SL Uradni list Evropske unije L 72/29

UREDBA KOMISIJE (EU) 2017/460

z dne 16. marca 2017

o oblikovanju kodeksa omrežja o usklajenih tarifnih strukturah za plin

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o pogojih za dostop do prenosnih omrežij zemeljskega plina in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1775/2005 (1) ter zlasti člena 6(11) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) V skladu z Uredbo (ES) št. 715/2009 je treba oblikovati kodeks omrežij o usklajenih tarifnih strukturah za plin in določiti pravila, ki bodo veljala za celotno Unijo in bodo prispevala k povezovanju trgov, izboljšala zanesljivost dobave in pospeševala medsebojno povezovanje med plinskimi omrežji.

(2) Ključnega pomena za dosego teh ciljev so preglednejše tarifne strukture za prenos in postopki za njihovo določanje. Zato je treba določiti zahteve za objavo informacij, povezanih z ugotavljanjem prihodkov operaterjev prenosnih sistemov in izpeljavo različnih prenosnih in neprenosnih tarif. Te zahteve bi morale uporabnikom omrežja omogočiti boljše razumevanje tarif za prenosne in neprenosne storitve, dosedanjih sprememb teh tarif, načina njihovega določanja in morebitnih prihodnjih sprememb. Prispevati bi morale tudi k temu, da bi uporabniki omrežja lahko razumeli stroške, na podlagi katerih se določajo tarife za prenos, in te tarife v razumni meri predvideli. Z zahtevami za preglednost iz te uredbe se nadaljuje uskladitev pravila iz točke 3.1.2(a) Priloge I k Uredbi (ES) št. 715/2009.

(3) Po uvedbi koncepta sistema vstopno-izstopnih točk z Uredbo (ES) št. 715/2009 stroški prenosa niso več neposredno povezani z eno samo določeno traso, saj je mogoče skleniti ločeno pogodbo za vstopno in izstopno zmogljivost, uporabniki omrežja pa se lahko dogovorijo za prenos plina od katere koli vstopne točke do katere koli izstopne točke. V tej okvirni ureditvi se operater prenosnega sistema odloči, kateri način pretoka plina skozi sistem je najučinkovitejši. Da bi v takem sistemu dosegli in zagotovili ustrezno stopnjo odražanja stroškov in predvidljivosti, morajo tarife za prenos izhajati iz metodologije referenčnih cen z upoštevanjem posebnih povzročiteljev stroškov. Določiti bi bilo treba vodilna načela za uporabo dosledne in pregledne metodologije referenčnih cen. Določiti bi bilo treba obveznost posvetovanja o predlagani metodologiji referenčnih cen. Če predlagana metodologija referenčnih cen ni metodologija razdalje, tehtane z zmogljivostjo, bi bilo treba to metodologijo uporabiti kot hipotetični scenarij za primerjavo s predlagano metodologijo referenčnih cen.

(4) Da bi preprečili dvojno zaračunavanje prenosa v skladišča in iz njih, bi moral biti v tej uredbi določen najnižji popust, v katerem bi se priznaval splošni prispevek k prilagodljivosti sistema in zanesljivosti oskrbe v taki infrastrukturi. Skladišča z neposrednim dostopom do prenosnih sistemov dveh ali več operaterjev prenosnega sistema v neposredno povezanih sistemih vstopno-izstopnih točk ali s hkratnim dostopom do prenosnega sistema in distribucijskega omrežja omogočajo prenos zemeljskega plina med neposredno povezanimi sistemi. Upoštevanje popusta na vstopnih točkah v skladišča ali izstopnih točkah iz njih v primerih, ko se skladišča uporabljajo za prenos zemeljskega plina med neposredno povezanimi sistemi, bi prineslo koristi tem uporabnikom v primerjavi z drugimi uporabniki omrežja, ki rezervirajo produkte zmogljivosti brez popusta na povezovalnih točkah ali uporabljajo skladišča za prenos zemeljskega plina znotraj istega sistema. S to uredbo bi bilo treba uvesti mehanizme za preprečevanje take diskriminacije.

(5) Zaradi spodbujanja zanesljivosti oskrbe bi bilo treba preučiti odobritev popustov za vstopne točke iz obratov za UZP ter na vstopnih točkah od infrastrukture, razvite z namenom odprave izoliranosti držav članic z vidika njihovih prenosnih sistemov zemeljskega plina, in na izstopnih točkah do te infrastrukture.

(6) Operaterji prenosnega sistema v nekaterih sistemih vstopno-izstopnih točk prenesejo precej več zemeljskega plina v druge sisteme kot za porabo v svoj lastni sistem vstopno-izstopnih točk. Zato bi morale metodologije referenčnih cen vsebovati potrebne zaščitne ukrepe za varovanje takih vezanih odjemalcev pred tveganji, povezanimi z velikimi tranzitnimi tokovi.

(7) Določiti bi bilo treba načela uskladitve prihodkov, s katerimi bi okrepili stabilnost tarif za prenos za uporabnike omrežja in finančno stabilnost ter preprečili škodljive učinke na prihodke in pozicije denarnega toka operaterjev prenosnih sistemov.

(8) Določiti bi bilo treba tudi pravila o tarifnih načelih za razširitvene zmogljivosti, realizirane po tržni poti v skladu s postopkom iz členov 26 do 30 Uredbe Komisije (EU) 2017/459 (2). Za primere, v katerih zaradi realizacije razširitvenih zmogljivosti pride do navzkrižnega subvencioniranja, ki ga v tolikšni meri ni mogoče upravičiti, saj bi bili vezani odjemalci izpostavljeni velikemu tveganju obsega, bi bilo treba s to uredbo vzpostaviti mehanizme za preprečevanje takega tveganja.

(9) Ta uredba bi se morala uporabljati za neizvzeti del večje nove infrastrukture, za katere je bilo v skladu s členom 36 Direktive 2009/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta (3) odobreno izvzetje iz člena 41(6), (8) in (10) navedene direktive. Če je bila posebna narava povezovalnih plinovodov priznana na evropski ravni z izvzetjem v skladu s členom 36 Direktive 2009/73/ES ali kako drugače, mora biti nacionalnim regulativnim organom omogočeno, da odobrijo odstopanje od tistih zahtev te uredbe, ki bi lahko ogrozile učinkovito obratovanje takih povezovalnih plinovodov.

(10) Ta uredba ne bi smela posegati v uporabo pravil Unije ali nacionalnih pravil o omejevanju konkurence, zlasti prepovedi omejevalnih sporazumov (člen 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije) in zlorabe prevladujočega položaja (člen 102 Pogodbe o delovanju Evropske unije). Uvedene usklajene tarifne strukture za prenos bi morale biti oblikovane tako, da bodo preprečile omejevanje dostopa trgom, ki so v nadaljevanju dobavne verige.

(11) Nacionalni regulativni organi in operaterji prenosnih sistemov bi morali upoštevati najboljše prakse in prizadevanja za harmonizacijo postopkov za izvajanje te uredbe. V skladu s členom 7 Uredbo (ES) št. 713/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (4) bi morali Agencija za sodelovanje energetskih regulatorjev in nacionalni regulativni organi zagotoviti čim učinkovitejšo uporabo pravil za usklajene tarifne strukture za prenos zemeljskega plina po vsej Uniji.

(12) Ukrepi iz te uredbe so usklajeni z mnenjem odbora, ustanovljenega v skladu s členom 51 Direktive 2009/73/ES –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Predmet urejanja

Ta uredba oblikuje kodeks omrežij, s katerim se določajo pravila o usklajenih tarifnih strukturah za plin, vključno s pravili o uporabi metodologije referenčnih cen, ustreznih zahtevah za posvetovanje in objavo ter izračunu pridržanih cen za standardne produkte zmogljivosti.

Člen 2

Področje uporabe

1. Ta uredba se uporablja za vse vstopne in izstopne točke prenosnih omrežij zemeljskega plina, razen poglavij III, V, člena 28 in člena 31(2) in (3) poglavja VI ter poglavja IX, ki se uporabljajo samo za povezovalne točke. Poglavji III in V, člen 28 poglavja VI in poglavje IX se uporabljajo za vstopne točke iz tretjih držav, in/ali izstopne točke v tretje države, če se nacionalni regulativni organ odloči, da bo na teh točkah uporabljal Uredbo (EU) 2017/459.

2. Ta uredba se ne uporablja v državah članicah, ki jim je bilo odobreno odstopanje v skladu s členom 49 Direktive 2009/73/ES, za obdobje veljavnosti navedenega odstopanja.

Člen 3

Opredelitev pojmov

Za namene te uredbe se uporabljajo opredelitve pojmov iz člena 2 Uredbe (ES) št. 715/2009, člena 3 Uredbe (EU) 2017/459, člena 3 Uredbe Komisije (EU) št. 312/2014 (5), člena 2 Uredbe Komisije (EU) 2015/703 (6) in člena 2 Direktive 2009/73/ES. Poleg njih se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

1. „referenčna cena“ pomeni ceno produkta zmogljivosti za zagotovljeno zmogljivost za obdobje enega leta, ki se uporablja na vstopnih in izstopnih točkah in s katero se določajo tarife za prenos na podlagi zmogljivosti;

2. „metodologija referenčnih cen“ pomeni metodologijo, ki se uporablja za del prihodkov od prenosnih storitev, ki se pokrije s tarifami na podlagi zmogljivosti, za namen izpeljave referenčnih cen;

3. „režim nezamejenih cen“ je regulativni režim, kot so zamejeni prihodki, stopnja donosa in priznavanje stroškov ter dodatek, v okviru katerega se dovoljene prihodke za operaterja prenosnega sistema določi v skladu s členom 41(6)(a) Direktive 2009/73/ES;

4. „prihodek iz neprenosnih storitev“ pomeni del dovoljenih ali ciljnih prihodkov, ki se pokrije z neprenosnimi tarifami;

5. „regulativno obdobje“ pomeni obdobje, za katerega se določi splošna pravila za dovoljene ciljne prihodke v skladu s členom 41(6)(a) Direktive 2009/73/ES;

6. „prihodek iz prenosnih storitev“ pomeni del dovoljenih ali ciljnih prihodkov, ki se pokrije s prenosnimi tarifami;

7. „tarifa za prenos“ pomeni ceno, ki jo uporabniki omrežja plačajo za opravljene storitve prenosa;

8. „znotrajsistemska uporaba omrežja“ pomeni prenos plina znotraj sistema vstopno-izstopnih točk odjemalcem, priključenim na isti sistem vstopno-izstopnih točk;

9. „medsistemska uporaba omrežja“ pomeni prenos plina znotraj sistema vstopno-izstopnih točk odjemalcem, priključenim na drug sistem vstopno-izstopnih točk;

10. „homogena skupina točk“ pomeni skupino ene od naslednjih skupin točk: vstopne povezovalne točke, izstopne povezovalne točke, domače vstopne točke, domače izstopne točke, vstopne točke iz skladišč, izstopne točke v skladišča, vstopne točke iz obratov za utekočinjeni zemeljski plin (v nadaljnjem besedilu: obrati za UZP), izstopne točke v obrate za UZP ter vstopne točke iz proizvodnih objektov;

11. „dovoljeni prihodki“ pomeni vsoto prihodkov od prenosnih storitev in prihodkov od neprenosnih storitev za opravljanje storitev operaterja prenosnega sistema za določeno obdobje znotraj danega regulativnega obdobja, do katerih je tak operater prenosnega sistema upravičen v režimu nezamejenih cen in ki se določijo v skladu s členom 41(6)(a) Direktive 2009/73/ES;

12. „prenosne storitve“ pomeni regulirane storitve, ki jih opravlja operater prenosnega sistema v okviru sistema vstopno-izstopnih točk za namene prenosa;

13. „neprenosna tarifa“ pomeni ceno, ki jo uporabniki omrežja plačajo za opravljene neprenosne storitve;

14. „ciljni prihodki“ pomeni vsoto pričakovanih prihodkov od prenosnih storitev, izračunano v skladu z načeli iz člena 13(1) Uredbe (ES) št. 715/2009, in pričakovanih prihodkov iz neprenosnih storitev za opravljanje storitev operaterja prenosnega sistema za določeno obdobje znotraj danega regulativnega obdobja v režimu zamejenih cen;

15. „neprenosne storitve“ pomeni regulirane storitve operaterja prenosnega sistema, ki ne spadajo niti med prenosne storitve niti med storitve, urejene z Uredbo (EU) št. 312/2014;

16. „multiplikator“ pomeni faktor, ki se uporablja za ustrezen delež referenčne cene pri izračunu pridržane cene neletnega standardnega produkta zmogljivosti;

17. „režim zamejenih cen“ pomeni regulativni režim, v okviru katerega je v skladu s členom 41(6)(a) Direktive 2009/73/ES določena najvišja tarifa za prenos na podlagi ciljnih prihodkov;

18. „povzročitelj stroškov“ pomeni ključni dejavnik dejavnosti operaterja prenosnega sistema, ki je v sorazmerju s stroški navedenega operaterja prenosnega sistema, kot je razdalja ali tehnična zmogljivost;

19. „grozd vstopnih ali izstopnih točk“ pomeni homogeno skupino točk, skupin vstopnih točk ali skupin izstopnih točk, ki se nahajajo v bližini druga druge in ki se pri uporabi metodologije referenčnih cen štejejo za eno vstopno oziroma izstopno točko;

20. „scenarij pretoka“ pomeni kombinacijo vstopne točke in izstopne točke, ki odraža uporabo prenosnega sistema v skladu z verjetnimi vzorci ponudbe in povpraševanja ter za katero obstaja vsaj ena plinovodna trasa, po kateri lahko plin teče v prenosno omrežje na navedeni vstopni točki ali iz prenosnega omrežja na navedeni izstopni točki, ne glede na to, ali je zmogljivost pogodbeno dogovorjena na navedeni vstopni in izstopni točki;

21. „sezonski faktor“ pomeni faktor, ki odraža nihanje povpraševanja skozi leto in ki se lahko uporablja v kombinaciji z ustreznim multiplikatorjem;

22. „nespremenljiva cena za plačilo“ pomeni ceno, izračunano v skladu s členom 24(b), kjer se pridržana cena ne prilagaja;

23. „tarifno obdobje“ pomeni obdobje, med katerim se uporablja določena stopnja referenčne cene, pri čemer je najkrajše možno obdobje eno leto, najdaljše možno obdobje pa je enako regulativnemu obdobju;

24. „regulatorni račun“ pomeni račun, na katerem se zbira vsaj primanjkljaj in presežek pri pokrivanju prihodkov od prenosnih storitev v okviru režima nezamejenih cen;

25. „dražbena premija“ pomeni razliko med končno ceno in pridržano ceno na dražbi;

26. „spremenljiva cena za plačilo“ pomeni ceno, izračunano v skladu s členom 24(a), kjer se pridržana cena prilagaja npr. glede na uskladitev prihodkov, uskladitev dovoljenih prihodkov ali uskladitev prognozirane pogodbene zmogljivosti.

Člen 4

Prenosne in neprenosne storitve ter tarife

1. Storitev se šteje za prenosno storitev, če sta izpolnjeni naslednji merili:

(a) stroške take storitve povzročajo povzročitelji stroškov tehnične ali prognozirane pogodbene zmogljivosti ali razdalje;

(b) stroški take storitve so povezani z vlaganjem v infrastrukturo, ki je del reguliranih osnovnih sredstev za zagotavljanje prenosnih storitev, ali z obratovanjem take infrastrukture.

Če katero izmed meril iz točk (a) in (b) ni izpolnjeno, se lahko storitev šteje za prenosno ali neprenosno storitev, ob upoštevanju ugotovitev rednega posvetovanja operaterjev prenosnih sistemov ali nacionalnega regulativnega organa in odločitev nacionalnega regulativnega organa v skladu s členoma 26 in 27.

2. Pri določanju tarif za prenos se lahko upoštevajo pogoji za produkte zagotovljene zmogljivosti.

3. Prihodki iz prenosnih storitev se pokrijejo s tarifami za prenos na podlagi zmogljivosti.

Del prihodkov od prenosnih storitev se lahko izjemoma z odobritvijo nacionalnega regulativnega organa pokrije samo iz naslednjih tarif za prenos na podlagi blaga, ki se določajo ločeno:

(a) stroški na osnovi pretoka, ki izpolnjujejo vsa naslednja merila: (i) pobirajo se za kritje stroškov, ki so odvisni predvsem od količine pretoka plina; (ii) izračunavajo se na podlagi prognoziranih in/ali preteklih pretokov, določajo pa se tako, da so enaki na vseh vstopnih in izstopnih točkah; (iii) izraženi so v denarju ali v naravi;

(b) dopolnilni stroški pokrivanja prihodkov, ki izpolnjujejo vsa naslednja merila: (i) pobirajo se za upravljanje primanjkljaja ali presežka pri pokrivanju; (ii) izračunavajo se na podlagi prognoziranih in/ali preteklih dodelitev zmogljivosti in pretokov; (iii) uporabljajo se na točkah, ki ne spadajo med povezovalne točke; (iv) uporabljajo se, potem ko je nacionalni regulativni organ ocenil, v kolikšni meri odražajo stroške in kako vplivajo na navzkrižno subvencioniranje med povezovalnimi točkami in točkami, ki ne spadajo med povezovalne točke.

4. Prihodki iz neprenosnih storitev se pokrivajo z neprenosnimi tarifami, ki se uporabljajo za ustrezno neprenosno storitev. Take tarife:

(a) odražajo stroške, so nediskriminatorne, objektivne in pregledne;

(b) se zaračunavajo prejemnikom neprenosne storitve, da bi na najmanjšo možno mero zmanjšali navzkrižno subvencioniranje med uporabniki omrežja v državi članici, izven nje ali med obojimi.

Kjer imajo po mnenju nacionalnega regulativnega organa vsi uporabniki omrežja korist od določene neprenosne storitve, se stroški take storitve pokrijejo s sredstvi vseh uporabnikov.

Člen 5

Ocena porazdelitve stroškov

1. Nacionalni regulativni organ ali operater prenosnega sistema, kakor določi nacionalni regulativni organ, izvede naslednje ocene in jih objavi v okviru končnega posvetovanja iz člena 26:

(a) ocena porazdelitve stroškov, povezanih s prihodki od prenosnih storitev, ki se pokrijejo s tarifami za prenos na podlagi zmogljivosti in ki temeljijo izključno na povzročiteljih stroškov (i) tehnične zmogljivosti ali (ii) prognozirane pogodbene zmogljivosti ali (iii) tehnične zmogljivosti in razdalje ali (iv) prognozirane pogodbene zmogljivosti in razdalje;

(b) ocena porazdelitve stroškov, povezanih s prihodki od prenosnih storitev, ki se pokrijejo z morebitnimi tarifami za prenos na podlagi blaga in ki temeljijo izključno na povzročiteljih stroškov (i) obsega pretoka plina ali (ii) obsega pretoka plina in razdalje.

2. V ocenah porazdelitve stroškov mora biti navedena stopnja navzkrižnega subvencioniranja med znotrajsistemsko in medsistemsko uporabo omrežja, ki mora izhajati iz predlagane metodologije referenčnih cen.

3. Postopek za ocenjevanje porazdelitve stroškov iz odstavka 1(a):

(a) prihodki iz zmogljivosti prenosnih storitev, ki bodo pridobljeni iz znotrajsistemske uporabe omrežja na vseh vstopnih in izstopnih točkah, se delijo z vrednostjo ustreznih povzročiteljev stroškov zmogljivosti za znotrajsistemsko uporabo omrežja, s čimer se izračuna razmerje znotrajsistemske zmogljivosti, opredeljeno kot denarna enota na mersko enoto, kot je euro na MWh/dan, in sicer po naslednji formuli: pri čemer velja: so prihodki, opredeljeni v denarnih enotah, kot je euro, ki se pridobijo od tarif za zmogljivost in se zaračunajo za znotrajsistemsko uporabo omrežja; je vrednost povzročiteljev stroškov, povezanih z zmogljivostjo, za znotrajsistemsko uporabo omrežja, kot je vsota povprečnih dnevnih prognoziranih zmogljivosti, pogodbeno dogovorjenih na vsaki znotrajsistemski vstopni točki in znotrajsistemski izstopni točki ali grozdu točk, ter je opredeljena v merskih enotah, kot je MWh/dan;

(b) prihodki iz zmogljivosti prenosnih storitev, ki bodo pridobljeni iz medsistemske uporabe omrežja na vseh vstopnih in vseh izstopnih točkah, se delijo z vrednostjo ustreznih povzročiteljev stroškov zmogljivosti za medsistemsko uporabo omrežja, s čimer se izračuna razmerje medsistemske zmogljivosti, opredeljeno kot denarna enota na mersko enoto, kot je euro na MWh/dan, in sicer po naslednji formuli: pri čemer velja: so prihodki, opredeljeni v denarnih enotah, kot je euro, ki se pridobijo od tarif za zmogljivost in se zaračunajo za medsistemsko uporabo omrežja; je vrednost povzročiteljev stroškov, povezanih z zmogljivostjo, za medsistemsko uporabo omrežja, kot je vsota povprečnih dnevnih prognoziranih zmogljivosti, pogodbeno dogovorjenih na vsaki medsistemski vstopni in izstopni točki ali grozdu točk, ter je opredeljena v merskih enotah, kot je MWh/dan;

(c) primerjalni indeks porazdelitev stroškov zmogljivosti med razmerji iz točk (a) in (b), opredeljen v odstotkih, se izračuna po naslednji formuli:

4. Postopek za oceno porazdelitve stroškov iz odstavka 1(b):

(a) prihodki iz blaga prenosnih storitev, ki bodo pridobljeni iz znotrajsistemske uporabe omrežja na vseh vstopnih in vseh izstopnih točkah, se delijo z vrednostjo ustreznih povzročiteljev stroškov blaga za znotrajsistemsko uporabo omrežja, s čimer se izračuna znotrajsistemsko razmerje blaga, opredeljeno kot denarna enota na mersko enoto, kot je euro na MWh, in sicer po naslednji formuli: pri čemer velja: so prihodki, opredeljeni v denarnih enotah, kot je euro, ki se pridobijo od tarif za blago in se zaračunajo za znotrajsistemsko uporabo omrežja; je vrednost povzročiteljev stroškov, povezanih z blagom, za znotrajsistemsko uporabo omrežja, kot je vsota povprečnih dnevnih prognoziranih pretokov na vsaki znotrajsistemski vstopni in izstopni točki ali grozdu točk, ter je opredeljena v merskih enotah, kot je MWh;

(b) prihodki iz blaga prenosnih storitev, ki bodo pridobljeni iz medsistemske uporabe omrežja na vseh vstopnih in vseh izstopnih točkah, se delijo z vrednostjo ustreznih povzročiteljev stroškov blaga za medsistemsko uporabo omrežja, s čimer se izračuna medsistemsko razmerje blaga, opredeljeno kot denarna enota na mersko enoto, kot je euro na MWh, in sicer po naslednji formuli: pri čemer velja: so prihodki, opredeljeni v denarnih enotah, kot je euro, ki se pridobijo od tarif za blago in se zaračunajo za medsistemsko uporabo omrežja; je vrednost povzročiteljev stroškov, povezanih z blagom, za medsistemsko uporabo omrežja, kot je vsota povprečnih dnevnih prognoziranih pretokov na vsaki medsistemski vstopni in izstopni točki ali grozdu točk, ter je opredeljena v merskih enotah, kot je MWh;

(c) primerjalni indeks porazdelitev stroškov blaga med razmerji iz točk (a) in (b), opredeljen v odstotkih, se izračuna po naslednji formuli:

5. Prihodki od prenosnih storitev, ki bodo pridobljeni iz znotrajsistemske uporabe omrežja na vstopnih točkah iz odstavkov 3(a) in 4(a), se izračunajo ob upoštevanju:

(a) obsega dodeljene zmogljivosti oziroma pretokov, pripisanih opravljanju prenosnih storitev za medsistemsko uporabo omrežja na vseh vstopnih točkah, je enak obsegu zmogljivosti oziroma pretokov, pripisanih opravljanju prenosnih storitev za medsistemsko uporabo omrežja na vseh izstopnih točkah;

(b) zmogljivosti oziroma pretokov, ugotovljenih v skladu s točko (a) tega odstavka, se uporabljajo za izračun prihodkov od prenosnih storitev, ki bodo pridobljeni iz medsistemske uporabe omrežja na vstopnih točkah;

(c) razlike med skupnimi prihodki od prenosnih storitev, pridobljenimi na vstopnih točkah, in izračunano vrednostjo iz točke (b) tega odstavka je enaka prihodkom od prenosnih storitev, pridobljenih iz znotrajsistemske uporabe omrežja na vstopnih točkah.

6. Če se kot povzročitelj stroškov uporablja razdalja v kombinaciji s tehničnimi ali prognoziranimi pogodbenimi zmogljivostmi ali pretoki, se uporablja povprečna razdalja, tehtana z zmogljivostjo, oziroma povprečna razdalja, tehtana z blagom. Če so rezultati primerjalnih indeksov porazdelitve stroškov zmogljivosti oziroma blaga iz odstavka 3(c) oziroma odstavka 4(c) višji od 10 %, nacionalni regulativni organ poda obrazložitev teh rezultatov v sklepu iz člena 27(4).

POGLAVJE II

METODOLOGIJE REFERENČNIH CEN

Člen 6

Uporaba metodologije referenčnih cen

1. Metodologijo referenčnih cen določi ali odobri nacionalni regulativni organ v skladu s členom 27. Metodologija referenčnih cen, ki se bo uporabljala, je skladna z ugotovitvami rednih posvetovanj operaterjev prenosnega sistema ali nacionalnega regulativnega organa v skladu s členom 26, kakor določi nacionalni regulativni organ.

2. Z uporabo metodologije referenčnih cen se določi referenčna cena.

3. Ista metodologija referenčnih cen se uporablja za vse vstopne in izstopne točke v sistemu vstopno-izstopnih točk, razen izjem, ki so določene v členih 10 in 11.

4. Uporaba metodologije referenčnih cen za vse vstopne in izstopne točke se lahko prilagodi samo v skladu s členom 9 ali če:

(a) nacionalni regulativni organ opravi primerjalno analizo, v kateri se referenčne cene na določeni vstopni ali izstopni točki prilagodijo, da bi bile izračunane referenčne cene konkurenčne;

(b) operater prenosnega sistema ali nacionalni regulativni organ, kakor določi nacionalni regulativni organ, izvede izenačitev, pri kateri se ista referenčna cena uporabi za nekatere ali vse točke v homogeni skupini točk;

(c) operater prenosnega sistema ali nacionalni regulativni organ, kakor določi nacionalni regulativni organ, izvede prevrednotenje, pri katerem se referenčne cene na vseh vstopnih ali vseh izstopnih točkah prilagodijo tako, da se njihova vrednost pomnoži s konstanto, ali tako, da se njihovi vrednosti prišteje konstanta ali odšteje od nje.

Člen 7

Izbira metodologije referenčnih cen

Metodologija referenčnih cen je skladna s členom 13 Uredbe (ES) št. 715/2009 in izpolnjuje naslednje zahteve. Njen cilj je:

(a) omogočiti uporabnikom omrežja, da ponovijo izračun referenčnih cen in jih natančno prognozirajo;

(b) upoštevati dejanske stroške prenosnih storitev ob upoštevanju stopnje zapletenosti prenosnega omrežja;

(c) zagotavljati nediskriminacijo in preprečuje neutemeljeno navzkrižno subvencioniranje, tudi z upoštevanjem ocen porazdelitve stroškov iz člena 5;

(d) zagotavljati, da velikega tveganja obsega, povezanega zlasti s prenosi čez sistem vstopno-izstopnih točk, ne bodo prevzeli končni odjemalci v tem sistemu vstopno-izstopnih točk;

(e) zagotavljati, da izračunane referenčne cene ne bodo izkrivljale čezmejnega trgovanja.

Člen 8

Metodologija referenčnih cen na podlagi razdalje, tehtane z zmogljivostjo

1. Parametri za metodologijo referenčnih cen na podlagi razdalje, tehtane z zmogljivostjo, so:

(a) del prihodkov od prenosnih storitev, ki se pokrije s tarifami za prenos na podlagi zmogljivosti;

(b) prognozirana pogodbena zmogljivost na vsaki vstopni točki ali grozdu vstopnih točk ter na vsaki izstopni točki ali grozdu izstopnih točk;

(c) če je mogoče vstopne in izstopne točke kombinirati v ustreznem scenariju pretoka, najkrajša razdalja plinovodnih tras med vstopno točko ali grozdom vstopnih točk in izstopno točko ali grozdom izstopnih točk;

(d) kombinacije vstopnih in izstopnih točk, če se nekatere vstopne točke in nekatere izstopne točke lahko kombinirajo v ustreznem scenariju pretoka;

(e) razmerje med vstopom in izstopom iz člena 30(1)(b)(v)(2) je 50/50.

Če vstopnih in izstopnih točk ni mogoče kombinirati v scenariju pretoka, se ta kombinacija vstopnih in izstopnih točk ne upošteva.

2. Postopek za izpeljavo referenčnih cen:

(a) izračuna se tehtana povprečna razdalja za vsako vstopno točko ali grozd vstopnih točk ter za vsako izstopno točko ali vsak grozd izstopnih točk, pri čemer se po potrebi upoštevajo kombinacije iz odstavka 1(d) v skladu z naslednjimi formulami: (i) za vstopno točko ali grozd vstopnih točk kot seštevek zmnožkov zmogljivosti na vsaki izstopni točki ali grozdu izstopnih točk in razdalje od te vstopne točke ali grozda vstopnih točk do vsake izstopne točke ali grozda izstopnih točk, deljen s seštevkom zmogljivosti na vsaki izstopni točki ali grozdu izstopnih točk: pri čemer velja: ADEn je tehtana povprečna razdalja za vstopno točko ali grozd vstopnih točk; CAPEx je napovedana pogodbena zmogljivost na izstopni točki ali grozdu izstopnih točk; DEn,Ex je razdalja med vstopno točko ali grozdom vstopnih točk in izstopno točko ali grozdom izstopnih točk iz odstavka 1(c); (ii) za izstopno točko ali grozd izstopnih točk kot seštevek zmnožkov zmogljivosti na vsaki vstopni točki ali grozdu vstopnih točk in razdalje do te izstopne točke ali grozda izstopnih točk od vsake vstopne točke ali grozda vstopnih točk, deljen s seštevkom zmogljivosti na vsaki vstopni točki ali grozdu vstopnih točk: pri čemer velja: ADEx je tehtana povprečna razdalja za izstopno točko ali grozd izstopnih točk; CAPEn je prognozirana pogodbena zmogljivost na vstopni točki ali grozdu vstopnih točk; DEn,Ex je razdalja med vstopno točko ali grozdom vstopnih točk in izstopno točko ali grozdom izstopnih točk iz odstavka 1(c);

(b) stroškovni utežni faktor za vsako vstopno točko ali grozd vstopnih točk ter za vsako izstopno točko ali grozd izstopnih točk se izračuna v skladu z naslednjimi formulami: pri čemer velja: Wc,En je stroškovni utežni faktor za vstopno točko ali grozd vstopnih točk; Wc,Ex je stroškovni utežni faktor za izstopno točko ali grozd izstopnih točk; ADEn je tehtana povprečna razdalja za vstopno točko ali grozd vstopnih točk; ADEx je tehtana povprečna razdalja za izstopno točko ali grozd izstopnih točk; CAPEn je prognozirana pogodbena zmogljivost na vstopni točki ali grozdu vstopnih točk; CAPEx je prognozirana pogodbena zmogljivost na izstopni točki ali grozdu izstopnih točk;

(c) del prihodkov od prenosnih storitev, ki se pokrije iz tarif za prenos na podlagi zmogljivosti na vseh vstopnih točkah, in del prihodkov od prenosnih storitev, ki se pokrije iz tarif za prenos na podlagi zmogljivosti na vseh izstopnih točkah, se ugotovi z uporabo razmerja med vstopom in izstopom;

(d) del prihodkov od prenosnih storitev, ki se pokrije iz tarif za prenos na podlagi zmogljivosti na vsaki vstopni točki ali grozdu vstopnih točk in za vsako vstopno točko ali grozd vstopnih točk ter za vsako izstopno točko ali vsak grozd izstopnih točk, se izračuna v skladu z naslednjimi formulami: REn = Wc,En × RΣEn REx = Wc,Ex × RΣEx pri čemer velja: Wc,En je stroškovni utežni faktor za vstopno točko ali grozd vstopnih točk; Wc,Ex je stroškovni utežni faktor za izstopno točko ali grozd izstopnih točk; REn je del prihodkov od prenosnih storitev, ki se pokrije s tarifami za prenos na podlagi zmogljivosti na vstopni točki ali grozdu vstopnih točk; REx je del prihodkov od prenosnih storitev, ki se pokrije s tarifami za prenos na podlagi zmogljivosti na izstopni točki ali grozdu izstopnih točk; RΣEn je del prihodkov od prenosnih storitev, ki se pokrije s tarifami za prenos na podlagi zmogljivosti na vseh vstopnih točkah; RΣEx je del prihodkov od prenosnih storitev, ki se pokrije s tarifami za prenos na podlagi zmogljivosti na vseh izstopnih točkah;

(e) izračunane vrednosti iz točke (d) se delijo s prognozirano pogodbeno zmogljivostjo na vsaki vstopni točki ali vsakem grozdu vstopnih točk in vsaki izstopni točki ali grozdu izstopnih točk po naslednjih formulah: pri čemer velja: TEn je referenčna cena na vstopni točki ali vsaki vstopni točki v grozdu vstopnih točk; TEx je referenčna cena na izstopni točki ali vsaki izstopni točki v grozdu izstopnih točk; CAPEn je prognozirana pogodbena zmogljivost na vstopni točki ali grozdu vstopnih točk; CAPEx je prognozirana pogodbena zmogljivost na izstopni točki ali grozdu izstopnih točk.

Člen 9

Prilagoditev tarif na vstopnih točkah iz skladišč, izstopnih točkah v skladišča in na vstopnih točkah iz obratov za UZP ter infrastruktura za odpravo izoliranosti

1. Na vstopnih točkah iz skladišč in izstopnih točkah v skladišča se za tarife za prenos na podlagi zmogljivosti uporablja popust v višini najmanj 50 %, razen in v obsegu, ko se skladišče, ki je povezano z več kot enim prenosnim ali distribucijskim omrežjem, uporablja za konkuriranje povezovalni točki.

2. Na vstopnih točkah iz obratov za UZP ter na vstopnih točkah od infrastrukture, razvite z namenom odprave izoliranosti držav članic z vidika njihovih prenosnih sistemov zemeljskega plina, in na izstopnih točkah do te infrastrukture, se lahko zaradi povečanja zanesljivosti oskrbe uporabi popust na ustrezne tarife za prenos na podlagi zmogljivosti.

Člen 10

Pravila za sisteme vstopno-izstopnih točk v državi članici, v kateri deluje več kot en operater prenosnega sistema

1. V skladu s členom 6(3) isto metodologijo referenčnih cen uporabljajo skupno vsi operaterji prenosnih sistemov v sistemu vstopno-izstopnih točk v državi članici.

2. Kot izjema od odstavka 1 in v skladu z odstavkom 3 lahko nacionalni regulativni organ odloči:

(a) da vsak operater prenosnega sistema v sistemu vstopno-izstopnih točk ločeno uporablja isto metodologijo referenčnih cen;

(b) da se pri načrtovanju združitve sistemov vstopno-izstopnih točk kot izjema od člena 6(3) uvedejo vmesne faze, s katerimi se omogoči ločena uporaba različnih metodologij referenčnih cen za vsakega operaterja prenosnega sistema v zadevnih sistemih vstopno-izstopnih točk. V taki odločitvi se navede obdobje, v katerem se izvajajo vmesne faze. Pred uvedbo takih vmesnih faz nacionalni regulativni organ ali operaterji prenosnega sistema, kakor določi nacionalni regulativni organ, izvedejo oceno učinka ter analizo stroškov in koristi.

Zaradi ločene uporabe različnih metodologij referenčnih cen se ustrezno prilagodijo prihodki od prenosnih storitev udeleženih operaterjev prenosnih sistemov.

3. Da bi omogočili primerno skupno uporabo iste metodologije referenčnih cen, se vzpostavi učinkovit mehanizem nadomestil med operaterji prenosnih sistemov.

Odločitev iz odstavka 2(a) oziroma 2(b) se lahko sprejme, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

(a) vzpostavljen je učinkovit mehanizem nadomestil med operaterji prenosnega sistema, katerega namen je: (i) preprečevati škodljive učinke na prihodke od prenosnih storitev udeleženih operaterjev prenosnih sistemov; (ii) onemogočiti navzkrižno subvencioniranje med znotrajsistemsko in medsistemsko uporabo omrežja;

(b) s tako ločeno uporabo se zagotovi, da stroški ustrezajo stroškom učinkovitega operaterja prenosnega sistema.

4. Najdaljše obdobje v odločitvi iz odstavka 2(a) oziroma 2(b) je 5 let od datuma iz člena 38(2). Nacionalni regulativni organ se lahko, vendar dovolj zgodaj pred datumom iz te odločitve, odloči, da bo ta datum prestavil.

5. Nacionalni regulativni organ hkrati s končnim posvetovanjem v skladu s členom 26 opravi posvetovanje o načelih učinkovitega mehanizma nadomestil med operaterji prenosnega sistema iz odstavka 3 in njegovih posledicah za tarifne stopnje. Mehanizem nadomestil med operaterji prenosnega sistema se uporablja v skladu s členom 41(6)(a) Direktive 2009/73/ES in se objavi skupaj z odgovori, prejetimi v okviru posvetovanja.

6. Pridržana cena iz člena 22(1) se izračuna v skladu z navedenim členom. Če se uporablja odstavek 2, se opravita naslednja izračuna:

(a) izračun iz člena 22(1) izvede vsak udeleženi operater prenosnega sistema;

(b) tehtano povprečje izračunanih vrednosti iz točke (a) se smiselno izračuna po formuli iz člena 22(1)(b).

7. Končno posvetovanje iz člena 26 opravijo vsi operaterji prenosnega sistema skupaj ali nacionalni regulativni organ. Če se uporablja odstavek 2, tako posvetovanje v skladu z odločitvijo nacionalnega regulativnega organa opravi vsak operater prenosnega sistema ločeno ali nacionalni regulativni organ.

8. Informacije iz členov 29 in 30 se objavijo zbirno za vse udeležene operaterje prenosnega sistema. Če se uporablja odstavek 2, se izvedeta naslednja ukrepa:

(a) take informacije se objavijo posamično za vsakega udeleženega operaterja prenosnega sistema;

(b) informacije o razmerju med vstopom in izstopom iz člena 30(1)(b)(v)(2) za sistem vstopno-izstopnih točk objavi nacionalni regulativni organ.

Člen 11

Pravila za sistem vstopno-izstopnih točk, ki zajema več kot eno državo članico, v kateri deluje več kot en operater prenosnega sistema

Če več kot en operater prenosnega sistema deluje v sistemu vstopno-izstopnih točk, ki zajema več kot eno državo članico, se lahko skupaj ali ločeno uporablja ista metodologija referenčnih cen, ali pa se ločeno uporabljajo različne metodologije referenčnih cen.

POGLAVJE III

PRIDRŽANE CENE

Člen 12

Splošne določbe

1. Za letne standardne produkte zmogljivosti za zagotovljeno zmogljivost se kot pridržane cene uporabljajo referenčne cene. Pridržane cene za neletne standardne produkte zmogljivosti za zagotovljeno zmogljivost se izračunajo, kot je določeno v tem poglavju. Pridržane cene za letne in neletne standardne produkte zmogljivosti za prekinljivo zmogljivost se izračunajo, kot je določeno v tem poglavju. Stopnja multiplikatorjev in sezonskih faktorjev, določena v skladu s členom 13, in stopnja popustov za standardne produkte zmogljivosti za prekinljivo zmogljivost, določene v skladu s členom 16, je lahko na različnih povezovalnih točkah različna.

2. Če tarifno obdobje in plinsko leto ne sovpadata, se lahko uporabijo ločene pridržane cene:

(a) za čas od 1. oktobra do konca prevladujočega tarifnega obdobja ter

(b) za čas od začetka tarifnega obdobja do začetka tarifnega obdobja, ki sledi veljavnemu tarifnemu obdobju, do 30. septembra.

3. Ustrezne pridržane cene, objavljene v skladu s členom 29, so zavezujoče za naslednje plinsko leto ali, v primeru nespremenljive cene za plačilo, za obdobje, daljše od naslednjega plinskega leta z začetkom po letni dražbi letne zmogljivosti, razen če:

(a) se popusti za mesečne in letne standardne produkte zmogljivosti za prekinljivo zmogljivost med tarifnim obdobjem ponovno izračunajo, če se verjetnost prekinitve iz člena 16 spremeni za več kot 20 %;

(b) se referenčna cena ponovno izračuna med tarifnim obdobjem zaradi izjemnih okoliščin, v katerih bi bilo, če se tarifne stopnje ne bi prilagodile, ogroženo obratovanje operaterja prenosnega sistema.

Člen 13

Stopnja multiplikatorjev in sezonski faktorji

1. Mejne vrednosti stopnje multiplikatorjev so:

(a) za četrtletne in mesečne standardne produkte zmogljivosti je najnižja stopnja multiplikatorja 1, najvišja pa 1,5;

(b) za dnevne in znotrajdnevne mesečne standardne produkte zmogljivosti je najnižja stopnja multiplikatorja 1, najvišja pa 3. V ustrezno utemeljenih primerih je najnižja stopnja multiplikatorja lahko nižja od 1, vendar višja od 0, ali višja od 3.

2. Pri uporabi sezonskih faktorjev je aritmetična sredina na plinsko leto za zmnožek multiplikatorja, ki se uporablja za ustrezni standardni produkt zmogljivosti, in ustreznih sezonskih faktorjev v enakem razponu kot stopnja ustreznih multiplikatorjev iz odstavka 1.

3. Do 1. aprila 2023 je najvišja stopnja multiplikatorjev za dnevne standardne produkte zmogljivosti in znotrajdnevne standardne produkte zmogljivosti največ 1,5, če Agencija do 1. aprila 2021 izda priporočilo v skladu z Uredbo (ES) št. 713/2009, da se najvišja stopnja multiplikatorjev zniža do te stopnje. V tem priporočilu se upoštevajo naslednji vidiki, povezani z uporabo multiplikatorjev in sezonskih faktorjev do 31. maja 2019 in od navedenega dne:

(a) spremembe ravnanja pri rezerviranju;

(b) vpliv na prihodke od prenosnih storitev in njihovo pokrivanje;

(c) razlike med stopnjo tarif za prenos, ki se uporabljajo za dve zaporedni tarifni obdobji;

(d) navzkrižno subvencioniranje med uporabniki omrežja, ki so pogodbeno dogovorili letne in neletne standardne produkte zmogljivosti;

(e) vpliv na čezmejne pretoke.

Člen 14

Izračun pridržanih cen za neletne standardne produkte zmogljivosti za zagotovljeno zmogljivost brez sezonskih faktorjev

Izračun pridržane cene za neletne standardne produkte zmogljivosti za zagotovljeno zmogljivost:

(a) za četrtletne, mesečne in dnevne standardne produkte zmogljivosti po naslednji formuli: Pst = (M × T / 365) × D pri čemer velja: Pst je pridržana cena za ustrezni standardni produkt zmogljivosti; M je mejna vrednost multiplikatorja, ki ustreza zadevnemu standardnemu produktu zmogljivosti; T je referenčna cena; D je trajanje zadevnega standardnega produkta zmogljivosti, izraženo v plinskih dnevih. Za prestopna leta se formula prilagodi tako, da se namesto števila 365 uporabi število 366;

(b) za znotrajdnevne standardne produkte zmogljivosti po formuli: Pst = (M × T / 8760) × H pri čemer velja: Pst je pridržana cena za znotrajdnevni standardni produkt zmogljivosti; M je stopnja ustreznega multiplikatorja; T je referenčna cena; H je trajanje znotrajdnevnega standardnega produkta zmogljivosti, izraženo v urah. Za prestopna leta se formula prilagodi tako, da se namesto števila 8760 uporabi število 8784.

Člen 15

Izračun pridržanih cen za neletne standardne produkte zmogljivosti za zagotovljeno zmogljivost s sezonskimi faktorji

1. Pri uporabi sezonskih faktorjev se pridržane cene za neletne standardne produkte zmogljivosti za zagotovljeno zmogljivost izračunajo po ustreznih formulah iz člena 14, ki se nato pomnožijo z ustreznim sezonskim faktorjem, izračunanim v skladu z odstavki 2 do 6.

2. Metodologija iz odstavka 3 temelji na prognoziranih pretokih, razen če je količina pretoka plina vsaj v obdobju enega meseca enaka nič. V tem primeru metodologija temelji na prognozirani pogodbeni zmogljivosti.

3. Postopek izračuna sezonskih faktorjev za mesečne standardne produkte zmogljivosti za zagotovljeno zmogljivost:

(a) za vsak mesec v plinskem letu se uporaba prenosnega sistema izračuna na podlagi prognoziranih pretokov ali prognozirane pogodbene zmogljivosti z uporabo: (i) podatkov za posamezno povezovalno točko, če se sezonski faktorji računajo za vsako povezovalno točko; (ii) povprečni podatki o prognoziranih pretokih ali prognoziranih pogodbenih zmogljivostih, če se sezonski faktorji računajo za nekatere ali vse povezovalne točke;

(b) izračunane vrednosti iz točke (a) se seštejejo;

(c) stopnja uporabe se izračuna tako, da se vsaka od izračunanih vrednosti iz točke (a) deli z izračunano vrednostjo iz točke (b);

(d) izračunane vrednosti iz točke (c) se pomnožijo z 12. Če so izračunane vrednosti enake nič, se, glede na to, kaj je nižje, spremenijo v 0,1 oziroma v najnižjo izračunano vrednost, ki ni enaka nič;

(e) izhodiščna stopnja ustreznih sezonskih faktorjev se izračuna tako, da se vsaka od izračunanih vrednosti iz točke (d) potencira z istim eksponentom, ki ne sme biti manjši od 0 in večji od 2;

(f) izračuna se aritmetična sredina zmnožkov izračunanih vrednosti iz točke (e) in multiplikator za mesečne standardne produkte zmogljivosti;

(g) izračunana vrednost iz točke (f) se primerja z razponom iz člena 13(1), kot sledi: (i) če je ta vrednost v tem razponu, je stopnja sezonskih faktorjev enaka ustreznim izračunanim vrednostim iz točke (e); (ii) če ta vrednost ni v razponu teh mejnih vrednosti, se uporablja točka (h);

(h) stopnja sezonskih faktorjev se izračuna kot zmnožek ustreznih izračunanih vrednosti iz točke (e), korekcijski faktor pa se izračuna: (i) če je izračunana vrednost iz točke (f) višja od 1,5, se korekcijski faktor izračuna tako, da se 1,5 deli s to vrednostjo; (ii) če je izračunana vrednost iz točke (f) nižja od 1, se korekcijski faktor izračuna tako, da se 1 deli s to vrednostjo.

4. Za dnevne standardne produkte zmogljivosti za zagotovljeno zmogljivost in znotrajdnevne standardne produkte zmogljivosti za zagotovljeno zmogljivost se sezonski faktor smiselno izračuna po postopku iz odstavka 3(f) do (h).

5. Postopek izračuna sezonskih faktorjev za četrtletne standardne produkte zmogljivosti za zagotovljeno zmogljivost:

(a) izhodiščna stopnja zadevnih sezonskih faktorjev se izračuna kot ena izmed naslednjih vrednosti: (i) enaka aritmetični sredini ustreznih sezonskih faktorjev, ki se uporabljajo za tri ustrezne mesece; (ii) enaka ali višja od najnižje in enaka ali nižja od najvišje stopnje ustreznih sezonskih faktorjev, ki se uporabljajo za tri ustrezne mesece;

(b) postopek iz odstavka 3(f) do (h) se izvede smiselno z uporabo izračunanih vrednostmi iz točke (a).

6. Za vse neletne standardne produkte zmogljivosti za zagotovljeno zmogljivost se izračunane vrednosti iz odstavkov 3 do 5 lahko zaokrožijo navzgor ali navzdol.

Člen 16

Izračun pridržanih cen za standardne produkte zmogljivosti za prekinljivo zmogljivost

1. Pridržane cene za standardne produkte zmogljivosti za prekinljivo zmogljivost se izračunajo tako, da se pridržane cene za ustrezne standardne produkte zmogljivosti za zagotovljeno zmogljivost, izračunane v skladu s členom 14 oziroma 15, kakor je primerno, pomnožijo z razliko med 100 % in stopnjo predhodnega popusta, izračunano v skladu z odstavkoma 2 in 3.

2. Formula za izračun predhodnega popusta:

Diex-ante = Pro × A × 100 %

pri čemer velja:

Diex-ante je stopnja predhodnega popusta;

faktor Pro je verjetnost prekinitve in je določen ali odobren v skladu s členom 41(6)(a) Direktive 2009/73/ES ter skladno s členom 28, nanaša pa se na vrsto standardnega produkta zmogljivosti za prekinljivo zmogljivost;

A je utežni faktor, določen ali odobren v skladu s členom 41(6)(a) Direktive 2009/73/ES in skladno s členom 28, ki naj bi odražal ocenjeno gospodarsko vrednost te vrste standardnega produkta zmogljivosti za prekinljivo zmogljivost, izračunano za vsako, nekatere ali vse povezovalne točke; njegova najnižja vrednost pa je 1.

3. Faktor Pro iz odstavka 2 se izračuna za vsako povezovalno točko, za nekatere ali za vse povezovalne točke glede na vrsto ponujenega standardnega produkta zmogljivosti za prekinljivo zmogljivost po naslednji formuli na podlagi prognoziranih informacij, povezanih s sestavnimi deli te formule:

pri čemer velja:

N je pričakovano število prekinitev na D;

Dint je povprečno trajanje pričakovanih prekinitev, izraženo v urah;

D je skupno trajanje ustrezne vrste standardnega produkta zmogljivosti za prekinljivo zmogljivost, izraženo v urah;

CAPav. int je pričakovani povprečni obseg prekinjene zmogljivosti za vsako prekinitev, kjer se takšen obseg nanaša na ustrezno vrsto standardnega produkta zmogljivosti za prekinljivo zmogljivost;

CAP je skupni obseg prekinljive zmogljivosti za ustrezno vrsto standardnega produkta zmogljivosti za prekinljivo zmogljivost.

4. Nacionalni regulativni organ se lahko odloči, da kot drugo možnost namesto uporabe predhodnih popustov v skladu z odstavkom 1 uporabi naknadni popust, pri katerem uporabniki omrežja prejmejo nadomestilo potem, ko prekinitve dejansko nastopijo. Tak naknadni popust se lahko uporablja samo na povezovalnih točkah, na katerih v preteklem plinskem letu ni bilo nobene prekinitve zaradi fizične prezasedenosti.

Naknadni popust, ki se plača za vsak dan, na katerega je nastopila prekinitev, je enak trikratniku pridržane cene za dnevne standardne produkte zmogljivosti za zagotovljeno zmogljivost.

POGLAVJE IV

USKLADITEV PRIHODKOV

Člen 17

Splošne določbe

1. Če operater prenosnega sistema deluje v režimu nezamejenih cen – in samo v tolikšni meri –, se uporabljajo naslednja načela:

(a) primanjkljaj ali presežek pri pokrivanju prihodkov od prenosnih storitev se zmanjša na najmanjšo možno mero, pri čemer se ustrezno upoštevajo potrebna vlaganja;

(b) s stopnjo tarif za prenos se zagotovi, da operater prenosnega sistema pravočasno pokrije prihodke od prenosnih storitev;

(c) v največji možni meri je treba preprečevati večje razlike med stopnjo tarif za prenos, ki se uporabljajo za zaporedni tarifni obdobji.

2. Če operater prenosnega sistema deluje v režimu zamejevanja cen ali uporablja pristop nespremenljive cene za plačilo iz člena 24(b) – in samo v tolikšni meri –, se uskladitev prihodkov ne izvaja in se vsa tveganja primanjkljaja ali presežka pri pokrivanju krijejo izključno s premijo za tveganje. V teh primerih se člen 18, člen 19(1) do (4) in člen 20 ne uporabljajo.

3. Prihodki od neprenosnih storitev se lahko usklajujejo smiselno v skladu z določbami tega poglavja, če so izpolnjene zahteve za redna posvetovanja v skladu s členom 26 in če je izdana odobritev v skladu s členom 41(6)(a) Direktive 2009/73/ES.

Člen 18

Primanjkljaj in presežek pri pokrivanju

1. primanjkljaj ali presežek pri pokrivanju prihodkov od prenosnih storitev je enak:

RA – R

pri čemer velja:

RA so dejansko prejeti prihodki, povezani z opravljanjem prenosnih storitev;

R so prihodki od prenosnih storitev.

Vrednosti RA and R se pripišejo istemu tarifnemu obdobju in, če je vzpostavljen učinkovit mehanizem nadomestil med operaterji prenosnih sistemov iz člena 10(3), se ta mehanizem upošteva.

2. Če je razlika, izračunana v skladu z odstavkom 1, pozitivna, to pomeni, da obstaja presežek pri pokrivanju prihodkov od prenosnih storitev. Če je ta razlika negativna, to pomeni, da obstaja primanjkljaj pri pokrivanju prihodkov od prenosnih storitev.

Člen 19

Regulatorni račun

1. Regulatorni račun vsebuje informacije iz člena 18(1) za določeno tarifno obdobje, lahko pa tudi druge informacije, kot je razlika med predvidenimi in dejanskimi stroškovnimi elementi.

2. Primanjkljaj ali presežek pri pokrivanju prihodkov od prenosnih storitev operaterja prenosnega sistema se pripiše regulatornemu računu, razen če so bila v skladu s členom 41(6)(a) Direktive 2009/73/ES uvedena druga pravila.

3. V primeru, da se uporabljajo mehanizmi spodbud za prodajo zmogljivosti, če je sprejeta odločitev v skladu s členom 41(6)(a) Direktive 2009/73/ES, se regulatornemu računu pripiše le del primanjkljaja ali presežka pri pokrivanju operaterja prenosnega sistema. V tem primeru preostali del primanjkljaja ali presežka zadrži ali plača, kot je ustrezno, operater prenosnega sistema.

4. Vsak operater prenosnega sistema uporablja en regulatorni račun.

5. Če je sprejeta odločitev v skladu s členom 41(6)(a) Direktive 2009/73/ES, se lahko morebitna prislužena dražbena premija pripiše posebnemu računu, ki je ločen od regulatornega računa iz odstavka 4. Nacionalni regulativni organ lahko sklene, da bo to dražbeno premijo uporabil za zmanjšanje fizične prezasedenosti ali, če operater prenosnega sistema deluje samo v režimu nezamejenih cen, da bo v skladu s členom 20 znižal tarife za prenos za naslednja tarifna obdobja.

Člen 20

Uskladitev regulatornega računa

1. Popolna ali delna uskladitev regulatornega računa se izvede v skladu z uporabljeno metodologijo referenčnih cen, poleg tega pa tudi z uporabo stroškov, navedenih v členu 4(3)(b), če se uporablja.

2. Uskladitev regulatornega računa se izvede na podlagi pravil, ki se izvajajo v skladu s členom 41(6)(a) Direktive 2009/73/ES za dano uskladitveno obdobje, kar pomeni obdobje, za katerega se uskladi regulatorni račun iz člena 19.

3. Namen uskladitve regulatornega računa je operaterjem prenosnega sistema pokriti primanjkljaj pri pokrivanju, presežek pri pokrivanju pa povrniti uporabnikom omrežja.

POGLAVJE V

CENE ZDRUŽENE ZMOGLJIVOSTI IN ZMOGLJIVOSTI NA VIRTUALNIH POVEZOVALNIH TOČKAH

Člen 21

Cene združene zmogljivosti

1. Pridržana cena produkta združene zmogljivosti je enaka vsoti pridržanih cen za zmogljivosti, ki prispevajo k takemu produktu. Pridržane cene za ustrezne vstopne in izstopne zmogljivosti se dajo na razpolago, ko se produkt združene zmogljivosti ponudi in dodeli preko skupne platforme za rezervacijo iz člena 37 Uredbe (EU) 2017/459.

2. Prihodki iz prodaje produkta združene zmogljivosti, ki ustrezajo pridržani ceni za tak produkt, se pripišejo ustreznim operaterjem prenosnih sistemov:

(a) po vsaki transakciji za produkt združene zmogljivosti;

(b) sorazmerno pridržanim cenam zmogljivosti, ki prispevajo k takemu produktu.

3. Dražbena premija iz prodaje združenega produkta zmogljivosti se pripiše v skladu s sporazumom med ustreznimi operaterji prenosnih sistemov, ki ga morajo odobriti nacionalni regulativni organi najpozneje tri mesece pred začetkom letne dražbe letnih zmogljivosti. Če sporazuma ne odobrijo vsi udeleženi nacionalni regulativni organi, se dražbena premija v enaki meri pripiše ustreznim operaterjem prenosnega sistema.

4. Če zadevna povezovalna točka povezuje sosednja sistema vstopno-izstopnih točk dveh držav članic, ustrezni nacionalni regulativni organi sporazum iz odstavka 3 predložijo v vednost Agenciji.

Člen 22

Cene zmogljivosti na virtualni povezovalni točki

1. Pridržana cena za ločen standardni produkt zmogljivosti, ponujen na virtualni povezovalni točki, se izračuna po enem izmed naslednjih pristopov:

(a) izračunana je na podlagi referenčne cene, če uporabljena metodologija referenčnih cen omogoča upoštevanje vzpostavljene virtualne povezovalne točke;

(b) enaka je tehtanemu povprečju pridržanih cen, kjer je takšno povprečje izračunano na podlagi referenčnih cen za vsako povezovalno točko, ki prispeva k taki virtualni povezovalni točki, če pa uporabljena metodologija referenčnih cen ne omogoča upoštevanja vzpostavljene virtualne povezovalne točke, se izračuna po naslednji formuli: pri čemer velja: Pst, VIP je pridržana cena za ločeni standardni produkt zmogljivosti na virtualni povezovalni točki; i je povezovalna točka, ki prispeva k virtualni povezovalni točki; n je število povezovalnih točk, ki prispevajo k virtualni povezovalni točki; Pst, i je pridržana cena za ločeni standardni produkt zmogljivosti na povezovalni točki i; CAPi je tehnična zmogljivost oziroma napovedana pogodbena zmogljivost na povezovalni točki i.

2. Pridržana cena za združen standardni produkt zmogljivosti, ponujen na virtualni povezovalni točki, se izračuna v skladu s členom 21(1).

POGLAVJE VI

KONČNA CENA IN CENA ZA PLAČILO

Člen 23

Izračun končne cene na povezovalnih točkah

Formula za izračun končne cene za standardni produkt zmogljivosti na povezovalni točki:

Pcl = PR,au + AP

pri čemer velja:

Pcl je končna cena;

PR,au je pridržana cena, ki se uporablja za standardni produkt zmogljivosti in je objavljena v času dražbe za ta produkt;

AP je morebitna dražbena premija.

Člen 24

Izračun cene za plačilo na povezovalnih točkah

Cena za plačilo za ločen standardni produkt zmogljivosti na povezovalni točki se izračuna po eni od naslednjih formul:

(a) če se uporablja pristop s spremenljivo ceno za plačilo: Pflo = PR,flo + AP pri čemer velja: Pflo je spremenljiva cena za plačilo; PR,flo je pridržana cena za standardni produkt, ki se uporablja v času možne uporabe tega produkta; AP je morebitna dražbena premija;

(b) če se uporablja nespremenljiva cena za plačilo: Pfix = (PR,y × IND) + RP + AP pri čemer velja: Pfix je nespremenljiva cena za plačilo; PR,y je pridržana cena, ki se uporablja za letni standardni produkt zmogljivosti in je objavljena v času dražbe za ta produkt; IND je razmerje med izbranim indeksom v času uporabe in istim indeksom v času prodaje produkta na dražbi; RP je premija za tveganje, ki odraža koristi gotovosti glede stopnje tarife za prenos, takšna premija pa ni manjša od nič; AP je morebitna dražbena premija.

Člen 25

Pogoji za nudenje pristopov s ceno za plačilo

1. Če operater prenosnega sistema deluje v režimu nezamejenih cen – in samo v tolikšni meri –, so pogoji za nudenje pristopov s ceno za plačilo:

(a) če se nudi samo obstoječa zmogljivost: (i) nudi se pristop s spremenljivo ceno za plačilo; (ii) pristop z nespremenljivo ceno za plačilo ni dovoljen;

(b) za razširitveno zmogljivost in obstoječo zmogljivost, ki se ponuja na isti dražbi ali v okviru istega mehanizma za dodeljevanje: (i) lahko se nudi pristop s spremenljivo ceno za plačilo; (ii) pristop z nespremenljivo ceno za plačilo se lahko nudi, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev: (1) uporablja se alternativni mehanizem za dodeljevanje iz člena 30 Uredbe (EU) 2017/459; (2) projekt je vključen v seznam projektov skupnega interesa Unije, kot je določeno v členu 3 Uredbe (EU) št. 347/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (7).

2. Če operater prenosnega sistema deluje v režimu necenovne zamejitve – in samo v tolikšni meri –, se lahko nudi pristop s spremenljivo ceno za plačilo, pristop z nespremenljivo ceno za plačilo ali oba pristopa.

POGLAVJE VII

ZAHTEVE ZA POSVETOVANJE

Člen 26

Redno posvetovanje

1. Nacionalni regulativni organ ali operaterji prenosnih sistemov opravijo eno ali več posvetovanj, kakor določi nacionalni regulativni organ. Da bi bilo posvetovanje učinkovitejše, bi moral biti posvetovalni dokument po možnosti objavljen v angleškem jeziku. Končno posvetovanje pred sprejetjem odločitve iz člena 27(4) izpolnjuje zahteve iz tega člena in člena 27 ter vsebuje naslednje podatke:

(a) opis predlagane metodologije referenčnih cen in: (i) okvirne informacije iz člena 30(1)(a), med drugim: (1) obrazložitev uporabljenih parametrov, ki so povezani s tehničnimi lastnostmi sistema; (2) ustrezne informacije o vrednostih teh parametrov in uporabljenih predpostavkah; (ii) vrednost predlaganih prilagoditev za tarife za prenos na podlagi zmogljivosti v skladu s členom 9; (iii) okvirne referenčne cene, za katere je potrebno posvetovanje; (iv) rezultate, sestavine in podrobnosti teh sestavin za ocene porazdelitve stroškov, določene v členu 5; (v) oceno predlagane metodologije referenčnih cen v skladu s členom 7; (vi) če predlagana metodologija referenčnih cen ni metodologija referenčnih cen na podlagi razdalje, tehtane z zmogljivostjo, ki je podrobno predstavljena v členu 8, primerjavo predlagane metodologije z metodologijo referenčnih cen na podlagi razdalje, ki so ji priložene informacije iz točke (iii);

(b) okvirne informacije iz člena 30(1)(b)(i), (iv), (v);

(c) naslednje informacije o tarifah za prenos in neprenosnih tarifah: (i) če se predlagajo tarife za prenos na podlagi blaga, navedene v členu 4(3): (1) način določanja tarif; (2) delež dovoljenih ali ciljnih prihodkov, ki bo po napovedih pokrit s temi tarifami; (3) okvirne tarife za prenos na podlagi blaga; (ii) če se predlagajo neprenosne storitve za uporabnike omrežja: (1) tarifna metodologija za navedene neprenosne storitve; (2) delež dovoljenih ali ciljnih prihodkov, ki bodo po napovedih pokriti s temi tarifami; (3) način, na katerega se povezani prihodki od neprenosnih storitev usklajujejo, kot je navedeno v členu 17(3); (4) okvirne neprenosne tarife za neprenosne storitve, opravljene za uporabnike omrežja;

(d) okvirne informacije iz člena 30(2);

(e) če se šteje, da se pristop z nespremenljivo ceno za plačilo iz člena 24(b) ponuja za obstoječo zmogljivost v režimu zamejevanja cen: (i) predlagani indeks; (ii) predlagani izračun in način uporabe prihodka iz premije za tveganje; (iii) povezovalna točka in tarifna obdobja, za katera se predlaga tak pristop; (iv) postopek ponujanja zmogljivosti na povezovalni točki, na kateri se predlagata pristop z nespremenljivo ceno za plačilo in pristop s spremenljivo ceno za plačilo iz člena 24.

2. Končno posvetovanje pred sprejetjem odločitve iz člena 27(4) traja najmanj dva meseca. Posvetovalni dokumenti za katero koli posvetovanje iz odstavka 1 lahko zahtevajo, da odgovori, poslani v okviru posvetovanja, vsebujejo tudi nezaupno različico, primerno za objavo.

3. Operaterji prenosnih sistemov ali nacionalni regulativni organ, glede na to, kateri subjekt objavlja posvetovalni dokument iz odstavka 1, najpozneje mesec dni po končanem posvetovanju objavijo prejete odgovore s povzetkom. Da bi bilo posvetovanje učinkovitejše, bi povzetek po možnosti moral biti v angleškem jeziku.

4. Nadaljnja redna posvetovanja se opravljajo v skladu s členom 27(5).

5. Agencija po posvetovanju z Evropsko mrežo sistemskih operaterjev prenosnih omrežij zemeljskega plina (ENTSO-G) oblikuje vzorec posvetovalnega dokumenta iz odstavka 1. Vzorec se da na razpolago nacionalnim regulativnim organom in operaterjem prenosnih sistemov pred 5. julijem 2017.

Člen 27

Redno odločanje nacionalnega regulativnega organa

1. Nacionalni regulativni organ ali operaterji prenosnih sistemov, kakor določi nacionalni regulativni organ, po začetku končnega posvetovanja v skladu s členom 26 pred sprejetjem odločitve iz člena 27(4) posredujejo Agenciji posvetovalne dokumente.

2. Agencija v posvetovalnem dokumentu analizira:

(a) ali so objavljene vse informacije iz člena 26(1);

(b) ali so elementi, o katerih je potekalo posvetovanje v skladu s členom 26, skladni z naslednjimi zahtevami: (1) ali je predlagana metodologija referenčnih cen skladna z zahtevami iz člena 7; (2) ali so izpolnjena merila za določanje tarif za prenos na podlagi blaga iz člena 4(3); (3) ali so izpolnjena merila za določanje neprenosnih tarif iz člena 4(4).

3. Agencija v dveh mesecih po končanem posvetovanju iz odstavka 1 objavi in pošlje nacionalnemu regulativnemu organu ali operaterju prenosnega sistema, glede na to, kateri subjekt je objavil posvetovalni dokument, ter Komisiji ugotovitve svoje analize v skladu z odstavkom 2 v angleščini.

Agencija ohranja zaupnost vseh poslovno občutljivih informacij.

4. Nacionalni regulativni organ v petih mesecih po končanem končnem posvetovanju skladno s členom 41(6)(a) Direktive 2009/73/ES sprejme in objavi utemeljeno odločitev o vseh navedbah iz člena 26(1). Nacionalni regulativni organ odločitev po objavi pošlje Agenciji in Komisiji.

5. Postopek, sestavljen iz končnega posvetovanja o metodologiji referenčnih cen v skladu s členom 26, odločitve nacionalnega regulativnega organa v skladu z odstavkom 4, izračunom tarif na podlagi te odločitve in objave tarif v skladu s poglavjem VIII, lahko začne teči od začetka veljavnosti te uredbe, konča pa se najkasneje 31. maja 2019. V postopku se upoštevajo zahteve iz poglavij II, III in IV. Tarife, ki se uporabljajo za veljavno tarifno obdobje na dan 31. maja 2019, se uporabljajo do konca tega obdobja. Postopek se od 31. maja 2019 naprej ponovi vsaj vsakih pet let.

Člen 28

Posvetovanje o popustih, multiplikatorjih in sezonskih faktorjih

1. Nacionalni regulativni organ hkrati s končnim posvetovanjem v skladu s členom 26(1) opravi posvetovanje z nacionalnimi regulativnimi organi vseh neposredno povezanih držav članic in ustreznimi zainteresiranimi stranmi o:

(a) stopnji multiplikatorjev;

(b) če je primerno, stopnji sezonskih faktorjev in izračunih iz člena 15;

(c) stopnjah popustov iz člena 9(2) in člena 16.

Po končanem posvetovanju se sprejme utemeljena odločitev o vidikih iz točk (a) do (c) tega odstavka v skladu s členom 41(6)(a) Direktive 2009/73/ES. Vsak nacionalni regulativni organ preuči stališča nacionalnih regulativnih organov neposredno povezanih držav članic.

2. Kasnejša posvetovanja se opravijo vsako tarifno obdobje od datuma odločitve iz odstavka 1. Nacionalni regulativni organ po vsakem posvetovanju in v skladu s členom 32(a) sprejme in objavi utemeljeno odločitev o vidikih iz odstavka 1(a), (b) in (c).

3. Pri sprejetju odločitve iz odstavkov 1 in 2 upošteva odgovore, prejete v okviru posvetovanja, ter naslednje vidike:

(a) za multiplikatorje: (i) ravnovesje med omogočanjem kratkoročnega trgovanja s plinom in dajanjem dolgoročnih signalov za učinkovito vlaganje v prenosni sistem; (ii) vpliv na prihodke od prenosnih storitev in njihovo pokrivanje; (iii) potrebo po onemogočanju navzkrižnega subvencioniranja med uporabniki omrežja in boljšem odražanju stroškov v pridržanih cenah; (iv) razmere fizične in pogodbene prezasedenosti; (v) vpliv na čezmejne pretoke;

(b) za sezonske faktorje: (i) vpliv na omogočanje ekonomične in učinkovite uporabe infrastrukture; (ii) potrebo po boljšem odražanju stroškov v pridržanih cenah.

POGLAVJE VIII

ZAHTEVE ZA OBJAVO

Člen 29

Informacije, ki se objavijo pred letno dražbo letne zmogljivosti

Za povezovalne točke in, kjer se nacionalni regulativni organ odloči za uporabo Uredbe (EU) 2017/459, nepovezovalne točke, nacionalni regulativni organ ali operaterji prenosnih sistemov, kakor določi nacionalni regulativni organ, pred letno dražbo letne zmogljivosti objavi naslednje informacije v skladu z zahtevami iz členov 31 in 32:

(a) za standardne produkte zmogljivosti za zagotovljeno zmogljivost: (i) pridržane cene, ki se uporabljajo vsaj do konca plinskega leta, ki se začne po letni dražbi letne zmogljivosti; (ii) multiplikatorje in sezonske faktorje, ki se uporabljajo za pridržane cene za neletne standardne produkte zmogljivosti; (iii) utemeljitev nacionalnega regulativnega organa za stopnjo multiplikatorjev; (iv) če se uporabljajo sezonski faktorji, utemeljitev za njihovo uporabo;

(b) za standardne produkte zmogljivosti za prekinljivo zmogljivost: (i) pridržane cene, ki se uporabljajo vsaj do konca plinskega leta, ki se začne po letni dražbi letne zmogljivosti; (ii) oceno verjetnosti prekinitve, ki vsebuje tudi: (1) seznam vseh vrst standardnih produktov zmogljivosti za ponujeno prekinljivo zmogljivost, vključno z verjetnostjo prekinitve in stopnjo popusta za vsakega od njih; (2) razlago izračuna verjetnosti prekinitve za vsako vrsto produkta iz točke 1; (3) pretekle in/ali prognozirane podatke, s pomočjo katerih je bila ocenjena verjetnost prekinitve iz točke 2.

Člen 30

Informacije, ki se objavijo pred začetkom tarifnega obdobja

1. Informacije, ki jih nacionalni regulativni organ ali operaterji prenosnih sistemov, kakor določi nacionalni regulativni organ, objavi pred začetkom tarifnega obdobja v skladu z zahtevami iz členov 31 in 32:

(a) informacije o parametrih za uporabljeno metodologijo referenčnih cen, ki so povezani s tehničnimi lastnostmi prenosnega sistema, kot so: (i) tehnična zmogljivost na vstopnih in izstopnih točkah in povezane predpostavke; (ii) prognozirana pogodbena zmogljivost na vstopnih in izstopnih točkah in povezane predpostavke; (iii) količina in smer pretoka plina za vstopne in izstopne točke ter povezane predpostavke, kot so scenariji ponudbe in povpraševanja za pretok plina v razmerah konične obremenitve; (iv) dovolj podrobna strukturna predstavitev prenosnega omrežja; (v) dodatne tehnične informacije o prenosnem omrežju, kot je dolžina in premer cevi in moč kompresorskih postaj;

(b) naslednje informacije: (i) dovoljeni in/ali ciljni prihodki operaterja prenosnega sistema; (ii) informacije v zvezi s spremembami prihodkov iz točke (i) od enega leta do naslednjega leta; (iii) naslednji parametri: (1) vrste sredstev, zajetih v reguliranih osnovnih sredstvih, in njihova skupna vrednost; (2) stroški kapitala in metodologija za njihov izračun; (3) naložbe v osnovna sredstva, med drugim: (a) metodologije za ugotovitev izhodiščne vrednosti sredstev; (b) metodologije za prevrednotenje sredstev; (c) pojasnila o spreminjanju vrednosti sredstev; (d) amortizacijske dobe in zneski po vrstah sredstev; (4) odhodki iz poslovanja; (5) mehanizmi spodbud in cilji glede učinkovitosti; (6) indeksi inflacije; (iv) prihodki od prenosnih storitev; (v) naslednji količniki za prihodke iz točke (iv): (1) razmerje med zmogljivostjo in blagom, tj. razmerje med prihodki od tarif za prenos na podlagi zmogljivosti in prihodki od tarif za prenos na podlagi blaga; (2) razmerje med vstopom in izstopom, tj. razmerje med prihodki od tarif za prenos na podlagi zmogljivosti na vseh vstopnih točkah in prihodki od tarif za prenos na podlagi zmogljivosti na vseh izstopnih točkah; (3) razdelitev na znotrajsistemsko in medsistemsko uporabo, tj. razmerje med prihodki od znotrajsistemske uporabe omrežja na vstopnih in izstopnih točkah in prihodki od medsistemske uporabe omrežja na vstopnih in izstopnih točkah, izračunano v skladu s členom 5; (vi) če operater prenosnega sistema deluje v režimu nezamejenih cen – in samo v tolikšni meri – naslednje informacije, povezane s prejšnjim tarifnim obdobjem, o uskladitvi regulatornega računa: (1) dejansko prejeti prihodki, primanjkljaj ali presežek pri pokrivanju dovoljenih prihodkov in njegov del, ki je pripisan regulatornemu računu in, če se uporabljajo, podračunom v okviru takšnega regulatornega računa; (2) uskladitveno obdobje in uporabljeni mehanizmi spodbud; (vii) nameravana uporaba dražbene premije;

(c) informacije o tarifah za prenos in neprenosnih tarifah, ki so jim priložene ustrezne informacije o njihovi izpeljavi: (i) če se uporabljajo, tarife za prenos na podlagi blaga iz člena 4(3); (ii) če se uporabljajo, neprenosne tarife za neprenosne storitve iz člena 4(4); (iii) referenčne in druge cene, ki se uporabljajo na točkah, ki ne spadajo med točke iz člena 29.

2. Glede tarif za prenos se objavijo tudi naslednje informacije:

(a) razlaga: (i) razlike v stopnji tarif za prenos za isto vrsto prenosnih storitev, ki se uporabljajo za veljavno tarifno obdobje in za tarifno obdobje, za katerega se objavljajo informacije; (ii) ocenjene razlike v stopnji tarif za prenos za isto vrsto prenosne storitve, ki se uporabljajo za tarifno obdobje, za katerega se objavljajo informacije, in za vsako tarifno obdobje v preostalem delu regulativnega obdobja;

(b) vsaj poenostavljen tarifni model, ki se redno posodablja, s priloženimi pojasnili o načinu uporabe, da bodo uporabniki omrežja lahko izračunali tarife za prenos, ki se uporabljajo za veljavno tarifno obdobje, in ocenili njihovo možno spreminjanje v času po tem tarifnem obdobju.

3. Za točke, ki so izključene iz opredelitve ustreznih točk iz točke 3.2(1)(a) Priloge I k Uredbi (ES) št. 715/2009, se informacije o višini prognozirane pogodbene zmogljivosti in prognoziranem obsegu pretoka plina objavijo v skladu s točko 3.2(2) Priloge I k Uredbi (ES) št. 715/2009.

Člen 31

Oblika objave

1. Informacije iz členov 29 in 30 se objavijo v skladu s členom 32 tako, da se na platformi iz točke 3.1.1(1)(h) Priloge I k Uredbi (ES) št. 715/2009 objavi povezava na spletno mesto ustreznega subjekta.

Informacije so javno dostopne, brezplačne in se lahko neomejeno uporabljajo. Objavljene so:

(a) na uporabniku prijazen način;

(b) na jasen, zlahka dostopen in nediskriminatoren način;

(c) v prenosljivem formatu;

(d) v enem ali več uradnih jezikih države članice in, če angleščina ni eden od uradnih jezikov države članice, kolikor je mogoče, v angleščini.

2. Informacije, ki se na platformi iz točke 3.1.1(1)(h) Priloge I k Uredbi (ES) št. 715/2009 objavijo za povezovalne točke:

(a) ob času, določenem v členu 29, pridržane cene za standardne produkte zmogljivosti za zagotovljeno zmogljivost in za standardne produkte zmogljivosti za prekinljivo zmogljivost;

(b) ob času, določenem v členu 30, stroški na osnovi pretoka iz člena 4(3)(a), če se uporabljajo.

3. Način objave informacij iz odstavka 2:

(a) kot je določeno v odstavkih 1(a) do (c);

(b) v angleščini;

(c) v standardizirani preglednici, ki zajema vsaj naslednje informacije: (i) povezovalno točko; (ii) smer pretoka plina; (iii) imena zadevnih operaterjev prenosnih sistemov; (iv) začetni in končni čas trajanja produkta; (v) podatek, ali je zmogljivost zagotovljena ali prekinljiva; (vi) navedbo standardnega produkta zmogljivosti; (vii) veljavno tarifo za kWh/h in kWh/d v domači valuti in eurih, pri čemer se upošteva: (1) če je zmogljivost izražena v kWh/h, podatki o veljavni tarifi za kWh/d niso zavezujoči, in obratno; (2) če domača valuta ni euro, informacije o veljavni tarifi v eurih niso zavezujoče.

Standardizirana preglednica ob času, določenem v členu 30, poleg tega zajema tudi simulacijo vseh stroškov, za pretok 1 GWh/dan/leto za vsako povezovalno točko v domači valuti in eurih ob upoštevanju točke (vii)(2).

4. Če se informacije iz odstavka 2 razlikujejo od ustreznih informacij iz odstavka 1, se upoštevajo ustrezni podatki iz odstavka 1.

Člen 32

Rok za objavo

Rok za objavo informacij iz členov 29 in 30 je:

(a) za informacije iz člena 29 najpozneje 30 dni pred letno dražbo letne zmogljivosti;

(b) za informacije iz člena 30 najpozneje 30 dni pred začetkom ustreznega tarifnega obdobja;

(c) za ustrezne tarife za prenos, ki se posodabljajo med tarifnim obdobjem v skladu s členom 12(3), takoj po odobritvi v skladu s členom 41(6)(a) Direktive 2009/73/ES.

Vsaki posodobitvi tarif za prenos mora biti priložena informacija z navedbo razlogov za spremembo stopnje. Če se uporablja člen 12(3)(b), se za ustrezne vrste standardnih produktov zmogljivosti za prekinljivo zmogljivost priloži tudi posodobljeno poročilo iz člena 29(b).

POGLAVJE IX

RAZŠIRITVENA ZMOGLJIVOST

Člen 33

Tarifna načela za razširitveno zmogljivost

1. Najnižja cena, po kateri operaterji prenosnih sistemov sprejmejo zahtevo za razširitveno zmogljivost, je referenčna cena. Za izračun preskusa gospodarnosti se referenčne cene izpeljejo tako, da se v metodologiji referenčnih cen zajamejo ustrezne predpostavke v zvezi s ponudbo razširitvene zmogljivosti.

2. Če se šteje, da se za razširitveno zmogljivost ponuja pristop z nespremenljivo ceno za plačilo iz člena 24(b), pridržana cena iz člena 24(b) temelji na predvidenih stroških naložbe in obratovanja. Ko je razširitvena zmogljivost dana v uporabo, se taka pridržana cena sorazmerno prilagodi razliki med načrtovanimi in dejanskimi stroški naložbe ne glede na to, ali je ta razlika pozitivna ali negativna.

3. Če prihodki, ustvarjeni z dodelitvijo celotne razširitvene zmogljivosti po referenčni ceni, ne bi zadostovali za pozitiven rezultat preskusa gospodarnosti, se lahko na prvi dražbi ali v alternativnem mehanizmu za dodeljevanje, v katerem se ponuja razširitvena zmogljivost, uporabi obvezna najnižja premija. Obvezna najnižja premija se lahko uporabi tudi na kasnejših dražbah, če se ponuja zmogljivost, ki prvotno ni bila prodana, ali zmogljivost, ki je bila prvotno zadržana v skladu s členom 8(8) in (9) Uredbe (EU) 2017/459. Odločitev o tem, ali se bo na dražbi uporabila obvezna najnižja premija in na katerih dražbah se bo uporabila, se sprejme v skladu s členom 41(6)(a) Direktive 2009/73/ES.

4. S stopnjo obvezne najnižje premije se omogoči pozitiven rezultat testa gospodarnosti s prihodki, ustvarjenimi s ponujeno zmogljivostjo na prvi dražbi ali v alternativnem mehanizmu za dodeljevanje, v katerem se ponuja razširitvena zmogljivost. Razpon ravni za obvezno najnižjo premijo, odvisno od pričakovane dodeljene zmogljivosti, se v skladu s členom 25(1)(c) Uredbe (EU) 2017/459 posreduje ustreznim nacionalnim regulativnim organom v odobritev.

5. Referenčni ceni za produkte združene zmogljivosti na ustrezni povezovalni točki se prišteje obvezna najnižja premija, ki jo odobri nacionalni regulativni organ, ter se pripisuje izključno operaterjem prenosnih sistemov, za katere je obvezno najnižjo premijo odobril nacionalni regulativni organ. To izhodiščno načelo za pripisovanje obvezne najnižje premije ne posega v razdelitev morebitne dodatne dražbene premije v skladu s členom 21(3) ali alternativnim sporazumom med udeleženimi nacionalnimi regulativnimi organi.

POGLAVJE X

KONČNE IN PREHODNE DOLOČBE

Člen 34

Metodologije in parametri za določanje dovoljenih ali ciljnih prihodkov operaterjev prenosnih sistemov

1. Agencija do 6. aprila 2019 objavi poročilo o metodologijah in parametrih za določanje dovoljenih ali ciljnih prihodkov operaterjev prenosnih sistemov. To poročilo mora izhajati vsaj iz parametrov, navedenih v členu 30(1)(b)(iii).

2. Nacionalni regulativni organi Agenciji v skladu s postopkom, ki ga opredeli Agencija, predložijo vse potrebne informacije v zvezi z metodologijami in parametri za določanje dovoljenih ali ciljnih prihodkov operaterjev prenosnih sistemov.

Člen 35

Obstoječe pogodbe

1. Ta uredba ne vpliva na stopnje prenosnih tarif na podlagi pogodb ali rezervacij zmogljivosti, ki so bile sklenjene pred 6. aprilom 2017, če v takih pogodbah ali rezervacijah zmogljivosti ni predvidena sprememba stopnje tarif za prenos na podlagi zmogljivosti in/ali blaga, razen morebitne indeksacije.

2. Pogodbene določbe v zvezi s tarifami za prenos in rezervacije zmogljivosti iz odstavka 1 se po dnevu prenehanja veljavnosti ne obnavljajo, podaljšujejo ali prenašajo.

3. Operater prenosnega sistema do 6. maja 2017 pošlje morebitne pogodbe ali informacije o rezervacijah zmogljivosti iz odstavka 1 nacionalnemu regulativnemu organu v vednost.

Člen 36

Spremljanje izvajanja

1. ENTSO-G bo v pomoč Agenciji pri opravljanju njenih dolžnosti spremljanja v skladu s členom 9(1) Uredbe (ES) št. 715/2009 v skladu s členom 8(8) in (9) Uredbe (ES) št. 715/2009 spremljal in analiziral izvajanje te uredbe s strani operaterjev prenosnih sistemov. Zlasti bo zagotavljal, da bodo vsi podatki operaterjev prenosnih sistemov popolni in točni. Navedene informacije bo Agenciji predložil v naslednjih rokih:

(a) do 31. marca 2018 za zahteve iz poglavja VIII;

(b) do 31. marca 2020 za vse druge določbe te uredbe.

2. Operaterji prenosnih sistemov predložijo ENTSO-G vse podatke, ki jih ENTSO-G potrebuje za izpolnjevanje svojih obveznosti v skladu z odstavkom 1, in sicer v naslednjih rokih:

(a) do 31. decembra 2017 za zahteve iz poglavja VIII;

(b) do 31. decembra 2019 za vse druge določbe te uredbe.

3. Cikel spremljanja izvajanja iz odstavkov 1 in 2 se v prihodnjih letih ponovi na podlagi ustreznih zahtev Komisije.

4. ENTSO-G in Agencija ohranjata zaupnost vseh poslovno občutljivih informacij.

5. Agencija v treh letih od začetka veljavnosti te uredbe objavi poročilo o uporabi metodologij referenčnih cen v državah članicah.

Člen 37

Pooblastilo za odobritev odstopanja

1. Nacionalni regulativni organi lahko na prošnjo subjekta, ki upravlja povezovalni plinovod, za katerega je bilo odobreno izvzetje od člena 41(6), (8) in (10) Direktive 2009/73/ES v skladu s členom 36 navedene direktive ali kakšno podobno izvzetje, takemu subjektu skupaj odobrijo odstopanje od uporabe enega ali več členov te uredbe v skladu z odstavki 2 do 6 tega člena, če bi imela uporaba navedenih členov za tak subjekt eno ali več od negativnih posledic, navedenih v nadaljevanju. Uporaba navedenih členov:

(a) ne bi omogočala učinkovitega trgovanja s plinom in konkurence;

(b) ne bi spodbujala naložb v nove zmogljivosti ali ohranjanje obstoječe ravni zmogljivosti;

(c) bi nerazumno izkrivljala čezmejno trgovanje;

(d) bi izkrivljala konkurenco z drugimi operaterji infrastrukture, ki ponujajo storitve, ki so po naravi podobne storitvam povezovalnega plinovoda;

(e) ne bi bila izvedljiva glede na posebno naravo povezovalnih plinovodov.

2. Subjekt, ki zaprosi za odstopanje v skladu z odstavkom 1, v prošnji poda podrobno obrazložitev z vsemi dokazili, po potrebi tudi analizo stroškov in koristi, s katerimi dokaže, da je izpolnjen eden ali več pogojev iz odstavka 1(a) do (e).

3. Zadevni nacionalni regulativni organi prošnjo za odstopanje skupaj ocenijo in pri njeni obravnavi tesno sodelujejo. Kadar ustrezni nacionalni regulativni organ odobri odstopanje, v svojih odločitvah določijo njegovo trajanje.

4. Nacionalni regulativni organi o svojih odločitvah, s katerimi odobrijo tako odstopanje, uradno obvestijo Agencijo in Komisijo.

5. Nacionalni regulativni organ lahko odstopanje prekličejo, če okoliščine in/ali osnovni vzroki ne obstajajo več, ali na obrazloženo priporočilo Agencije ali Komisije, da naj se odstopanje prekliče kot neutemeljeno.

Člen 38

Začetek veljavnosti

1. Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

2. Uporablja se od začetka veljavnosti.

3. Toda poglavji VI in VIII se uporabljata od 1. oktobra 2017. Poglavja II, III in IV se uporabljajo od 31. maja 2019.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, 16. marca 2017 Za Komisijo Predsednik Jean-Claude JUNCKER

(1) UL L 211, 14.8.2009, str. 36.

(2) Uredba Komisije (EU) 2017/459 z dne 16. marca 2017 o oblikovanju kodeksa omrežja za mehanizme za dodeljevanje zmogljivosti v prenosnih sistemih plina in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 984/2013 (glej stran 1 tega Uradnega lista).

(3) Direktiva 2009/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 2003/55/ES (UL L 211, 14.8.2009, str. 94).

(4) Uredba (ES) št. 713/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o ustanovitvi Agencije za sodelovanje energetskih regulatorjev (UL L 211, 14.8.2009, str. 1).

(5) Uredba Komisije (EU) št. 312/2014 z dne 26. marca 2014 o vzpostavitvi kodeksa omrežja za izravnavo odstopanj za plin v prenosnih omrežjih (UL L 91, 27.3.2014, str. 15).

(6) Uredba Komisije (EU) 2015/703 z dne 30. aprila 2015 o vzpostavitvi kodeksa omrežja s pravili o medobratovalnosti in izmenjavi podatkov (UL L 113, 1.5.2015, str. 13).

(7) Uredba (EU) št. 347/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2013 o smernicah za vseevropsko energetsko infrastrukturo in razveljavitvi Odločbe št. 1364/2006/ES in spremembi uredb (ES) št. 713/2009, (ES) št. 714/2009 in (ES) št. 715/2009 (UL L 115, 25.4.2013, str. 39).