RESOLUCIJA SVETA

z dne 3. junija 2010

o posodobljenem priročniku s priporočili za mednarodno policijsko sodelovanje in ukrepi za preprečevanje in nadziranje nasilja in neredov, povezanih z mednarodnimi nogometnimi tekmami, ki zadevajo vsaj eno državo članico

2010/C 165/01

SVET EVROPSKE UNIJE –

ob upoštevanju naslednjega:

Svet je 21. junija 1999 sprejel resolucijo o priročniku za mednarodno policijsko sodelovanje in ukrepe za preprečevanje in nadziranje nasilja in neredov, povezanih z mednarodnimi nogometnimi tekmami (1) .

To resolucijo je najprej nadomestila Resolucija Sveta z dne 6. decembra 2001, nato pa še Resolucija Sveta z dne 4. decembra 2006 o priročniku s priporočili za mednarodno policijsko sodelovanje in ukrepi za preprečevanje in nadziranje nasilja in neredov, povezanih z mednarodnimi nogometnimi tekmami, ki zadevajo vsaj eno državo članico (2) .

Priročnik, priložen navedeni Resoluciji z dne 4. decembra 2006, je bil revidiran in posodobljen ob upoštevanju izkušenj iz zadnjih nekaj let, na primer tistih s svetovnim prvenstvom leta 2006 in evropskim prvenstvom leta 2008, na podlagi ocene mednarodnega policijskega sodelovanja, ki so jo pripravili strokovnjaki v okviru teh prireditev in obsežnega splošnega policijskega sodelovanja ob mednarodnih in klubskih tekmah v Evropi, pa tudi na podlagi primerljivih novosti in izkušenj z drugimi mednarodnimi športnimi prireditvami.

SPREJEMA NASLEDNJO RESOLUCIJO:

(1) UL C 196, 13.7.1999, str. 1.

(2) UL C 322, 29.12.2006, str. 1–39.

PRILOGA

Priročnik s priporočili za mednarodno policijsko sodelovanje in ukrepi za preprečevanje in nadziranje nasilja in neredov, povezanih z mednarodnimi nogometnimi tekmami, ki zadevajo vsaj eno državo članico

Uvod – Temeljna načela

1. Delo policije z informacijami

2. Priprave policije na prireditev

3. Policijsko sodelovanje med prireditvijo

4. Sodelovanje med policijo in organizatorji

5. Sodelovanje med policijo ter kazenskopravnimi organi in organi kazenskega pregona

6. Sodelovanje med policijo in navijači

7. Komunikacijska in medijska strategija

8. Srečanje strokovnjakov za nogomet iz EU

9. Seznam pomembnih dokumentov o varnosti in varovanju na nogometnih tekmah

Dodatki

1. Dinamična ocena tveganja in obvladovanje množic

2. Časovni okvir za naročanje produktov in storitev Europola

3. Specifikacije in vzorec policijskega identifikacijskega jopiča

4. Razvrščanje nogometnih navijačev

UVOD: TEMELJNA NAČELA

Namen tega dokumenta je izboljšati varnost in varovanje na mednarodnih nogometnih tekmah, še zlasti pa čim bolj povečati učinkovitost mednarodnega policijskega sodelovanja.

Po potrebi se lahko uporablja tudi pri drugih mednarodnih športnih prireditvah.

Dokument ne posega v določbe nacionalnih predpisov, zlasti kar zadeva pristojnosti različnih služb in organov v državah članicah.

Čeprav je v dokumentu poudarek večinoma na mednarodnem policijskem sodelovanju, je v njem glede na različne organe, ki sodelujejo pri upravljanju in obvladovanju nogometnih tekem (in drugih športnih prireditev), omenjeno tudi sodelovanje policije z drugimi ključnimi partnerji, na primer z organizatorji prireditev.

Mednarodno policijsko sodelovanje in policijski nadzor na nogometnih tekmah morata temeljiti na načelih zakonitosti in sorazmernosti. Primeri dobre prakse so podrobneje opisani v Dodatku 1.

Za varnost in varovanje na prireditvi je odgovoren pristojni organ države članice organizatorke, vendar so ji po potrebi dolžni pomagati organi sosednjih in tranzitnih držav.

Ta dokument bi bilo treba kar najbolj razširiti in uporabljati v vseh državah članicah in drugih evropskih državah ter drugod in tako čim bolj zmanjšati tveganja v zvezi varnostjo in varovanjem ter poskrbeti za učinkovito mednarodno policijsko sodelovanje.

POGLAVJE 1

Delo policije z informacijami

ODDELEK 1

Možna merila za delo z informacijami

I. UVOD

Pravočasna izmenjava natančnih informacij je bistvenega pomena za izboljšanje varnosti in varovanja ter preprečevanje nasilja in izgredov ob nogometnih tekmah.

V skladu s Sklepom Sveta 2002/348/PNZ mora vsaka država članica imeti nacionalno nogometno informacijsko točko (v nadaljnjem besedilu: NFIP (National Football Information Point)), ki deluje kot osrednja in enotna kontaktna točka za izmenjavo ustreznih informacij o mednarodnih nogometnih tekmah ter za razvoj mednarodnega policijskega sodelovanja v zvezi z nogometnimi tekmami.

Ob neposrednih stikih med policijo države organizatorke in gostujočo policijo se vse izmenjane informacije posredujejo tudi NFIP. Takšni stiki ne smejo posegati v ključno vlogo NFIP pri zagotavljanju kakovostnega obveščanja in splošnejšega posredovanja informacij drugim pomembnim partnerjem in organom.

Razmerje med NFIB in pristojnimi nacionalnimi organi ureja veljavna nacionalna zakonodaja.

V skladu s Sklepom Sveta 2002/348/PNZ vsaka država članica poskrbi, da:

— NFIB lahko izpolnjuje naloge učinkovito in na zadovoljivi ravni;

— je NFIP ustrezno tehnično opremljena za učinkovito in hitro opravljanje nalog;

— je osebje NFIP usposobljeno in opremljeno, da v zadevni državi lahko zagotavlja strokovno znanje o policijskem nadzoru ob nogometnih tekmah in z njimi povezanih vidikih varnosti in varovanja.

NFIP deluje na podlagi vzajemnosti.

II. NALOGE Z MEDNARODNO RAZSEŽNOSTJO

NFIP podpira pristojne nacionalne organe. Na podlagi analiziranih in ovrednotenih informacij se pristojnim nacionalnim organom predložijo ustrezni predlogi ali priporočila kot prispevek k oblikovanju medresorne politike do vprašanj, povezanih z nogometom.

NFIP na državnih ali mednarodnih nogometnih tekmah podpira lokalno policijo.

Vsaka NFIP za NFIP drugih držav stalno opravlja analize (1) tveganja v zvezi s svojimi klubi in državno reprezentanco. Analiza tveganja se drugim NFIP običajno posreduje na obrazcih, ki so na voljo na spletnem mestu NFIP (www.nfip.eu) (2).

Vsaka NFIP ima dostop do ustreznih nacionalnih policijskih zbirk podatkov. Pri izmenjavi osebnih informacij se uporablja nacionalno in mednarodno pravo, zlasti sklep Sveta k Prümski pogodbi (3), ali meddržavni ali večstranski sporazumi.

NFIP poskrbi za preverjanje kakovosti vsebine vseh informacij.

NFIP lahko informacije izmenjuje tudi z drugimi organi, ki prispevajo k varnosti in varovanju.

Vse informacije se izmenjujejo z uporabo ustreznih obrazcev, ki so na voljo na spletnem mestu NFIP.

III. IZMENJAVA POLICIJSKIH INFORMACIJ

1. Vrste informacij

Razlikovati je mogoče med splošnimi in osebnimi informacijami. Izraz „prireditev“ pomeni vse vidike določene nogometne tekme ali turnirja.

(a) Splošne informacije

Splošne informacije je mogoče razčleniti v tri kategorije:

— strateške informacije: informacije o vseh vidikih prireditve, zlasti glede tveganj, povezanih z varnostjo in varovanjem,

— operativne informacije: informacije, ki so v pomoč pri pripravi analize potencialnih tveganj v zvezi s prireditvijo;

— taktične informacije: informacije, ki so v pomoč osebam, odgovornim za operativno raven, da se med prireditvijo lahko ustrezno odzivajo na probleme v zvezi z varnostjo in varovanjem.

(b) Osebne informacije

V tej zvezi se osebne informacije nanašajo na posameznike, za katere se ocenjuje, da bi lahko pomenili tveganje za javno varnost v zvezi s prireditvijo. Med njimi so lahko tudi posamezniki, ki so ob nogometnih tekmah že kdaj prej povzročali nasilje ali izgrede ali so sodelovali v njih.

2. Časovno zaporedje izmenjave informacij

Razlikovati je mogoče: fazo pred prireditvijo, fazo med prireditvijo in fazo po njej: Teh treh faz ni mogoče vedno jasno ločevati med seboj.

(a) Naloga NFIP države organizatorke

1. Pred prireditvijo

se NFIP podporne države sporočijo potrebe po informacijah. To vključuje:

— analizo tveganja, ki ga pomenijo navijači gostujočega moštva, in

— druge pomembne informacije v zvezi z varnostjo in varovanjem ob prireditvi, npr. o potovanju navijačev ter o političnih ali drugih negotovostih.

Poleg tega NFIP države organizatorke zagotovi informacije o veljavni zakonodaji in politiki organov (npr. do alkohola), organizaciji prireditve ter varnostnem osebju.

Vse ustrezne informacije je treba dati na razpolago drugim zainteresiranim NFIP in jih na ustreznih obrazcih dati na spletno mesto NFIP.

država organizatorka NFIP podporne države oziroma podpornih držav zaprosi za pravočasno posredovanje natančnih informacij o premikih tako navijačev, ki pomenijo tveganje, kot tudi tistih, ki ga ne pomenijo, o sodelujočem moštvu (če je ogrožena varnost) in o prodaji vstopnic ter za vse druge ustrezne informacije.

NFIP države organizatorke NFIP podporne države oziroma podpornih držav zagotovi informacije zlasti v zvezi z vključevanjem gostujoče policijske delegacije v policijski nadzor države organizatorke in informacijami za gostujoče navijače itd..

2. Med prireditvijo

lahko NFIP države organizatorke zaprosi za potrditev prej posredovanih informacij in za posodobljeno analizo tveganja. Zaprosilo in odgovor nanj se posredujeta prek sistema uradnikov za zvezo, če je takšen sistem vzpostavljen.

NFIP države organizatorke zagotovi povratne informacije o natančnosti posredovanih informacij.

Splošne informacije o vrnitvi navijačev, vključno s tistimi, ki so bili izgnani ali ki jim je bil zavrnjen vstop, se posredujejo tudi NFIP države izvora in ustreznih tranzitnih držav.

3. Po prireditvi

NFIP države organizatorke (z uporabo ustreznega obrazca na spletnem mestu NFIP) podpornim NFIP zagotovi informacije:

— v zvezi z obnašanjem navijačev, da NFIP države/kluba, ki ga ti podpirajo in/ali kjer prebivajo, lahko posodobijo oceno tveganja;

— o morebitnih incidentih; informacije v zvezi z aretacijami ali sankcijami se izmenjujejo v skladu z nacionalnim in mednarodnim pravom;

— o operativni koristnosti posredovanih informacij in podpore gostujoče policijske delegacije oziroma gostujočih policijskih delegacij (glej poglavje 2).

(b) Naloge NFIP držav(e), ki podpira(jo) državo organizatorko

1. Pred prireditvijo:

NFIP podporne države oziroma podpornih držav se odzovejo na potrebe po informacijah NFIP države organizatorke in na lastno pobudo vsaki od zainteresiranih NFIP posredujejo vse ustrezne informacije.

2. Med prireditvijo

Posredovane informacije se posodabljajo; spremlja se gibanje navijačev in njihovo bivanje. Državi organizatorki in vsem drugim zainteresiranim NFIP se posredujejo koristne informacije o incidentih, če bi prišlo do njih v domovini med tekmami ali turnirji v zvezi s prireditvijo.

3. Po prireditvi

Na podlagi informacij, ki jih posreduje NFIP države organizatorke in gostujoča policijska delegacija, se posodobi analiza tveganja (glej poglavje 2).

Opravi se ocena izmenjave informacij in delo gostujoče policijske delegacije.

ODDELEK 2

Dodatne smernice glede nalog NFIP

NFIP na nacionalni ravni usklajuje izmenjavo informacij o nogometnih tekmah, po potrebi pa usklajuje in organizira usposabljanje in delo obveščevalcev in/ali neuniformiranih policistov.

NFIP posreduje pri izmenjavi informacij z državami nečlanicami EU. Če v teh državah ni NFIP, se te lahko zaprosijo, da določijo osrednjo in enotno kontaktno točko. Kontaktne podatke je treba posredovati drugim NFIP in jih dati na spletno mesto NFIP.

NFIP na nacionalni ravni deluje kot center znanja Poleg policije bi k NFIP kot centru znanja morali prispevati tudi policija, javni uslužbenci in akademski krogi.

Posamezna NFIP lahko v skladu z nacionalno zakonodajo sklene uradni dvostranski sporazum s tretjo stranjo o izmenjavi nekaterih informacij. Te informacije se ne širijo dalje brez soglasja izvora.

, se NFIP države organizatorke o njih posvetuje z NFIP podporne države oziroma podpornih držav, in sicer prek posebnega nacionalnega uradnika za zveze, če je imenovan.

, se NFIP države organizatorke o njih posvetuje z NFIP podporne države, in sicer prek posebnega uradnika za zveze ali koordinatorja operacij.

Kar zadeva področja, kot so boj proti terorizmu ter hude oblike kriminala in organizirani kriminal, se NFIP države organizatorke ali pristojni policijski organ posvetuje prek obstoječega omrežja ali uradnika za zveze, imenovanega posebej v ta namen.

Europol lahko v skladu s svojimi zakonitimi pooblastili odigra pomembno vlogo v podporo pristojnim organom držav, ki organizirajo velike mednarodne nogometne turnirje, tako da jim na zaprosilo zagotovi ustrezne informacije in analize ter splošno oceno tveganja pred hudimi oblikami kriminala in organiziranim kriminalom in terorizmom. Zaradi lažjega poteka izmenjave informacij, je ob prireditvi na terenu lahko prisoten tudi Europolov uradnik za zveze (ELO) (4).

Če obstaja lokalno nogometno informacijsko središče, sodeluje z NFIP. Lokalno informacijsko središče in NFIP se med seboj obveščata. Pri pretoku informacij se upoštevajo informacije, ki jih zagotavlja gostujoča policijska delegacija.

POGLAVJE 2

Priprave policije na prireditev

Gostujoča policijska delegacija

Za učinkovitost priprav policije države organizatorke na prireditev je potrebna obširna izmenjava informacij v skladu z načeli iz poglavja 1 tega priročnika.

NFIP države organizatorke po podrobnem posvetovanju s svojo policijo v državo povabi policijske delegacije, ki bi lahko prispevale dodano vrednost. O dodani vrednosti je treba presojati z vidika več dejavnikov, kot so poklicne izkušnje na področju obvladovanja obnašanja gostujočih navijačev, vključno s tistimi, ki pomenijo tveganje, in zmožnost zagotavljanja informacij policiji države organizatorke, koristnih za preprečevanje ogrožanja javnega reda.

Prav tako lahko NFIP države organizatorke povabi policiste, ki si želijo pridobiti izkušnje, da sodelujejo v gostujoči policijski delegaciji, saj bodo lahko prispevali dodano vrednost ob prihodnjih nogometnih tekmah, ki se jih bodo udeležili njihovi navijači.

Pri posameznih tekmah mednarodnega značaja se v skladu s Sklepom Sveta 2002/348/PNZ uradno povabilo gostujoči policijski delegaciji pošlje prek NFIP države organizatorke, ki od svoje policije prejme ustrezna navodila. V povabilu je treba opredeliti sestavo delegacije ter pojasniti vloge in odgovornosti, pri vsem tem pa upoštevati konkretne cilje sodelovanja. Navesti je treba tudi, kako dolgo naj traja obisk gostujoče policijske delegacije v državi organizatorki.

Pri mednarodnih turnirjih in posameznih tekmah (če to zahteva katera od NFIP) uradno povabilo gostujoči policijski delegaciji pošlje pristojno ministrstvo države organizatorke po navodilih NFIP države organizatorke; lahko se uredi z dogovorom med vladama.

Če gostujoča policijska delegacija ne prejme povabila NFIP države organizatorke, lahko NFIP države delegacije po potrebi točki NFIP države organizatorke sama predlaga obisk delegacije. Če NFIP države organizatorke ne sprejme takšnega predloga, morebitna policijska delegacija, ki vseeno odpotuje, nastopa neuradno izven področja uporabe tega priročnika.

O podrobnostih o obisku policijske delegacije (npr. o policijskih pooblastilih, opremi, uniformah itn.) se v pogajanjih dogovorita zadevni NFIP po posvetovanju z lokalno policijo, ki je pristojna za posamezno tekmo. Če dogovor med vladama ni sklenjen, morajo te podrobnosti biti v skladu s členom 17 Sklepa Sveta 2008/616/PNZ (5) in veljavno nacionalno zakonodajo.

Gostujoča delegacija ne sme šteti več članov, kot je dogovorjeno z NFIP države organizatorke, in mora glede poveljevanja in nadzora spoštovati pravila policije države organizatorke. Če nastopa v neskladju z dogovorom, nastopa izven področja uporabe tega priročnika ter sklepov in Pogodb EU.

O podrobnostih zaprosila za podporo se NFIP dogovorita že zgodaj pred turnirjem in/ali posamezno tekmo, da ima gostujoča policijska delegacija dovolj časa za priprave. Zato bi bilo treba zaprosilo za podporo vložiti čim prej po objavi datuma tekme.

Pri posameznih mednarodnih tekmah gostujoča policijska delegacija za priprave potrebuje vsaj tri tedne. Če je do objavljene tekme manj kot tri tedne časa (na primer v zadnjih fazah evropskega klubskega prvenstva ali zaradi višjega tveganja), se zaprosilo odpošlje nemudoma. Pri mednarodnih turnirjih pa gostujoča policijska delegacija za priprave potrebuje vsaj 16 tednov.

Finančna ureditev

Država organizatorka vsakič plača nastanitev, prehrano (ali dnevnice) in druge storitve, ki so na razpolago na kraju samem, gostujoče države pa krijejo stroške potovanja in plač za člane delegacije. V izrednih primerih se zadevni NFIP lahko dogovorita tudi drugače. Takšna odstopanja je treba pojasniti v protokolu o razmestitvi gostujoče policijske delegacije, ki je na voljo na spletnem mestu NFIP.

Naloge policije države organizatorke

Policija države organizatorke bi morala ključnim članom gostujoče policijske delegacije omogočiti, da se seznanijo z organizacijo policijskih operacij v državi organizatorki in/ali mestu prireditve ter z lego stadiona; omogočiti bi jim morala tudi, da se na dan tekme v zadevnem mestu spoznajo z operativnim komandirjem oziroma operativnimi komandirji:

— pri mednarodnih turnirjih je treba to opraviti najmanj en mesec pred turnirjem (npr. z organizacijo seminarjev za ključne člane gostujoče policijske delegacije),

— pri posameznih mednarodnih tekmah pa kak dan pred tekmo.

Spremstvo gostujočih policijskih delegacij

Zagotavljanje varnosti članov gostujoče policijske delegacije je prva naloga in to je treba upoštevati pri vseh ocenah tveganja, ki jih v zvezi z razmeščanjem policistov opravita policija države organizatorke in policija gostujoče države.

Gostujoči člani policijske delegacije, zlasti uradnik za zveze, koordinator operacij in izvršilni policijski uradniki (glej nadaljevanje) bi morali delati skupaj z lokalnimi policisti (sicer znani kot „ciceroni“) in biti tudi sami policisti, po možnosti z izkušnjami s policijskim nadzorom ob nogometnih tekmah v svoji državi.

„Ciceroni“:

— morajo biti vključeni v nacionalno/lokalno policijsko operacijo in biti zmožni posredovati informacije, da lahko operativni policijski komandirji na njihovi podlagi sprejemajo ključne odločitve;

— morajo poznati organizacijo, postopke in poveljniško strukturo svoje policije;

— če so razmeščeni kot spremljevalci članov gostujoče policijske delegacije, ne nadzorujejo domačih navijačev, ki pomenijo tveganje;

— bi morali biti temeljito poučeni o policijski operaciji države organizatorke, svojih pooblastilih ter nalogah, ki naj bi jih opravljali člani gostujoče policijske delegacije;

— so odgovorni za varnost gostujoče policijske delegacije in so posredniki pri izmenjavi sporočil s policijo države organizatorke;

— bi morali biti razmeščeni v gostujočo policijsko delegacijo, dokler traja operacija; to bo pripomoglo k vzpostavljanju učinkovitega sodelovanja;

— z gostujočo policijsko delegacijo delajo v skupnem jeziku, o katerem se dogovorijo v naprej.

Sestava in naloge gostujoče policijske delegacije

Sestava gostujoče policijske delegacije je takšna, da njeni člani lahko pomagajo pri policijski operaciji države organizatorke, na primer tako, da:

1. opravljajo in policiji države organizatorke posredujejo stalno dinamično oceno tveganja (glej Dodatek 1);

2. se pogovarjajo in so v stikih z gostujočimi navijači;

3. če nacionalna zakonodaja države organizatorke to dopušča in ta država s tem soglaša, zbirajo obveščevalne podatke in dokaze v imenu policije države organizatorke ali za lastne potrebe.

Odvisno od tega, kakšna točno naj bi bila podpora, bi delegacijo lahko sestavljali naslednji člani:

1. vodja delegacije, ki je tako funkcionalno kot hierarhično odgovoren za delegacijo;

2. uradnik za zvezo (ali več uradnikov za zvezo, če se tako dogovorita zadevni NFIP), odgovoren zlasti za izmenjavo informacij med svojo državo in državo organizatorko;

3. koordinator operacij, ki je odgovoren za usklajevanje dela gostujočih policistov;

4. izvršilni policijski uradniki (neuniformiran ali uniformiran), ki so odgovorni za prepoznavanje, stike z navijači, spremljanje in druge naloge;

5. uradni govorec/tiskovni predstavnik. Vodja gostujoče policijske delegacije lahko, če se to zdi primerno, sam nastopa kot uradni govorec ali ima tiskovnega predstavnika.

Ključne naloge:

Uradnik za zveze in/ali koordinator operacij

Določitev uradnika za zveze in/ali koordinatorja operacij bi morala omogočiti, da si organi gostujoče države in organi države organizatorke učinkovito izmenjujejo informacije glede posameznih nogometnih tekem ali turnirjev.

Obe vlogi bi lahko opravljal isti uradnik. O tem, ali bi to bilo primerno, od primera do primera odločata policiji države organizatorke in gostujoče države še pred razmeščanjem v državi organizatorki.

Uradnik za zveze/koordinator operacij mora najmanj:

— dobro praktično poznati ta priročnik;

— poznati postopke, potrebne za lažjo mednarodno izmenjavo informacij;

— biti zmožen učinkovito predstavljati svojo državo in svojo vlogo pri navezovanju stikov s policijo države organizatorke (tj. biti diplomatski, samozavesten, samostojen in zmožen komunikacije v vnaprej dogovorjenem skupnem jeziku);

— poznati ozadje okoliščin, povezanih z nasiljem na nogometnih tekmah/neredi v svoji državi.

Glavne naloge uradnika za zvezo/koordinatorja operacij je mogoče povzeti takole:

— zbiranje informacij/obveščevalnih podatkov in njihovo posredovanje njegovi delegaciji in policiji države organizatorke/lokalni policiji;

— zagotavljanje učinkovite razmestitve njegovih operativnih policijskih uradnikov (uniformiranih in/ali neuniformiranih), da so temeljito vključeni v operacijo policije države organizatorke v zvezi z zadevno prireditvijo;

— zagotavljanje pravočasnih in natančnih nasvetov komandirju policije države organizatorke oziroma lokalne policije.

Med mednarodnimi turnirji bo uradnik za zvezo verjetno imel sedež v centru za koordinacijo policijskih informacij, v katerem bodo uradniki iz ene ali obeh držav, medtem ko bi sedež koordinatorja operacij lahko bilo lokalno informacijsko središče na območju, kjer bo nogometna tekma. Pri posameznih tekmah sta lahko nameščena v NFIP države organizatorke ali v drugem primernem okolju.

Pri posameznih tekmah uradnik za zvezo/koordinator operacij tesno sodeluje s policijo v mestu, kjer je organizirana tekma.

Policija države organizatorke omogoči uradniku za zveze/koordinatorju operacij dostop do ustrezne tehnične opreme, da lahko učinkovito opravlja svoje naloge.

Izvršilni policijski uradniki

Dobro razmeščeni izvršilni policijski uradniki iz gostujoče države (uniformirani ali neuniformirani) lahko:

— policiji države organizatorke pomagajo pri stikih z navijači gostujočega moštva in s tem pri obvladovanju množice;

— pomagajo pri prepoznavanju navijačev v množici, ki pomenijo tveganje, ter pri omejevanju njihovih možnosti za hujskanje k nasilju ali nemirom in/ali sodelovanje pri tem brez naknadnih posledic.

Uradniki bi morali imeti izkušnje s policijskim nadzorom ob nogometnih tekmah v svoji državi.

Uradniki:

— morajo imeti znanje in izkušnje za učinkovito sporazumevanje (po potrebi), da lahko vplivajo na vedenje navijačev; in/ali

— biti strokovno izobraženi glede obnašanja navijačev in s tem povezanih tveganj; ter

— morajo biti zmožni, da med dogodkom prek svojega uradnika za zvezo/koordinatorja operacij učinkovito poročajo komandirjem policije države organizatorke informacije o vrsti nevarnosti, ki bi jo navijači lahko pomenili v določenem trenutku in na določenem kraju.

Člani gostujoče policijske delegacije iz gostujoče države bi morali biti sposobni sporočati tako pozitivna kot negativna opažanja o navijačih svojega moštva/iz njihove države. S tem se komandirjem policije države organizatorke omogoči tehtno odločanje glede potreb po posredovanju ali podpori upravičenemu ravnanju navijačev.

Pomembno je poudariti, da imajo operativni policijski uradniki iz gostujoče države v prvi vrsti svetovalno vlogo in ne operativno ali odločitveno.

Če se država organizatorka s tem strinja, se lahko izvršilni policijski uradniki gostujoče države razmestijo tudi za poizvedovanje/zbiranje dokazov, pri čemer uporabijo opremo, katere uporabo odobri policija države organizatorke ali ki se uporablja za kazenski pregon v njihovi državi.

POGLAVJE 3

Policijsko sodelovanje med prireditvijo

Čim bolje je treba izkoristiti podporo gostujoče policijske delegacije in njeno dodano vrednost v policijskih operacijah države organizatorke.

Gostujočo policijsko delegacijo bi bilo treba obveščati o pripravi operativnega načrta policijske enote države organizatorke (vključno z njenim pristopom do obvladovanja množic in ravni vedenja, ki ga še dopušča). V operacije policije države organizatorke so polno vključeni (omogoči se jim udeležba in sodelovanje pri pripravljalnih sestankih pred tekmo in zaključnih sestankih po njej).

Glede uporabe jezikov se zadevne države dogovorijo pred zadevnim dogodkom.

Policija države organizatorke in gostujoča policijska delegacija med trajanjem operacije obveščata svoje nacionalne NFIP o dogajanju in jim nato v sedmih dneh po tekmi predložita poročila.

Mediji nimajo dostopa do članov gostujoče policijske delegacije, razen če ni bil z vodjo delegacije sklenjen poseben dogovor.

Gostujoča policijska delegacija bi morala vedno skrbeti za to, da njeno delovanje po nepotrebnem ne ogroža varnosti drugih oseb (6).

Gostujoči policist(-i), ki ne dela(-jo) v uniformi, v primeru sile (na primer, če je neposredno ogrožena fizična varnost) ali če je bilo iz taktičnih razlogov tako dogovorjeno, uporablja standardni svetleči se identifikacijski jopič gostujoče policije, opisan v Dodatku 3. Vsak gostujoči policist, kadar potuje v tujino, vzame s seboj svoj jopič.

Policija države organizatorke v posvetovanju z organizatorji nogometnih dogodkov gostujoči policijski delegaciji po potrebi zagotavlja dostop do stadiona in akreditacijo (sedeži niso obvezni), zato da lahko učinkovito opravlja svoje naloge. Pred vsako tekmo bi bilo treba na pripravljalnem sestanku ali sestankih o tem obvestiti redarje in drugo varnostno osebje.

Države, ki imajo možnost, da navijačem, ki pomenijo tveganje, po pravni poti preprečijo potovanje v tujino, bi morale sprejeti vse potrebne ukrepe za učinkovito dosego tega cilja in ustrezno obvestiti državo organizatorko. Vsaka država bi morala sprejeti vse možne ukrepe z namenom, da svojim državljanom prepreči udeležbo in/ali organizacijo motenja javnega reda v drugi državi.

Policija države organizatorke bi si morala prizadevati, da bodo na voljo tolmači za jezike, ki jih govorijo navijači iz gostujočih držav. S tem bi se gostujoče policijske delegacije izognile tej nalogi, ki bi jih ovirala pri izvajanju operativnih nalog. Tolmači bi lahko zagotavljali tudi lažje sporazumevanje med policijo države organizatorke in gostujočo policijsko delegacijo.

POGLAVJE 4

Sodelovanje med policijo in organizatorji

ODDELEK 1

Vloga organizatorjev

Organizatorji mednarodnih nogometnih tekem bi si morali po najboljših močeh prizadevati za varnost in učinkovito obvladovanje množic na stadionu pred tekmo, med tekmo in po njej in na ta način omogočiti čim bolj učinkovito razporeditev policije.

Usklajevanje med vsemi udeleženimi stranmi je pogoj za učinkovito strategijo organiziranja mednarodnih nogometnih tekem. Zato je zelo priporočljivo tesno sodelovanje med organizatorji, udeleženimi zasebnimi partnerji, javnimi organi in policijo.

Da bi čim bolj zmanjšali tveganje v zvezi varnostjo in varovanjem, bi morali javni organi in/ali policija določiti minimalne zahteve, ki jih morajo izpolnjevati organizatorji pri organizaciji mednarodnih nogometnih tekem. Pri tem se lahko uporabi kontrolni seznam Sveta Evrope (glej poglavje 9).

ODDELEK 2

Sodelovanje med policijo in organizatorji

Organizator imenuje osebo, ki je odgovorna za varnost na stadionu (običajno uradnik za varnost). Zelo pomembno je, da je policija v tesnem stiku s to osebo.

Policija in organizacija, odgovorna za varnost na stadionu, bi morali delovati skupaj, njuno delo bi se moralo dopolnjevati, vendar pa odgovornosti, pristojnosti in naloge vsake od obeh strani, ki so določene z nacionalno zakonodajo in/ali pisnim sporazumom med organizacijo in policijo, ne vplivajo na odgovornosti in delo druge.

Razen če to ni določeno že z nacionalno zakonodajo, bi moral navedeni sporazum določati naloge organizatorja in policije; zlasti bi moral opredeljevati vloge uradnika za varnost, policijskega komandirja na terenu, varnostnega osebja in policistov.

Razen če to ni določeno že z nacionalno zakonodajo, bi moralo v sporazumu biti posebej opredeljeno naslednje:

— kdo je odgovoren za kordone in preiskovanja pred vhodom;

— kdo je odgovoren za ukrepe nadzorovanja in obvladovanja gibanja množic in kdo sprejme odločitev za odprtje ali zaprtje vhodnih vrat ali vrtljivih križnih zapor;

— pomoč, ki jo policisti zagotavljajo osebju za varovanje in/ali obratno pri preprečevanju težav in obvladovanju povzročiteljev incidentov;

— kdo odloči o odlogu začetka tekme in v kakšnih okoliščinah (običajno organizator zaradi varnostnih razlogov in policija v primeru kršenja javnega reda ali nevarnosti kršitev);

— kdo odloči o odpovedi tekme in v kakšnih okoliščinah ter kdo je odgovoren za zvezo s sodnikom;

— okoliščine, v katerih policija prevzame nadzor nad celotnim stadionom ali njegovim delom, postopek, ki ga je treba izpeljati v tem primeru in ob morebitni ponovni prepustitvi nadzora organizatorju;

— kdo usmerja in nadzoruje evakuacijo stadiona in v kakšnih okoliščinah;

— kdo obvešča službe za ukrepanje v nujnih primerih o incidentih, pri katerih je ali bi lahko bil potreben njihov poseg;

— kdo sproži postopke organizatorja za ravnanje v nujnih primerih.

POGLAVJE 5

Sodelovanje med policijo ter pravosodnimi organi in organi pregona

Vsebino tega poglavja je treba obravnavati ob upoštevanju precejšnjih razlik med državami članicami glede strukture in pristojnosti pravosodnih organov in organov pregona.

Tesno sodelovanje med policijo ter pravosodnimi organi in organi pregona lahko prinese veliko koristi, in sicer tako pri posameznih tekmah kot tudi turnirjev.

Obravnavanje domnevnih kršitev, povezanih s prireditvijo, je sicer v okviru suverenosti in pristojnosti države organizatorke, vendar so tudi organi drugih držav članic in pristojni organi EU (npr. Eurojust) dolžni pomagati pravosodnim organom in organom pregona države organizatorke.

Vse države članice bi morale zagotoviti možnosti za hitro in ustrezno posredovanje pri kršitvah, povezanih s prireditvijo.

Policija države organizatorke in drugi organi bi morali gostujočo policijo in navijače seznaniti z zadevno domačo zakonodajo in/ali kazenskimi, civilnimi ali upravnimi postopki ter najvišjimi zagroženimi kaznimi za najpogostejše kršitve, povezane z nogometom.

Po potrebi bi bilo treba za vse mednarodne nogometne tekme polno izkoristiti veljavne večstranske sporazume o medsebojni pravni pomoči, poleg tega pa lahko država organizatorka pred in med prireditvijo ter po njej s katero koli drugo državo sklene dvostranske dogovore o okrepljeni medsebojni pravni pomoči.

NFIP podporne države/držav bi morali NFIP države organizatorke obveščati o naslednjem:

— o vseh pravnih možnostih, ki jih imajo na voljo (npr. odredba o prepovedi obiska nogometne tekme, prepoved izhoda iz države), da navijačem, ki pomenijo tveganje, preprečijo prihod na prireditev;

— kakšne možnosti so na voljo v skladu z nacionalnim ali mednarodnim pravom, da gostujoča policijska delegacija in/ali drug pristojni organ (npr. gostujoči tožilci za zvezo) v okviru dvostranskega dogovora med udeleženima državama zbira dokaze o morebitnih kršitvah, povezanih z nogometom, ki so jih storili gostujoči navijači;

— katere kršitve, storjene v državi organizatorki, je mogoče preganjati v podporni državi (po vrnitvi kršitelja).

Država organizatorka lahko druge države pozove, naj pošljejo tožilca/sodnika za zvezo ali drugega uradnika s tožilskimi pooblastili, da prisostvuje prireditvi.

Priporoča se, da pristojni organ države organizatorke v skladu z nacionalnim pravom, vključno z varstvom podatkov, gostujoči policijski delegaciji in/ali pristojnemu organu (npr. gostujočemu tožilcu za zvezo) zagotovi informacije o njihovih državljanih iz sodnih evidenc in policijskih ali preiskovalnih zapisnikov, vključno z evidenco aretacij.

Na drugi strani lahko podporna država določi tožilca/sodnika za zvezo ali drugega uradnika s tožilskimi pooblastili, ki bo na voljo, da odpotuje v državo organizatorko na njeno zahtevo, ali imenuje tožilca/sodnika za zvezo ali drugega uradnika s tožilskimi pooblastili, pristojnega za zvezo z organi države organizatorke.

Podporna NFIP se bo v okviru določb nacionalne zakonodaje poskušala nemudoma odzvati na zahtevo za dodatne informacije o aretiranih osebah, npr. podrobnosti o prejšnjih obsodbah, vključno s kršitvami, povezanimi z nogometom.

Vsa vprašanja glede stroškov, povezanih s tožilci/sodniki za zvezo ali drugimi uradniki s tožilskimi pooblastili, ki so napoteni v državo organizatorko, bi moral urejati dvostranski sporazum.

Država organizatorka gostujočim tožilcem/sodnikom za zvezo ali drugim uradnikom s tožilskimi pooblastili zagotovi potrebna komunikacijska sredstva in druge storitve.

POGLAVJE 6

Sodelovanje med policijo in navijači

Stiki policije s skupinami navijačev na nacionalni in lokalni ravni lahko znatno zmanjšajo tveganje za varnost in varovanje na mednarodnih nogometnih tekmah. Vendar bi lahko to sodelovanje spodkopal vtis, da predstavniki navijačev delajo v imenu policije in npr. z njo izmenjujejo osebne podatke.

Policija države organizatorke in drugi organi bi morali upoštevati korist, ki jo lahko prinesejo pobude navijačev / pobude v zvezi z navijači, npr. informacijske stojnice za navijače ( t. i. Fan Embassies), Fan Projects in predstavniki navijačev (Fan Liaison Officers / Representatives).

Gostujoče delegacije policije in predstavniki navijačev bi lahko policijo države organizatorke seznanile z značajem in kulturo gostujočih navijačev. To bi bilo treba razumeti kot del dinamičnega ocenjevanja tveganja policije države organizatorke.

Stalno sodelovanje in komunikacija med policijo in skupinami navijačev lahko vzpostavi podlago za varno in ugodno vzdušje za vse navijače, lahko pa je tudi sredstvo sporočanja pomembnih informacij, kot so nasveti za potovanje, dostop do stadiona, veljavna zakonodaja in raven vedenja, ki je še dopustna. To bi lahko vključevalo tudi obveščanje o lažje dostopnih kontaktnih in informacijskih točkah, na katere se lahko navijači obrnejo s svojimi vprašanj.

Pokazalo se je, da takšne pristop prispeva k samoobvladovanju navijačev, pa tudi policija ima tako več možnosti za zgodnje in ustreznejše posredovanje ob nastajajočih varnostnih problemih in tveganjih.

POGLAVJE 7

Komunikacijska in medijska strategija

Komunikacijska strategija

Učinkovita in pregledna komunikacijska strategija je nujni pogoj za uspešen koncept varnosti in varovanja na mednarodnih nogometnih tekmah, turnirjih in drugih športnih prireditvah.

Zato bi morali policijski organi države organizatorke ob pripravi in izvajanju celovite večstranske komunikacijske strategije tesno sodelovati z vladnimi in lokalnimi organi, nogometnimi organi/organizatorji, mediji in skupinami navijačev.

Učinkovita večstranska medijska strategija je bistveni vidik vsake komunikacijske strategije, da je mogoče vse strani, predvsem gostujoče navijače, seznaniti s pomembnimi informacijami, npr. z nasveti za potovanje, o dostopu do stadiona, veljavni zakonodaji in ravni vedenja, ki je še dopustna.

Treba bi bilo predvsem spodbujati pozitivno podobo prireditve med domačimi in gostujočimi navijači, lokalnimi skupnostmi, širšo javnostjo in posamezniki, ki sodelujejo v operacijah za varnost in varovanje. To lahko pomaga vzpostaviti ugodno vzdušje za vse udeležence in močno zmanjša varnostna tveganja.

Medijska strategija

Cilj medijske strategije policije (in širše večstranske medijske strategije) bi moralo biti naslednje:

— proaktivno, odprto in pregledno zagotavljanje informacij;

— zagotavljanje informacij o elementih za varnost in varovanje na pomirljiv in pozitiven način;

— sporočanje namere policije, da podpre upravičene namere navijačev;

— jasno povedati, katere vrste obnašanja bo policija dopuščala in katerih ne.

Policija bi morala ob tesnem sodelovanju z vladnimi in lokalnimi organi, nogometnimi organi/organizatorji in po potrebi s skupinami navijačev pripraviti in izvajati večstransko medijsko strategijo, ki bo:

— proaktivno spodbujala pozitivno podobo prireditve;

— jasno razmejila odgovornost policije in partnerskih organizacij glede vprašanja, kdo ima glavno vlogo pri obveščanju medijev o različnih vidikih varnosti in varovanja (in o drugih vprašanjih);

— zagotavljala skupne osnovne informacije za vse uradne govorce policije in partnerskih organizacij (informativno gradivo bi bilo treba redno posodabljati in pri tem upoštevati ponavljajoče se teme ali vprašanja ter pojav novih tveganj ali dogodkov);

— zagotavljala redno sporočanje dejanskih informacij medijem in/ali njihovo objavo na internetu pred in med prireditvijo ter po njej;

— omogočila redno obveščanje tiska/medijev;

— upoštevala potrebe/interese različnih skupin novinarjev/medijev.

POGLAVJE 8

Srečanje strokovnjakov za nogomet iz EU

Močno se priporoča, da vsako predsedstvo skliče srečanje strokovnjakov, na katerem se obravnavajo naslednje teme:

— priporočila, navedena v poglavjih od 1 do 7;

— novi trendi/razvoj vedenja navijačev;

— mednarodne povezave med skupinami navijačev;

— izmenjava dobrih policijskih praks;

— vsa druga zanimiva vprašanja.

Na srečanju strokovnjakov za nogomet iz EU se lahko pooblastijo podskupine strokovnjakov za preučitev vprašanj, ki se pojavljajo na področju varnosti na nogometnih tekmah, in za pripravo priporočil.

Predsedstvo poroča Svetu o rezultatih srečanja. To poročilo nadomesti vsakoletni vprašalnik o huliganstvu na nogometnih tekmah, ki se zahteva na podlagi dokumenta 8356/01 ENFOPOL 40.

POGLAVJE 9

Seznam pomembnih dokumentov o varnosti in varovanju na nogometnih tekmah

ODDELEK 1

Seznam dokumentov, ki jih je predhodno sprejel Svet EU

1. Priporočilo Sveta z dne 30. novembra 1993 o odgovornostih organizatorjev športnih dogodkov.

2. Priporočilo Sveta z dne 1. decembra 1994 o neposredni neformalni izmenjavi informacij s srednjeevropskimi in vzhodnoevropskimi državami na področju mednarodnih športnih dogodkov (mreža kontaktnih oseb).

3. Priporočilo Sveta z dne 1. decembra 1994 o neposredni neformalni izmenjavi informacij na velikih prireditvah in srečanjih (mreža kontaktnih oseb).

4. Priporočilo Sveta z dne 22. aprila 1996 o smernicah za preprečevanje in omejevanje neredov na nogometnih tekmah, ki mu je priložen standardni obrazec za policijsko poizvedovanje o huliganih na nogometnih tekmah (UL C 131, 3.5.1996, str. 1).

5. Skupni ukrep z dne 26. maja 1997 v zvezi s sodelovanjem pri zagotavljanju javnega reda in varnosti (UL L 147, 5.6.1997, str. 1).

6. Resolucija Sveta z dne 9. junija 1997 o preprečevanju in omejevanju huliganstva na nogometnih tekmah prek izmenjave izkušenj, odstranitev s stadiona in medijske politike (UL C 193, 24.6.1997, str. 1).

7. Resolucija Sveta z dne 21. junija 1999 o priročniku za mednarodno policijsko sodelovanje in ukrepe za preprečevanje in nadziranje nasilja in neredov, povezanih z mednarodnimi nogometnimi tekmami (UL C 196, 13.7.1999, str. 1).

8. Resolucija Sveta z dne 6. decembra 2001 o priročniku s priporočili za mednarodno policijsko sodelovanje in ukrepi za preprečevanje in nadziranje nasilja in neredov, povezanih z mednarodnimi nogometnimi tekmami, ki zadevajo vsaj eno državo članico (UL C 22, 24.1.2002, str. 1).

9. Sklep Sveta z dne 25. aprila 2002 o varnosti na mednarodnih nogometnih tekmah (UL L 121, 8.5.2002, str. 1).

10. Resolucija Sveta z dne 17. novembra 2003 o možnosti prepovedi dostopa na mednarodne nogometne tekme, ki jo lahko uporabijo države članice (UL C 281, 22. 11. 2003, str. 1).

11. Resolucija Sveta z dne 4. decembra 2006 o priročniku s priporočili za mednarodno policijsko sodelovanje in ukrepi za preprečevanje in nadziranje nasilja in neredov, povezanih z mednarodnimi nogometnimi tekmami, ki zadevajo vsaj eno državo članico (UL C 322, 29.12.2006, str. 1-39).

12. Sklep Sveta z dne 12. junija 2007 o spremembi Sklepa 2002/348/PNZ o varnosti na mednarodnih nogometnih tekmah (UL L 155, 15.6.2007, str. 76–77).

ODDELEK 2

Seznam dokumentov, ki jih je predhodno sprejel Stalni odbor Evropske konvencije o nasilju gledalcev in neprimernem vedenju na športnih prireditvah, zlasti na nogometnih tekmah (Svet Evrope)

1. Evropska konvencija o nasilju gledalcev in neprimernem vedenju na športnih prireditvah, zlasti na nogometnih tekmah.

2. Priporočilo Rec (1999) 1 o redarstvu.

3. Priporočilo Rec (1999) 2 o odstranitvi ograj na stadionih.

4. Priporočilo Rec (2001) 6 Odbora ministrov državam članicam o preprečevanju rasizma, ksenofobije in rasne nestrpnosti v športu.

5. Priporočilo Rec (1989) 1 o smernicah za prodajo vstopnic in

6. Priporočilo Rec (2002) 1 o smernicah za prodajo vstopnic na mednarodnih nogometnih tekmah.

7. Priporočilo Rec (2003) 1 o vlogi socialnih in vzgojnih ukrepov pri preprečevanju nasilja v športu in priročnik o preprečevanju nasilja v športu.

8. Priporočilo Rec (2008) 1 o kontrolnem seznamu ukrepov, ki naj bi jih sprejeli organizatorji športnih prireditev in javni organi.

9. Priporočilo Rec (2008) 2 o uporabi gostujočih redarjev.

10. Priporočilo Rec (2008) 3 o uporabi pirotehničnih izdelkov na športnih prireditvah.

11. Priporočilo Rec (2009) 1 o spremljanju večjih športnih prireditev po velikem zaslonu, postavljenem na javnih območjih.

12. Priporočilo o načelih gostoljubnosti pri organizaciji športnih prireditev (še nedokončano).

(1) Analiza tveganja pomeni pripravo profila navijačev, ki podpirajo državno reprezentanco in klube, vključno s skupinami, ki pomenijo tveganje, in njihovega obnašanja v razmerju do drugih navijačev doma in v tujini, tudi do skupin lokalnega prebivalstva, ter okoliščin, ki lahko povečajo tveganje (vključno s stiki s policijo in redarji).

(2) Spletno mesto NFIP je močno zaščiteno in je na voljo izključno NFIP, vsebuje pa informacije o mednarodnih nogometnih tekmah (pregled klubov, poročila o stanju pred tekmami in po njih).

(3) Sklep Sveta 2008/615/PNZ z dne 23. junija 2008 o poglobitvi čezmejnega sodelovanja, zlasti na področju boja proti terorizmu in čezmejnemu kriminalu (UL L 210, 6.8.2008, str. 1).

(4) Glej Dodatek 2, kjer so navedene podrobnosti o časovnih vidikih zaprošanja za Europolove produkte in storitve.

(5) Sklep Sveta 2008/616/PNZ z dne 23. junija 2008 o izvajanju Sklepa 2008/615/PNZ o poglobitvi čezmejnega sodelovanja, zlasti na področju boja proti terorizmu in čezmejnemu kriminalu (UL L 210, 6.8.2008, str. 12).

(6) Glej člena 21 in 22 sklepa Sveta k Prümski pogodbi o civilni in kazenski odgovornosti.

Dodatek 1 Dinamična ocena tveganja in obvladovanje množic Ob upoštevanju: — dokumenta 8241/05 ENFOPOL 40 o dinamični oceni tveganja v okviru mednarodnih nogometnih tekem; — dokumenta 8243/05 ENFOPOL 41 – o policijski taktiki za vzdrževanje javnega reda na nogometnih tekmah; — izkušenj in naukov, pridobljenih na nogometnem prvenstvu Euro 2004 in poznejših turnirjih; — ocene načina vzdrževanja javnega reda, znanega tudi kot pristop 3 D (dialog, deeskalacija, odločnost – dialogue, de-escalation and determination) med prvenstvom Euro 2008; se pri ocenjevanju tveganja za varnost in varovanje pred prireditvijo, med prireditvijo in po njej upoštevajo vidiki, navedeni v nadaljevanju. Ključna načela Glede na sedanje ugotovitve o učinkovitem obvladovanju množic je pomembno naslednje: — ohranjanje občutka med udeleženci v množici, da je delo policije ustrezno; — izogibanje uporabi sile proti celotni množici, kadar javni red ogroža samo manjšina; — nevpadljiv ali stopnjevan taktični pristop k policijskemu nadzoru, ki krepi zmožnost policije za komuniciranje, dialog in dinamično oceno tveganja. Podpiranje — strateški pristop bi moral biti preventiven in ne represiven, posredovanja pa bi morala biti maj intenzivna; — pomembno je, da policijska strategija in taktika v vsaki fazi operacije upošteva upravičene namere navijačev in jih podpira, dokler so ti mirni (npr. poudarjanje njihove pripadnosti in kulture, varno potovanje na tekmo in z nje); — treba je postaviti meje ravnanju navijačev, tem navijačem pa je nato pomembno sporočiti, zakaj je policija ukrepala in katere alternative je vzpostavila, prek katerih lahko navijači uresničijo svoje upravičene cilje. Ravnotežje — na vseh množičnih prireditvah se lahko raven ogroženosti javnega reda hitro spremeni; — pomembno je ohraniti sorazmerno ravnotežje med vrsto posredovanja policije ter ravnijo, viri in vrsto tveganja na stiku policije z množico; — pomembno je, da ima policijski nadzor stopnje in da se lahko neposredno odziva na spremembo vrste ter povečevanja in zmanjševanja ravni tveganja; — če je vzpostavljeno ravnotežje, je bolj verjetno, da bo večina množice dojemala ukrepanje policije kot ustrezno in ne bo podprla ali se pridružila tistim, ki se želijo spopasti s policijo; — da bi zmanjšali verjetnost in obseg incidentov, so zato zelo pomembne natančne ocene tveganja, ki ves čas usmerjajo taktiko policije. Razlikovanje — zaradi neselektivne uporabe sile se lahko zaradi vzajemnega vpliva na dinamiko množic vsesplošno kršenje javnega reda zelo stopnjuje; — razlikovanje med posameznimi navijači, ki dejansko pomenijo nevarnost, in ostalimi, mora zato biti del vsakega strateškega in taktičnega odločanje v zvezi z obvladovanjem množic (npr. usposabljanja, načrtovanja, pripravljalnih sestankov in operativne prakse); — neustrezno je ukrepati proti celotni množici, ki se samo znajde na danem kraju, razen če obstajajo dokazi, da poskuša enotno izzvati nemir. Dialog — pomembno je dejavno sporazumevanje z navijači. Pri tem so najuspešnejši policisti, ki se znajo dobro sporazumevati; — cilj je vzpostaviti ugodno vzdušje in se izogniti možnostim za konflikt; — tak pristop lahko olajša zbiranje kakovostnih informacij o namenih navijačev, njihovih pričakovanjih, pomislekih in dejavnikih občutljivosti, pa tudi vseh drugih informacij o morebitnih tveganjih; — na ta način lahko policija navijače opozarja na njihovo ravnanje, jih seznanja s tveganji, ki bi jim lahko bili izpostavljeni, in z nevarnostjo morebitnih težav. Modeli dobre prakse Pred prireditvijo Ocena tveganja bi morala upoštevati: — kulturo skupine navijačev, ki jo bo nadzorovala policija (tj. značilno obnašanje, motivacije in namere); — vse dejavnike, ki lahko vplivajo na tveganje, npr. dejavnosti drugih skupin (kot so nasprotni navijači in/ali lokalne skupnosti), občutljivost, zgodovino in vse ostalo, kar je posebej pomembno (datumov, krajev, oblik delovanja in simbolov); — vse okoliščine, ki lahko vplivajo na obnašanje navijačev ali skupin, ki veljajo za grožnjo javnemu redu, ali na tveganje zaradi njih. Opredeliti bi bilo treba ravne vedenja, ki se še dopušča, in s tem prednostno seznaniti skupine navijačev. Treba bi bilo razmisliti o usmerjanju navijačev na varna/nadzorovana območja (npr. posebna območja za navijače – fan zone). Na podlagi teh informacij in poizvedovanj o določenih tekmah bi moralo biti mogoče predvideti, za katere tekme velja običajno tveganje in za katere povečano tveganje za javni red. Pomembno je jasno ločevati med tveganji za posamezno vrsto incidentov, kot so težave z javnim redom, težave, povezane z javno varnostjo, kriminal v povezavi z množičnimi prireditvami in terorizem. Začetni stik Ker raven tveganja za javni red ni konstantna ampak zelo dinamična, se odvisno od okoliščin lahko hitro poveča in zmanjša. Zato je treba raven tveganja spremljati in jo stalno natančno ocenjevati. da bi to dosegli: — bi se morala policija približati navijačem z veliko ravnijo pozitivne medosebne komunikacije (neagresivna drža, nasmehi, razmeščanje policistov v parih ali manjših skupinah v standardnih uniformah, razporejanje med množicami in znotraj njih, pripravljenost ustreči prošnjam za fotografiranje itn.); — če jezik ni ovira, bi morali policisti poskusiti komunicirati z navijači in tako pridobiti informacije o njihovem vedenju, namerah, pomislekih, stopnjah občutljivosti in vse druge informacije, pomembne za presojo njihovega obnašanja; — posebne enote za posredovanje (npr. enote za obvladovanje nemirov z zaščitno opremo, vozila itn.) bi bilo treba razporediti na nevpadljivih lokacijah, razen če je zaradi stanja potreben silovit poseg. To bo policiji države organizatorke pomagalo pri zbiranju informacij in oblikovanju poveljniških odločitev o taktični razmestitvi na podlagi stalne ocene tveganja. Povečevanje tveganja Če nastopijo okoliščine, ki pomenijo tveganje, je pomembno: — opozoriti tiste, ki pomenijo tveganje, da izzivajo poseg policije; — kadar so v incident vključeni gostujoči navijači, bi morala gostujoča policijska delegacija ovrednotiti oceno policije. Če z zgoraj navedenimi ukrepi ni mogoče pomiriti stanja, bi lahko bila potrebna dodatna uporaba sile. Cilj posredovanja policije na tej stopnji je čimbolj zmanjšati nadaljnja tveganja, zato je nujno, da ukrepi ne stopnjujejo napetosti (npr. zaradi neselektivne uporabo sile). Kadar je ugotovljena nevarnost za povečano tveganje: — je treba razmeščene enote za posredovanje nujno obvestiti o osebah, ki povzročajo tveganje in o vrsti tveganja, da bi bilo mogoče vsako uporabo sile ustrezno usmeriti; — je treba tistim, ki ne pomenijo nikakršnega tveganja, omogočiti, da zapustijo prizorišče, in/ali dati na voljo nekaj časa, da lahko udeleženci sami vzpostavijo red. Deeskalacija — po razrešitvi incidenta bi bilo treba ravni policijskega nadzora vrniti na ustrezno stopnjo. Po prireditvi — je potreben temeljit zaključen sestanek, vse pomembne informacije (npr. o kakovosti informacij, prejetih pred in med dogodkom, obnašanje navijačev in njihovo vodenje, policijske taktike in uveljavljanje ravni še dopustnega vedenja) pa se zabeležijo na NFIP.

Dodatek 2 Časovni okvir za naročanje produktov in storitev Europola (1) Uradno zaprosilo Europolu Začetna splošna ocena ogroženosti zaradi organiziranega kriminala v zvezi s prireditvijo (GTA) D (2) – 12 mesecev Začetna splošna ocena ogroženosti zaradi terorizma v zvezi s prireditvijo (GTTA) D – 12 mesecev Posodobitve GTA in GTTA D – 6 mesecev Posebna ocena ali ocene ogroženosti (vrsta kriminala) D – 6 mesecev Operativna analitična podpora v sklopu obstoječih analitičnih delovnih datotek Europola D – 4 mesecev Usposabljanje za strateško analizo D – 8 mesecev Usposabljanje za operativno analizo D – 8 mesecev Posebna usposabljanja (glede posebnih vrst kriminala) D – 6 mesecev Uradnik Europola za zvezo na terenu D – 12 mesecev (1) Podpora Europola državam članicam – veliki mednarodni športni dogodki (Evidenčna številka Europola: 2570-50r1). (2) Datum začetka prireditve.

Dodatek 3 Specifikacije in vzorec policijskega identifikacijskega jopiča To je brezrokavnik, ki se ga nadene čez glavo. Barva: NATO MODRA Barvna koda: Pantone 279C Identifikacijski znaki Ena beseda: POLICIJA (v slovenščini) z okvirom, postavljenim na sredino sprednje in zadnje strani jopiča. Črke POLICIJA in obroba: ozadje nato modre barve. Črke in okvir: svetleče srebrne barve. Dimenzije okvira = 25 cm × 9 cm Črke POLICIJA : Širina črke = 1,3 cm Višina = 7,5 cm Sprednji del jopiča: Na levem delu prsi (nad okvirom POLICIJA): nacionalna zastava velikosti 10 cm × 7 cm – izvezena/prišita ali v prosojnem plastičnem žepku. Na desnem delu prsi (nad okvirom POLICIJA): simbol EU velikosti 8 cm x 8 cm. Pod okvirom POLICIJA mora čez celoten sprednji del jopiča potekati 5 cm širok svetleč srebrn trak. Zadnji del jopiča: Nacionalna zastava nad okvirom POLICIJA: 10 cm × 7 cm. Pod okvirom POLICIJA mora čez celoten zadnji del jopiča potekati 5 cm širok svetleč srebrn trak. Jopič je mogoče pričvrstiti z velkro trakom (ježek) ali gumbi pritiskači, in sicer na obeh straneh.