SL Uradni list Evropske unije L 129/17

UREDBA (EU) 2017/826 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 17. maja 2017

o vzpostavitvi programa Unije za podpiranje specifičnih dejavnosti za večje vključevanje potrošnikov in drugih končnih uporabnikov finančnih storitev v oblikovanje politike Unije na področju finančnih storitev za obdobje 2017–2020

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti točke (b) člena 169(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Unija prispeva k zagotavljanju visoke ravni varstva potrošnikov in k njihovi umestitvi v središče notranjega trga s tem da podpira in dopolnjuje politike držav članic pri zagotavljanju, da lahko državljani v celoti uživajo koristi notranjega trga ter da so pri tem njihovi pravni in ekonomski interesi ustrezno obravnavani in zaščiteni. Dobro delujoč in verodostojen sektor finančnih storitev je ključni element notranjega trga in njegovih čezmejnih zmogljivosti. Zahteva stabilen okvir za regulacijo in nadzor, ki hkrati zagotavlja finančno stabilnost in podpira trajnostno gospodarstvo. Obenem bi moral dobro delujoč in verodostojen sektor finančnih storitev zagotoviti visoko raven varstva potrošnikov in drugih končnih uporabnikov finančnih storitev, vključno z malimi vlagatelji, varčevalci, imetniki zavarovalnih polic, člani in upravičenci pokojninskih skladov, posameznimi delničarji, posojilojemalci ter malimi in srednjimi podjetji.

(2) Od leta 2007 je bilo zaupanje končnih uporabnikov finančnih storitev, zlasti potrošnikov, omajano zaradi finančne in gospodarske krize. Da bi se povrnilo njihovo zaupanje v trdnost finančnega sektorja in da bi se prispevalo k njegovim dobrim praksam, je torej pomembno povečati dejavno udeležbo in vključevanje potrošnikov in drugih končnih uporabnikov finančnih storitev, vključno z malimi vlagatelji, varčevalci, imetniki zavarovalnih polic, člani in upravičenci pokojninskih skladov, posameznimi delničarji, posojilojemalci ter malimi in srednjimi podjetji, kakor tudi deležnikov, ki zastopajo njihove interese, v oblikovanje politike v Uniji ter oblikovanje druge ustrezne večstranske politike v finančnem sektorju.

(3) Za dosego teh ciljev je na pobudo več poslanskih skupin Evropskega parlamenta Komisija konec leta 2011 začela pilotni projekt, namenjen zagotavljanju nepovratnih sredstev, da bi podprli razvoj središča finančnega strokovnega znanja za potrošnike, druge končne uporabnike in deležnike, ki zastopajo njihove interese, da bi okrepili njihovo zmožnost sodelovanja pri oblikovanju politike Unije na področju finančnih storitev ter spodbudili razvoj odpornega bančnega sistema. Glavni cilji politike so bili, da bi se oblikovalcem politike Unije pri začetku pripravljanja novega prava Unije zagotovila stališča, ki niso stališča strokovnjakov v finančnem sektorju, zagotoviti, da bi pravo Unije odražalo interesi potrošnikov in drugih končnih uporabnikov finančnih storitev, zagotoviti, da bi bila širša javnost bolje obveščena o tekočih vprašanjih v okviru regulacije finančnega sektorja, s čimer bi se povečala finančna pismenost, in zagotoviti, da bi se okrepilo dejavno sodelovanje potrošnikov in drugih končnih uporabnikov finančnih storitev pri oblikovanju politike Unije na področju finančnih storitev, kar bi privedlo do dobro uravnoteženega prava Unije.

(4) Posledično je Komisija med letoma 2012 in 2015 ter po javnem razpisu za zbiranje predlogov dodelila nepovratna sredstva za poslovanje dvema neprofitnima subjektoma: Finance Watch in Better Finance. Ta nepovratna sredstva so se leta 2012 in 2013 dodelila v okviru pilotnega projekta, ki je trajal dve leti, ter v obliki pripravljalnega ukrepa od leta 2014. Poleg tega je bilo leta 2016 odločeno, da se namesto nepovratnih sredstev za poslovodenje zagotovijo nepovratna sredstva za ukrepe, saj slednje zagotavljajo boljši nadzor porabe proračuna Unije. Glede na to, da se na podlagi Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (3) pripravljalni ukrep lahko uporablja le največ tri zaporedna leta, mora zakonodajni akt zagotoviti pravno podlago za financiranje teh ukrepov od leta 2017.

(5) Organizacija Finance Watch je bila z nepovratnimi sredstvi Unije leta 2011 ustanovljena kot mednarodno neprofitno združenje po belgijskem pravu. Njena naloga je ščititi interese civilne družbe v finančnem sektorju. Kot posledica nepovratnih sredstev Unije je organizaciji Finance Watch v kratkem času uspelo oblikovati usposobljeno skupino strokovnjakov, ki so bili zmožni izvajati študije, analizo politike in dejavnosti obveščanja na področju finančnih storitev.

(6) Organizacija Better Finance je nastala kot posledica zaporednih reorganizacij in preoblikovanja blagovne znamke evropskih združenj vlagateljev in delničarjev, ki so obstajala že od leta 2009. Z nepovratnimi sredstvi Unije ji je uspelo oblikovati središče finančnega strokovnega znanja, ki se v skladu z njenim članstvom in viri osredotoča predvsem na interese potrošnikov, posameznih vlagateljev, posameznih delničarjev, varčevalcev in drugih končnih uporabnikov finančnih storitev.

(7) Na podlagi ocene pilotnega projekta, ki je bila izvedena v letu 2015, in poznejšega pripravljalnega ukrepa je bilo ugotovljeno, da so bili cilji politike na splošno doseženi. Organizaciji Finance Watch in Better Finance sta delovali na dopolnilnih področjih politike in bili usmerjeni na različno ciljno publiko. Skupno so njune dejavnosti zajele večino finančnega političnega programa Unije od leta 2012 in organizaciji Finance Watch in Better Finance sta si, kolikor so jima dopuščala sredstva, prizadevali razširiti svoje dejavnosti, da bi Unijo široko geografsko pokrili.

(8) Obe organizaciji sta ustvarili dodano vrednost dejavnostim svojih nacionalnih članov in potrošnikov Unije. Nacionalnim organizacijam, ki se ukvarjajo s široko paleto potrošniških vprašanj, pogosto primanjkuje strokovnega znanja na področjih politike, izrecno povezanih s finančnimi storitvami in povezanimi postopki oblikovanja politike Unije. Poleg tega podobne organizacije do zdaj niso bile identificirane na ravni Unije. Čeprav je ocena pilotnega projekta pokazala, da se od leta 2012 noben drug kandidat ni odzval na zaporedne letne razpise za zbiranje predlogov, bi bilo treba program iz te uredbe po obdobju 2017–2020 odpreti tudi za morebitne druge upravičence, če izpolnjujejo njegove zahteve.

(9) Kljub rednim prizadevanjem organizacij Finance Watch in Better Finance ni uspelo pritegniti stabilnega in znatnega financiranja drugih donatorjev, ki so neodvisni od finančnega sektorja, in zato za finančno samostojnost ostajata močno odvisni od financiranja Unije. Sofinanciranje iz Unije je zato trenutno potrebno, da se zagotovijo sredstva za doseganje želenih ciljev politike v prihodnjih letih in da bi tem organizacijama ter njunim strokovnjakom in upravnemu osebju, ki so doslej v kratkem času uspeli začeti te dejavnosti, zagotovilo finančno stabilnost. Zato je treba vzpostaviti program Unije za obdobje 2017–2020 za podpiranje dejavnosti organizacij Finance Watch in Better Finance (v nadaljnjem besedilu: program), ki bodo dopolnjevale podobne politike, ki jih države članice izvajajo na nacionalni ravni. Finančna stabilnost je ključnega pomena za ohranitev strokovnega znanja in nadaljnje načrtovanje projektov v obeh organizacijah. Ne glede na to bi si morali organizaciji, ki prejmeta podporo iz programa, prizadevati za večji delež financiranja iz drugih virov.

(10) Nadaljevanje financiranja organizacij Finance Watch in Better Finance za obdobje 2017–2020 v skladu z istimi smernicami kot za pripravljalni ukrep bi zagotovilo, da se bodo ohranili doslej ocenjeni pozitivni učinki njunih dejavnosti. Finančna sredstva za izvajanje programa bi morala temeljiti na povprečnih dejanskih stroških, ki jih je vsaka organizacija imela med letoma 2012 in 2015. Najvišja stopnja sofinanciranja Unije, torej 60 %, bi morala ostati nespremenjena. V primeru, da bi program in financiranje iz njega podaljšali po letu 2020 in bi se pojavili drugi morebitni upravičenci, bi lahko razpis odprli vsem drugim organizacijam, ki izpolnjujejo merila in prispevajo k ciljem programa.

(11) Ta uredba za celotno obdobje trajanja programa določa finančna sredstva, ki v okviru letnega proračunskega postopka za Evropski parlament in Svet pomenijo prednostni referenčni znesek v smislu točke 17 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju (4).

(12) Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe, bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila za vzpostavitev letnih delovnih programov.

(13) Vsaka upravičenka bi morala vsako leto pred 30. novembrom Komisiji predložiti opis dejavnosti, ki jih načrtuje za naslednje leto za dosego ciljev politike programa. Te dejavnosti bi bilo treba podrobno opisati, vključno z njihovimi cilji, pričakovanimi rezultati in učinkom, oceno stroškov in časovnim okvirom ter ustreznimi kazalniki za njihovo presojo.

(14) Finančno podporo bi bilo treba dodeljevati v skladu s pogoji iz Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 in Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 1268/2012 (5).

(15) Komisija bi morala Evropskemu parlamentu in Svetu najpozneje 12 mesecev pred zaključkom programa predložiti ocenjevalno poročilo o doseženih rezultatih programa. V ocenjevalnem poročilu bi bilo treba presoditi, ali naj se program nadaljuje še po obdobju 2017–2020. Za vsako podaljšanje, spremembo ali obnovitev programa po tem obdobju bi bilo treba izvesti javni razpis za izbiro upravičencev.

(16) Finančne interese Unije bi bilo treba v celotnem ciklu odhodkov zaščititi s sorazmernimi ukrepi, ki vključujejo preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje nepravilnosti, povračilo izgubljenih, neupravičeno izplačanih ali nepravilno porabljenih sredstev ter po potrebi upravne in denarne kazni.

(17) Upravičenki bi si morali po najboljših močeh prizadevati, da bi bile njune dejavnosti vidne v vseh državah članicah. Da bi dosegli ta cilj, bi morali skušati navezati stike z ustreznimi potrošniškimi nevladnimi organizacijami po Uniji in po možnosti prevesti informacije v zvezi s svojo organiziranostjo, članstvom in dejavnostmi ter te informacije objaviti na svojem spletnem mestu.

(18) Da se zagotovi nadaljevanje dejavnosti, podprtih s sredstvi Unije, ki jih izvajata upravičenki, bi morala ta uredba začeti veljati na dan objave in bi se morala uporabljati od 1. maja 2017.

(19) Ker cilja te uredbe, in sicer vzpostaviti program Unije v podporo posebnim dejavnostim, ki povečujejo vključevanje potrošnikov in drugih končnih uporabnikov finančnih storitev v oblikovanje politike na področju finančnih storitev, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi obsega in učinkov lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Vsebina in področje uporabe

1. Vzpostavi se program Unije (v nadaljnjem besedilu: program) za obdobje od 1. maja 2017 do 31. decembra 2020 za podporo dejavnostim organizacij iz člena 3(1). Te dejavnosti prispevajo k doseganju ciljev politike Unije v zvezi z večanjem vključevanja potrošnikov in drugih končnih uporabnikov finančnih storitev ter deležnikov, ki zastopajo njihove interese, v oblikovanje politike Unije in oblikovanje druge ustrezne večstranske politike na področju finančnih storitev.

2. Za doseganje ciljev programa se sofinancirajo naslednje dejavnosti:

(a) raziskovalne dejavnosti, vključno z lastnimi raziskavami in podatki ter razvojem strokovnega znanja;

(b) sodelovanje s potrošniki in drugimi končnimi uporabniki finančnih storitev s povezovanjem z obstoječimi potrošniškimi mrežami in klicnimi centri v državah članicah, da bi opredelili vprašanja, pomembna za oblikovanje politik Unije glede zaščite interesov potrošnikov na področju finančnih storitev;

(c) dejavnosti ozaveščanja, dejavnosti širjenja in zagotavljanje finančnega izobraževanja in usposabljanja neposredno ali posredno prek svojih nacionalnih članov, tudi za širok krog potrošnikov in drugih končnih uporabnikov finančnih storitev ter nestrokovnjakov;

(d) dejavnosti za okrepitev interakcij med člani organizacij iz člena 3(1) pa tudi dejavnosti zagovorništva in svetovanja na področju politike, kar okrepi stališča njihovih članov na ravni Unije ter krepi javno in splošno zanimanje za finančne predpise in predpise Unije.

Člen 2

Cilji programa

1. Program ima naslednja cilja:

(a) nadalje okrepiti dejavno sodelovanje in vključevanje potrošnikov in drugih končnih uporabnikov finančnih storitev ter deležnikov, ki zastopajo interese potrošnikov in drugih končnih uporabnikov finančnih storitev, v oblikovanje politike Unije in oblikovanje druge ustrezne večstranske politike na področju finančnih storitev;

(b) obveščati potrošnike in druge končne uporabnike finančnih storitev ter deležnikov, ki zastopajo njihove interese, o perečih vprašanjih pri regulaciji finančnega sektorja.

2. Komisija zagotovi, da se program redno presoja glede na cilje iz odstavka 1, zlasti da od vsake upravičenke zahteva, da zagotovi naslednje:

(a) letni opis ukrepov, ki jih upravičenki izvedeta v okviru programa;

(b) letno poročilo o dejavnostih, ki vključuje kvantitativne in kvalitativne kazalnike za vsako načrtovano in izvedeno dejavnost upravičenk;

(c) finančno poročilo.

Taka presoja vključuje pripravo poročila iz člena 9(1).

Člen 3

Upravičenki programa

1. Upravičenki programa sta organizaciji Finance Watch in Better Finance (v nadaljnjem besedilu: upravičenki).

2. Da bi lahko uporabljali program, upravičenka ostaja nevladna, neprofitna pravna oseba, neodvisna od panoge, trgovine ali podjetij. Nima nasprotujočih si interesov ter prek svojih članov zastopa interese potrošnikov Unije in drugih končnih uporabnikov na področju finančnih storitev.

Da bi se zastopali interesi potrošnikov in drugih končnih uporabnikov finančnih storitev v čim več državah članicah, si upravičenka prizadeva razširiti svojo mrežo aktivnih članov v državah članicah in zagotoviti celovito geografsko pokritost.

Komisija upravičenkama pomaga pri iskanju potencialnih članov v državah članicah. Komisija za čas trajanja programa poskrbi tudi za stalno izpolnjevanje teh meril, tako da jih vključi v letne delovne programe iz člena 7 in vsako leto, preden dodeli nepovratna sredstva za dejavnosti iz člena 4, presodi, ali upravičenki izpolnjujeta ta merila.

3. Če se upravičenki združita, tako nastala pravna oseba postane edina upravičenka programa.

Člen 4

Dodelitev nepovratnih sredstev

Financiranje v okviru programa se zagotovi v obliki nepovratnih sredstev za ukrepe, ki se dodelijo letno, in temelji na predlogu, ki ga predloži upravičenka v skladu s členom 7(2).

Člen 5

Preglednost

1. V vseh sporočilih ali objavah v zvezi z ukrepom, ki ga je izvedla upravičenka in je bil financiran v okviru programa, se navede, da je upravičenka prejela finančna sredstva iz proračuna Unije.

2. Vsaka upravičenka v dveh mesecih po tem, ko Komisija sprejme delovna programa, javnosti in ustreznim neprofitnim potrošniškim organizacijam sočasno sporoči naslednje informacije:

(a) organiziranost in obseg dela;

(b) možnost za včlanitev, pogoji članstva in struktura posamezne upravičenke;

(c) katere od njenih dejavnosti so zajete s členom 1(2).

Člen 6

Finančne določbe

1. Finančna sredstva za izvajanje programa za obdobje od 1. maja 2017 do 31. decembra 2020 znašajo največ 6 000 000 EUR v tekočih cenah.

2. Evropski parlament in Svet odobrita letne odobritve v okviru omejitev iz večletnega finančnega okvira.

Člen 7

Izvajanje programa

1. Komisija izvaja program v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012.

2. Da bi pridobili sredstva iz programa, vsaka upravičenka vsako leto pred 30. novembrom Komisiji predloži opis dejavnosti iz člena 1(2), ki jih načrtuje za naslednje leto, da bi dosegla cilje politike iz programa (v nadaljnjem besedilu: predlog). Te dejavnosti podrobno opišeta, vključno z njihovimi cilji, pričakovanimi rezultati in učinkom, oceno stroškov in časovnim okvirom ter ustreznimi kazalniki za njihovo presojo.

3. Komisija izvaja program s pripravo letnih delovnih programov v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012.

V letnih delovnih programih se navedejo zastavljeni cilji, pričakovani rezultati ukrepov, ki jih izvedeta upravičenki, metoda izvajanja teh ukrepov in skupni znesek sredstev, potreben za njihovo izvedbo. Vsebujejo tudi opis ukrepov, ki se financirajo, navedbo zneska sredstev, dodeljenega za vsak ukrep, in okviren časovni načrt izvajanja.

Kar zadeva dodelitev nepovratnih sredstev za ukrepe, so v letnih delovnih programih določene prednostne naloge in ključna merila za dodelitev ter najvišja stopnja sofinanciranja. Najvišja stopnja neposrednega sofinanciranja je 60 % upravičenih stroškov. Če upravičenka prejme finančna sredstva od članov, ki tudi sami prejemajo finančna sredstva v okviru programov Unije za financiranje, Komisija omeji svoj letni prispevek in s tem zagotovi, da skupno neposredno in posredno financiranje ukrepov programa za to upravičenko ne preseže 70 % skupnih upravičenih stroškov.

4. Komisija sprejme letne delovne programe s sklepom o financiranju.

Člen 8

Zaščita finančnih interesov Unije

1. Komisija sprejme ustrezne ukrepe za zagotovitev, da so pri izvajanju ukrepov, ki se financirajo na podlagi te uredbe, finančni interesi Unije zaščiteni z uporabo preventivnih ukrepov proti goljufijam, korupciji in drugim nezakonitim dejanjem, z učinkovitimi pregledi in, kadar se ugotovijo nepravilnosti, izterjavo neupravičeno izplačanih zneskov ter po potrebi z učinkovitimi, sorazmernimi ter odvračilnimi upravnimi in denarnimi kaznimi.

2. Komisija ali njeni predstavniki in Računsko sodišče so pooblaščeni za izvajanje revizij na podlagi dokumentov in inšpekcij na kraju samem pri vseh upravičencih do nepovratnih sredstev, izvajalcih in podizvajalcih, ki so prejeli sredstva Unije na podlagi programa.

3. Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) lahko izvaja preiskave, tudi preglede in inšpekcije na kraju samem, v skladu z določbami in postopki iz Uredbe (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (6) ter Uredbe Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 (7), da bi ugotovil, ali je v povezavi s sporazumom ali sklepom o nepovratnih sredstvih ali pogodbo, financirano na podlagi programa, prišlo do goljufije, korupcije ali katerega koli drugega nezakonitega dejanja, ki škodi finančnim interesom Unije.

4. Brez poseganja v odstavke 1, 2 in 3 sporazumi o sodelovanju s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami, pogodbe ter sporazumi in sklepi o nepovratnih sredstvih, ki so posledica izvajanja te uredbe, vsebujejo določbe, ki Komisijo, Računsko sodišče in OLAF izrecno pooblaščajo za izvajanje takšnih revizij in preiskav v skladu z njihovimi pristojnostmi.

Člen 9

Ocenjevanje programa

1. Komisija najpozneje 12 mesecev pred koncem programa predloži Evropskemu parlamentu in Svetu ocenjevalno poročilo o doseganju ciljev programa, na zahtevo pa jim da na razpolago informacije, ki jih je uporabila za ocenjevanje in ki so ji bile na voljo, ob upoštevanju veljavnih pravil o varstvu podatkov in obveznosti glede zaupnosti.

V ocenjevalnem poročilu se ocenijo splošna ustreznost in dodana vrednost programa, učinkovitost in uspešnost njegovega izvajanja ter splošna in posamezna učinkovitost poslovanja upravičenk v smislu ciljev iz člena 2(1).

2. Ocenjevalno poročilo iz odstavka 1 se v vednost predloži tudi Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru.

Člen 10

Prehodna določba

Upravičenki do 3. junija 2017 Komisiji predložita predlog za prvo leto programa.

Člen 11

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.

Uporablja se od 1. maja 2017 do 31. decembra 2020.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Strasbourgu, 17. maja 2017 Za Evropski parlament Predsednik A. TAJANI Za Svet Predsednik C. ABELA

(1) UL C 34, 2.2.2017, str. 117.

(2) Stališče Evropskega parlamenta z dne 27. aprila 2017 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in odločitev Sveta z dne 11. maja 2017.

(3) Uredba (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL L 298, 26.10.2012, str. 1).

(4) UL C 373, 20.12.2013, str. 1.

(5) Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL L 362, 31.12.2012, str. 1).

(6) Uredba (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. septembra 2013 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF), ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1073/1999 Evropskega parlamenta in Sveta in Uredbe Sveta (Euratom) št. 1074/1999 (UL L 248, 18.9.2013, str. 1).

(7) Uredba Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 z dne 11. novembra 1996 o pregledih in inšpekcijah na kraju samem, ki jih opravlja Komisija za zaščito finančnih interesov Evropskih skupnosti pred goljufijami in drugimi nepravilnostmi (UL L 292, 15.11.1996, str. 2).