Odločba Komisije

z dne 27. decembra 2002

o uporabi člena 6 Direktive 2000/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. maja 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju avtomobilske odgovornosti, ki spreminja direktivi Sveta 73/239/EGS in 88/357/EGS

(notificirana pod dokumentarno številko K(2002) 5304)

(Besedilo velja za EGP)

(2003/20/ES)

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Direktive 2000/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. maja 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju avtomobilske odgovornosti, ki spreminja direktivi Sveta 73/239/EGS in 88/357/EGS [1], in zlasti člena 6(3)(b) Direktive,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Direktiva 2000/26/ES (četrta direktiva o zavarovanju avtomobilske odgovornosti) določa posebne določbe, ki se uporabljajo za oškodovance s stalnim prebivališčem v državi članici in ki so upravičeni do odškodnine zaradi materialne škode ali telesne poškodbe, ki je posledica nezgod, ki so se pripetile v državi članici ali v državah, ki niso države stalnega prebivališča oškodovancev, ali v tretjih državah, katerih nacionalni zavarovalni biroji so se pridružili sistemu zelenih kart, kadar koli je vzrok teh nesreč uporaba vozil, ki so zavarovana in so običajno v državi članici.

(2) V skladu s členoma 6(1) in 10(3) četrte direktive, vsaka država članica pred 20. januarjem 2002 ustanovi in potrdi odškodninski organ, ki je pristojen za zagotavljanje odškodnine, kadar zavarovalnica ne imenuje pooblaščenca ali je v očitni zamudi z obravnavo odškodninskih zahtevkov. Razen tega je, kakor predvideva člen 7, oškodovanec upravičen zahtevati odškodnino od odškodninskega organa v državi članici, v kateri ima stalno prebivališče, če ni mogoče identificirati vozila, ali če v dveh mesecih po nesreči ni mogoče ugotoviti zavarovalnice.

(3) V skladu z določbami člena 6(2) četrte direktive, ima odškodninski organ države članice, ki je izplačal odškodnino oškodovancu s stalnim prebivališčem v tej državi članici, pravico zahtevati povračilo zneska, ki ga je odškodninski organ v državi članici, v kateri se nahaja poslovalnica zavarovalnice, ki je izdala zavarovalno polico domnevno odgovorne stranke, plačal iz naslova odškodnine.

(4) Na podlagi člena 6(3)(a) četrte direktive je začetek veljavnosti člena 6 četrte direktive odvisen od sklenitve sporazuma med odškodninskimi organi, ki so jih ustanovile ali odobrile države članice, ki določajo njihove funkcije in obveznosti ter postopke za povračilo.

(5) Vse države članice so določile odškodninske organe, pristojne za zagotavljanje odškodnine oškodovancem v primerih iz člena 1 četrte direktive o zavarovanju avtomobilske odgovornosti, kakor je določeno v členu 6. Sporazum med odškodninskimi organi je bil v skladu s to določbo sklenjen 29. aprila 2002 v Bruslju, o čemer je bila Evropska komisija uradno obveščena z dopisom z dne 19. julija 2002 v roku, ki ga določa člen 10(3) iste direktive.

(6) Člen 6(3)(b) od Komisije zahteva, da določi datum začetka veljavnosti člena 6 četrte direktive, Komisija pa je, po posvetovanju z Odborom za zavarovanja, že potrdila sklenitev tega sporazuma.

(7) V skladu s členom 10(1) četrte direktive o zavarovanju avtomobilske odgovornosti, države članice uporabljajo zakone in druge predpise, ki jih je treba upoštevati do 20. januarja 2003 –

SPREJELA NASLEDNJO ODLOČBO:

Člen 1

Člen 6 Direktive 2000/26/ES začne učinkovati z 20. januarjem 2003.

Člen 2

Države članice obvestijo Komisijo o ukrepih, sprejetih za uporabo te odločbe.

Člen 3

Ta odločba je naslovljena na države članice.

V Bruslju, 27. decembra 2002

Za Komisijo

Frederik Bolkestein

Član Komisije

[1] UL L 181, 20.7.2000, str. 65.

--------------------------------------------------