmi določijo sredstva za zagotavljanje navedenega.

POGLAVJE II

PONOVNA VZPOSTAVITEV MREŽE EURES

Člen 5

Ponovna vzpostavitev mreže EURES

1. Ponovno se vzpostavi mreža EURES.

2. Ta uredba nadomešča regulativni okvir o mreži EURES, kakor je določen v poglavju II Uredbe (EU) št. 492/2011 in v Izvedbenem sklepu 2012/733/EU, sprejetem na podlagi člena 38 navedene uredbe.

Člen 6

Cilji mreže EURES

Mreža EURES na področjih svojih dejavnosti prispeva k doseganju naslednjih ciljev:

(a) omogočanje uresničevanja pravic, podeljenih s členom 45 PDEU in Uredbo (EU) št. 492/2011;

(b) izvajanje usklajene strategije za zaposlovanje ter zlasti za spodbujanje kvalificiranih, usposobljenih in prilagodljivih delavcev, kot je navedeno v členu 145 PDEU;

(c) izboljšanje delovanja, kohezije in povezovanja trgov dela v Uniji, tudi na čezmejni ravni;

(d) spodbujanje prostovoljne geografske in poklicne mobilnosti v Uniji, tudi na čezmejnih območjih, in sicer na pravični podlagi in v skladu s pravom Unije ter nacionalnim pravom in prakso;

(e) podpiranje prehodov na trg dela, s čimer se spodbujajo cilji na področju sociale in zaposlovanja iz člena 3 PEU.

Člen 7

Sestava mreže EURES

1. Mreža EURES zajema naslednje kategorije organizacij:

(a) „Evropski urad za usklajevanje“, ki se ustanovi v okviru Komisije in ki je pristojen za pomoč mreži EURES pri izvajanju njenih dejavnosti;

(b) „nacionalni uradi za usklajevanje“, pristojni za uporabo te uredbe v posamezni državi članici, ki jih imenujejo države članice in ki so lahko njihovi JSZ;

(c) člani mreže EURES, in sicer: (i) JSZ, ki jih imenujejo države članice v skladu s členom 10, ter (ii) organizacije, ki se jim dovoli sodelovanje v skladu s členom 11 ali, za prehodno obdobje v skladu členom 40, da delavcem in delodajalcem na nacionalni, regionalni ali lokalni, pa tudi čezmejni ravni, zagotavljajo podporo v obliki storitev v zvezi z uravnoteženjem ponudbe delovnih mest in povpraševanja po njih ter podpornih storitev;

(d) partnerji mreže EURES, ki so organizacije, ki se jim dovoli sodelovanje v skladu s členom 11 ter zlasti z odstavkoma 2 in 4 navedenega člena ali, za prehodno obdobje, v skladu s členom 40, da delavcem in delodajalcem na nacionalni, regionalni ali lokalni, pa tudi čezmejni ravni, zagotavljajo podporo v obliki storitev v zvezi z uravnoteženjem ponudbe delovnih mest in povpraševanja po njih ter podpornih storitev.

2. Organizacije socialnih partnerjev lahko postanejo del mreže EURES kot njene članice ali partnerice v skladu s členom 11.

Člen 8

Pristojnosti Evropskega urada za usklajevanje

1. Evropski urad za usklajevanje mreži EURES pomaga pri izvajanju njenih dejavnosti, zlasti z razvojem in izvajanjem – v tesnem sodelovanju z nacionalnimi uradi za usklajevanje – naslednjih dejavnosti:

(a) oblikovanja skladnega okvira in zagotavljanja horizontalnih podpornih dejavnosti v korist mreže EURES, kar vključuje: (i) delovanje in razvoj portala EURES ter z njim povezanih storitev IT, vključno s sistemi in postopki za izmenjavo prostih delovnih mest, prijav za zaposlitev in življenjepisov ter podpornih dokumentov in drugih informacij, v sodelovanju z drugimi ustreznimi informacijskimi in svetovalnimi službami ali mrežami in pobudami Unije; (ii) dejavnosti obveščanja in komuniciranja o mreži EURES; (iii) skupen program usposabljanja in stalno poklicno izpopolnjevanje za osebje članov in partnerjev mreže EURES ter nacionalnih uradov za usklajevanje, s čimer se zagotavlja potrebno strokovno znanje; (iv) službo za pomoč uporabnikom v podporo osebju članov in partnerjev mreže EURES ter nacionalnih uradov za usklajevanje, zlasti osebju, ki je v neposrednem stiku z delavci in delodajalci; (v) lajšanje mreženja, izmenjavo najboljših praks in vzajemno učenje znotraj mreže EURES;

(b) analize geografske in poklicne mobilnosti ob upoštevanju različnih razmer v državah članicah;

(c) oblikovanja – v skladu s to uredbo – ustrezne strukture za sodelovanje ter uravnoteženje ponudbe delovnih mest in povpraševanja po njih v Uniji na področju vajeništev in pripravništev.

2. Evropski urad za usklajevanje upravlja Komisija. Urad vzdržuje reden dialog s predstavniki socialnih partnerjev na ravni Unije.

3. Evropski urad za usklajevanje ob posvetovanju s skupino za usklajevanje iz člena 14 pripravi svoje večletne delovne programe.

Člen 9

Pristojnosti nacionalnih uradov za usklajevanje

1. Države članice imenujejo nacionalne urade za usklajevanje v skladu s točko (b) člena 7(1). O teh imenovanjih uradno obvestijo Evropski urad za usklajevanje.

2. Vsak nacionalni urad za usklajevanje je pristojen za:

(a) organizacijo dela v zvezi z mrežo EURES v državi članici, vključno z zagotavljanjem, da se na portal mreže EURES v skladu s členom 17 prek enotnega usklajenega kanala usklajeno prenašajo informacije o prostih delovnih mestih, prijavah za zaposlitev in življenjepisih;

(b) sodelovanje s Komisijo in državami članicami pri uravnoteženju ponudbe delovnih mest in povpraševanja po njih v okviru, določenem v poglavju III;

(c) zagotavljanje vseh razpoložljivih informacij o neskladjih med sporočenim številom prostih delovnih mest in skupnim številom prostih delovnih mest na nacionalni ravni Evropskemu uradu za usklajevanje;

(d) usklajevanje ukrepov v zadevni državi članici in skupaj z drugimi državami članicami v skladu s poglavjem V.

3. Vsak nacionalni urad za usklajevanje organizira izvajanje horizontalnih podpornih dejavnosti Evropskega urada za usklajevanje iz člena 8 na nacionalni ravni, po potrebi v tesnem sodelovanju z Evropskim uradom za usklajevanje in drugimi nacionalnimi uradi za usklajevanje. Te horizontalne podporne dejavnosti zajemajo zlasti:

(a) zbiranje in potrjevanje posodobljenih informacij za objavo, zlasti na portalu EURES, o članih in partnerjih mreže EURES, ki delujejo na nacionalnem ozemlju nacionalnega urada za usklajevanje, njihovih dejavnostih in obsegu podpornih storitev, ki jih zagotavljajo delavcem in delodajalcem;

(b) izvajanje dejavnosti predhodnega usposabljanja, povezanih z dejavnostjo mreže EURES, ter izbiro osebja za sodelovanje v skupnem programu usposabljanja in dejavnostih vzajemnega učenja;

(c) zbiranje in analizo podatkov v zvezi s členoma 31 in 32.

4. Za objavo, zlasti na portalu EURES, v interesu delavcev in delodajalcev vsak nacionalni urad za usklajevanje da na voljo, redno posodablja in pravočasno razširja informacije in usmeritve, ki so na voljo na nacionalni ravni ter zadevajo okoliščine v državi članici glede:

(a) življenjskih razmer in delovnih pogojev, vključno s splošnimi informacijami o prispevkih za socialno varnost in plačilu davkov;

(b) ustreznih upravnih postopkov v zvezi z zaposlovanjem in predpisov, ki se uporabljajo za delavce ob zaposlitvi;

(c) nacionalnega regulativnega okvira za vajeništva in pripravništva ter veljavnih pravil in instrumentov Unije;

(d) dostopa do poklicnega izobraževanja in usposabljanja, brez poseganja v točko (b) člena 17(2);

(e) položaja obmejnih delavcev, zlasti na čezmejnih območjih;

(f) pomoči po začetku zaposlitve na splošno ter informacij o tem, kje je takšna pomoč na voljo v okviru mreže EURES in, če so takšne informacije na voljo, zunaj te mreže.

Kjer je to ustrezno, lahko nacionalni uradi za usklajevanje dajo na voljo in razširjajo informacije v sodelovanju z drugimi informacijskimi in svetovalnimi službami in mrežami ter ustreznimi organi na nacionalni ravni, vključno s tistimi iz člena 4 Direktive 2014/54/EU.

5. Nacionalni uradi za usklajevanje si izmenjujejo informacije o mehanizmih in standardih iz člena 17(5) ter o standardih glede varnosti podatkov in varstva podatkov, ki zadevajo skupno platformo IT. Sodelujejo med seboj in z Evropskim uradom za usklajevanje, zlasti glede pritožb in prostih delovnih mest, ki se ne štejejo za skladna s temi standardi na podlagi nacionalnega prava.

6. Vsak nacionalni urad za usklajevanje članom in partnerjem mreže EURES zagotavlja splošno podporo pri sodelovanju s tovrstnimi uradi v okviru te mreže v drugih državah članicah, vključno s svetovanjem članom in partnerjem te mreže glede tega, kako naj obravnavajo pritožbe v zvezi s prostimi delovnimi mesti in zaposlovanjem v okviru te mreže, ter glede sodelovanja z ustreznimi javnimi organi. Če so informacije o izidu pritožbenih postopkov na voljo nacionalnemu uradu za usklajevanje, se posredujejo Evropskemu uradu za usklajevanje.

7. Nacionalni urad za usklajevanje spodbuja sodelovanje z deležniki, kot so socialni partnerji, službe za karierno svetovanje, zavodi za poklicno usposabljanje in visokošolski zavodi, gospodarske zbornice, socialne službe in organizacije, ki zastopajo ranljive skupine na trgu dela, ter organizacije, ki sodelujejo v programih vajeništva in pripravništva.

Člen 10

Imenovanje JSZ za članice mreže EURES

1. Države članice za članice mreže EURES imenujejo JSZ, pristojne za dejavnosti v okviru mreže EURES. O teh imenovanjih obvestijo Evropski urad za usklajevanje. Navedene JSZ imajo na podlagi tega imenovanja v okviru mreže EURES poseben položaj.

2. Države članice zagotavljajo, da JSZ kot članice mreže EURES izpolnjujejo vse obveznosti iz te uredbe in vsaj minimalna skupna merila, določena v Prilogi I.

3. JSZ lahko svoje obveznosti kot članice mreže EURES izpolnjujejo prek organizacij, ki delujejo pod pristojnostjo JSZ, na podlagi pooblastila, zunanjega izvajanja ali posebnih dogovorov.

Člen 11

Sprejem organizacij, ki niso JSZ, za članice mreže EURES in sprejem organizacij za partnerice mreže EURES

1. Vsaka država članica čim prej in najpozneje 13. maja 2018 vzpostavi sistem za sprejem organizacij za članice in partnerice mreže EURES, za spremljanje njihovih dejavnosti in spoštovanja veljavnega prava pri uporabi te uredbe ter po potrebi za preklic njihovega sprejema. Ta sistem mora biti pregleden in sorazmeren, spoštovati načeli enakega obravnavanja organizacij prosilk in dolžnega pravnega postopanja ter zagotavljati pravna sredstva, ki zadostujejo za zagotavljanje učinkovitega pravnega varstva.

2. Države članice za namene sistema iz odstavka 1 določijo zahteve in merila za potrjevanje članov in partnerjev mreže EURES. Te zahteve in merila vsebujejo vsaj minimalna skupna merila iz Priloge I. Države članice lahko določijo dodatne zahteve ali merila, ki so potrebna za ustrezno uporabo pravil, ki se uporabljajo za dejavnosti služb za zaposlovanje, in za učinkovito vodenje politik trga dela na njihovem ozemlju.

3. Organizacije, ki zakonito delujejo v državi članici, lahko zaprosijo za članstvo v mreži EURES, in sicer v skladu s pogoji, določenimi v tej uredbi, in sistemom iz odstavka 1. Organizacija, ki zaprosi za članstvo v mreži EURES, se v prošnji zaveže, da bo izpolnila vse obveznosti, naložene članom v skladu s to uredbo, vključno z izvajanjem vseh nalog iz točk (a), (b) in (c) člena 12(2).

4. Organizacija, ki zakonito deluje v državi članici, lahko za status partnerja mreže EURES v skladu s pogoji, določenimi v tej uredbi, in sistemom iz odstavka 1 zaprosi le, če ustrezno utemelji, da lahko izvaja največ dve izmed nalog iz točk (a), (b) in (c) člena 12(2), in sicer zaradi obsega, finančnih virov in narave storitev, ki jih običajno zagotavlja organizacija ali organizacijska struktura, vključno z dejstvom, da je neprofitna organizacija. Organizacija, ki zaprosi za status partnerja mreže EURES, se v prošnji zaveže, da bo izpolnila vse zahteve, ki veljajo za partnerje te mreže v skladu s to uredbo, in vsaj eno od nalog iz točk (a), (b) in (c) člena 12(2).

5. Države članice organizacije prosilke sprejmejo za članice ali partnerice mreže EURES, če izpolnjujejo veljavna merila in zahteve iz odstavkov 2, 3 in 4.

6. Nacionalni uradi za usklajevanje Evropski urad za usklajevanje obvestijo o sistemih iz odstavka 1, vključno z dodatnimi merili in zahtevami iz odstavka 2, članih in partnerjih mreže EURES, sprejetih v skladu s tem sistemom, ter vseh zavrnitvah sprejema zaradi neizpolnjevanja zahtev iz točke 1 oddelka 1 Priloge I. Evropski urad za usklajevanje te informacije posreduje drugim nacionalnim uradom za usklajevanje.

7. Države članice prekličejo sprejem članov in partnerjev mreže EURES, kadar ne izpolnjujejo več veljavnih meril ali zahtev iz odstavkov 2, 3 in 4. Nacionalni uradi za usklajevanje Evropski urad za usklajevanje obvestijo o vseh takih preklicih ter razlogih zanje. Evropski urad za usklajevanje te informacije posreduje drugim nacionalnim uradom za usklajevanje.

8. Komisija lahko z izvedbenimi akti sprejme predlogo za opis nacionalnega sistema in postopkov za izmenjavo informacij med državami članicami o sistemih iz odstavka 1. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 37(2).

Člen 12

Pristojnosti članov in partnerjev mreže EURES

1. Člani in partnerji mreže EURES prispevajo k mreži EURES v zvezi z nalogami, za katere so imenovani v skladu s členom 10 ali za katere so sprejeti v skladu s členom 11(3) in (4), oziroma za prehodno obdobje v skladu s členom 40, izpolnjujejo pa tudi druge obveznosti iz te uredbe.

2. Člani mreže EURES sodelujejo v tej mreži, tudi z izpolnjevanjem vseh naslednjih nalog, prav tako pa v mreži EURES sodelujejo njeni partnerji, tudi z izpolnjevanjem vsaj ene od naslednjih nalog:

(a) prispevanje k bazi prostih delovnih mest v skladu s točko (a) člena 17(1);

(b) prispevanje k bazi prijav za zaposlitev in življenjepisov v skladu s točko (b) člena 17(1);

(c) zagotavljanje podpornih storitev za delavce in delodajalce v skladu s členi 23 in 24, členom 25(1), členom 26 in – kjer je to ustrezno – členom 27.

3. Člani in, kjer je to ustrezno, partnerji mreže EURES za namene portala EURES zagotavljajo informacije o vseh prostih delovnih mestih, ki so pri njih javno dostopni, ter vseh prijavah za zaposlitev in življenjepisih, za katere je delavec v skladu s členom 17(3) soglašal s tem, da so informacije dostopne tudi na portalu EURES. Drugi pododstavek člena 17(1) in člen 17(2) se uporabljata za informacije o prostih delovnih mestih, ki so javno dostopna pri članih in, kjer je to ustrezno, partnerjih mreže EURES.

4. Člani in partnerji mreže EURES določijo eno ali več kontaktnih točk, kot so uradi za posredovanje zaposlitev, klicni centri in samopostrežna orodja v skladu z nacionalnimi merili, kjer lahko delavci in delodajalci dobijo pomoč v zvezi z uravnoteženjem ponudbe delovnih mest in povpraševanja po njih, dostopom do podpornih storitev ali obojega v skladu s to uredbo. Kontaktne točke lahko temeljijo tudi na programih izmenjave osebja ali začasni dodelitvi uradnikov za zvezo na drugo delovno mesto ali pa vključujejo skupne agencije za posredovanje zaposlitev.

5. Člani in, kjer je to ustrezno, partnerji mreže EURES zagotavljajo, da kontaktne točke, ki so jih imenovali, jasno navajajo obseg podpornih storitev, ki jih zagotavljajo delavcem in delodajalcem.

6. Države članice lahko v skladu z načelom sorazmernosti prek svojih nacionalnih uradov za usklajevanje od članov in partnerjev mreže EURES zahtevajo, naj prispevajo k:

(a) zbiranju informacij in usmeritev, ki se objavijo na portalu mreže iz člena 9(4);

(b) izmenjavi informacij iz člena 30;

(c) ciklu priprave programov iz člena 31;

(d) zbiranju podatkov iz člena 32.

Člen 13

Skupne pristojnosti

V skladu s svojimi vlogami in pristojnostmi si vse organizacije, ki sodelujejo v mreži EURES, v tesnem medsebojnem sodelovanju dejavno prizadevajo za spodbujanje priložnosti, ki jih ponuja mobilnost delovne sile v Uniji, ter za izboljšanje načinov in sredstev za delavce in delodajalce, da bi izkoristili mobilnost na pravični podlagi in te priložnosti na ravni Unije ter nacionalni, regionalni in lokalni ravni, pa tudi na čezmejni ravni.

Člen 14

Skupina za usklajevanje

1. Skupino za usklajevanje na ustrezni ravni sestavljajo predstavniki Evropskega urada za usklajevanje in nacionalnih uradov za usklajevanje.

2. Skupina za usklajevanje z izmenjavo informacij in pripravo usmeritev podpira izvajanje te uredbe. Zlasti svetuje Komisiji glede priprave predlog iz člena 11(8) in člena 31(5), osnutkov tehničnih standardov in formatov iz člena 17(8) in člena 19(6) ter enotnih podrobnih specifikacij za zbiranje in analizo podatkov iz člena 32(3).

3. Skupina za usklajevanje lahko med drugim organizira izmenjave najboljših praks v zvezi z nacionalnimi sistemi sprejema iz člena 11(1) in o podpornih storitvah iz členov 23 do 27.

4. Evropski urad za usklajevanje organizira delo skupine za usklajevanje in predseduje njenim sejam. Druge ustrezne organe ali mreže obvešča o delu skupine za usklajevanje.

Predstavniki socialnih partnerjev na ravni Unije se imajo pravico udeleževati sej skupine za usklajevanje.

5. Skupina za usklajevanje sodeluje z upravnim odborom mreže JSZ, pri čemer ga zlasti obvešča o dejavnostih mreže EURES in si z njim izmenjuje najboljše prakse.

Člen 15

Skupna podoba in blagovna znamka

1. Ime „EURES“ se uporablja izključno za dejavnosti v okviru mreže EURES v skladu s to uredbo. Ponazorjeno je s standardnim logotipom, katerega uporabo določa grafična podoba, ki jo sprejme Evropski urad za usklajevanje.

2. Storitveno znamko EURES in logotip vse organizacije, ki sodelujejo v mreži EURES, iz člena 7, uporabljajo pri vseh svojih dejavnostih, povezanih z mrežo EURES, da se zagotovi skupna vizualna podoba.

3. Organizacije, ki sodelujejo v mreži EURES, zagotovijo, da so informacije in promocijsko gradivo, ki jih zagotavljajo, skladni z vsemi komunikacijskimi dejavnostmi, skupnimi standardi kakovosti mreže EURES in informacijami, ki jih posreduje evropski urad za usklajevanje.

4. Organizacije, ki sodelujejo v mreži EURES, nemudoma obvestijo Evropski urad za usklajevanje o vsaki zlorabi storitvene znamke EURES in logotipa s strani tretje osebe ali tretje države, ki jo zaznajo.

Člen 16

Sodelovanje in drugi ukrepi

1. Evropski urad za usklajevanje lajša sodelovanje mreže EURES z drugimi informacijskimi in svetovalnimi službami ter mrežami v Uniji.

2. Nacionalni uradi za usklajevanje sodelujejo s službami in mrežami iz odstavka 1 na ravni Unije ter nacionalni, regionalni in lokalni ravni, da bi ustvarili sinergije in se izognili podvajanju ter, kjer je to ustrezno, vključili člane in partnerje mreže EURES.

3. Nacionalni uradi za usklajevanje lajšajo sodelovanje mreže EURES s socialnimi partnerji na nacionalni ravni, tako da zagotavljajo reden dialog z njimi v skladu z nacionalnim pravom in prakso.

4. Države članice spodbujajo tesno sodelovanje na čezmejni ravni med regionalnimi, lokalnimi in, kjer je to ustrezno, nacionalnimi akterji, na primer v obliki praks in storitev, ki se izvajajo v okviru čezmejnih partnerstev EURES.

5. Države članice si prizadevajo za razvoj rešitev, ki ponujajo „vse na enem mestu“, za komuniciranje, tudi spletno komuniciranje, z delavci in delodajalci glede skupnih področij dejavnosti EURES ter navedenih služb in mrež iz odstavka 1.

6. Države članice skupaj s Komisijo preučijo vse možnosti, da bi prosta delovna mesta prednostno zasedli državljani Unije, s čimer bi dosegli ravnotežje med ponudbo delovne sile in povpraševanjem po njej v Uniji. Države članice lahko v ta namen sprejmejo vse potrebne ukrepe.

POGLAVJE III

SKUPNA PLATFORMA IT

Člen 17

Organizacija skupne platforme IT

1. Da bi povezali prosta delovna mesta s prijavami za zaposlitev, vsaka država članica portalu EURES omogoči dostop do:

(a) vseh prostih delovnih mest, ki so javno dostopna pri JSZ, ter prostih delovnih mest, ki jih posredujejo člani in, kjer je to ustrezno, partnerji mreže EURES v skladu s členom 12(3);

(b) vseh prijav za zaposlitev in življenjepisov, ki so dostopna pri JSZ, ter prijav za zaposlitev in življenjepisov, ki jih posredujejo drugi člani in, kjer je to ustrezno, partnerji mreže EURES v skladu s členom 12(3), pod pogojem, da so zadevni delavci v skladu s pogoji iz odstavka 3 tega člena soglašali s tem, da so informacije dostopne na portalu mreže.

V zvezi s točko (a) prvega pododstavka lahko države članice uvedejo mehanizem, s katerim se delodajalcem zagotovi možnost, da prostega delovnega mesta na portalu EURES ne objavijo, če je zahteva ustrezno upravičena zaradi zahtevanih znanj in spretnosti ter kompetenc v zvezi z delovnim mestom;

2. Pri omogočanju dostopa do podatkov o prostih delovnih mestih na portalu EURES lahko države članice izključijo:

(a) prosta delovna mesta, ki so zaradi svoje narave ali nacionalnih predpisov na voljo samo državljanom določene države;

(b) prosta delovna mesta, povezana s kategorijami pripravništva in vajeništva, ki zasledujejo predvsem vidik učenja in so del nacionalnih izobraževalnih sistemov ali se financirajo z javnimi sredstvi kot del aktivnih politik trga dela države članice;

(c) druga prosta delovna mesta kot del aktivnih politik trga dela države članice.

3. Soglasje delavcev iz točke (b) odstavka 1 mora biti izrecno, nedvoumno, prostovoljno, specifično in informirano. Delavci lahko kadar koli umaknejo svoje soglasje in zahtevajo izbris ali spremembo katerega koli ali vseh objavljenih podatkov. Delavci lahko izbirajo med več možnostmi omejitve dostopa do svojih podatkov ali nekaterih opisnih spremenljivk.

4. Pri delavcih, ki so mladoletni, morajo poleg njih podati soglasje tudi njihovi starši ali zakoniti skrbniki.

5. Države članice imajo vzpostavljene ustrezne mehanizme in standarde, ki so potrebni za zagotavljanje vsebinske in tehnične kakovosti podatkov o prostih delovnih mestih, prijavah za zaposlitev in življenjepisih.

6. Države članice zagotavljajo, da se zaradi spremljanja kakovosti podatkov lahko izsledijo viri teh podatkov.

7. Da se omogoči povezovanje prostih delovnih mest s prijavami za zaposlitev in življenjepisi, vsaka država članica zagotovi, da se informacije iz odstavka 1 posredujejo pregledno in v skladu z enotnim sistemom.

8. Komisija z izvedbenimi akti sprejme potrebne tehnične standarde in formate za vzpostavitev enotnega sistema iz odstavka 7. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 37(3).

Člen 18

Dostop do skupne platforme IT na nacionalni ravni

1. Člani in partnerji mreže EURES zagotavljajo, da je portal EURES dobro viden in ga je mogoče enostavno pregledovati prek vseh zaposlitvenih portalov ki jih upravljajo, bodisi na centralni, regionalni ali lokalni ravni, ter da so ti portali povezani s portalom EURES.

2. JSZ zagotavljajo, da imajo organizacije, ki delujejo pod njihovo pristojnostjo, na vseh spletnih portalih, ki jih upravljajo, dobro vidno povezavo na portal EURES.

3. Člani in partnerji mreže EURES zagotavljajo, da so vsa prosta delovna mesta, prijave za zaposlitev in življenjepisi, ki so na voljo na portalu EURES, enostavno dostopni njihovemu osebju, katerega delo je povezano z mrežo EURES.

4. Države članice zagotavljajo, da se prenos informacij o prostih delovnih mestih, prijavah za zaposlitev in življenjepisih iz točke (a) člena 9(2) izvaja prek enotnega usklajenega kanala.

Člen 19

Samodejno povezovanje prek skupne platforme IT

1. Države članice sodelujejo med seboj in s Komisijo, kar zadeva interoperabilnost med nacionalnimi sistemi ter evropsko klasifikacijo, ki jo razvija Komisija. Komisija države članice obvešča o razvoju evropske klasifikacije.

2. Komisija z izvedbenimi akti sprejme ter posodablja seznam znanj in spretnosti, kompetenc in poklicev v okviru evropske klasifikacije. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 37(3). Kadar odbor ne poda mnenja, Komisija osnutka izvedbenega akta ne sprejme in se uporabi tretji pododstavek člena 5(4) Uredbe (EU) št. 182/2011.

3. Zaradi samodejnega povezovanja prek skupne platforme IT vsaka država članica čim prej in najpozneje v treh letih po sprejetju seznama iz odstavka 2 opravi začetni popis, s katerim svoje klasifikacije na nacionalni, regionalni in sektorski ravni uskladi z navedenim seznamom, ter po začetku uporabe tega popisa na podlagi aplikacije, ki jo zagotovi Evropski urad za usklajevanje, popis redno posodablja, da odraža razvoj storitev posredovanja zaposlitve.

4. Države članice se lahko odločijo, da svojo nacionalno klasifikacijo nadomestijo z evropsko klasifikacijo, ko bo ta zaključena, ali pa ohranijo svoje interoperabilne nacionalne sisteme klasifikacije.

5. Komisija zagotavlja tehnično in, kadar je mogoče, finančno podporo državam članicam, ko opravijo popis na podlagi odstavka 3, in državam članicam, ki se odločijo, da bodo nacionalne klasifikacije nadomestile z evropsko klasifikacijo.

6. Komisija z izvedbenimi akti sprejme tehnične standarde in formate, potrebne za delovanje samodejnega povezovanja prek skupne platforme IT, pri čemer se uporablja evropska klasifikacija, ter za interoperabilnost med nacionalnimi sistemi in evropsko klasifikacijo. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 37(3).

Člen 20

Mehanizmi za lajšanje dostopa delavcem in delodajalcem

1. Člani in partnerji mreže EURES na zahtevo pomagajo delavcem in delodajalcem, ki uporabljajo njihove storitve, pri registraciji na portalu EURES. Ta pomoč je brezplačna.

2. Člani in partnerji mreže EURES delavcem in delodajalcem, ki uporabljajo njihove storitve, zagotavljajo dostop do splošnih informacij o tem, kako, kdaj in kje lahko posodabljajo, spreminjajo in umaknejo zadevne podatke.

POGLAVJE IV

PODPORNE STORITVE

Člen 21

Načela

1. Države članice zagotovijo, da imajo delavci in delodajalci brez nepotrebnega odlašanja dostop do podpornih spletnih ali nespletnih storitev na nacionalni ravni.

2. Države članice podpirajo oblikovanje usklajenega pristopa do podpornih storitev na nacionalni ravni.

Upoštevajo se specifične potrebe na regionalni in lokalni ravni.

3. Podporne storitve za delavce in delodajalce iz člena 22, člena 25(1), člena 26 in, kjer je ustrezno, člena 27 so brezplačne.

Podporne storitve za delavce iz člena 23 so brezplačne.

Podporne storitve za delodajalce iz člena 24 so lahko plačljive.

4. Pristojbine, ki se zaračunajo za storitve, ki jih v skladu s tem poglavjem ponujajo člani in, kjer je ustrezno, partnerji mreže EURES, niso višje od tistih, ki se uporabljajo za druge primerljive storitve, ki jih zagotavljajo člani in partnerji mreže EURES. Kadar je ustrezno, člani in partnerji mreže EURES delavce in delodajalce jasno in natančno obveščajo o vseh povezanih stroških.

5. Zadevni člani in partnerji mreže EURES delavce in delodajalce prek svojih kanalov obveščanja jasno seznanijo z vsemi podpornimi storitvami, ki jih zagotavljajo, ter s tem, kje in kako so te storitve dostopne ter pod kakšnimi pogoji. Navedene informacije se objavijo na portalu mreže EURES.

6. Brez poseganja v člen 11(2) lahko člani mreže EURES iz točke (c)(ii) člena 7(1) in partnerji mreže EURES svoje storitve ponujajo le prek spleta.

Člen 22

Dostop do osnovnih informacij

1. Člani in, kjer je ustrezno, partnerji mreže EURES delavcem in delodajalcem na lahko dostopen in uporabniku prijazen način zagotovijo osnovne informacije o portalu EURES, tudi o podatkovni zbirki prijav za zaposlitev in življenjepisov, ter mreži EURES, vključno s kontaktnimi podatki zadevnih članov in partnerjev EURES na nacionalni ravni, pa tudi informacije o kanalih za zaposlovanje, ki jih uporabljajo (e-storitve, posameznikom prilagojene storitve, lokacija kontaktnih točk), ter ustreznih spletnih povezavah.

Člani in, kjer je ustrezno, partnerji mreže EURES po potrebi napotijo delavce in delodajalce na drugega člana ali partnerja mreže EURES.

2. Evropski urad za usklajevanje podpira pripravo osnovnih informacij v skladu s tem členom in pomaga državam članicam pri zagotavljanju ustrezne jezikovne pokritosti, pri čemer upošteva zahteve trgov dela držav članic.

Člen 23

Podporne storitve za delavce

1. Člani in, kjer je ustrezno, partnerji mreže EURES delavcem, ki iščejo zaposlitev, brez nepotrebnega odlašanja ponudijo možnost dostopa do storitev iz odstavkov 2 in 3.

2. Člani in, kjer je ustrezno, partnerji mreže EURES delavcu na njegovo zahtevo nudijo informacije in usmeritve v zvezi s posameznimi možnostmi zaposlitve, zlasti pa:

(a) delavcu nudijo splošne informacije v zvezi z življenjskimi razmerami in delovnimi pogoji v namembni državi ali ga napotijo na tovrstne informacije;

(b) delavcu nudijo pomoč in usmeritve glede pridobitve informacij iz člena 9(4);

(c) delavcu po potrebi nudijo pomoč pri sestavi prijav za zaposlitev in življenjepisov, da bi zagotovili skladnost z evropskimi tehničnimi standardi in formati iz člena 17(8) in člena 19(6), ter pri prenašanju takih prijav za zaposlitev in življenjepisov na portal EURES;

(d) po potrebi razmislijo o morebitnem posredovanju zaposlitve v Uniji v okviru individualnega načrta ukrepanja ali delavcu pomagajo pri pripravi individualnega načrta mobilnosti, ki naj bi mu omogočil zaposlitev v Uniji;

(e) delavca po potrebi napotijo na drugega člana ali partnerja mreže EURES.

3. Člani in, kjer je ustrezno, partnerji mreže EURES delavcu na njegovo razumno zahtevo nudijo dodatno pomoč pri iskanju zaposlitve in druge dodatne storitve, pri čemer upoštevajo njegove potrebe.

Člen 24

Podporne storitve za delodajalce

1. Člani in, kjer je ustrezno, partnerji mreže EURES delodajalcem, ki se zanimajo za zaposlovanje delavcev iz drugih držav članic, brez nepotrebnega odlašanja ponudijo možnost dostopa do storitev iz odstavkov 2 in 3.

2. Člani in, kjer je ustrezno, partnerji mreže EURES delodajalcu na njegovo zahtevo nudijo informacije in usmeritve v zvezi z možnostmi zaposlovanja, zlasti pa:

(a) mu nudijo informacije v zvezi s specifičnimi predpisi v zvezi z zaposlovanjem oseb iz drugih držav članic in v zvezi z dejavniki, ki lahko takšno zaposlovanje olajšajo;

(b) mu po potrebi nudijo informacije v zvezi s sestavo opisa zahtev za prosto delovno mesto ter pomoč pri tem, pa tudi pri zagotovitvi skladnosti tega opisa z evropskimi tehničnimi standardi in formati iz člena 17(8) in člena 19(6).

3. Kadar delodajalec zaprosi za dodatno pomoč in je razumno mogoče pričakovati zaposlitev v Uniji, člani ali, kjer je ustrezno, partnerji mreže EURES nudijo dodatno pomoč in dodatne storitve, pri čemer upoštevajo potrebe delodajalca.

Člani in, kjer je ustrezno, partnerji mreže EURES na zahtevo zagotovijo individualno svetovanje glede opisa zahtev za prosta delovna mesta.

Člen 25

Pomoč po začetku zaposlitve

1. Člani in, kjer je ustrezno, partnerji mreže EURES na zahtevo delavca ali delodajalca temu zagotovijo:

(a) splošne informacije o pomoči po začetku zaposlitve, kot so usposabljanje na področju medkulturne komunikacije, jezikovni tečaji in pomoč pri vključevanju, vključno s splošnimi informacijami o zaposlitvenih možnostih za družinske člane delavca;

(b) če je mogoče, kontaktne podatke organizacij, ki nudijo pomoč po začetku zaposlitve.

2. Člani in partnerji mreže EURES, ki delavcem ali delodajalcem nudijo neposredno pomoč po začetku zaposlitve, lahko za to brez poseganja v člen 21(4) zaračunajo pristojbino.

Člen 26

Lažji dostop do informacij o obdavčenju, vprašanjih v zvezi s pogodbami o zaposlitvi, pokojninskih pravicah, zdravstvenem zavarovanju, socialni varnosti in aktivnih ukrepih na trgu dela

1. Člani in, kjer je ustrezno, partnerji mreže EURES na zahtevo delavca ali delodajalca zahteve po specifičnih informacijah o pravicah, povezanih s socialno varnostjo, aktivnimi ukrepi na trgu dela, obdavčenjem, vprašanji v zvezi s pogodbami o zaposlitvi, pokojninskimi pravicami in zdravstvenim zavarovanjem, posredujejo nacionalnim pristojnim organom ter po potrebi drugim ustreznim organom na nacionalni ravni, ki delavcem pomagajo pri uresničevanju njihovih pravic v okviru svobode gibanja, vključno s tistimi iz člena 4 Direktive 2014/54/EU.

2. Nacionalni uradi za usklajevanje za namene odstavka 1 sodelujejo s pristojnimi organi na nacionalni ravni iz odstavka 1.

Člen 27

Podporne storitve v čezmejnih regijah

1. Če so člani ali partnerji mreže EURES v čezmejnih regijah vključeni v specifične strukture za sodelovanje in storitve, kot so čezmejna partnerstva, obmejnim delavcem in delodajalcem zagotovijo informacije, povezane s posebnim položajem obmejnih delavcev in pomembne za delodajalce v takšnih regijah.

2. Naloge čezmejnih partnerstev EURES lahko vključujejo storitve posredovanja zaposlitve, usklajevanje med sodelujočimi organizacijami in izvajanje dejavnosti, relevantnih za čezmejno mobilnost, vključno z nudenjem informacij in usmeritev obmejnim delavcem, s posebnim poudarkom na večjezičnih storitvah.

3. Za organizacije, ki niso članice in partnerice mreže EURES ter so vključene v strukture iz odstavka 1, se ne šteje, da so zaradi svoje vključenosti v navedene strukture del mreže EURES.

4. Države članice si v čezmejnih regijah iz odstavka 1 prizadevajo razviti rešitve, ki nudijo „vse na enem mestu“, za zagotavljanje informacij obmejnim delavcem in delodajalcem.

Člen 28

Dostop do aktivnih ukrepov na trgu dela

Država članica ne omeji dostopa do nacionalnih aktivnih ukrepov na trgu dela, s katerimi se delavcem nudi pomoč pri iskanju zaposlitve zgolj zato, ker delavec išče takšno pomoč, da bi našel zaposlitev na ozemlju druge države članice.

POGLAVJE V

IZMENJAVA INFORMACIJ IN CIKEL PRIPRAVE PROGRAMOV

Člen 29

Izmenjava informacij o tokovih in vzorcih

Komisija in države članice spremljajo in objavljajo tokove in vzorce mobilnosti delavcev v Uniji na podlagi statističnih podatkov Eurostata in razpoložljivih nacionalnih podatkov.

Člen 30

Izmenjava informacij med državami članicami

1. Vsaka država članica zlasti zbira in analizira informacije, razčlenjene po spolu, o:

(a) problemu pomanjkanja ali presežka delovne sile na nacionalnih in sektorskih trgih dela, pri čemer posebno pozornost nameni najranljivejšim skupinam na trgu dela in regijam, ki jih je brezposelnost najbolj prizadela;

(b) dejavnostih mreže EURES na nacionalni ravni in po potrebi na čezmejni ravni.

2. Nacionalni uradi za usklajevanje so pristojni za izmenjavo razpoložljivih informacij znotraj mreže EURES in prispevanje k skupni analizi.

3. Države članice pripravijo programe iz člena 31, pri čemer upoštevajo izmenjavo informacij ter skupno analizo iz odstavkov 1 in 2 tega člena.

4. Evropski urad za usklajevanje določi praktično ureditev za lažjo izmenjavo informacij med nacionalnimi uradi za usklajevanje in za lažjo pripravo skupnih analiz.

Člen 31

Priprava programov

1. Nacionalni uradi za usklajevanje pripravijo letne nacionalne delovne programe za dejavnosti mreže EURES v svoji državi članici.

2. V letnih nacionalnih delovnih programih se določijo:

(a) vse glavne dejavnosti, ki jih je treba izvajati v okviru mreže EURES, na celotni nacionalni ravni in po potrebi na čezmejni ravni;

(b) skupni človeški in finančni viri, namenjeni njihovemu izvajanju;

(c) mehanizmi za spremljanje in ocenjevanje načrtovanih dejavnosti ter po potrebi za njihovo posodabljanje.

3. Nacionalnim uradom za usklajevanje in Evropskemu uradu za usklajevanje se omogoči, da skupaj pregledajo vse osnutke nacionalnih delovnih programov. Zadevni nacionalni uradi za usklajevanje po zaključku tega pregleda sprejmejo nacionalne delovne programe.

4. Predstavnikom socialnih partnerjev na ravni Unije, ki sodelujejo v skupini za usklajevanje, se omogoči, da dajo pripombe k osnutkom nacionalnih delovnih programov.

5. Komisija z izvedbenimi akti določi potrebne predloge in postopke za izmenjavo informacij o nacionalnih delovnih programih na ravni Unije. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 37(2).

Člen 32

Zbiranje in analiza podatkov

1. Države članice zagotovijo vzpostavitev postopkov za zbiranje podatkov o naslednjih področjih dejavnosti mreže EURES, ki se izvajajo na nacionalni ravni:

(a) informacijah in usmeritvah s strani mreže EURES na podlagi števila stikov, ki jih imajo odgovorni za obravnavanje posameznih primerov pri članih in partnerjih mreže EURES z delavci in delodajalci;

(b) uspešnosti zaposlovanja, vključno s posredovanjem zaposlitve, ki je rezultat dejavnosti mreže EURES, na podlagi števila prostih delovnih mest, prijav za zaposlitev, življenjepisov, ki jih obdela odgovorni za obravnavo posameznih primerov pri članih in partnerjih mreže EURES, ter števila delavcev, ki na podlagi tega najdejo zaposlitev v drugi državi članici, kolikor je znano bodisi odgovornim za obravnavo posameznih primerov bodisi iz raziskav, če so te na voljo;

(c) zadovoljstvu uporabnikov z mrežo EURES, ki se med drugim ugotavlja na podlagi anket.

2. Evropski urad za usklajevanje je pristojen za zbiranje podatkov o portalu EURES in vzpostavitev sodelovanja na področju uravnoteženja ponudbe delovnih mest in povpraševanja po njih v okviru te uredbe.

3. Komisija na podlagi informacij iz odstavka 1 na področjih dejavnosti mreže EURES v navedenem odstavku z izvedbenimi akti sprejme podrobne enotne specifikacije za zbiranje in analizo podatkov za ocenjevanje in vrednotenje delovanja mreže EURES. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 37(3).

4. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s postopkom iz člena 36, s katerimi se spremenijo področja, določena v odstavku 1 tega člena, ali se navedenemu odstavku dodajo druga področja dejavnosti mreže EURES, ki se izvajajo na nacionalni ravni v okviru te uredbe.

Člen 33

Poročila o dejavnostih mreže EURES

Komisija ob upoštevanju informacij, zbranih v skladu s tem poglavjem, Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij vsaki dve leti predloži poročilo o dejavnostih mreže EURES.

Poročilo iz prvega pododstavka tega člena do predložitve poročila iz člena 35 zajema opis trenutnega stanja uporabe te uredbe.

POGLAVJE VI

KONČNE DOLOČBE

Člen 34

Varstvo osebnih podatkov

Ukrepi, določeni v tej uredbi, se izvajajo v skladu s pravom Unije o varstvu osebnih podatkov, zlasti Direktivo 95/46/ES in nacionalnimi izvedbenimi ukrepi v zvezi z navedeno direktivo, ter Uredbo (ES) št. 45/2001.

Člen 35

Naknadna ocena

Do 13. maja 2021 Komisija Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij predloži naknadno oceno delovanja in učinkov te uredbe.

Poročilu se lahko priložijo zakonodajni predlogi za spremembo te uredbe.

Člen 36

Izvajanje prenosa pooblastila

1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu. Zlasti je pomembno, da Komisija pred sprejetjem navedenih delegiranih aktov ravna v skladu s svojo običajno prakso ter se posvetuje s strokovnjaki, tudi s strokovnjaki iz držav članic.

2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 32(4) se prenese na Komisijo za obdobje petih let od 12. maja 2016. Komisija pripravi poročilo o prenosu pooblastila najpozneje devet mesecev pred koncem petletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljšuje za enako dolga obdobja, razen če Evropski parlament ali Svet nasprotuje temu podaljšanju najpozneje tri mesece pred koncem vsakega obdobja.

3. Prenos pooblastila iz člena 32(4) lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. S sklepom o preklicu preneha veljati prenos pooblastila iz navedenega sklepa. Sklep začne učinkovati dan po njegovi objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je določen v navedenem sklepu. Sklep ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.

4. Komisija takoj po sprejetju delegiranega akta o njem sočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.

5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členom 32(4), začne veljati le, če mu niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestita Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.

Člen 37

Postopek v odboru

1. Komisiji pomaga Odbor „EURES“, ki se ustanovi s to uredbo. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 4 Uredbe (EU) št. 182/2011.

3. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.

Člen 38

Sprememba Uredbe (EU) št. 1296/2013

1. Uredba (EU) št. 1296/2013 se spremeni:

(a) člen 23 se črta.

(b) v členu 24 se odstavek 2 nadomesti z naslednjim: 1.„2. Os EURES je odprta za vse organe, akterje in ustanove, ki jih imenuje država članica ali Komisija in izpolnjujejo pogoje za sodelovanje v mreži EURES, kot so določeni v Uredbi (EU) 2016/589 Evropskega parlamenta in Sveta (*). Taki organi, akterji in ustanove zlasti vključujejo: (a) nacionalne, regionalne in lokalne organe; (b) službe za zaposlovanje; (c) organizacije socialnih partnerjev in druge zainteresirane strani. (*) Uredba (EU) 2016/589 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. aprila 2016 o evropski mreži služb za zaposlovanje (EURES), dostopu delavcev do storitev na področju mobilnosti in nadaljnjem povezovanju trgov dela ter o spremembi uredb (EU) št. 492/2011 in (EU) št. 1296/2013 (UL L 107, 22.4.2016, str. 1).“"

2. Sklicevanja na črtano določbo, navedeno v točki (1)(a), se štejejo kot sklicevanja na člen 29 te uredbe.

3. Točka (1)(b) tega člena ne posega v prošnje za financiranje, vložene na podlagi Uredbe (EU) št. 1296/2013 pred 12. majem 2016.

Člen 39

Spremembe Uredbe (EU) št. 492/2011

1. Uredba (EU) št. 492/2011 se spremeni:

(a) člena 11 in 12, člen 13(2), členi 14 do 20 in člen 38 se črtajo;

(b) člen 13(1) se črta z učinkom od 13. maja 2018.

2. Sklicevanja na črtane določbe se štejejo kot sklicevanja na to uredbo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge II.

Člen 40

Prehodne določbe

Organizacije, ki so imenovane za „partnerje mreže EURES“ v skladu s členom 3(c) Izvedbenega sklepa 2012/733/EU ali ki zagotavljajo omejene storitve kot „pridruženi partnerji mreže EURES“ lahko v skladu s členom 3(d) navedenega sklepa 12. maja 2016 in z odstopanjem od člena 11 te uredbe sodelujejo kot člani mreže EURES iz točke (c)(ii) člena 7(1) te uredbe ali partnerji mreže EURES iz točke (d) člena 7(1) te uredbe do 13. maja 2019, pod pogojem, da se zavežejo izpolnjevati ustrezne obveznosti iz te uredbe. Če želi ena od teh organizacij sodelovati kot partner mreže EURES, uradno obvesti nacionalni urad za usklajevanje o nalogah, ki jih bo izpolnjevala, v skladu s členom 11(4) te uredbe. Zadevni nacionalni urad za usklajevanje o tem obvesti Evropski urad za usklajevanje. Po preteku prehodnega obdobja lahko navedene organizacije, če želijo ostati v mreži EURES, v ta namen vložijo prošnjo v skladu s členom 11 te uredbe.

Člen 41

Začetek veljavnosti

1. Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

2. Člen 12(3) in člen 17(1) do (7) se uporabljata od 13. maja 2018.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Strasbourgu, 13. aprila 2016 Za Evropski parlament Predsednik M. SCHULZ Za Svet Predsednica J.A. HENNIS-PLASSCHAERT

(1) UL C 424, 26.11.2014, str. 27.

(2) UL C 271, 19.8.2014, str. 70.

(3) Stališče Evropskega parlamenta z dne 25. februarja 2016 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in odločitev Sveta z dne 15. marca 2016.

(4) Uredba (EU) št. 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji (UL L 141, 27.5.2011, str. 1).

(5) Izvedbeni sklep Komisije 2012/733/EU z dne 26. novembra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta glede uravnoteženja ponudbe in povpraševanja po prostih delovnih mestih ter postavitve mreže EURES na nove temelje (UL L 328, 28.11.2012, str. 21).

(6) Glej zlasti sodbo Sodišča z dne 3. julija 1986, Deborah Lawrie-Blum proti Land Baden-Württemberg, C-66/85, ECLI:EU:C:1986:284, točki 16 in 17, sodbo Sodišča z dne 21. junija 1988, Steven Malcolm Brown proti The Secretary of State for Scotland, C-197/86, ECLI:EU:C:1988:323, točka 21, ter sodbo Sodišča z dne 31. maja 1989, I. Bettray proti Staatssecretaris van Justitie, C-344/87, ECLI:EU:C:1989:226, točki 15 in 16.

(7) Sodba Sodišča z dne 19. novembra 2002, Bülent Kurz, né Yüce proti Land Baden-Württemberg, C-188/00, ECLI:EU:C:2002:694.

(8) Sodba Sodišča z dne 26. februarja 1992, M. J. E. Bernini proti Minister van Onderwijs en Wetenschappe, C-3/90, ECLI:EU:C:1992:89, in sodba Sodišča z dne 17. marca 2005, Karl Robert Kranemann proti Land Nordrhein-Westfalen, C-109/04, ECLI:EU:C:2005:187.

(9) Glej zlasti sodbo Sodišča z dne 3. junija 1986, R. H. Kempf proti Staatssecretaris van Justitie, C-139/85, ECLI:EU:C:1986:223, točka 13.

(10) Sodba Sodišča z dne 26. februarja 1991, The Queen proti Immigration Appeal Tribunal, ex parte Gustaff Desiderius Antonissen, C-292/89, ECLI:EU:C:1991:80.

(11) UL C 88, 27.3.2014, str. 1.

(12) Sklep št. 573/2014/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o boljšem sodelovanju med javnimi zavodi za zaposlovanje (JZZ) (UL L 159, 28.5.2014, str. 32).

(13) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije (UL L 78, 24.3.2009, str. 1).

(14) Direktiva 2014/54/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o ukrepih za lažje uresničevanje pravic, podeljenih delavcem v okviru prostega gibanja delavcev (UL L 128, 30.4.2014, str. 8).

(15) Uredba (EU) št. 1296/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o Programu Evropske unije za zaposlovanje in socialne inovacije („EaSI“) in spremembi Sklepa št. 283/2010/EU o ustanovitvi Evropskega mikrofinančnega instrumenta Progress za zaposlovanje in socialno vključenost (UL L 347, 20.12.2013, str. 238).

(16) Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL L 166, 30.4.2004, str. 1).

(17) Direktiva 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 281, 23.11.1995, str. 31).

(18) Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 8, 12.1.2001, str. 1).

(19) UL C 222, 12.7.2014, str. 5.

(20) Uredba (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (UL L 55, 28.2.2011, str. 13).

PRILOGA I Minimalna skupna merila (kot je navedeno v členih 10(2) in 11(2)) Oddelek 1 ZAGOTAVLJANJE STORITEV 1. Zavezanost k vzpostavitvi ustreznih mehanizmov in postopkov za preverjanje in zagotavljanje popolne skladnosti z veljavnimi delovnimi standardi in pravnimi zahtevami, upoštevaje morebitne obstoječe sisteme za izdajanje licenc in drugih dovoljenj službam za zaposlovanje, ki niso JSZ, pri zagotavljanju storitev, vključno z veljavnim pravom o varstvu podatkov ter, kadar je ustrezno, zahtevami in standardi glede kakovosti podatkov o prostih delovnih mestih. 2. Zmožnost in dokazana zmogljivost za nudenje storitev v zvezi z uravnoteženjem ponudbe delovnih mest in povpraševanja po njih, podpornih storitev ali obojega, kot so navedene v tej uredbi. 3. Zmožnost zagotavljanja storitev prek enega ali več lahko dostopnih kanalov, kar vključuje vsaj dostopno spletno mesto organizacije. 4. Zmožnost in zmogljivost za napotitev delavcev in delodajalcev na druge člane in partnerje mreže EURES in/ali organe, ki imajo strokovno znanje s področja prostega gibanja delavcev. 5. Strinjanje s spoštovanjem načela brezplačnih podpornih storitev za delavce v skladu z drugim pododstavkom člena 21(3). Oddelek 2 SODELOVANJE V MREŽI EURES 1. Zmožnost pravočasnega in zanesljivega zagotavljanja podatkov iz člena 12(6) ter zavezanost k temu zagotavljanju. 2. Zavezanost k ravnanju v skladu s tehničnimi standardi in formati za uravnoteženje ponudbe prostih delovnih mest in povpraševanja po njih ter izmenjavo informacij na podlagi te uredbe. 3. Zmožnost prispevanja k pripravi programov in poročanju nacionalnemu uradu za usklajevanje ter obveščanja tega urada o zagotavljanju in učinkovitosti storitev v skladu s to uredbo ter zavezanost k navedenemu prispevanju in obveščanju. 4. Obstoj zagotavljanja razporejanja ustreznih človeških virov za zadevne naloge, ki jih je treba izpolniti, ali zavezanost k takšnemu zagotavljanju. 5. Zavezanost k zagotavljanju standardov kakovosti za osebje in vpisu osebja v ustrezne module skupnega programa usposabljanja iz točke (a)(iii) člena 8(1)). 6. Zavezanost k uporabi blagovne znamke EURES zgolj za storitve in dejavnosti v zvezi z mrežo EURES.