SL Uradni list Evropske unije L 22/14

IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2017/141

z dne 26. januarja 2017

o uvedbi dokončnih protidampinških dajatev na uvoz nekaterega pribora (fitingov) za varjenje cevi iz nerjavnega jekla, dokončanega ali nedokončanega, s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Tajvana

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (1) („osnovna uredba“), in zlasti člena 9(4) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

1. POSTOPEK

1.1 Začetek

(1) Komisija je 29. oktobra 2015 v skladu s členom 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 (2) („osnovna uredba“) v Uradnem listu Evropske unije (3) objavila obvestilo o začetku protidampinškega postopka („obvestilo o začetku“) za uvoz nekaterega pribora (fitingov) za varjenje cevi iz nerjavnega jekla, dokončanega ali nedokončanega, s poreklom iz Ljudske republike Kitajske („LRK“) in Tajvana („zadevni državi“).

(2) Postopek se je začel na podlagi pritožbe, ki jo je 14. septembra 2015 v imenu proizvajalcev, ki predstavljajo med 37 % in 48 % celotne proizvodnje Unije, vložil Obrambni odbor industrije fitingov iz nerjavnega jekla za soležno varjenje Evropske unije („pritožnik“). Postopku je nasprotoval en proizvajalec.

(3) Zato so bili ob začetku postopkov doseženi ustrezni pragovi, kot so določeni v členu 5(4) osnovne uredbe, tj. „[p]reiskava na podlagi odstavka 1 se ne začne, če se na osnovi ustrezne preiskave o stopnji podpore oziroma nasprotovanja pritožbi, izražene s strani proizvajalcev podobnega izdelka v Uniji, ne ugotovi, da je pritožbo dejansko vložila industrija Unije oziroma je bila pritožba vložena v njenem imenu. Šteje se, da je pritožbo vložila industrija Unije oziroma da je bila prošnja vložena v njenem imenu, če jo podpirajo tisti proizvajalci v Uniji, katerih skupna proizvodnja predstavlja več kot 50 % celotne proizvodnje podobnega izdelka v tistem delu industrije Unije, ki izraža bodisi podporo ali pa nasprotovanje pritožbi. Vendar pa se preiskava ne začne, kadar je delež proizvodnje tistih proizvajalcev v Uniji, ki izrecno podpirajo pritožbo, manjši kot 25 % celotne proizvodnje podobnega izdelka s strani industrije Unije.“ Ko se preiskava začne, ni nujno, da so pogoji za postopek izpolnjeni skozi celotno preiskavo. Sodišče je to potrdilo za položaj, ko družba umakne podporo pritožbi (4); enako po analogiji velja za položaj, ko se spremeni obseg izdelka.

(4) V začetni fazi je ena od zainteresiranih strani trdila, da je Komisija napačno izračunala reprezentativnost pritožnika v celotni proizvodnji industrije Unije. Trdila je, da sedanji pritožnik ne more predstavljati od 43 % do 49 % proizvodnje Unije, ker je v prejšnji zadevi, ki se je nanašala na podoben obseg izdelka, osem družb predstavljalo 48 % proizvodnje Unije. Komisija je opozorila, da je sicer obseg izdelka v navedenih dveh preiskavah dejansko podoben, vendar se natančni obseg izdelka in obdobje, zajeta v tej preiskavi, razlikujeta od obsega izdelka in obdobja, zajetih v prejšnji preiskavi. Zato so se opravljene ocene in rezultati navedenih ocen razlikovali (tj. v tej preiskavi so se javili drugi proizvajalci Unije kot v preiskavi, uvedeni leta 2012; in navedeni proizvajalci Unije so bili opredeljeni na podlagi podobnega izdelka iz preiskave v letu 2012). V obvestilu k spisu o reprezentativnosti z dne 28. oktobra 2015 je celotna proizvodnja podobnega izdelka v Uniji v obdobju od 1. aprila 2014 do 31. marca 2015 določena na 8 600 ton. V prejšnji preiskavi, ki se je začela leta 2012, je v obvestilu k spisu o reprezentativnosti z dne 9. novembra 2012 celotna proizvodnja podobnega izdelka v Uniji določena na 21 600 ton.

(5) Ista zainteresirana stran je trdila, da pritožbo podpira malo družb, in sicer trije od 16 proizvajalcev Unije, in zahtevala, naj Komisija razišče, zakaj se drugi proizvajalci Unije niso odzvali. Komisija je v odgovor na to pripombo opozorila, da ob začetku zadeve ni pomembno število proizvajalcev, ki podpirajo pritožbo, ampak je pomemben samo njihov delež v obsegu proizvodnje industrije Unije, kot je opredeljen v členu 5(4) osnovne uredbe.

(6) Poleg tega je zainteresirana stran podvomila o vključitvi proizvajalca Unije v opredelitev industrije Unije, saj je ta proizvajalec Unije proizvajal pribor z bistveno višjo dodano vrednostjo kot drugi proizvajalci Unije. Vendar je bilo s preiskavo potrjeno, da je ta proizvajalec Unije proizvajal in prodajal tudi podobni izdelek ter da je bila torej njegova vključitev v vzorec upravičena. Zajete so bile samo tiste količine navedenega proizvajalca, ki spadajo v obseg preiskave. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

1.2 Strani, ki jih postopek zadeva

(7) Komisija je o začetku preiskave uradno obvestila pritožnika, vse proizvajalce Unije, uvoznike, trgovce in uporabnike, za katere je znano, da jih to zadeva, njihova združenja in proizvajalce izvoznike ter organe zadevnih držav.

(8) Komisija je tudi vzpostavila stik s proizvajalci v Braziliji, Indiji, Maleziji, Koreji, Švici, na Tajskem in v Združenih državah Amerike („ZDA“), ki so bile v obvestilu o začetku navedene kot možne primerljive države za določitev normalne vrednosti za LRK.

(9) Zainteresirane strani so imele možnost, da v roku, določenem v obvestilu o začetku, pisno predstavijo svoja stališča in zahtevajo zaslišanje. Vsem zainteresiranim stranem, ki so zahtevale zaslišanje in dokazale, da zanj obstajajo posebni razlogi, je bilo zaslišanje odobreno.

1.3 Vzorčenje

(10) Komisija je v obvestilu o začetku navedla, da bo morda izvedla vzorčenje zainteresiranih strani v skladu s členom 17 osnovne uredbe.

(a) Vzorčenje proizvajalcev Unije

(11) Komisija je v obvestilu o začetku navedla, da bo zaradi velikega števila proizvajalcev Unije, vključenih v preiskavo, analizo omejila na razumno število proizvajalcev Unije. Ob začetku postopka so se javili proizvajalci, navedeni v uvodni izjavi 2, tj. en proizvajalec Unije in skupina dveh hčerinskih družb, ki imata sedež v Uniji in proizvajata podobni izdelek.

(12) Po objavi obvestila o začetku je vključitev v vzorec zahteval še en proizvajalec Unije. V vzorec so bili torej vključeni štirje sodelujoči proizvajalci Unije. Vzorčeni proizvajalci Unije so predstavljali približno 47 % celotne ocenjene proizvodnje Unije, za vzorec pa se je štelo, da je reprezentativen za industrijo Unije.

(13) Vendar je eden od vzorčenih proizvajalcev Unije, tj. Springer GmbH, Komisijo pozneje obvestil o svoji odločitvi, da ne bo sodeloval. Ta proizvajalec se torej ni nadalje preiskoval. Komisija je kljub temu sklenila, da so trije proizvajalci Unije, ki so ostali v vzorcu in ki predstavljajo približno 43 % celotne ocenjene proizvodnje Unije, še vedno reprezentativni za industrijo Unije. Navedeni proizvajalec Unije je Komisijo obvestil tudi, da ni samo proizvajalec Unije, ampak da ima s kitajskim proizvajalcem tudi dogovor o pasivnem oplemenitenju.

(14) Komisija je poleg tega ocenila učinek izključitve pribora (fitingov) s prirobnico in majhno hrapavostjo (glej oddelek 2.2 spodaj) na reprezentativnost vzorca. Ugotovila je, da proizvodnja pribora (fitingov) s prirobnico in majhno hrapavostjo ni bila bistvena niti v zvezi z vzorčenimi proizvajalci Unije niti v zvezi s celotno proizvodnjo Unije in da torej ni vplivala na reprezentativnost že izbranega vzorca.

(15) Ena od zainteresiranih strani je navedla, da so proizvajalci Unije, ki niso tisti, ki podpirajo pritožbo, glede na Eurostatove statistične podatke o trgovini znotraj Unije v obdobju 2010–2015 povečali svojo prodajo ter prodajali po višjih cenah in v večjih količinah.

(16) Komisija je morebitno škodo, ki jo je uvoz iz zadevnih držav povzročil industriji Unije, vključno z vsemi proizvajalci Unije, analizirala na podlagi makroekonomskih podatkov (glej uvodne izjave 193 do 207). Poleg tega je opozorila, da je navedena stran analizo oprla na oznake KN, ki so vključevale ne samo zadevni izdelek, ampak tudi izdelke zunaj obsega te preiskave. Poleg tega se običajno obseg, naveden v statističnih podatkih o trgovini znotraj Unije, ne nanaša samo na proizvodnjo Unije, ampak tudi na ponovno prodajo uvoženih izdelkov. Zato sklepa v zvezi s prodajnimi cenami ali obsegom proizvajalcev Unije ni bilo mogoče izpeljati. Vsekakor ostaja dejstvo, da se mikroekonomski podatki vzorca štejejo za reprezentativne za industrijo Unije. Ti podatki ne zajemajo proizvajalcev, ki se niso pritožili, ker se ti niso javili za vključitev v vzorec.

(b) Vzorčenje uvoznikov

(17) Da bi se Komisija lahko odločila, ali je vzorčenje potrebno, in da bi v tem primeru lahko izbrala vzorec, je vse nepovezane uvoznike pozvala, naj se ji javijo in predložijo informacije, opredeljene v obvestilu o začetku.

(18) Trije nepovezani uvozniki so predložili informacije in se strinjali z vključitvijo v vzorec. Skupaj so predstavljali 10 % ocenjenega obsega uvoza iz LRK in Tajvana v obdobju preiskave. Ker je Komisija lahko preučila vse uvoznike, ki so se javili, vzorčenje ni bilo potrebno.

(c) Vzorčenje proizvajalcev izvoznikov v Tajvanu

(19) Da bi se Komisija lahko odločila, ali je vzorčenje potrebno, in da bi lahko v tem primeru izbrala vzorec, je v obvestilu o začetku vse proizvajalce izvoznike v Tajvanu pozvala, naj se ji javijo in predložijo informacije, opredeljene v obvestilu o začetku. Informacije o začetku preiskave in obvestilo o začetku (ki je vključevalo obrazec za vzorčenje) so bili poslani desetim tajvanskim družbam, ki so bile v pritožbi opredeljene kot proizvajalci izvozniki zadevnega izdelka v Unijo. Poleg tega je bilo predstavništvo Tajpeja v Evropski uniji pozvano, naj opredeli dodatne proizvajalce izvoznike, če ti obstajajo, in/ali naveže stik z njimi.

(20) Zahtevane informacije iz obvestila o začetku so predložili štirje proizvajalci izvozniki iz Tajvana, ki so se strinjali z vključitvijo v vzorec. Glede na število sodelujočih tajvanskih proizvajalcev izvoznikov se vzorčenje ni štelo za potrebno.

(21) Med preiskavo sta dve od štirih družb odstopili od sodelovanja. Komisija ju je obvestila, da se lahko na podlagi člena 18(1) osnovne uredbe začasne ali dokončne ugotovitve, bodisi pozitivne bodisi negativne, naredijo na osnovi dostopnih dejstev.

(d) Vzorčenje proizvajalcev izvoznikov v LRK, zahtevki za TGO in zahtevki za individualno preiskavo

(22) Da bi se Komisija lahko odločila, ali je vzorčenje potrebno, in da bi lahko v tem primeru izbrala vzorec, je vse proizvajalce izvoznike v LRK pozvala, naj se ji javijo in predložijo informacije, opredeljene v obvestilu o začetku. Poleg tega je bila misija Ljudske republike Kitajske pri Evropski uniji pozvana, naj opredeli dodatne proizvajalce izvoznike, če ti obstajajo, in/ali naveže stik z njimi.

(23) Zahtevane informacije je predložilo devet proizvajalcev izvoznikov iz LRK, ki so zaprosili za vključitev v vzorec. Komisija je v skladu s členom 17(1) osnovne uredbe izbrala vzorec štirih družb ali skupin družb, ki so predstavljale približno 79 % izvoza sodelujočih proizvajalcev izvoznikov v Unijo in ocenjenih 35 % skupnih količin, izvoženih iz LRK v Unijo v obdobju preiskave. Merilo, uporabljeno za izbiro štirih družb, vključenih v vzorec, je bilo obseg izvoza zadevnega izdelka v Unijo v obdobju preiskave. V skladu s členom 17(2) osnovne uredbe so bila z vsemi znanimi zadevnimi proizvajalci izvozniki in organi zadevne države opravljena posvetovanja o izbiri vzorca, pripomb pa ni bilo.

(24) Med preiskavo je ena od štirih vzorčenih družb odstopila od sodelovanja. Komisija jo je obvestila, da se lahko na podlagi člena 18(1) osnovne uredbe začasne ali dokončne ugotovitve, bodisi pozitivne bodisi negativne, naredijo na osnovi dostopnih dejstev.

(25) Nobeden od sodelujočih proizvajalcev izvoznikov v LRK ni zahteval tržnogospodarske obravnave („TGO“). Vendar pa je pet proizvajalcev izvoznikov v LRK, ki niso bili vključeni v vzorec, zahtevalo individualno preiskavo na podlagi člena 17(3) osnovne uredbe. Kot je navedeno v uvodni izjavi 99, te zahteve niso bile odobrene.

1.4 Izpolnjeni vprašalniki

(26) Vprašalniki so bili poslani štirim družbam v Tajvanu in štirim vzorčenim družbam v LRK, štirim vzorčenim proizvajalcem Unije in trem vzorčenim uvoznikom.

(27) Izpolnjene vprašalnike so poslali samo dve družbi iz Tajvana, tri iz LRK, trije proizvajalci Unije in trije uvozniki.

(28) Po začasnem razkritju je izpolnjen vprašalnik poslal tudi eden od proizvajalcev iz morebitne primerljive države s sedežem v Švici.

1.5 Preveritveni obiski

(29) Komisija je zbrala in preverila vse informacije, ki so se ji zdele potrebne za ugotovitev dampinga, nastale škode in interesa Unije. Preveritveni obiski v skladu s členom 16 osnovne uredbe so bili opravljeni v prostorih naslednjih družb/združenja: — proizvajalci Unije: — OSTP Sweden AB, Švedska, — OSTP Finland OY, Finska, — Erne Fittings, Avstrija, — nepovezani uvoznik: — Arcus Nederland BV, Nizozemska, — proizvajalca izvoznika v Tajvanu: — Ta Chen Stainless Pipes Co. Ltd., Taichung, — King Lai Hygienic Materials Co. Ltd. Tainan, — proizvajalci izvozniki v LRK: — Suzhou Yuli Pipeline Industry Co. Ltd. in njene povezane družbe, Suzhou, Jiangsu in Shanghai, — Zhejiang Jndia Pipeline Industry Co. Ltd., Wenzhou, — Zhejiang Good Fittings Co. Ltd., Wenzhou.

(30) Preveritveni obisk je bil opravljen tudi v prostorih švicarske družbe Rohrbogen AG (Basel), ki se je štela za proizvajalca iz morebitne primerljive države. Ta preveritveni obisk je bil opravljen po začasnem razkritju.

1.6 Začasno razkritje

(31) Komisija se je v začasni fazi preiskave odločila, da ne bo uvedla začasnih protidampinških ukrepov. Glavni razlog za to odločitev je bilo aktualno iskanje ustrezne primerljive države, na podlagi katere bi bila določena normalna vrednost za kitajske proizvajalce izvoznike. Ker stopnja dampinga za LRK ni bila določena, ni bilo mogoče določiti niti ravni skupnega dampinškega uvoza iz obeh zadevnih držav. Čeprav so bili za analizo različnih kazalnikov škode podatki v zvezi z industrijo Unije na voljo, so v skladu s členom 3 osnovne uredbe obseg in cene dampinškega uvoza nepogrešljiv element pri določitvi škode. V začasni fazi preiskave torej škoda in posledično vzročna zveza med škodo in dampinškim uvozom nista bili določeni.

(32) Zainteresirane strani so dokument o začasnem razkritju prejele 13. julija 2016. Po začasnem razkritju so stališča predložili en tajvanski proizvajalec izvoznik, en kitajski proizvajalec izvoznik, kitajska gospodarska zbornica uvoznikov in izvoznikov kovin, rud in kemikalij („CCCMC“) ter pritožnik. Vsa ta stališča so obravnavana v naslednjih uvodnih izjavah.

1.7 Dokončno razkritje

(33) Zainteresirane strani so dokument o dokončnem razkritju prejele 27. oktobra 2016. Komisija jih je pozvala, naj ji do 16. novembra 2016 predložijo pisne pripombe in/ali zaprosijo za zaslišanje pred Komisijo in/ali pooblaščencem za zaslišanje v trgovinskih postopkih.

(34) Trije kitajski proizvajalci izvozniki, CCCMC, dva uvoznika Unije in pritožnik so pripombe predložili po dokončnem razkritju, zaslišanje pred pooblaščencem za zaslišanje je zahteval proizvajalec Unije, ki je imel tudi dogovor o pasivnem oplemenitenju, zaslišanje pred službami Komisije pa je zahtevala CCCMC.

(35) Proizvajalec Unije je med zaslišanjem pred pooblaščencem za zaslišanje zahteval, naj se izdelki, ki so ponovno uvoženi po pasivnem oplemenitenju, oprostijo dajatev, ker ne povzročajo škode industriji Unije, saj je zelo malo prekrivanja s proizvodnjo pritožnikov in ker uvedba dajatev ne bi bila v interesu Unije, če se upoštevajo njegov status MSP, dejstvo, da je prejel strukturna sredstva EU za vzpostavitev tovarne, in dejstvo, da bi uvedba dajatev uničila njegov posel. Komisija je zainteresirane strani pozvala, naj predložijo morebitna stališča v zvezi s tem.

(36) Poleg tega je en kitajski proizvajalec izvoznik zahteval popravek svojega imena, ki je bilo napačno zapisano, en uvoznik Unije pa je predlagal natančnejšo opredelitev pojma „pribor (fitingi) z majhno hrapavostjo“, kar je Komisija sprejela.

(37) Dva kitajska proizvajalca izvoznika in CCCMC so v zvezi z dokončnim razkritjem trdili, da obdobje, ki ga je Komisija določila za predložitev pripomb zainteresiranih strani, ni bilo ustrezno in jim ni omogočalo, da bi v celoti in izčrpno obravnavali vse podatke in razloge, ki so bili prvič predstavljeni v dokončnem razkritju. Menili so, da to za zainteresirane strani v tem postopku pomeni resno kršitev pravic do obrambe.

(38) Komisija je navedla, da protidampinški postopek, ki se je začel na podlagi člena 5 osnovne uredbe, poteka v skladu s strogimi roki. Zadevnim zainteresiranim stranem sta bila razkrita odločitev Komisije, da ne bo uvedla začasnih ukrepov, in predlog Komisije za uvedbo dokončnih ukrepov, obenem pa jim je bil zagotovljen razumen čas za odgovor. V skladu s členom 20(5) osnovne uredbe mora Komisija določiti rok za pripombe, ki je najmanj deset dni po dokončnem razkritju. Komisija je dala na voljo 22 dni in tako ravnala v skladu s to zahtevo. Nobena zainteresirana stran ni zaprosila za podaljšanje tega roka. Poudariti je treba tudi, da v začasni fazi ni bilo mogoče razkriti nobenih dodatnih podatkov, in sicer ne samo glede ugotovitev o dampingu v zvezi z LRK, ampak tudi glede škode. Ker stopnja dampinga za LRK ni bila določena, ni bilo mogoče določiti ravni dampinškega uvoza iz zadevnih držav. Čeprav so za analizo različnih kazalnikov škode na voljo podatki v zvezi z industrijo Unije, so v skladu s členom 3 osnovne uredbe obseg in cene dampinškega uvoza nepogrešljiv element pri določitvi škode. V začasni fazi preiskave torej škoda ni bila določena. Trditev je bila zato zavrnjena.

(39) Komisija je po pripombah in zahtevah nekaterih zainteresiranih strani po dokončnem razkritju razkrila dodatne podatke in informacije. To dodatno razkritje je bilo izvedeno 25. novembra 2016. Po tem so stališča predložili dva kitajska proizvajalca izvoznika, CCCMC, pritožnik in trije uvozniki Unije.

(40) Pritožnik je med zaslišanjem pred pooblaščencem za zaslišanje zahteval, naj se zahteva za oprostitev za sistem pasivnega oplemenitenja, ki jo je vložil eden od proizvajalcev Unije, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 35 zgoraj, ne odobri, ker zadevni proizvajalec Unije tudi uvaža zadevni izdelek, proizveden na Kitajskem. Poleg tega v nasprotju z njegovimi trditvami njegovi izdelki konkurirajo izdelku, ki ga proizvaja industrija Unije. Pritožnik je med istim zaslišanjem tudi pojasnil, da večina trgovcev v Uniji skladišči izdelke, ki so dvojno certificirani, in sicer v skladu s standardi EN/DIN in standardi ASME/ANSI. Poleg tega so v nasprotju s trditvijo enega od trgovcev izdelki, ki so certificirani v skladu z različnimi standardi, medsebojno zamenljivi.

(41) Dva kitajska proizvajalca izvoznika in CCCMC so ponovili svoje trditve, zlasti v zvezi z nerazkritjem ugotovitev o škodi v začasni fazi, ki ga po njihovem mnenju ni bilo mogoče upravičiti s pomanjkanjem podatkov.

(42) Komisija v odgovor na zgornje opozarja, da se lahko sklepi o kazalnikih škode razkrijejo šele, ko je določen obseg dampinškega uvoza. V tej konkretni zadevi v začasni fazi damping za LRK ni bil določen. Dejstvo, da so bili zbrani neobdelani podatki za kazalnike škode, ne pomeni, da je bil mogoč sklep o kazalnikih škode. Komisija je zagotovila ustrezno razkritje v smislu člena 20 osnovne uredbe. Meni, da so bile za zainteresirane strani pravice do obrambe upoštevane.

1.8 Obdobje preiskave in obravnavano obdobje

(43) Preiskava dampinga je zajela obdobje od 1. oktobra 2014 do 30. septembra 2015 („obdobje preiskave“ ali „OP“).

(44) Preučevanje gibanj, pomembnih za oceno škode, je zajelo obdobje od 1. januarja 2012 do konca obdobja preiskave („obravnavano obdobje“).

(45) Po dokončnem razkritju je več zainteresiranih strani trdilo, da bi morala Komisija namesto obdobja 2012–OP preučiti obdobje 2010–OP. Običajna praksa Komisije je, da za analizo gibanj škode uporabi štiriletno obdobje. Strani niso predložile dokazov v podporo trditvi, da je bilo obravnavano obdobje neustrezno.

(46) Po dodatnem razkritju so dva kitajska proizvajalca izvoznika in CCCMC ponovili svojo trditev glede obravnavanega obdobja za preučitev gibanj škode. Kot je navedeno zgoraj, je običajna praksa Komisije, da na podlagi svoje široke diskrecijske pravice pri preiskavah trgovinske zaščite za oceno škode uporabi štiriletno obdobje. Poleg tega zainteresirane strani niso predložile prepričljivih dokazov, na podlagi katerih bi Komisija morala odstopati od svoje običajne prakse. Poleg tega je bila zadeva (5), na katero so se sklicevale zainteresirane strani, zaradi umika pritožbe ustavljena. Zato v navedeni zadevi škoda ni bila določena. Poleg tega se zadevni izdelek v tej preiskavi razlikuje od zadevnega izdelka v ustavljeni preiskavi. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

2. ZADEVNI IZDELEK IN PODOBNI IZDELEK

2.1 Zadevni izdelek

(47) Izdelek v tej preiskavi je pribor (fitingi) za varjenje cevi iz različnih vrst avstenitnega nerjavnega jekla, ki ustreza tipom AISI 304, 304L, 316, 316L, 316Ti, 321 in 321H ter njihovim ekvivalentom v drugih normativih, z največjim zunanjim premerom do vključno 406,4 mm in debelino stene 16 mm ali manj, s hrapavostjo najmanj 0,8 mikrometra, brez prirobnice, dokončan ali nedokončan, s poreklom iz LRK in Tajvana. Izdelek je uvrščen pod oznaki KN ex 7307 23 10 in ex 7307 23 90.

(48) Zadevni izdelek se izdeluje predvsem z rezanjem in oblikovanjem cevi. Uporablja se za spajanje cevi iz nerjavnega jekla ter obstaja v različnih oblikah, kot so kolena, T-kosi, redukcije in kapice.

(49) Zadevni izdelek se uporablja v različnih potrošniških industrijah in končnih aplikacijah. Primeri take uporabe so: — petrokemična industrija; — industrija pijač ter živilskopredelovalna in farmacevtska industrija; — ladjedelništvo; — proizvodnja energije, elektrarne; — gradbeništvo in industrijske napeljave.

(50) Po dokončnem razkritju je eden od uvoznikov Unije trdil, da kapice ne bi smele biti vključene v obseg izdelka, ker se ne izdelujejo z rezanjem in oblikovanjem cevi.

(51) V odgovor na to trditev je treba opozoriti, da se zadevni izdelek izdeluje „predvsem“, vendar ne „izključno“ z rezanjem in oblikovanjem cevi. Opozoriti je treba tudi, da so s tržnega vidika kapice vrsta pribora (fitingov) in so kot take predstavljene v katalogih družb. Trditev je bila zato zavrnjena.

(52) Po dokončnem razkritju je več strani trdilo, da uvoženi izdelki in proizvodnja Unije v tehničnem smislu niso medsebojno zamenljivi zaradi različnih tehničnih standardov, tj. EN/DIN in ASME/ANSI, oziroma da bi bilo treba izdelke, proizvedene v skladu s standardi EN/DIN, izključiti iz obsega izdelka.

(53) Prvič, pomembno je pojasniti, da industrija Unije in tudi proizvajalci izvozniki, ki so predmet preiskave, proizvajajo izdelke v skladu z obema vrstama tehničnih standardov. To velja tudi za vzorčene družbe. Poleg tega so stroji, ki se uporabljajo za proizvodnjo izdelkov v skladu z različnimi standardi, enaki, enak je tudi proizvodni postopek.

(54) Drugič, preiskava in zaslišanje proizvajalca Unije, ki ima tudi dogovor o pasivnem oplemenitenju, sta pokazala, da so fizikalne, tehnične in kemijske lastnosti izdelkov, odobrenih na podlagi standardov EN/DIN in standardov ASME/ANSI, primerljive. Čeprav se lahko v skladu s standardi zahtevajo manjše razlike glede debeline in odpornosti, se navedene razlike razlikujejo za vsako vrsto izdelka, pri številnih vrstah izdelka pa se standardi precej ali popolnoma prekrivajo.

(55) Tretjič, obe vrsti izdelka si medsebojno konkurirata. Čeprav je res, da se bo pri nekaterih projektih s specifikacijami zahtevala uporaba standardov EN/DIN ali ASME/ANSI, si takrat, ko inženirji odločajo o izbiri standarda, specifikaciji konkurirata. O tem priča dejstvo, da se uporaba standardov EN/DIN in ASME/ANSI med državami članicami glede na zgodovinske vzorce razlikuje, vendar pa ni ovir, da se ne bi v novih projektih povsod po Uniji uporabljal kateri koli od teh standardov.

(56) Nazadnje, obstaja celo neposredna konkurenca po izbiri standarda, kadar se standardi popolnoma prekrivajo, kot velja za nekatere vrste izdelka.

(57) Komisija tudi opozarja, da kljub posebnim pozivom sodelujočemu uvozniku ni prejela dokazov, da si podobni izdelek in zadevni izdelek ne konkurirata.

(58) Trditev je bila zato zavrnjena.

(59) Po dodatnem razkritju je več zainteresiranih strani, vključno z nepovezanim uvoznikom, potrdilo zgornje ugotovitve preiskave. Te zainteresirane strani so ponovile, da so standardi ASME/ANSI in EN/DIN večinoma medsebojno zamenljivi. Poleg tega je ena zainteresirana stran navedla, da dobavitelji cevi iz Unije dobavljajo dvojno certificirane izdelke in da lahko vsak proizvajalec zadevnega izdelka prav tako pridobi dvojni certifikat. Ta zainteresirana stran je nadalje navedla, da je dejansko večina zalog zadevnega izdelka in podobnega izdelka, ki jih imajo trgovci, dvojno certificirana.

(60) Ob neobstoju nadaljnjih pripomb glede standardov izdelka je bila trditev, da bi bilo treba zadevni izdelek in podobni izdelek analizirati ločeno glede na standarde ASME/ANSI in EN/DIN, zavrnjena.

2.2 Izdelki, izključeni iz opredelitve zadevnega izdelka

2.2.1 Pribor (fitingi) z majhno hrapavostjo

(61) Trije nepovezani uvozniki, CCCMC in dva kitajska proizvajalca izvoznika so trdili, da se v opredelitvi izdelka premalo razlikuje med industrijskim priborom (fitingi) in tako imenovanim „sanitarnim priborom (fitingi)“, čeprav imata različne fizikalne lastnosti. Poleg tega so navedli, da industrija Unije „sanitarnega pribora (fitingov)“ ne proizvaja in da bi torej moral biti v ta protidampinški postopek vključen samo „industrijski pribor (fitingi)“.

(62) Trije nepovezani uvozniki so med skupnim zaslišanjem predložili dokaze v podporo svoji trditvi ter predstavili vrsto ključnih razlik med „industrijskim“ in „sanitarnim“ priborom (fitingi), ki temeljijo na fizikalnih lastnostih, embalaži, končni uporabi in ravni cen.

(63) Razliko v smislu fizikalnih lastnosti je bilo treba ponovno opredeliti, ustrezno razlikovanje pa je temeljilo na površinski hrapavosti pribora (fitingov). Namesto uporabe izraza „sanitarni“ pribor (fitingi) je ustrezno govoriti o „priboru (fitingih) z majhno hrapavostjo“, tj. priboru (fitingih), pri katerem znaša povprečna hrapavost (Ra) obdelane zunanje površine izdelka manj kot 0,8 mikrometra. Ta pribor (fitingi) se uporablja v živilski industriji in industriji pijač, industriji polprevodnikov ter farmacevtski in zdravstveni industriji.

(64) Pri gladkosti in obdelavi površine obstajajo pomembne razlike. Robovi pribora (fitingov) z majhno hrapavostjo so običajno ravni (in ne poševni), pribor (fiting) pa ima na splošno manj debele stene in manjši zunanji premer. Ne obstoj ločenih standardov ne dejstvo, da so surovina za pribor (fitinge) z majhno hrapavostjo vedno hladno valjani kolobarji ali hladno vlečene cevi (medtem ko so za pribor (fitinge) z veliko hrapavostjo vroče valjani), nista opazna. Nazadnje, pribor (fitingi) z majhno hrapavostjo se pakira ločeno v plastično vrečko, medtem ko se pribor (fitingi) z veliko hrapavostjo pakira v razsutem stanju v kartonsko embalažo.

(65) Medsebojne zamenljivosti ni: industrija, ki uporablja pribor (fitinge) z majhno hrapavostjo, zaradi higienskih zahtev ne more uporabljati pribora (fitingov) z veliko hrapavostjo; po drugi strani zaradi zahtev glede nižjega tlaka in odpornosti na temperaturo ter višjih ravni cen pribor (fitingi) z majhno hrapavostjo ni primeren za aplikacije, pri katerih se uporablja pribor (fitingi) z veliko hrapavostjo. Preiskava je pokazala, da so cene pribora (fitingov) z majhno hrapavostjo na kilogram povprečno od dva- do trikrat višje. To je predvsem posledica intenzivnosti dela, povezane s poliranjem in dodatnim nadzorom kakovosti.

(66) Ker so bili vprašalniki v času zaslišanja že poslani, bistvena sprememba glede sporočanja številčne oznake izdelka („PCN“) ni bila več mogoča. Vendar je bilo razlikovanje med obema vrstama pribora (fitingov) mogoče izvesti, tako da se je kot stolpec v preglednico posameznih transakcij dodala edina fizikalna lastnost „hrapavost“, v preglednico stroškov proizvodnje v izpolnjenem vprašalniku pa se je dodalo dodatno merilo. Industrija Unije in uvozniki Unije so se nazadnje strinjali, da se pribor (fitingi), pri katerem je povprečna hrapavost (Ra) površine izdelka manjša od 0,8 mikrometra, ne šteje za zadevni izdelek. Službe Komisije so v začasni fazi preiskave torej menile, da bi bilo treba ta pribor (fitinge) izključiti iz obsega preiskave.

(67) Po začasnem razkritju je eden od vzorčenih kitajskih proizvajalcev trdil, da pribor (fitingi) z majhno hrapavostjo ne bi smeli biti izključeni iz obsega izdelka. Zadevna družba je izpodbijala tudi izjave zainteresiranih strani v zvezi z razlikami v fizikalnih lastnostih, embalaži, stroških/ravneh cen ter neobstoju medsebojne zamenljivosti med priborom (fitingi) z majhno hrapavostjo in priborom (fitingi) z veliko hrapavostjo. Vendar pa je bilo vprašanje razlik v fizikalnih lastnostih, embalaži in ravneh cen med priborom (fitingi) z majhno hrapavostjo in veliko hrapavostjo preverjeno in potrjeno na kraju samem v Tajvanu. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

2.2.2 Pribor (fitingi) s prirobnico

(68) Kitajsko-tajvanski proizvajalec izvoznik je trdil, da pribor (fitingi) s prirobnico, tj. pripor, katerega robovi so oblikovani kot prirobnice, ni zadevni izdelek na podlagi opredelitve v obvestilu o začetku.

(69) Navesti je treba, da je oblika roba odločilna za tehniko, ki se lahko uporabi za povezavo pribora (fitingov) s cevmi. Za izdelavo pribora (fitingov) za soležno varjenje in pribora (fitingov) s prirobnico se uporabljajo različne tehnike. Pribor (fitingi) za soležno varjenje se proizvaja z uporabo varilne tehnike, medtem ko se za proizvodnjo pribora (fitingov) s prirobnico uporablja izvedba z objemkami in vijačno zvezo. Poleg tega je v pojasnjevalnih opombah k oznakam KN opredelitve izdelka določeno, da morajo biti robovi pribora (fitingov) za soležno varjenje zaradi lažjega varjenja na cevi odrezani ravno ali posneti.

(70) Ugotovljeno je bilo tudi, da so za proizvodnjo pribora (fitingov) s prirobnico potrebni dodatni stroški zaradi večjega vložka surovin in vmesnega materiala ter bolj zapletenega proizvodnega postopka. Z vidika proizvodnega postopka se lahko pribor (fitingi) za soležno varjenje šteje za polizdelek za proizvodnjo pribora (fitingov) s prirobnico.

(71) Industrija Unije se je strinjala s stališčem, da je pribor (fitingi) s prirobnico različen izdelek, in z njegovo izključitvijo iz obsega izdelka.

(72) Službe Komisije so že v začasni fazi menile, da bi bilo treba pribor (fitinge) s prirobnico izključiti iz obsega preiskave. Ker zainteresirane strani niso predložile pripomb, s katerimi bi izpodbijale to ugotovitev, se ta odločitev ohrani.

2.3 Podobni izdelek

(73) Preiskava je pokazala, da imajo naslednji izdelki enake osnovne fizikalne in tehnične lastnosti ter enake osnovne uporabe: (a) zadevni izdelek; (b) izdelek, ki se proizvaja in prodaja na domačem trgu Tajvana (ki je bil uporabljen tudi kot primerljiva država za LRK – glej uvodno izjavo 105); (c) izdelek, ki ga v Uniji proizvaja in prodaja industrija Unije.

(74) Komisija se je zato odločila, da so navedeni izdelki podobni izdelki v smislu člena 1(4) osnovne uredbe.

3. DAMPING

3.1 Tajvan

3.1.1 Uvod

(75) Kot je navedeno v uvodni izjavi 27, sta samo dve tajvanski družbi sodelovali v preiskavi in v protidampinških vprašalnikih zagotovili popolne odgovore. Prodaja teh družb je v obdobju preiskave predstavljala 36 % uvoza zadevnega izdelka iz Tajvana v Unijo.

(76) Ena od sodelujočih družb je proizvajala predvsem pribor (fitinge), ki ni zajet s spremenjenim obsegom izdelka v preiskavi, kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 61 do 71 (pribor (fitingi), pri katerem znaša povprečna hrapavost (Ra) obdelane površine izdelka manj kot 0,8 mikrometra, in/ali pribor (fitingi) s prirobnico). Ta proizvajalec v obdobju preiskave ni imel domače prodaje podobnega izdelka.

(77) Po drugi strani se druga sodelujoča družba ukvarja z obsežno proizvodnjo večine standardnih vrst pribora (fitingov), ki so zajeti z obsegom preiskave. Družba proizvaja samo na podlagi varjenih cevi, samo iz vrst jekla 304 in 316 ter samo kolena in T-kose (in T-kose samo z enakim premerom glavne in stranske cevi, ki nista zvarjeni, ampak izdelani iz enega kosa cevi, pri čemer je njeno središče „povlečeno navzdol“, da nastane T-kos). Proizvajalec v obdobju preiskave ni imel domače prodaje podobnega izdelka.

3.1.2 Normalna vrednost

(78) Pri obeh tajvanskih proizvajalcih izvoznikih je bila zaradi neobstoja domače prodaje podobnega izdelka normalna vrednost konstruirana v skladu s členom 2(3) in (6) osnovne uredbe tako, da so se povprečnim proizvodnim stroškom za zadevni izdelek prišteli nastali prodajni, splošni in administrativni stroški („PSA-stroški“) ter razumen dobiček.

(79) Za prvo sodelujočo družbo sta bila znesek PSA-stroškov in dobiček določena v skladu s členom 2(6)(b) osnovne uredbe, tj. na podlagi dejanskih zneskov, ki veljajo za proizvodnjo in prodajo pri običajnem poteku trgovanja za enako splošno kategorijo izdelkov za obravnavanega proizvajalca na domačem trgu države porekla, in sicer domačo prodajo pribora (fitingov) s povprečno hrapavostjo (Ra) obdelane površine izdelka, manjšo od 0,8 mikrometra.

(80) Zaradi neobstoja domače prodaje podobnega izdelka ali enake splošne kategorije izdelkov je bil za drugo sodelujočo družbo uporabljen člen 2(6)(c) osnovne uredbe. Komisija je v ta namen pri konstruiranju normalne vrednosti uporabila enake zneske PSA-stroškov in dobička, kot so bili uporabljeni za prvo družbo ter ki so bili edini razpoložljivi in preverljivi podatki glede prodaje enake splošne kategorije izdelka na tajvanskem trgu.

(81) Po začasnem razkritju je drugi tajvanski proizvajalec izvoznik izrazil nekatere ugovore zoper uporabo podatkov prvega tajvanskega proizvajalca pri konstruiranju njegove normalne vrednosti. Prvič, družba je trdila (na podlagi odprte različice izpolnjenega vprašalnika in odgovorov drugega proizvajalca na poziv k dopolnitvi), da prvega proizvajalca sploh ni mogoče šteti za proizvajalca izvoznika zadevnega izdelka, saj domnevno proizvaja in v Unijo izvaža samo vrste izdelka, ki so bile izključene iz obsega izdelka, tj. pribor (fitinge) z majhno hrapavostjo in pribor (fitinge) s prirobnico. Drugič, trdila je, da je uporaba podatkov o PSA-stroških ene same družbe za namen konstruiranja normalne vrednosti za drugo družbo v nasprotju z ugotovitvami pritožbenega organa STO (6), da se PSA-stroški ene same družbe ne morejo uporabiti za konstruiranje normalnih vrednosti.

(82) Komisija je v odgovor na zgoraj navedene trditve med preverjanem na kraju samem v prostorih zadevne družbe ugotovila, da je del proizvodnje in prodaje družbe v Unijo v OP (tj. vakuumskega pribora (fitingov) z dodatno površinsko obdelavo, zaradi katere je površinska hrapavost večja od 0,8 mikrometra) spadal v obseg izdelka v tej preiskavi. Družba se je zato štela za proizvajalca izvoznika zadevnega izdelka in je bila zanjo izračunana stopnja dampinga. Poudariti je treba, da zadevna družba v OP na domačem trgu v Tajvanu te vrste izdelka ni prodajala, kar vpliva na metodologijo konstruiranja normalne vrednosti za oba tajvanska proizvajalca izvoznika, kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 79 in 80. Drugič, opozoriti je treba tudi, da se odločitev pritožbenega organa STO, ki jo navaja zainteresirana stran, nanaša na položaj, opisan v členu 2(6)(a) osnovne uredbe, tj. uporabo tehtanega povprečja PSA-stroškov drugih proizvajalcev v zvezi s proizvodnjo in prodajo podobnega izdelka na domačem trgu države porekla. V tem primeru pa je konstruiranje normalne vrednosti temeljilo na členu 2(6)(c) osnovne uredbe, tj. s PSA-stroški, določenimi na podlagi „katere koli druge razumne metode, pod pogojem, da znesek za tako ugotovljeni dobiček ne presega dobička, ki ga običajno dosežejo drugi izvozniki ali proizvajalci izdelkov enake splošne kategorije na domačem trgu države porekla“. Ob upoštevanju zgoraj navedenega Komisija vztraja pri svoji odločitvi glede vira podatkov, uporabljenih za konstruiranje normalne vrednosti. Opozoriti je treba tudi, da je Komisija preučila tudi alternativni vir podatkov za določitev PSA-stroškov za konstruiranje normalne vrednosti, tj. podatke, ki jih je zagotovil sodelujoči primerljivi proizvajalec v Švici. Zadevni podatek ni bil zagotovljen za OP, vendar je potrjeno, da je za finančni leti 2014 in 2015 znašal od 8 % do 12 %, kar je primerljivo s prilagojenim podatkom o PSA-stroških, ki je bil nazadnje uporabljen pri izračunu, kot je navedeno v uvodni izjavi 86.

(83) Tajvanski proizvajalec izvoznik je v svojih stališčih nadalje zatrjeval neustrezno razkritje bistvenih podatkov, uporabljenih za določitev normalne vrednosti. Zaradi varovanja poslovne skrivnosti v tem konkretnem razkritju dejansko ni bilo mogoče razkriti podatkov o PSA-stroških, dobičku in popravkih stroškov, uporabljenih pri izračunih. Družba, ki pozna svoje proizvodne stroške, bi lahko brez težav ocenila opravljeno splošno povprečno prilagoditev. Vendar pa je zahtevala razkritje določenih podatkov v zvezi z nekaterimi elementi izračuna, in sicer ravni PSA-stroškov in dobička, stopenj normalne vrednosti, popravkov stroškov in cenovnih popravkov ter prilagoditve DDV normalni vrednosti.

(84) V odgovor na to zahtevo je treba poudariti, da natančnih podatkov o PSA-stroških, dobičku in popravkih stroškov, uporabljenih pri konstruiranju normalne vrednosti, ni mogoče razkriti, ker podatki izvirajo iz ene same družbe, ki je tajvanska konkurentka družbe, ki je zahtevala te informacije, in ker je navedena družba zahtevala zaupno obravnavo, saj podatki vsebujejo poslovne skrivnosti. Navedena zahteva je očitno utemeljena. Vendar pa so najpomembnejši podatki, to so PSA-stroški in dobiček, uporabljeni pri končnem izračunu, razkriti v obsegu, navedenem v uvodni izjavi 86 spodaj. Poudariti je treba tudi, da je bila stopnja popravkov stroškov zelo nizka ter je neznatno vplivala na stopnjo normalne vrednosti in stopnjo dampinga. Cenovni popravki niso bili uporabljeni, ker domače cene pri izračunu normalne vrednosti niso bile uporabljene. Prav tako v primeru Tajvana ni bilo prilagoditve DDV normalni vrednosti.

(85) Nazadnje, ta družba je trdila, da raven PSA-stroškov in dobička njene konkurentke zanjo ni reprezentativna. Trdila je, da ima drugi proizvajalec v Tajvanu majhno proizvodnjo in prodaja zelo specializirane izdelke, medtem ko se sama ukvarja z množično proizvodnjo in prodajo standardnih izdelkov.

(86) Dejansko je bilo med preveritvenimi obiski potrjeno, da se izdelki, ki jih proizvajata in prodajata ti družbi, razlikujejo, tako da se razlikujeta tudi njuni strukturi PSA-stroškov. Zato se je Komisija odločila, da bo raven PSA-stroškov, uporabljeno za konstruiranje normalne vrednosti za tega drugega sodelujočega proizvajalca izvoznika, znižala za delež stroškov dela, povezan s stroški nadzora kakovosti ter raziskav in razvoja. Zaradi tega so se prilagoditve PSA-stroškov znižale na raven od 7 % do 13 %, izraženo kot delež prihodkov od prodaje, posledično pa se je znižala raven njene individualne stopnje dampinga. Obenem je Komisija menila, da je bila stopnja dobička, uporabljena pri konstruiranju normalne vrednosti (od 1 % do 5 % prihodkov od prodaje), razumna. Končna skupna prilagoditev za proizvodne stroške v izračunu normalne vrednosti za zadevnega proizvajalca izvoznika je bila 15,36-odstotna.

3.1.3 Izvozna cena

(87) Oba sodelujoča proizvajalca izvoznika sta izvažala v Unijo neposredno neodvisnim strankam v Uniji.

(88) V skladu s členom 2(8) osnovne uredbe so bile izvozne cene določene na podlagi cen, ki so bile dejansko plačane ali se plačujejo za zadevni izdelek ob prodaji za izvoz iz države izvoznice.

3.1.4 Primerjava in stopnji dampinga

(89) Normalna vrednost in izvozna cena sodelujočih proizvajalcev izvoznikov sta se primerjali na podlagi cene franko tovarna.

(90) Da bi se zagotovila poštena primerjava med normalno vrednostjo in izvozno ceno, so se v skladu s členom 2(10) osnovne uredbe v obliki prilagoditev ustrezno upoštevale razlike, ki vplivajo na cene in primerljivost cen.

(91) Na podlagi tega so se opravile prilagoditve za stroške kopenskega in čezmorskega prevoza, stroške zavarovanja, manipulativne stroške, stroške natovarjanja in tozadevne stroške, stroške pakiranja in kredita, popuste ter provizije, za katere se je pokazalo, da vplivajo na primerljivost cen. Skupne prilagoditve so bile v razponu od 1 % do 10 % na podlagi dejanskih vrednosti, ki sta jih sporočila tajvanska proizvajalca izvoznika in so bile preverjene na kraju samem. Navedeni podatki so tisti, ki sta jih tajvanski družbi sporočili za zadevne stroškovne elemente, in so jima bili razkriti za preveritev v posebnih razkritjih.

(92) Opozoriti je treba, da je Komisija pri izračunu zavrnila prilagoditev za pretvorbo valut, ki jo je zahtevala ena od zainteresiranih strani. Navedena stran je zahtevala, naj Komisija namesto menjalnega tečaja na datum računa uporabi menjalni tečaj na datum plačila. V osnovni uredbi je določeno, da se za določitev menjalnega tečaja običajno uporabi datum računa, vendar da se lahko v izjemnih primerih uporabi zgodnejši datum (na primer datum pogodbe). Vendar pa v osnovni uredbi ni pravne podlage za uporabo datuma po datumu računa. Razlog za to je, da je na datum računa cena fiksno določena in družba nima več nobenega vpliva na odločitev o dampingu. Tudi če bi bila mogoča uporaba poznejšega datuma, quod non, kot je bilo pojasnjeno že v začasnem razkritju, predlagatelj nikakor ni dokazal, da je bil izpolnjen dodatni pogoj, tj. pomembnejši premik menjalnih tečajev.

(93) Kot je določeno v členu 2(11) in (12) osnovne uredbe, se je za vsako sodelujočo družbo tehtana povprečna normalna vrednost vsake vrste podobnega izdelka primerjala s tehtano povprečno izvozno ceno ustrezne vrste zadevnega izdelka.

(94) Na podlagi tega sta tehtani povprečni stopnji dampinga, izraženi kot odstotek cene CIF meja Unije brez plačane dajatve, naslednji: Družba Določena stopnja dampinga (%) King Lai Hygienic Materials Co., Ltd. 0,0 Ta Chen Stainless Pipes Co., Ltd. 5,1

(95) Pri nesodelujočih proizvajalcih se je morala Komisija opreti na razpoložljiva dejstva v skladu s členom 18(6) osnovne uredbe. Nesodelovanje zadevnim proizvajalcem izvoznikom omogoča, da ne posredujejo določenih podatkov svoje družbe, na podlagi katerih je mogoče oceniti njihovo dejansko izvozno ravnanje, Komisijo pa obvezuje, da uporabi najboljša razpoložljiva dejstva v zvezi z njimi. Komisija v svoji praksi odločanja zato razlikuje med preiskavami, pri katerih je sodelovanje veliko (tj. več kot 80 % prijavljenega izvoza v Unijo), in preiskavami, pri katerih je sodelovanje majhno (največ 80-odstotno sodelovanje). V tej zadevi je bila stopnja sodelovanja precej pod 80 %. V takem primeru Komisija meni, da najvišja stopnja dampinga sodelujočih proizvajalcev ne pomeni dobrega približka za stopnjo dampinga nesodelujočih proizvajalcev, in sicer iz naslednjega razloga: domnevati je treba, da je eden od razlogov za to, zakaj se je tako veliko proizvajalcev odločilo, da ne bodo sodelovali, ta, da so se zavedali, da bodo njihove stopnje dampinga veliko višje od stopenj dampinga sodelujočih proizvajalcev. To domnevo podpira dejstvo, da je bilo v tej zadevi sodelovanje prekinjeno med preiskavo. Zato Komisija meni, da je stopnja dampinga nesodelujočih proizvajalcev najbolje izražena na ravni najvišje stopnje dampinga, določene za reprezentativno vrsto izdelka v smislu količine, tj. ki predstavlja več kot 10 % izvoza v Unijo, za sodelujočega proizvajalca izvoznika, za katerega je bilo ugotovljeno, da je izvajal damping.

(96) Po prilagoditvi PSA-stroškov, uporabljenih za izračun stopnje dampinga za tajvanskega sodelujočega proizvajalca izvoznika, kot je opisana v uvodni izjavi 86, stopnja dampinga na ravni države, izražena kot odstotek cene CIF meja Unije brez plačane dajatve, znaša 12,1 %.

(97) Po dokončnem razkritju je pritožnik v zvezi s tem trdil, da bi morala preostala dajatev za Tajvan temeljiti na pritožbi in znašati 34,8 %. Trdil je, da večina tajvanskih proizvajalcev zadevnega izdelka namerno ni sodelovala v postopku, da Komisija ne bi mogla uporabiti njihove domače prodaje za izračun normalne vrednosti. Zato bi bilo treba po mnenju pritožnika izračun normalne vrednosti v pritožbi, ki je temeljil na domačih cenah v Tajvanu, uporabiti kot najboljše razpoložljivo dejstvo.

(98) V odgovor na zgoraj navedeno je treba poudariti, da Komisija pri izračunu preostale dajatve za Tajvan uporablja najboljša razpoložljiva dejstva, ki temeljijo na podatkih, zbranih in preverjenih v preiskavi. Ta trditev je torej zavrnjena.

3.2 Ljudska republika Kitajska

3.2.1 Primerljiva država

(99) V skladu s členom 2(7)(a) osnovne uredbe je treba normalno vrednost za proizvajalce izvoznike, ki jim TGO ni bila odobrena, določiti na podlagi cen ali konstruirane vrednosti v tretji državi s tržnim gospodarstvom („primerljiva država“). Nobeden od sodelujočih proizvajalcev izvoznikov ni zahteval TGO.

(100) Pritožnik je kot morebitno primerljivo državo predlagal ZDA. Poleg tega se glede na razpoložljive informacije podobni izdelek proizvaja v številnih drugih državah po svetu, kot so Brazilija, Indija, Japonska, Malezija, Koreja, Švica in Tajska. Vse te države so se preučile kot morebitne primerljive države.

(101) Stiki so bili vzpostavljeni z vsemi znanimi proizvajalci (52) podobnega izdelka v zgoraj navedenih državah, vendar ni sodeloval nihče od njih. K sodelovanju je privolila samo ena malezijska družba, vendar ni zagotovila zadostnih informacij. Družba ni bila sposobna predložiti podatkov v zvezi s stroški in domačimi cenami po PCN. Njenih pomanjkljivih podatkov zato ni bilo mogoče uporabiti za določitev normalne vrednosti. Poleg tega je treba opozoriti, da je zadevna malezijska družba zavrnila preveritev predloženih podatkov na kraju samem.

(102) V poznejši fazi se je kot morebitni primerljivi proizvajalec javil švicarski proizvajalec in privolil v sodelovanje. Družba je predložila izpolnjen vprašalnik in ta je bil preverjen na kraju samem. Vendar pa se je Komisija glede na precej omejen obseg vrst izdelkov, ki jih proizvaja ta družba, v primerjavi s širokim naborom vrst izdelkov, ki so jih v Unijo izvažali vzorčeni kitajski proizvajalci izvozniki, odločila, da podatki, ki bi jih predložila švicarska družba, ne bi bili ustrezni za določitev normalne vrednosti za kitajske proizvajalce izvoznike. V zvezi s tem je treba opozoriti, da se je samo 4,6 % vrst izdelka, ki so jih v Unijo izvažali kitajski proizvajalci in so obsegali 4,2 % kitajskega obsega izvoza, neposredno ujemalo z vrstami izdelka, ki jih proizvaja švicarski proizvajalec. V primeru Tajvana, ki je bil nazadnje uporabljen kot primerljiva država, je bila stopnja neposrednega ujemanja z vrstami izdelka, ki so jih v Unijo izvažali kitajski proizvajalci, 7,7-odstotna pri številu vrst izdelka in 11,1-odstotna pri obsegu izvoza.

(103) V teh okoliščinah se je Komisija odločila, da bo kot primerljivo državo uporabila drugo državo v preiskavi, tj. Tajvan, in to kljub prvotno predstavljenim argumentom pritožnikov, ki so trdili, da tajvanske družbe proizvajajo predvsem pribor (fitinge) na podlagi varjenih cevi kot surovine (v nasprotju s kitajskimi proizvajalci, ki uporabljajo predvsem brezšivne cevi). Enak argument so navedli tudi kitajski proizvajalci izvozniki. Po drugi strani je CCCMC v stališčih po začasnem razkritju menila, da bi bili tajvanski podatki o proizvodnih stroških ustreznejša podlaga za konstruiranje normalne vrednosti kot podatki proizvajalcev Unije, ki jih je Komisija v začasnem razkritju prav tako obravnavala kot drugo možnost.

(104) Za Tajvan se je štelo, da je ustrezen kot primerljiva država, ker so v nasprotju s tem, kar so trdili pritožniki, in ne glede na različno uporabo surovin predloženi podatki omogočali metodologijo za pravilno razdelitev stroškov glede na različne značilnosti oznak izdelka. Poleg tega je konkurenca na tajvanskem trgu velika, ker obstaja najmanj deset znanih domačih proizvajalcev zadevnega izdelka, to pa se kaže tudi v močni prisotnosti uvoza z različnim poreklom ob zmerni stopnji carinskih dajatev (od 7,5 % do 10 %).

(105) Iz zgoraj navedenih razlogov se je Komisija odločila, da bo kot primerljivo državo za LRK uporabila Tajvan.

(106) Po dokončnem razkritju so dva kitajska proizvajalca izvoznika in CCCMC trdili, da izbira Tajvana kot primerljive države ni bila ustrezna, ker je proizvodne stroške predložila samo ena tajvanska družba, ki ni imela domače prodaje. Trdili so tudi, da je bila stopnja ujemanja primerljivih izdelkov prenizka. Na nizko stopnjo ujemanja primerljivih izdelkov je opozoril tudi eden od uvoznikov Unije. Zadnjenavedena družba je še navedla, da Kitajske ni mogoče primerjati s Tajvanom, ker imata različni stopnji indeksa človekovega razvoja („HDI“) in BDP na prebivalca.

(107) V zvezi s temi trditvami je treba najprej opozoriti, da je v odločitvi STO (7) navedeno, da bi bilo treba vsem vrstam izdelka, ki jih izvažajo kitajski proizvajalci izvozniki, dodeliti normalno vrednost. Po mnenju Komisije podatki, ugotovljeni na ravni enega proizvajalca izvoznika iz primerljive države, zadostujejo, da se nanje oprejo preostale vrste izdelka, ker ugotovljene vrste omogočajo nadaljnje konstruiranje vrednosti za manjkajoče vrste izdelka. Pojav samo enega takega proizvajalca izvoznika nikakor ni izjemen ali nova praksa. V osnovni uredbi je nadalje predvideno, da je mogoče normalno vrednost konstruirati na podlagi stroškov proizvodnje, kadar domače prodaje ni. Drugič, opozoriti je treba, da stopnje HDI in BDP niso dejavniki, ki se upoštevajo pri ugotavljanju, ali je primerljiva država ustrezna. Komisija ustrezno primerljivo državo določi, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 104. Zgornje trditve so bile zato zavrnjene.

(108) Nazadnje, dva kitajska proizvajalca izvoznika in CCCMC so sprožili vprašanja o domnevno resni postopkovni napaki na podlagi dejstva, da je Komisija stopnje dampinga kitajskih proizvajalcev izračunala na podlagi določb osnovne uredbe o netržnem gospodarstvu. Trdili so, da se pooblastilo za uporabo metodologije netržnega gospodarstva za določitev normalne vrednosti za kitajske proizvajalce izvoznike izteče 11. decembra 2016. Zato mora po mnenju zadevnih stani Komisija pri vseh dokončnih protidampinških ukrepih, sprejetih po tem datumu, kar bo veljalo v tem postopku, na podlagi zakonodaje STO uporabiti standardno metodologijo za izračun dampinga.

(109) Komisija v zvezi s tem opozarja, da nima diskrecijske pravice glede odločitve o uporabi ali neuporabi sedanjih pravil, kot so določena v osnovni uredbi. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

3.2.2 Normalna vrednost

(110) Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 103, je bila normalna vrednost za proizvajalce izvoznike v LRK v skladu s členom 2(7)(a) osnovne uredbe določena na podlagi konstruirane vrednosti v primerljivi državi, v tem primeru v Tajvanu.

(111) Poleg tega je bila zaradi neobstoja domače prodaje podobnega izdelka v Tajvanu normalna vrednost konstruirana v skladu s členom 2(3) in (6) osnovne uredbe tako, da so se povprečnim proizvodnim stroškom za zadevno vrsto izdelka prišteli nastali PSA-stroški in dobiček, ustvarjen na tajvanskem trgu v obdobju preiskave.

(112) Komisija je kot podlago za določitev proizvodnih stroškov uporabila podatke enega od sodelujočih tajvanskih proizvajalcev (Ta Chen). Opozoriti je treba, da je imel drugi sodelujoči tajvanski proizvajalec (King Lai) v obdobju preiskave zelo omejen obseg proizvodnje zadevnega izdelka in da se je ta proizvodnja nanašala na zelo specializirane vrste izdelka. V tem majhnem delu proizvodnje, ki se še vedno šteje za proizvodnjo zadevnega izdelka, družba King Lai proizvaja izdelke, ki bi jih bilo mogoče šteti za pribor (fitinge) z majhno hrapavostjo, vendar se zaradi dodatne površinske obdelave njegova hrapavost poveča nad 0,8 mikrometra, tako da v skladu z opredelitvijo iz uvodne izjave 47 pomeni zadevni izdelek. Proizvodnja tega pribora (fitingov) je zelo draga, tako da bi upoštevanje teh stroškov izkrivilo izračune. Poleg tega vzorčeni kitajski proizvajalci teh vrst izdelka ne izvažajo v EU (čeprav bi bili glede na svoje oznake PCN lahko zajeti, ker hrapavost ni eden od parametrov za sestavo oznake PCN). Zato Komisija podatkov o proizvodnih stroških te družbe ni štela za ustrezne za konstruiranje normalne vrednosti za kitajske proizvajalce.

(113) V zvezi s konstruiranjem normalne vrednosti je eden od uvoznikov Unije trdil, da proizvodnih stroškov tajvanske družbe King Lai ni mogoče uporabiti kot podlago za izračun normalne vrednosti za kitajske družbe, saj družba King Lai proizvaja drugačen izdelek, ki ga ni mogoče šteti za industrijski pribor (fiting), ter da to pomeni tudi drugačno proizvodno metodo in razpon dobička.

(114) V odgovor na to trditev je treba ponoviti, da Komisija za primerjavo z drugimi družbami ni uporabila nobenih podatkov o proizvodnih stroških družbe King Lai. Komisija je za konstruiranje normalne vrednosti za druge družbe v skladu s členom 2(6)(c) osnovne uredbe uporabila samo PSA-stroške in dobiček družbe King Lai za enako splošno kategorijo izdelkov, ki se prodajajo na domačem trgu. Opozoriti je treba tudi, da so bili PSA-stroški, uporabljeni za te izračune, prilagojeni, da bi se upoštevale razlike med izdelki, ki jih proizvajajo družba King Lai in druge družbe. V zvezi z uporabljenim dobičkom je treba poudariti, da ni v drugačnem razponu (od 1 % do 5 %) kot pri drugih družbah.

(115) Isti uvoznik Unije je tudi trdil, da je drugi tajvanski proizvajalec, Ta Chen, katerega proizvodni stroški so bili uporabljeni kot podlaga za izračun normalne vrednosti za kitajske proizvajalce izvoznike, velika in integrirana družba, ki je kot taka sposobna „optimizirati stroške“. Zato zadevne družbe ni mogoče primerjati z majhnimi kitajskimi tovarnami.

(116) Komisija je v zvezi s tem opozorila, da proizvodni stroški kitajskih proizvajalcev niso bili del analize v tem postopku, ker ni nobeden od kitajskih proizvajalcev zahteval statusa TGO. Vendar je treba poudariti, da lahko domnevno „optimizirani“ stroški tajvanskega proizvajalca privedejo le do nižje konstruirane normalne vrednosti in s tem do nižjih stopenj dampinga za kitajske proizvajalce izvoznike.

(117) Komisija je ob upoštevanju, da je bilo mogoče v Tajvanu opredeliti le omejeno število vrst izdelka, ki so jih v Unijo izvažali kitajski proizvajalci izvozniki, normalno vrednost preostalih vrst izdelka konstruirala na podlagi stroškov proizvodnje najbolj podobnih vrst izdelka, proizvedenih v Tajvanu, da bi dosegla popolno in pošteno primerjavo, in sicer na podlagi stroškov proizvodnje, prilagojenih za: (a) razlike v uporabljenih surovinah – na podlagi preverjenih podatkov o stroških industrije Unije, pri čemer je proizvodnja pribora (fitingov) iz brezšivnih cevi od 2,12- do 2,97-krat dražja kot proizvodnja iz varjenih cevi; (b) razlike v vrsti jekla – na podlagi preverjenih podatkov industrije Unije, pri čemer so stroški vrst jekla prilagojeni na stroške najmanj dragih vrst jekla, uporabljenih za pribor (fitinge), proizveden na podlagi varjenih cevi kot surovine; ta prilagoditev sega od 1,49- do 3,60-kratnika, odvisno od uporabljenih vrst jekla; (c) razlike v obliki – na podlagi opaženih razlik v cenah v prodajnih poslih kitajskih izvoznikov, pri čemer koleno velja za najosnovnejšo obliko, druge oblike (T-kosi, redukcije, kapice in posebne oblike) pa so od 1,08- do 1,74-krat dražje.

(118) CCCMC je v stališčih po začasnem razkritju predlagala alternativno podlago za prilagoditve iz točk (a) in (b) ter v zvezi s tem predložila podatke s kitajskih trgov. Vendar so ti podatki, prvič, nepreverjeni in, drugič, izvirajo iz države brez tržnega gospodarstva. Z njihovo uporabo bi se torej zanikala uporaba metodologije primerljive države za izračun normalne vrednosti. Ta trditev CCCMC je bila zato zavrnjena.

(119) Po dokončnem razkritju so CCCMC in dva kitajska proizvajalca izvoznika trdili, da je bilo nerazumno tajvanske podatke o stroških prilagoditi z uporabo podatkov o stroških industrije Unije. Zadevne strani so se sklicevale na običajno prakso Unije v preteklih zadevah, v katerih se to ni počelo.

(120) Kot je navedeno zgoraj, je bila predhodna praksa EU spremenjena glede na odločitev STO, navedeno v uvodni izjavi 107. Za konstruiranje normalnih vrednosti za manjkajoče vrste izdelka se je Komisija oprla na tajvanske podatke o stroških ter prilagodila stroške, ki so bili ugotovljeni in preverjeni, tako da je uporabila sorazmerne prilagoditve, ki so bile ugotovljene na ravni stroškov proizvodnje industrije Unije. CCCMC ni utemeljila, zakaj to ni bilo razumno, in/ali predlagala alternativnega pristopa.

(121) Po dodatnem razkritju so CCCMC in dva kitajska proizvajalca izvoznika znova ugovarjali uporabi podatkov industrije Unije za prilagoditev stroškov proizvodnje, uporabljenih pri konstruiranju normalne vrednosti za manjkajoče vrste izdelka. Poudarili so, da Komisija ni predložila dokazov, da so razlike v stroških surovin na trgu EU na enaki ravni kot na trgu Tajvana. Poleg tega so ponovili trditev, da bi lahko Komisija za zgornje prilagoditve uporabila razlike v kitajskih izvoznih cenah brezšivnega in varjenega pribora (fitingov), saj prodajne cene „deloma izražajo gibanje razlik v stroških proizvodnje“.

(122) V odgovoru na zgornje trditve je treba najprej poudariti, da Komisija ni mogla primerjati ravni prilagoditev za vrste cevi, uporabljene kot surovina, ali vrste jekla s podatki s tajvanskega trga, saj tajvanski proizvajalec, katerega stroški so bili uporabljeni kot podlaga za konstruiranje normalne vrednosti, nekaterih vrst surovin preprosto ni uporabljal. To je bil glavni razlog, zakaj je Komisija sploh razmišljala o tem, da bi manjkajoče podatke o stroških poiskala zunaj trga primerljive države. Drugič, v zvezi z uporabo kitajskih cen je treba ponoviti, da ni nobeden od kitajskih proizvajalcev izvoznikov v tem postopku zahteval TGO. Zato kitajski stroški proizvodnje niso bili na voljo niti niso bili preučeni. Komisija zato ne more izpeljati sklepov glede tega, „v kakšnem obsegu“ razlike v prodajnih cenah izražajo razlike v stroških proizvodnje različnih vrst pribora (fitingov) (8). Tudi če bi bilo take sklepe mogoče izpeljati, pa bi veljali za stroške proizvodnje v državi brez tržnega gospodarstva. Zgornje trditve so zato zavrnjene.

(123) Navedene zainteresirane strani nadalje dvomijo o prilagoditvi, pri kateri je proizvodnja pribora (fitingov) iz brezšivnih ceni od 2,12- do 2,97-krat dražja kot proizvodnja iz varjenih cevi. Sklicujejo se na neutemeljeno trditev CCCMC po začasnem razkritju glede ravni cen, v skladu s katero naj bi bila razlika med varjenimi in brezšivnimi cevmi manj kot 30 % cene varjenih cevi.

(124) V zvezi s tem je treba opozoriti, da prilagoditev, ki jo je opravila Komisija, temelji na ugotovljeni razliki v stroških med priborom (fitingi), proizvedenim iz brezšivnih cevi, in priborom (fitingi), proizvedenim iz varjenih cevi, in ne na razliki v ceni med varjenimi in brezšivnimi cevmi kot takimi. Opozoriti je treba tudi, da nobeden od kitajskih proizvajalcev izvoznikov ni zahteval TGO. Posledično kitajski proizvajalci izvozniki niso predložili podatkov o stroških proizvodnje, in sicer niti potem, ko so podvomili o določitvah stroškov in razlikah, ki jih je ugotovila Komisija. Poleg tega so standardni ceniki še dlje od določitev stroškov in cen, saj ne dokazujejo dejansko uporabljenih cen, kaj šele ravni stroškov.

(125) Zainteresirane strani so v podporo svojim stališčem predložile analizo razlik na podlagi ravni cen proizvajalcev Zhejiang Good in Zhejiang Jndia ter na tej podlagi ugotovile, da bi morala biti veljavna prilagoditev cene med 0,43 in 1,70 oziroma 0,64 in 1,80.

(126) Razen dejstva, da se ta razpona nanašata na cene in ne na stroške, dejstvo, da se pribor (fitingi) na podlagi varjenih cevi včasih prodaja po višji cenah kot pribor (fitingi) na podlagi brezšivnih cevi, ne dokazuje, da bi stroški morali biti višji. Navedene ravni cen prej ponazarjajo popoln neobstoj gospodarske povezave med stroški in ceno, navedeno za stranke, lahko pa to pomeni, da so bili pomembni drugi dejavniki, kot je velikost naročila. Komisija zaradi zaupnosti ne more razkriti osnovnih podatkov, lahko pa razkrije nadaljnje dejanske podatke, pri čemer je prilagoditev s pribora (fitingov) na podlagi varjenih cevi na pribor (fitinge) na podlagi brezšivnih cevi, uporabljena za primerjavo v skladu z opisom PCN, naslednja: z V1 na B1 2,97; z V2 na B2 2,21; z V3 na B3 2,14; z V4 na B4 2,12. Za konstruiranje vrst izdelka, ki jih izvažajo kitajski proizvajalci izvozniki, druge pretvorbe niso bile potrebne.

(127) Komisija je nadalje opravila prilagoditve, pri katerih je stroške najmanj dragih vrst jekla V1 pretvorila v druge vrste in/ali druge vrste na podlagi brezšivnih cevi, pri čemer je znova uporabila podatke o stroških proizvodnje industrije Unije. Komisija zaradi zaupnosti tudi tokrat ne more razkriti osnovnih podatkov, lahko pa razkrije nadaljnje dejanske podatke: z V1 na B2 3,14; z V1 na B3 3,60; z V1 na B4 3,16; z V1 na V3 1,69; z V1 na V4 1,49. Za konstruiranje vrst izdelka, ki jih izvažajo kitajski proizvajalci izvozniki, druge pretvorbe niso bile potrebne.

(128) Komisija želi poudariti tudi, da se zainteresirane strani v pripombah o teh faktorjih prilagoditev ne nanašajo na ravni cen obeh kitajskih proizvajalcev izvoznikov, kot so se pri drugih prilagoditvah, najverjetneje zato, ker ti podatki ne postavljajo pod vprašaj metodologije Komisije.

(129) V zvezi z razlikami v obliki so bile prilagoditve opravljene na podlagi podatkov o prodajnih cenah štirih vzorčenih proizvajalcev izvoznikov, ki so izčrpnejši kot podatki dveh proizvajalcev, ki ju predstavljajo kitajske zainteresirane strani. Če se kot podlaga vzame raven cene kolen, so deleži naslednji: T-kosi 1,08; redukcije 1,22; kapice 1,29; druge oblike 1,74.

(130) Komisija je v naslednjem koraku pri konstruiranju normalne vrednosti prilagodila stroške proizvodnje, izračunane v skladu z uvodnimi izjavami 112 do 117, tako da je prištela PSA-stroške in dobiček. Zaradi neobstoja domače prodaje podobnega izdelka obeh sodelujočih tajvanskih proizvajalcev in neobstoja prodaje enake splošne kategorije izdelkov pri enem od njiju (Ta Chen) je bilo treba uporabiti člen 2(6)(c) osnovne uredbe. Komisija je v ta namen pri konstruiranju normalne vrednosti uporabila zneske PSA-stroškov in dobička, pridobljene od druge tajvanske sodelujoče družbe (King Lai) – edine razpoložljive in preverljive podatke v zvezi s prodajo enake splošne kategorije izdelka na tajvanskem trgu.

(131) Opozoriti je treba, da so bili PSA-stroški, uporabljeni za izračun normalne vrednosti za kitajske proizvajalce izvoznike, prilagojeni (znižani), saj je bilo potrjeno, da tudi trije vzorčeni kitajski proizvajalci proizvajajo in prodajajo predvsem standardne izdelke, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 86. Končna raven prilagoditev normalne vrednosti za PSA-stroške in dobiček je zato prav tako enaka, kot je določena v navedeni uvodni izjavi.

(132) V zvezi s prilagoditvami za PSA-stroške se dva kitajska proizvajalca izvoznika in CCCMC v svojih stališčih po dokončnem razkritju strinjajo, da bi bilo treba pri določitvi PSA-stroškov, uporabljenih za konstruiranje normalne vrednosti, uporabiti znižanja. To so trdili, ker tajvanski izvoznik, katerega podatki so bili uporabljeni v zvezi s tem, ne proizvaja standardnega izdelka. Obenem se te tri strani sprašujejo, ali je Komisija pravilno ocenila raven tega znižanja.

(133) V zvezi s tem je treba opozoriti, da so bile prilagoditve opravljene na podlagi primerjave splošne strukture PSA-stroškov tajvanske družbe King Lai in druge tajvanske družbe Ta Chen. Ta pristop je bil uporabljen, ker je bila družba King Lai edina družba, ki je imela domačo prodajo v Tajvanu (družba Ta Chen ni imela domače prodaje zadevnega izdelka ali drugega izdelka iz enake splošne kategorije izdelkov). Prilagoditve so upravičene, ker prva družba proizvaja visoko izpopolnjene specializirane izdelke, druga pa standardne izdelke (tako da so nekateri deli njunih PSA-stroškov očitno različni). Komisija je na podlagi te primerjave od PSA-stroškov družbe King Lai odštela stroške R & R in del stroškov dela, povezanih z oddelkom za nadzor kakovosti. V drugih kategorijah PSA-stroškov ni bilo drugih pomembnih razlik med družbama. Poudariti je treba, da je Komisija pri tej prilagoditvi odštela celotni zgoraj navedeni kategoriji PSA-stroškov. Pri odobritvi te prilagoditve je torej uporabila konservativni pristop, saj je zagotovila višjo prilagoditev, ne nižje.

(134) Zainteresirane strani nadalje trdijo, da Komisija ni primerjala strukture PSA-stroškov med zadevno tajvansko družbo in kitajskimi proizvajalci izvozniki.

(135) V zvezi s tem je treba spomniti, da je primerljiva država Tajvan, zato so tajvanski PSA-stroški, povezani z domačo prodajo v Tajvanu, tisti, ki bi jih bilo treba uporabiti. Njihova prilagoditev na podlagi primerjave s PSA-stroški kitajskih proizvajalcev bi pomenila, da bi se kot merilo za primerjavo vzeli stroški iz države brez tržnega gospodarstva. Vendar je treba poudariti, da so bili zaradi prilagoditve, ki jo je opravila Komisija, PSA-stroški, uporabljeni za izračun normalne vrednosti, znižani na raven, ki ni nerazumna v primerjavi s PSA-stroški kitajskih vzorčenih družb. Dejansko sta dve od treh kitajskih vzorčenih družb sporočili višje ravni PSA-stroškov od ravni, ki je bila uporabljena za konstruiranje normalne vrednosti.

3.2.3 Izvozna cena

(136) Sodelujoči proizvajalci izvozniki so v Unijo izvažali neposredno neodvisnim strankam ali prek nepovezanih trgovskih družb s sedežem zunaj Unije.

(137) V skladu s členom 2(8) osnovne uredbe so bile izvozne cene določene na podlagi cen, ki so bile dejansko plačane ali se plačujejo za zadevni izdelek ob prodaji za izvoz iz države izvoznice.

3.2.4 Primerjava in stopnje dampinga

(138) Normalna vrednost in izvozna cena sodelujočih proizvajalcev izvoznikov sta se primerjali na podlagi cene franko tovarna.

(139) Da bi se zagotovila poštena primerjava med normalno vrednostjo in izvozno ceno, so se v skladu s členom 2(10) osnovne uredbe v obliki prilagoditev ustrezno upoštevale razlike, ki vplivajo na cene in primerljivost cen.

(140) Na podlagi tega so se opravile prilagoditve za stroške kopenskega in čezmorskega prevoza, stroške zavarovanja, manipulativne stroške, stroške natovarjanja in tozadevne stroške, stroške pakiranja in kredita, popuste ter provizije, če se je pokazalo, da vplivajo na primerljivost cen. Skupne prilagoditve so bile v razponu od 5 % do 16 % na podlagi dejanskih vrednosti, ki so jih sporočili kitajski proizvajalci izvozniki in so bile preverjene na kraju samem. Navedeni podatki so tisti, ki so jih kitajske družbe sporočile za zadevne stroškovne elemente, in so jim bili razkriti za preveritev v posebnih razkritjih.

(141) Kitajska izvaja politiko samo delnega povračila DDV ob izvozu in v tem primeru se 8-odstotni DDV ne povrne. Za zagotovitev, da je bila normalna vrednost izražena ob enaki stopnji obdavčenja kot izvozna cena, je bila normalna vrednost prilagojena navzgor z delom DDV, ki se zaračunava na izvoz brezšivnih cevi z velikim premerom in ki kitajskim proizvajalcem izvoznikom ni bil povrnjen (9).

(142) V zvezi z zgornjo prilagoditvijo so pripombe po dokončnem razkritju izrazili dva kitajska proizvajalca izvoznika in CCCMC. Zadevne strani so zavrnile načelo, da bi moral biti nepovrnjeni DDV ob izvozu popravljen. Ker pa je normalna vrednost bistveno višja od izvozne cene, zainteresirane strani trdijo, da bi bilo treba 8-odsotno prilagoditev izvesti za izvozno ceno, pri čemer navajajo neobstoj TGO in višje stopnje dampinga.

(143) V zvezi s tem je treba opozoriti, da je Komisija prilagodila normalno vrednost v skladu s sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-423/09. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

(144) Kot je določeno v členu 2(11) in (12) osnovne uredbe, se je za vsako sodelujočo družbo tehtana povprečna normalna vrednost vsake vrste podobnega izdelka primerjala s tehtano povprečno izvozno ceno ustrezne vrste zadevnega izdelka.

(145) Na podlagi tega so tehtane povprečne stopnje dampinga, izražene kot odstotek cene CIF meja Unije brez plačane dajatve, naslednje: Družba Določena stopnja dampinga (%) Zhejiang Good Fittings Co., Ltd 55,3 Zhejiang Jndia Pipeline Industry Co., Ltd. 48,9 Suzhou Yuli Pipeline Industry Co., Ltd. (*1) 30,7 Jiangsu Judd Pipeline Industry Co., Ltd. (*1) 30,7 Tehtano povprečje 41,9

(146) Tehtana povprečna stopnja dampinga se uporabi za sodelujoče nevzorčene kitajske proizvajalce izvoznike.

(147) V zvezi z zgoraj navedenim je en izvoznik Unije v svojih stališčih po dokončnem razkritju trdil, da je razlika med stopnjama dampinga, izračunanima za tajvansko družbo King Lai (0 %) in njeno povezano družbo na Kitajskem (41,9 %), nerazumna, saj družbi proizvajata iste vrste pribora (fitingov), ki so izključeni iz obsega izdelka.

(148) V odgovor na zgoraj navedeno je treba najprej poudariti, da tajvanska družba King Lai 0-odstotne stopnje dampinga ni pridobila, ker proizvaja pribor (fitinge), ki je izključen iz obsega izdelka, kakor to očitno razume ta uvoznik Unije. Izdelki, izključeni iz obsega izdelka, se pri izračunu stopnje dampinga za družbo King Lai niso upoštevali. Vendar pa je družba proizvedla in v Unijo izvozila tudi majhno količino izdelkov, ki spadajo v obseg izdelka v tej preiskavi. Zato je bilo treba za to družbo izračunati stopnjo dampinga, za katero je bilo ugotovljeno, da je negativna. Po drugi strani družba King Lai na Kitajskem ni bila del vzorca, zato zanjo ni bila izračunana individualna stopnja dampinga. Družba je tako pridobila tehtano povprečno stopnjo dampinga vzorčenih kitajskih družb. Vendar pa se za izdelek, ki ni vključen v obseg izdelka v tej preiskavi, protidampinška dajatev ne uporablja. Če torej drži, da družba King Lai na Kitajskem v EU izvaža izdelek, ki ni vključen v obseg izdelka v tej preiskavi, potem zanjo protidampinške dajatve ob uvozu ne bodo določene.

(149) Zaradi nizke ravni sodelovanja kitajskih proizvajalcev izvoznikov in glede na razlogovanje v uvodni izjavi 95 je bila stopnja dampinga na ravni države za LRK določena na ravni najvišje stopnje dampinga, določene za reprezentativno vrsto izdelka v smislu količine za sodelujočega proizvajalca izvoznika, za katerega je bilo ugotovljeno, da je izvajal damping.

(150) Na podlagi tega stopnja dampinga na ravni države, izražena kot odstotek cene CIF meja Unije brez plačane dajatve, znaša 64,9 %.

3.2.5 Zahtevki za individualno preiskavo

(151) Individualno preiskavo je v tem postopku zahtevalo pet kitajskih proizvajalcev izvoznikov, ki niso bili vzorčeni. Glede na veliko število zahtevkov je Komisija sklenila, da bi bila ugoditev kateremu koli od teh zahtevkov preveč obremenjujoča za pravočasen zaključek postopka. V zvezi s tem je treba opozoriti, da bi se z ugoditvijo zahtevkom zadevnih družb več kot podvojilo število družb, za katere bi bilo treba izračunati individualne stopnje dampinga, saj so bili v prvotni vzorec vključeni štirje proizvajalci izvozniki. Nadalje je treba opozoriti, da so nekateri od prosilcev za individualno preiskavo del skupin. Glede na predhodne odgovore zadevnih družb (obrazci za vzorčenje) bi bila za individualno preiskavo potrebna analiza in preverjanje izpolnjenih vprašalnikov vsaj sedmih družb.

4. ŠKODA

4.1 Opredelitev pojmov industrija Unije in proizvodnja Unije

(152) Glede na razpoložljive informacije iz pritožbe in nadaljnjo preiskavo je v obdobju preiskave podobni izdelek proizvajalo vsaj 16 proizvajalcev Unije. Proizvajalci Unije, ki predstavljajo celotno proizvodnjo Unije, pomenijo industrijo Unije v smislu člena 4(1) osnovne uredbe in bodo v nadaljnjem besedilu poimenovani „industrija Unije“.

(153) Celotna proizvodnja Unije je bila v obdobju preiskave ocenjena na približno 8 270 ton. Komisija je podatek pridobila na podlagi preverjenih izpolnjenih vprašalnikov vzorčenih proizvajalcev Unije in ocenjenih podatkov, ki jih je predložil pritožnik. Kot je navedeno v uvodnih izjavah 11 do 13, je bilo vzorčenje uporabljeno za določitev morebitne škode, ki jo je utrpela industrija Unije. Proizvajalci Unije, izbrani v vzorec, so predstavljali približno 43 % celotne ocenjene proizvodnje podobnega izdelka v Uniji.

(154) Ena od strani je zahtevala pojasnilo, zakaj se je obseg celotne proizvodnje Unije med začasnim in dokončnim razkritjem zmanjšal za 80 ton. V začasnem razkritju je bila celotna proizvodnja Unije ocenjena na približno 8 350 ton. V zgornji uvodni izjavi je navedeno, da je celotna proizvodnja Unije znašala približno 8 270 ton. Razlog za to razliko je, da so službe Komisije v začasni fazi napačno ocenile obseg proizvodnje enega od nevzorčenih proizvajalcev Unije. Ta proizvajalec Unije je v obdobju preiskave ustavil proizvodnjo. Zato je bila njegova proizvodnja ponovno izračunana ob upoštevanju njegovega prenehanja delovanja. Komisija je potrdila, da je bila celotna proizvodnja Unije v obdobju preiskave ocenjena na približno 8 270 ton.

(155) Ker je vzorec družb sestavljen iz samo enega proizvajalca in skupine družb, je bilo treba na podlagi člena 19 osnovne uredbe vse podatke v zvezi z mikrokazalniki indeksirati zaradi varstva zaupnosti.

4.2 Potrošnja Unije

(156) Komisija je potrošnjo Unije določila na podlagi celotnega ocenjenega obsega prodaje industrije Unije na trgu Unije in celotnega obsega uvoza zadevnega izdelka v Unijo.

(157) Obseg prodaje podobnega izdelka industrije Unije je bil ocenjen na podlagi dejanskih preverjenih podatkov, ki so jih v izpolnjenih vprašalnikih predložili vzorčeni proizvajalci, za nesodelujoče proizvajalce pa na podlagi podatkov, ki jih je predložil pritožnik.

(158) Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 47 zgoraj, je zadevni izdelek uvrščen pod dve oznaki KN: ex 7307 23 10 in ex 7307 23 90. Vendar ti oznaki KN vključujeta ne samo zadevni izdelek, ampak tudi izdelke, ki ne spadajo v obseg te preiskave. Obseg uvoza, ki ne spada v obseg te preiskave, je bilo torej treba odšteti od skupnega obsega uvoza, prijavljenega na podlagi zgoraj navedene oznake KN.

(159) Pritožnik je obseg uvoza zadevnega izdelka za vsa porekla ocenil na podlagi svojega poznavanja trga. V zvezi z zadevnima državama je menil, da so izdelki v preiskavi predstavljali veliko večino obsega uvoza, sporočenega na podlagi dveh zgoraj navedenih oznak KN za LRK in Tajvan, in sicer 90 % oziroma 100 %.

(160) Komisija je za preveritev te ocene uporabila informacije, ki jih je prejela med prejšnjo preiskavo v zvezi s priborom (fitingi) iz nerjavnega jekla, ki se je začela 10. novembra 2012. Ta preiskava je zajela vse izdelke, uvrščene pod ti oznaki KN, vključno z zadevnim izdelkom iz te preiskave. Na podlagi opravljene analize se zdi, da najmanj 22,3 % izdelkov, ki so jih kitajski proizvajalci izvozniki izvozili na podlagi teh oznak KN, ne bi spadalo v obseg te preiskave. Za Tajvan je delež, ki ga je navedel pritožnik, tj. 100 %, potrjen.

(161) V primeru LRK se je Komisija odločila, da bo obseg uvoza prilagodila na podlagi najbolj konservativnega deleža, tj. 22,3 %.

(162) Poleg tega je bila potrošnja nadalje prilagojena za obseg pribora (fitingov) s prirobnico/majhno hrapavostjo (glej oddelka 2.2.1 in 2.2.2), ki sta oba izključena iz obsega izdelka v preiskavi. Obseg uvoza je bil ocenjen na podlagi izpolnjenih obrazcev za vzorčenje, in sicer na približno 150 ton za LRK in 20 ton za Tajvan. Ti količini sta bili torej odšteti od ocenjenega obsega uvoza iz LRK in Tajvana. Za industrijo Unije je preiskava pokazala, da je obseg proizvodnje in prodaje teh izključenih vrst izdelka neznaten.

(163) Na tej podlagi je bila potrošnja Unije določena tako: Preglednica 1 Potrošnja Unije (v tonah) 2012 2013 2014 OP Celotna potrošnja Unije 13 766 14 350 14 671 14 145 Indeks (2012 = 100) 100 104 107 103 Vir: Eurostat, izpolnjeni obrazci za vzorčenje, preverjeni izpolnjeni vprašalniki in informacije, ki jih je predložil pritožnik.

(164) Potrošnja Unije se je med letom 2012 in obdobjem preiskave povečala za 3 %.

4.3 Uvoz iz zadevnih držav

4.3.1 Kumulativna ocena učinkov uvoza iz zadevnih držav

(165) Komisija je v skladu s členom 3(4) osnovne uredbe preučila, ali je treba uvoz zadevnega izdelka s poreklom iz zadevnih držav oceniti kumulativno.

(166) Stopnje dampinga, določene za uvoz iz LRK in Tajvana, so povzete zgoraj v uvodnih izjavah 145 in 94.

(167) Razen pri družbi King Lai vse navedene stopnje presegajo prag de minimis, določen v členu 9(3) osnovne uredbe. Kot je navedeno v uvodni izjavi 94, je bil obseg nedampinškega uvoza neznaten. Vsekakor je bil ta nedampinški uvoz izključen iz skupnega obsega tajvanskega uvoza zadevnega izdelka.

(168) Obseg uvoza iz obeh zadevnih držav ni bil zanemarljiv v smislu člena 5(7) osnovne uredbe. Tržna deleža LRK in Tajvana sta v obdobju preiskave znašala 22,9 % oziroma 7,8 %, kot je navedeno v uvodni izjavi 181.

(169) Tudi konkurenčni pogoji med dampinškim uvozom iz zadevnih držav in podobnim izdelkom so bili podobni. Uvoženi izdelki so namreč konkurirali med seboj in z zadevnim izdelkom, proizvedenim v Uniji. Izdelki so medsebojno zamenljivi in so se v Uniji prodajali po primerljivih prodajnih poteh in podobnim kategorijam končnih strank.

(170) Tako so bila vsa merila iz člena 3(4) osnovne uredbe izpolnjena, uvoz iz zadevnih držav pa je bil ocenjen kumulativno, da bi se določila škoda.

(171) Po dokončnem razkritju je več strani trdilo, da Komisija ni zadostno preučila pogojev konkurence med kitajskim in tajvanskim priborom (fitingi) ob uvozu v Unijo ter med uvoženim priborom (fitingi) in proizvodnjo Unije.

(172) Te strani so na podlagi svojega poznavanja trga trdile, da obstajajo pomembne razlike med priborom (fitingi), proizvedenim na Kitajskem in v Tajvanu ter od tam izvoženim v Unijo. Menile so, da si izvoženi izdelki niso konkurirali zaradi fizikalnih lastnosti izdelkov, obsega, v katerem se lahko izdelki uporabljajo za enako ali podobno končno uporabo, in stopnje, do katere potrošniki izdelke dojemajo in obravnavajo kot alternativno obliko izvajanja določenih funkcij, da bi zadostili posebnemu povpraševanju.

(173) Te strani so trdile, da obsežne prilagoditve, ki jih je opravila Komisija, da bi dosegla neko podobnost primerljivosti cen med kitajskimi in tajvanskimi izdelki, kažejo na pomembne razlike v lastnostih v zvezi s surovinami (brezšivne cevi in varjene cevi), vrstami jekla in proizvodnim postopkom. To vpliva na ceno, ki preprečuje njihovo medsebojno zamenljivost na trgu. Poleg tega gibanje cen kaže na cenovno neskladje med obema porekloma.

(174) Prvič, Komisija meni, da vprašanje konkurence med različnimi vrstami izdelka ni odločilno za oceno škode. Če vse vrste izdelka tvorijo en izdelek, iz razloga, navedenega v uvodnih izjavah 43 do 50, ocene škode ni treba razdeliti na podlagi dejstva, da različne vrste izdelka z vidika konkurenčnega prava domnevno pomenijo ločene proizvodne trge.

(175) Drugič, tudi če bi bilo vprašanje dejanske konkurence med vrstami izdelka upoštevno, Komisija opozarja, da trditev o neobstoju konkurence ni podprta z dokazi v dokumentaciji. Komisija je namreč ugotovila, da si zadevni izdelek, ki ga izvaža kitajski proizvajalec izvoznik, in zadevni izdelek, ki ga izvažata tajvanska proizvajalca izvoznika, na trgu Unije dejansko konkurirata. Ti izdelki so večinoma medsebojno zamenljivi. Ta ugotovitev je bila podprta s povprečno ceno zadevnega izdelka. Obstaja jasno prekrivanje, kadar je za zadevni izdelek, proizveden iz brezšivnih cevi, določena podobna cena kot za zadevni izdelek, proizveden iz varjenih cevi (10). Glede konkurence z industrijo Unije je bilo s preiskavo potrjeno, da so vzorčeni proizvajalci Unije proizvajali ali bi lahko proizvajali iz obeh surovin in vse vrste izdelka. Te trditve so bile zato zavrnjene, kumulativna analiza učinkov uvoza pa je bila potrjena.

(176) Po dodatnem razkritju so te zainteresirane strani znova trdile, da uvoz iz zadevnih držav ne bi smel biti ocenjen kumulativno. Komisija v zvezi s tem opozarja, da tudi če se konkurenca med uvozom iz zadevnih držav analizira na podlagi PCN, so rezultati enaki, tj. obstaja jasna cenovna konkurenca. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

(177) Poleg tega so te strani trdile, da proizvodnja enega proizvajalca Unije obsega predvsem pribor (fitinge) iz posebnih vrst nerjavnega jekla, medtem ko je 70 % kitajske proizvodnje predvsem iz standardnih vrst avstenitnega nerjavnega jekla 304 ali 316, kar pomeni, da si ti izdelki ne konkurirajo.

(178) Komisija je v zvezi s temi trditvami opozorila, da je bilo konkurenčno razmerje med zadevnim izdelkom in podobnim izdelkom potrjeno s preiskavo, kot je navedeno zgoraj v uvodni izjavi 174 v kumulativni analizi. Kar zadeva vrsto jekla, je eden od vzorčenih proizvajalcev Unije dejansko proizvajal podobni izdelek iz standardnih vrst nerjavnega jekla, kar je predstavljalo približno 90 % njegove proizvodnje. Iz tega sledi, da kitajski izdelki neposredno konkurirajo izdelkom tega proizvajalca Unije. Trditev je bila zato zavrnjena.

(179) Ker ni bilo dodatnih pripomb v zvezi s členom 3(4) osnovne uredbe, je bila kumulativna ocena uvoza iz zadevnih držav potrjena.

4.3.2 Obseg in tržni delež uvoza iz zadevnih držav

(180) Komisija je obseg uvoza določila na podlagi Eurostatove podatkovne zbirke, pritožnikovega poznavanja trga in drugih informacij, ki so ji bile na voljo (glej uvodne izjave 156 do 164). Tržni delež uvoza je bil določen tako, da se je obseg uvoza primerjal s potrošnjo Unije, kot je prikazana v preglednici 1 zgoraj. Preglednica 2 Obseg uvoza (v tonah) in tržni delež 2012 2013 2014 OP Obseg dampinškega uvoza iz zadevnih držav 3 395 3 877 4 508 4 340 Indeks (2012 = 100) 100 114 133 128 Tržni delež zadevnih držav (brez nedampinškega uvoza) (%) 24,7 27,0 30,7 30,7 Indeks (2012 = 100) 100 110 124 124 Obseg uvoza iz LRK 2 686 2 759 3 248 3 238 Indeks (2012 = 100) 100 103 121 121 Tržni delež LRK (%) 19,5 19,2 22,1 22,9 Indeks (2012 = 100) 100 99 113 117 Obseg dampinškega uvoza iz Tajvana 709 1 118 1 260 1 102 Indeks (2012 = 100) 100 158 178 155 Tržni delež Tajvana (brez nedampinškega uvoza) (%) 5,2 7,8 8,6 7,8 Indeks (2012 = 100) 100 151 167 151 Vir: Eurostat, preverjeni izpolnjeni vprašalniki in informacije, ki jih je predložil pritožnik.

(181) Uvoz iz zadevnih držav v Unijo se je gibal na naslednji način:

(182) Iz zgornje preglednice je razvidno, da se je v absolutnih vrednostih uvoz iz zadevnih držav v obravnavanem obdobju bistveno povečal (za 28 %). Ustrezni tržni delež dampinškega uvoza v Unijo se je v obravnavanem obdobju povečal za 6 odstotnih točk.

4.3.3 Cene uvoza iz zadevnih držav in nelojalno nižanje prodajnih cen

(183) Komisija se je morala pri gibanju cen uvoza ob neobstoju drugih virov za določitev povprečne cene uvoza opreti na Eurostat. Povprečna cena uvoza iz zadevnih držav v Unijo se je gibala na naslednji način: Preglednica 3 Uvozne cene (v EUR/tono) 2012 2013 2014 OP LRK 8 285 8 078 6 916 6 936 Indeks (2012 = 100) 100 98 83 84 Tajvan 7 543 5 189 4 653 5 840 Indeks (2012 = 100) 100 69 62 77 Vir: Eurostat.

(184) Povprečne cene kitajskega dampinškega uvoza so se znižale z 8 285 EUR/tono v letu 2012 na 6 936 EUR/tono v obdobju preiskave. V obravnavanem obdobju (2012–OP) se je povprečna cena kitajskega dampinškega uvoza na enoto znižala za približno 16 %. V istem obdobju so se povprečne cene tajvanskega dampinškega uvoza znižale s 7 543 EUR/tono v letu 2012 na 5 840 EUR/tono v obdobju preiskave. V obravnavanem obdobju se je povprečna cena tajvanskega dampinškega uvoza na enoto znižala za približno 23 %.

(185) Po dokončnem razkritju je ena od zainteresiranih strani trdila, da bi morala Komisija oceniti učinek znižanja cene niklja na ceno zadevnega izdelka v obdobju preiskave, saj je gibanje cene niklja glavni dejavnik pri ceni nerjavnega jekla. Čeprav drži, da je nikelj eden od glavnih stroškovnih dejavnikov pri proizvodnji cevi (surovina za zadevni izdelek), ni neposredne povezave z zadevnim izdelkom. Poleg tega je Komisija ugotovila, da cena zadevnega izdelka ni povezana s ceno niklja (11). Trditev je bila zato zavrnjena.

(186) Komisija je nelojalno nižanje prodajnih cen v obdobju preiskave ocenila tako, da je primerjala: (a) tehtane povprečne prodajne cene za posamezno vrsto izdelka treh proizvajalcev Unije, zaračunane nepovezanim strankam na trgu Unije in prilagojene na raven cene franko tovarna, ter (b) ustrezne tehtane povprečne cene na ravni CIF meja Unije za posamezno uvoženo vrsto izdelka sodelujočih proizvajalcev iz zadevnih držav prvi neodvisni stranki na trgu Unije z ustreznimi prilagoditvami za stroške po uvozu v višini 2 % in uvozne dajatve v višini 3,7 %.

(187) Primerjava cen je bila izvedena za vsako vrsto izdelka posebej za transakcije na isti ravni trgovanja, in sicer po morebitnih ustreznih prilagoditvah na podlagi dejanskih stroškov ter odbitku rabatov in popustov, kot so jih navedli vzorčeni proizvajalci Unije. Rezultat primerjave je bil izražen kot delež prihodkov od prodaje proizvajalcev Unije v obdobju preiskave.

(188) Na podlagi navedenega je bilo za dampinški uvoz iz LRK in Tajvana ugotovljeno, da je nelojalno znižal cene industrije Unije, in sicer za 59,4 % oziroma 76,1 %.

4.4 Gospodarski položaj industrije Unije

4.4.1 Splošne opombe

(189) V skladu s členom 3(5) osnovne uredbe preiskava učinka dampinškega uvoza na industrijo Unije vključuje oceno vseh gospodarskih dejavnikov, ki vplivajo na stanje industrije Unije v obravnavanem obdobju.

(190) Komisija je za določitev škode razlikovala med makro- in mikroekonomskimi kazalniki škode. Makroekonomske kazalnike je ocenila na podlagi podatkov in informacij iz pritožbe in Eurostatovih statističnih podatkov, kjer je bilo to ustrezno, tako da se podatki nanašajo na vse proizvajalce Unije. Mikroekonomske kazalnike je ocenila na podlagi podatkov iz ustrezno preverjenih izpolnjenih vprašalnikov vzorčenih proizvajalcev Unije.

(191) Makroekonomski kazalniki so: proizvodnja, proizvodna zmogljivost, izkoriščenost zmogljivosti, obseg prodaje, tržni delež, rast, zaposlenost, produktivnost, višina stopnje dampinga in okrevanje od preteklega dampinga.

(192) Mikroekonomski kazalniki so: povprečne cene na enoto, stroški na enoto, stroški dela, zaloge, dobičkonosnost, denarni tok, naložbe, donosnost naložb in zmožnost zbiranja kapitala.

4.4.2 Makroekonomski kazalniki

4.4.2.1 Proizvodnja, proizvodna zmogljivost in izkoriščenost zmogljivosti

(193) Celotna proizvodnja Unije, proizvodna zmogljivost in izkoriščenost zmogljivosti so se v obravnavanem obdobju gibale na naslednji način: Preglednica 4 Proizvodnja, proizvodna zmogljivost in izkoriščenost zmogljivosti 2012 2013 2014 OP Obseg proizvodnje 8 967 8 780 8 304 8 272 Indeks (2012 = 100) 100 98 93 92 Proizvodna zmogljivost 22 779 21 194 21 163 19 721 Indeks (2012 = 100) 100 93 93 87 Izkoriščenost zmogljivosti (%) 39 41 39 42 Indeks (2012 = 100) 100 105 100 106 Vir: Preverjeni izpolnjeni vprašalniki in informacije, ki jih je predložil pritožnik.

(194) Obseg proizvodnje je med letoma 2012 in 2013 ostal razmeroma stabilen. Med letom 2013 in obdobjem preiskave se je obseg proizvodnje industrije Unije zmanjšal za 6 %. V obravnavanem obdobju se je obseg proizvodnje skupaj zmanjšal za 8 %.

(195) Sočasno se je močno zmanjšala proizvodna zmogljivost, in sicer za 13 %. To je mogoče pripisati predvsem zaprtju enega proizvajalca Unije in zmanjšanju proizvodnje drugega proizvajalca Unije, zaradi česar se je proizvodna zmogljivost zmanjšala za približno 3 600 ton.

(196) Sporočeni podatki o zmogljivosti se nanašajo na tehnično zmogljivost, kar pomeni, da so bile upoštevane prilagoditve za čas vzpostavitve, vzdrževanje, ozka grla in druge običajne zaustavitve, ki so v industriji normalne. Vendar je to teoretična proizvodna zmogljivost industrije Unije.

(197) Izkoriščenost zmogljivosti je za to določeno industrijo težko oceniti, saj se lahko razlikuje glede na vrsto opreme in količino, ki se proizvaja. Eden od vzorčenih proizvajalcev Unije je menil, da je bila 60-odstotna izkoriščenost zmogljivosti, dosežena v preteklosti, maksimum. Zgoraj navedena teoretična proizvodna zmogljivost je torej očitno pretirana glede na realno proizvodno zmogljivost.

(198) Iz tega sledi, da je izkoriščenost zmogljivosti v obravnavanem obdobju ostala majhna in je znašala približno 42 %. Zaradi prestrukturiranja enega od vzorčenih proizvajalcev Unije in zaprtja enega proizvajalca Unije se je izkoriščenost zmogljivosti v celotnem obravnavanem obdobju povečala za 3 odstotne točke. Slaba izkoriščenost zmogljivosti zmanjša sposobnost kritja stalnih stroškov, kar je eden od vzrokov za slabo dobičkonosnost industrije Unije v obravnavanem obdobju.

4.4.2.2 Obseg prodaje in tržni delež

(199) Obseg prodaje industrije Unije nepovezanim strankam v Uniji in njen tržni delež sta se gibala na naslednji način: Preglednica 5 Obseg prodaje in tržni delež 2012 2013 2014 OP Obseg prodaje na trgu Unije v tonah 7 856 7 717 7 401 7 302 Indeks (2012 = 100) 100 95 91 89 Tržni delež (%) 57,1 53,8 50,4 51,6 Indeks (2012 = 100) 100 94 88 90 Vir: Eurostat, pritožba in preverjeni izpolnjeni vprašalniki ter informacije, ki jih je predložil pritožnik.

(200) Obseg prodaje industrije Unije se je v obravnavanem obdobju skupaj zmanjšal za 11 %, medtem ko se je potrošnja Unije povečala za 3 %. Obseg prodaje kitajskih in tajvanskih dampinških izdelkov se je povečal za 945 ton (21 % oziroma 55 %), medtem ko se je potrošnja Unije povečala za 379 ton. V okviru vse večje potrošnje na trgu Unije zmanjšanje prodaje in tržnega deleža industrije Unije sovpada s povečanjem uvoza iz zadevnih držav. Poleg tega je morala industrija Unije zaradi neprekinjenega cenovnega pritiska dampinškega uvoza zmanjšati svojo proizvodnjo, da bi preprečila prodajo po cenah, s katerimi se ustvarja izguba.

4.4.2.3 Zaposlenost in produktivnost

(201) Zaposlenost in produktivnost sta se v obravnavanem obdobju gibali na naslednji način: Preglednica 6 Zaposlenost in produktivnost 2012 2013 2014 OP Število zaposlenih 581 526 532 484 Indeks (2012 = 100) 100 91 92 83 Produktivnost (v tonah na zaposlenega) 15,4 16,7 15,6 17,0 Indeks (2012 = 100) 100 108 101 110 Vir: Pritožba in preverjeni izpolnjeni vprašalniki ter informacije, ki jih je predložil pritožnik.

(202) Ugotovljeno je bilo tudi, da se je skupaj z zmanjšanjem proizvodnje in prodaje znatno znižala tudi stopnja zaposlenosti v industriji Unije. Za zmanjšanje delovne sile so se zaposleni odpuščali, tako da se je število zaposlenih zmanjšalo za 17 %. Posledično je 10-odstotno povečanje produktivnosti delovne sile v industriji Unije, merjene s proizvodnjo na zaposlenega na leto, veliko večje od povečanja izkoriščenosti zmogljivosti za 3 odstotne točke (glej uvodno izjavo 193). To kaže, da se je industrija Unije poskušala prilagoditi spreminjajočim se tržnim razmeram (vse večji obseg dampinškega uvoza), da bi ostala konkurenčna.

4.4.2.4 Zaloge

(203) Ravni zalog proizvajalcev Unije so se v obravnavanem obdobju gibale na naslednji način: Preglednica 7 Zaloge 2012 2013 2014 OP Končne zaloge (v tonah) 2 191 1 850 2 002 1 697 Indeks (2012 = 100) 100 84 91 77 Končne zaloge kot delež proizvodnje (%) 24,4 21,1 24,1 20,6 Indeks (2012 = 100) 100 86 99 84 Vir: Preverjeni izpolnjeni vprašalniki in informacije, ki jih je predložil pritožnik.

(204) V obravnavanem obdobju se je raven končnih zalog zmanjšala za 23 %. Industrija Unije večino vrst podobnega izdelka proizvaja na podlagi posebnih naročil uporabnikov. Vendar mora tudi vzdrževati zaloge različnega obsega izdelkov, da lahko konkurira hitrim dobavam drugih proizvajalcev. To potrjuje tudi analiza gibanja končnih zalog kot deleža proizvodnje. Ta kazalnik je ostal razmeroma stabilen in je znašal od 20 % do 24 % obsega proizvodnje.

(205) Ugotovljeno je bilo, da je bilo znižanje ravni zalog predvsem posledica strožjih zahtev glede obratnih sredstev, ki jih je uvedlo vodstvo industrije Unije.

4.4.2.5 Višina stopnje dampinga

(206) Razen pri enem manjšem tajvanskem izvozniku so vse stopnje dampinga znatno presegale stopnjo de minimis. Učinek višine dejanskih visokih stopenj dampinga na industrijo Unije glede na obseg in cene uvoza iz zadevnih držav ni bil zanemarljiv.

4.4.2.6 Rast

(207) Potrošnja Unije se je v obravnavanem obdobju povečala za 3 %, medtem ko se je obseg prodaje industrije Unije zmanjšal za 11 %. Ne glede na to povečanje potrošnje se je tržni delež industrije Unije zmanjšal. Po drugi strani se je tržni delež uvoza iz zadevnih držav v obravnavanem obdobju povečal.

4.4.3 Mikroekonomski kazalniki

4.4.3.1 Cene in dejavniki, ki vplivajo na cene

(208) Tehtano povprečje prodajnih cen na enoto proizvajalcev Unije pri prodaji nepovezanim strankam v Uniji se je v obravnavanem obdobju gibalo na naslednji način: Preglednica 8 Prodajne cene v Uniji 2012 2013 2014 OP Prodajna cena Indeks (2012 = 100) 100 95 96 95 Proizvodni stroški na enoto Indeks (2012 = 100) 100 101 103 98 Vir: Preverjeni izpolnjeni vprašalniki.

(209) V zgornji preglednici je prikazano gibanje prodajne cene na enoto v Uniji v primerjavi z ustreznimi stroški proizvodnje. Povprečna prodajna cena na enoto se je na splošno gibala v skladu s stroški proizvodnje. Stroški proizvodnje so se od leta 2014 do obdobja preiskave znižali za 2 %, predvsem zaradi znižanja cene glavne surovine, prodajna cena na enoto pa se je znižala za 5 %.

(210) Po dokončnem razkritju je ena od zainteresiranih strani trdila, da Komisija ni upoštevala splošnih tržnih razmer. Zlasti so se znižale cene nafte, zaradi česar so se znižali stroški izdelka. Vendar navedena stran ni predložila dokazov, s katerimi bi podprla svojo trditev. Zlasti je ostalo nejasno, kako točno naj bi bil padec cene nafte na svetovnem trgu povezan s stroški proizvodnje tega določenega podobnega izdelka. Poleg tega je analiza škode, ki jo je opravila Komisija, zajemala obdobje med letom 2012 in obdobjem preiskave, v katerem so bile upoštevane vse surovine, vključno z energijo. Trditev je bila zato zavrnjena.

4.4.3.2 Stroški dela

(211) Povprečni stroški dela proizvajalcev Unije so se v obravnavanem obdobju gibali na naslednji način: Preglednica 9 Povprečni stroški dela na zaposlenega 2012 2013 2014 OP Povprečni stroški dela na zaposlenega Indeks (2012 = 100) 100 111 110 110 Vir: Preverjeni izpolnjeni vprašalniki.

(212) V obravnavanem obdobju se je povprečna plača na zaposlenega zvišala za 10 %, kar je nekoliko več od splošnega zvišanja cen v Uniji zaradi inflacije. Vendar bi bilo treba to obravnavati v okviru velikega zmanjšanja zaposlenosti, kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 201 in 202.

4.4.3.3 Dobičkonosnost, denarni tok, naložbe, donosnost naložb in zmožnost zbiranja kapitala

(213) Dobičkonosnost, denarni tok, naložbe in donosnost naložb proizvajalcev Unije so se v obravnavanem obdobju gibali na naslednji način: Preglednica 10 Dobičkonosnost, denarni tok, naložbe in donosnost naložb 2012 2013 2014 OP Dobičkonosnost prodaje v Uniji nepovezanim strankam (v % prihodka od prodaje) Indeks (2012 = 100) 100 33 23 66 Denarni tok Indeks Indeks (2012 = 100) 100 61 33 57 Naložbe Indeks (2012 = 100) 100 178 128 122 Donosnost naložb Indeks (2012 = 100) 100 28 19 48 Vir: Preverjeni izpolnjeni vprašalniki.

(214) Komisija je dobičkonosnost proizvajalcev Unije določila tako, da je neto izgubo pred obdavčitvijo pri prodaji podobnega izdelka nepovezanim strankam v Uniji izrazila kot odstotni delež prihodkov od te prodaje.

(215) V obravnavanem obdobju je bilo gibanje dobičkonosnosti negativno, in sicer od [8 %–10 %] leta 2012 do [2 %–4 %] v letih 2013 in 2014, v obdobju preiskave pa se je izboljšalo in je doseglo [4 %–6 %]. Vzorčenim družbam sta se v obravnavanem obdobju zmanjšala obseg prodaje in tržni delež, tako da so se odločile, da se bodo osredotočile na visokocenovne segmente, v katerih je bil dampinški uvoz manj prisoten. Ta strategija jim je omogočila, da so v OP povečale dobičkonosnost.

(216) Medtem ko v letih 2013 in 2014 vzorčene družbe zvišanih stroškov proizvodnje niso mogle prenesti na stranke, sta bila v prid dobičkonosnosti vzorčenih družb v OP znižanje njihovih stroškov proizvodnje zaradi večje izkoriščenosti zmogljivosti in manjši konkurenčni pritisk v visokocenovnih segmentih trga.

(217) Neto denarni tok je zmožnost proizvajalcev Unije, da sami financirajo svoje dejavnosti. Zlasti zaradi zmanjšanja zalog se je zmanjšal (– 43 %).

(218) Donosnost naložb se je med letoma 2012 in 2014 zmanjšala, v OP pa v skladu z gibanjem dobičkonosnosti okrevala. Industrija Unije je med letom 2012 in obdobjem preiskave raven svojih naložb zvišala za 22 %. Vendar pa bi bilo treba to 22-odstotno zvišanje obravnavati ob upoštevanju absolutnih vrednosti. Raven naložb za vzorec industrije Unije je bila leta 2012 manj kot 1 milijon EUR, v OP pa je dosegla ta mejnik predvsem zaradi stroškov, povezanih z običajnim vzdrževanjem in varnostno opremo.

(219) Več strani je trdilo, da bi bilo treba zmanjšanje dobičkonosnosti od leta 2012 do leta 2013 razlagati ob upoštevanju precejšnjega povečanja naložb v industriji Unije. Navedle so, da so se naložbe med letoma 2012 in 2013 povečale za 78 %. Po drugem razkritju so te strani znova trdile, da bi bilo treba 78-odstotno povečanje šteti za „ogromen“ naložbeni izdatek.

(220) Komisija je v zvezi s tem opozorila, da proizvajalci Unije niso vlagali, da bi izboljšali svojo proizvodno metodo, ampak v obvezno varnostno opremo in vzdrževanje, kot je navedeno zgoraj. Čeprav so se naložbe dejansko povečale, pa se je sočasno donosnost naložb znatno zmanjšala. Poleg tega bi bilo treba naložbe primerjati s celotno prodajo podobnega izdelka, zadevne naložbe pa so predstavljale samo od 2 % do 4 % celotne prodaje podobnega izdelka. Nazadnje, naložbe so samo eden od kazalnikov škode, zato se ne bi smele analizirati ločeno.

5. SKLEP O ŠKODI

(221) Ugotovljeno je, da v obravnavanem obdobju večina kazalnikov škode kaže negativno gibanje. Zlasti so iz kazalnikov škode, povezanih s proizvodnjo in tržnim deležem proizvajalcev Unije, razvidni resne težave industrije Unije in obstoj vztrajnega nelojalnega nižanja prodajnih cen. Edini pozitivni kazalnik, tj. rahlo izboljšanje dobičkonosnosti v OP, je bil dosežen na račun obsega prodaje in tržnega deleža zaradi prehoda v visokocenovni segment. To morda ne bo dolgo trajalo, če bo dampinški uvoz prodrl tudi tja. Ocena vseh makro- in mikrokazalnikov torej razkriva splošno negativno gibanje. Zato je mogoče skleniti, da je industrija Unije utrpela znatno škodo v smislu člena 3(5) osnovne uredbe.

6. VZROČNA ZVEZA

(222) Komisija je v skladu s členom 3(6) osnovne uredbe preučila, ali je dampinški uvoz iz zadevnih držav povzročil znatno škodo industriji Unije. V skladu s členom 3(7) osnovne uredbe je preučila tudi druge znane dejavnike, ki bi lahko hkrati povzročili škodo industriji Unije. Komisija je zagotovila, da se morebitna škoda, ki so jo povzročili drugi dejavniki in ne dampinški uvoz iz zadevnih držav, ni pripisala temu dampinškemu uvozu.

(223) Ti dejavniki so: uvoz iz tretjih držav, izvoz proizvajalcev Unije, nizka stopnja izkoriščenosti zmogljivosti industrije Unije in nedampinški uvoz iz Tajvana.

6.1 Učinki dampinškega uvoza

(224) Prodajne cene proizvajalcev izvoznikov so se v povprečju znižale z 8 129 EUR/tono v letu 2012 na 6 658 EUR/tono v obdobju preiskave (–18,1 %). Proizvajalci izvozniki iz zadevnih držav so lahko s stalnim zniževanjem prodajnih cen na enoto v obravnavanem obdobju svoj tržni delež od leta 2012 (24,7 %) do obdobja preiskave (30,7 %) bistveno povečali.

(225) Od leta 2