SL Uradni list Evropske unije L 247/17

DIREKTIVA 2007/45/ES EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 5. septembra 2007

o določitvi predpisov v zvezi z nazivnimi količinami predpakiranih proizvodov, razveljavitvi direktiv Sveta 75/106/EGS in 80/232/EGS ter spremembi Direktive Sveta 76/211/EGS

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 95 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (2),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Direktivi Sveta 75/106/EGS z dne 19. decembra 1974 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s pripravo določenih predpakiranih tekočin glede na prostornino (3) in 80/232/EGS z dne 15. januarja 1980 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s stopnjami nazivnih količin in nazivnih prostornin, ki so dovoljene za določene predpakirane proizvode (4) določata nazivne količine za več tekočih in ne-tekočih predpakiranih proizvodov, namen tega pa je bil zagotoviti prosti pretok proizvodov v skladu z zahtevami direktiv. Pri večini proizvodov so poleg nazivnih količin Skupnosti dovoljene tudi nacionalne nazivne količine. Pri nekaterih proizvodih pa nazivne količine Skupnosti izključujejo vse nacionalne nazivne količine.

(2) Zaradi razvoja preferenc potrošnikov, inovacij v predpakiranju ter prodaje na drobno na ravni Skupnosti in na nacionalni ravni je treba presoditi, ali je obstoječa zakonodaja še vedno ustrezna.

(3) Sodišče je v sodbi z dne 12. oktobra 2000, v zadevi C-3/99, Cidrerie Ruwet (5), odločilo, da države članice ne smejo prepovedati trženja predpakiranega proizvoda, katerega nazivna prostornina ni v okviru stopenj Skupnosti, v drugi državi članici pa se zakonito proizvaja in trži, razen če je namen te prepovedi izpolnitev nujne zahteve v zvezi z varstvom potrošnikov, ki se brez razlikovanja uporablja tako za nacionalne kot za uvožene proizvode in je prepoved potrebna za izpolnitev zadevne zahteve in je sorazmerna z zastavljenim ciljem, ter kjer se tega cilja ne da doseči z ukrepi, ki manj omejujejo trgovino znotraj Skupnosti.

(4) Varstvo potrošnikov spodbujajo direktive, ki so bile sprejete po direktivah 75/106/EGS in 80/232/EGS, še zlasti Direktiva 98/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 o varstvu potrošnikov pri označevanju cen potrošnikom ponujenih proizvodov (6). Države članice, ki tega še niso storile, bi morale razmisliti o tem, ali naj Direktivo 98/6/ES izvajajo v povezavi z določenimi malimi podjetji, ki se ukvarjajo s prodajo na drobno.

(5) Presoja vplivov, ki je vključevala obsežno posvetovanje vseh zainteresiranih strani, je pokazala, da je v veliko sektorjih zaradi proste nazivne količine svoboda proizvajalcev pri dobavljanju blaga po okusu potrošnikov večja, konkurenca glede kakovosti in cene na notranjem trgu pa se krepi. V preostalih sektorjih pa je bolj primerno, da se v interesu potrošnikov in poslovne prakse obvezna nazivna količina za zdaj ohrani.

(6) Izvajanje te direktive bi morala spremljati informacijska kampanja, namenjena potrošnikom in industriji, da bodo bolje razumeli označevanje cen na enoto.

(7) V skladu s tem nazivne količine na splošno ne bi bile urejene na ravni Skupnosti ali na nacionalni ravni in omogočiti bi se moralo dajanje predpakiranega blaga v promet v vseh nazivnih količinah.

(8) V določenih sektorjih bi takšna deregulacija lahko povzročila nesorazmerno visoke dodatne stroške, zlasti za mala in srednje velika podjetja. Za te sektorje bi bilo torej treba prilagoditi obstoječo zakonodajo Skupnosti na podlagi izkušenj, zlasti da se zagotovi določitev nazivnih količin Skupnosti vsaj za tiste proizvode, ki se najbolje prodajajo potrošnikom.

(9) Ker naj bi se ohranitev obveznih nazivnih količin obravnavala kot odstopanje – razen v sektorju vin in žganih pijač, ki ima posebne značilnosti –, bi jo bilo treba na podlagi izkušenj in zato, da se zadovoljijo potrebe potrošnikov in proizvajalcev, redno presojati. Za sektorje, v katerih bi se lahko ohranilo obvezne nazivne količine, naj Komisija, ko ugotovi motnje na trgu in/ali destabilizacijo vedenja potrošnikov, zlasti najbolj ogroženih, razmisli, ali naj se države članice pooblasti, da podaljšajo prehodna obdobja ter da ohranijo zlasti tiste obvezne količine, po katerih je povpraševanje največje.

(10) V državah članicah, kjer je delež pakiranega kruha v vsakdanji porabi zelo velik, je razmerje med velikostjo paketa in težo kruha natančno določeno. Kot pri drugih pakiranih proizvodih, obstoječe velikosti pakiranja za pakirani kruh, ki se tradicionalno uporabljajo, ne bodo predmet te direktive in se lahko še naprej uporabljajo.

(11) Zaradi večje preglednosti bi morale biti vse nazivne količine za predpakirane proizvode določene v enem samem zakonodajnem aktu; zaradi tega bi bilo treba direktivi 75/106/EGS in 80/232/EGS razveljaviti.

(12) Da bi povečali varnost potrošnikov, zlasti ranljivih potrošnikov, kot so invalidne in starejše osebe, bi bilo treba posebno pozornost nameniti zagotovitvi, da so oznake v zvezi z maso in prostornino, navede na nalepkah potrošniških proizvodov, na predpakiranih proizvodih v normalnih pogojih predstavitve laže čitljive in bolj vidne.

(13) Za določene proizvode, ki vsebujejo tekočine, so v Direktivi 75/106/EGS navedene meroslovne zahteve, enake tistim, ki so navedene v Direktivi Sveta 76/211/EGS z dne 20. januarja 1976 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s pripravo določenih predpakiranih proizvodov glede na maso ali prostornino (7). Direktiva 76/211/EGS bi se morala zato spremeniti, da bi področje uporabe zajemalo tudi proizvode, ki jih trenutno pokriva Direktiva 75/106/EGS.

(14) V skladu s točko 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje (8) se države članice spodbujajo, da za svoje potrebe in v interesu Skupnosti izdelajo in objavijo lastne tabele, ki naj kolikor nazorno je to mogoče, prikažejo korelacijo med to direktivo in ukrepi za prenos v nacionalno pravo.

(15) Ker države članice ne morejo zadovoljivo doseči ciljev te direktive in ker se lahko te cilje zaradi razveljavitve stopenj Skupnosti in uvedbe enotnih nazivnih količin Skupnosti, kjer je to potrebno, laže doseže na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. Skladno z načelom sorazmernosti iz navedenega člena, ta direktiva ne prekoračuje okvirov, ki so potrebni za doseganje teh ciljev –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Vsebina in področje uporabe

1. Ta direktiva določa predpise v zvezi z nazivnimi količinami za predpakirane proizvode. Uporablja se za predpakirane proizvode in embalažo, kakor so opredeljeni v členu 2 Direktive 76/211/EGS.

2. Ta direktiva se ne uporablja za proizvode iz Priloge, ki se prodajajo v brezcarinskih prodajalnah in so namenjeni uporabi izven Evropske unije.

Člen 2

Prosti pretok blaga

1. Ne glede na določbe iz členov 3 in 4 države članice ne smejo zavrniti, prepovedati ali omejiti dajanja predpakiranih proizvodov v promet iz razlogov, povezanih z nazivnimi količinami na embalaži.

2. Države članice, ki trenutno predpisujejo obvezne nazivne količine za mleko, maslo, suhe testenine in kavo, lahko ob upoštevanju načel iz Pogodbe in zlasti načela o prostem pretoku blaga s tem nadaljujejo do 11. oktobra 2012.

Države članice, ki trenutno predpisujejo obvezne nazivne količine za beli sladkor, lahko s tem nadaljujejo do 11. oktobra 2013.

POGLAVJE II

POSEBNE DOLOČBE

Člen 3

Dajanje v promet in prosti pretok določenih proizvodov

Države članice zagotovijo, da se proizvodi, navedeni v točki 2 Priloge in predpakirani v razponu, navedenem v točki 1 Priloge, dajo v promet samo, če so predpakirani v nazivnih količinah, navedenih v točki 1 Priloge.

Člen 4

Aerosolni razpršilniki

1. Na aerosolnih razpršilnikih je navedena nazivna skupna prostornina posode. Ta podatek je naveden tako, da se ga ne da zamenjati s podatkom o nazivni prostornini vsebine.

2. Z odstopanjem od člena 8(1)(e) Direktive Sveta 75/324/EGS z dne 20. maja 1975 o približevanju zakonodaje držav članic o aerosolnih razpršilnikih (9) za proizvode, ki se prodajajo v obliki aerosolnih razpršilnikov, ni potrebno, da vsebujejo podatke o nazivni masi vsebine.

Člen 5

Skupinski paketi in predpakirani paketi, sestavljeni iz posameznih paketov, ki niso namenjeni posamezni prodaji

1. Za namene člena 3 se v primeru, ko dva ali več posameznih predpakiranih proizvodov sestavljajo skupinski paket, nazivne količine, navedene v točki 1 Priloge, uporabljajo za vsak posamezen predpakirani proizvod.

2. Če je predpakirani proizvod sestavljen iz dveh ali več posameznih paketov, ki niso namenjeni posamezni prodaji, se nazivne količine, navedene v točki 1 Priloge, uporabljajo za predpakirani proizvod.

POGLAVJE III

RAZVELJAVITVE, SPREMEMBE IN KONČNE DOLOČBE

Člen 6

Razveljavitve

Direktivi 75/106/EGS in 80/232/EGS se razveljavita.

Člen 7

Sprememba Direktive 76/211/EGS

V členu 1 Direktive 76/211/EGS se črta besedilo „,razen tistih, na katere se sklicuje Direktiva Sveta 75/106/EGS z dne 19. decembra 1974 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s pripravo določenih predpakiranih tekočin glede na prostornino,“.

Člen 8

Prenos

1. Države članice do 11. oktobra 2008 sprejmejo in objavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo. O tem nemudoma obvestijo Komisijo.

Države članice te predpise uporabljajo od 11. aprila 2009.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice sporočijo Komisiji besedilo glavnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 9

Poročanje, sporočanje odstopanja, spremljanje

1. Komisija najpozneje do 11. oktobra 2015, nato pa vsakih deset let, predloži Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru poročilo o uporabi in učinku te direktive. Po potrebi priporočilu priloži predlog za spremembo te direktive.

2. Države članice iz člena 2(2) Komisiji pred 11. aprilom 2009 sporočijo podatke o sektorjih, za katere velja odstopanje iz navedenega odstavka in obdobje tega odstopanja, o uporabljenih stopnjah obveznih nazivnih količin ter o zadevnem razponu.

3. Komisija spremlja uporabo člena 2(2) na osnovi lastnih ugotovitev in poročil zadevnih držav članic. Komisija zlasti spremlja razvoj na trgu po prenosu te direktive in ob upoštevanju rezultatov takšnega spremljanja razmisli o uvedbi nadaljnjih ukrepov k tej direktivi, pri čemer ohrani obvezne nazivne količine za blago iz člena 2(2).

Člen 10

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Členi 2, 6 in 7 se uporabljajo od 11. aprila 2009.

Člen 11

Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Strasbourgu, 5. septembra 2007 Za Evropski parlament Predsednik H.-G. PÖTTERING Za Svet Predsednik M. LOBO ANTUNES

(1) UL C 255, 14.10.2005, str. 36.

(2) Stališče Evropskega parlamenta z dne 2. februarja 2006 (UL C 288 E, 25.11.2006, str. 52), Skupno stališče Sveta z dne 4. decembra 2006 (UL C 311 E, 19.12.2006, str. 21), Stališče Evropskega parlamenta z dne 10. maja 2007 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in Sklep Sveta z dne 16. julija 2007.

(3) UL L 42, 15.2.1975, str. 1. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu iz leta 2003.

(4) UL L 51, 25.2.1980, str. 1. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 87/356/EGS (UL L 192, 11.7.1987, str. 48).

(5) [2000] PSES I-8749.

(6) UL L 80, 18.3.1998, str. 27.

(7) UL L 46, 21.2.1976, str. 1. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Direktivo Komisije 78/891/EGS (UL L 311, 4.11.1978, str. 21).

(8) UL C 321, 31.12.2003, str. 1.

(9) UL L 147, 9.6.1975, str. 40. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 807/2003 (UL L 122, 16.5.2003, str. 36).