(1)

Dela II in III poglavja A Priloge III ter del I poglavja B, se nadomestijo z naslednjim: „II. SPREMLJANJE OVAC IN KOZ 1. Splošno Spremljanje ovac in koz se izvaja v skladu z laboratorijskimi metodami, določenimi v točki 3.2(b) poglavja C Priloge X. 2. Spremljanje ovac, zaklanih za prehrano ljudi Države članice, v katerih populacija ovac in jagnjet, pripuščena k ovnu, presega 750 000 živali, morajo po pravilih vzorčenja, določenih v točki 4, testirati najmanjši letni vzorec 10 000 ovac, zaklanih za prehrano (1). 3. Spremljanje ovac in koz, zaklanih za prehrano ljudi Države članice morajo po pravilih vzorčenja, določenih v točki 4, oziroma glede na velikosti vzorcev, navedenih v tabelah A in B, testirati poginule ali pokončane ovce in koze, ki pa niso bile: — pokončane med bojem za izkoreninjenje bolezni, ali — zaklane za prehrano ljudi. Tabela A Populacija ovac in jagnjet v državah članicah, pripuščena k ovnu Najmanjša velikost vzorca poginulih ovac (2) > 750 000 10 000 100 000–750 000 1 500 40 000–100 000 500 < 40 000 100

Tabela B Populacija koz v državah članicah, ki je že jagnjila in se parila Najmanjša velikost vzorca poginulih koz (3) > 750 000 5 000 250 000–750 000 1 500 40 000–250 000 500 < 40 000 50 4. Pravila vzorčenja, ki veljajo za živali v točkah 2 in 3 Živali morajo biti stare več kot 18 mesecev ali imeti dva stalna sekalca, ki sta predrla dlesni. Starost živali je treba oceniti na podlagi zobovja, očitnih znakov zrelosti ali drugih zanesljivih informacij. Izbor vzorcev je treba oblikovati tako, da nobena skupina ni preveč zastopana glede na izvor, starost, pasmo, vrsto proizvodnje ali katere koli druge značilnosti. Kjer je mogoče, se je treba izogibati večkratnemu vzorčenju iste črede. Države članice morajo vzpostaviti namenski ali kak drugi sistem za preverjanje, tako da se živali ne morejo izogniti vzorčenju. Vzorčenje mora biti reprezentativno za vsako regijo in vsak letni čas. Vendar pa se lahko države članice odločijo, da bodo iz vzorčenja izključile oddaljena območja z nizko gostoto živalske populacije, kjer ni organizirano zbiranje poginulih živali. Države članice, ki bodo uporabile to odstopanje, morajo o tem obvestiti Komisijo in predložiti seznam tistih oddaljenih območij, za katere odstopanje velja. Odstopanje ne sme pokrivati več kot 10 % ovčje in kozje populacije v zadevni državi članici. 5. Spremljanje okuženih čred Od 1. oktobra 2003 bo treba živali, starejše od 12 mesecev, ali tiste, katerih sekalec je prodrl skozi dlesen, in so bile pokončane zaradi propadanja v skladu z določili, točke 2(b)(i) ali (ii) ali točke 2(c) Priloge VII, testirati na podlagi izbire enostavnega naključnega vzorca, v skladu z njegovo velikostjo, navedeno v naslednji tabeli. Število živali, starejših od 12 mesecev, ali tistih, katerih stalni sekalec je prodrl skozi dlesen, in pokončanih zaradi propadanja v čredi ali krdelu Najmanjša velikost vzorca 70 ali manj Vse upravičene živali 80 68 90 73 100 78 120 86 140 92 160 97 180 101 200 105 250 112 300 117 350 121 400 124 450 127 500 ali več 150 Kjer je mogoče, naj se ubijanje in naknadno vzorčenje odloži, dokler ne bodo znani rezultati primarnega molekularnega testiranja, izvedenega za nadaljnje preiskave pozitivnih primerov praskavca v skladu s točko 3.2(c)(i) poglavja C Priloge X, 6. Spremljanje drugih živali Poleg programov spremljanja, določenih v točkah 2, 3 in 4, lahko države članice prostovoljno spremljajo druge živali, predvsem: — živali, ki se uporabljajo za proizvodnjo mleka, — živali, ki izvirajo iz držav z avtohtono transmisivno spongiformno encefalopatijo, — živali, ki so zaužile potencialno okuženo živalsko krmo, — živali, ki so se skotile ali izšle iz matere, okužene s TSE. 7. Ukrepi, ki so posledica preverjanja ovac in koz 7.1 Kjer je bila ovca ali koza, zaklana za prehrano ljudi, izbrana za test TSE v skladu s točko 2, njen klavni trup ne bo označen z oznako zdravstvene ustreznosti, ki jo predvideva Priloga I poglavje XI Direktive 64/433/EGS, do prejetja negativnega rezultata hitrega testa. 7.2 Države članice lahko odstopajo od točke 7.1, če je v klavnici vzpostavljen sistem, ki ga je potrdil pristojni organ in ki omogoča sledenje vseh delov živali ter zagotavlja, da noben del testirane živali, ki nosi oznako zdravstvene ustreznosti, do prejetja negativnega rezultata hitrega testa ne more zapustiti klavnice. 7.3 Vsi deli telesa testirane živali, vključno s kožo, morajo ostati pod uradnim nadzorom do prejetja negativnega rezultata hitrega testa, razen stranski proizvodi živali, ki so neposredno odstranjeni v skladu s členi 4(2)(a), (b) ali (e) Uredbe (ES) št. 1774/2002. 7.4 Razen materiala, ki se zadrži zaradi evidence iz oddelka III poglavja B te priloge, se neposredno odstranijo vsi deli telesa živali, ki so bili pozitivni na hitrih testih, vključno s kožo, v skladu s členi 4(2)(a), (b) ali (e) Uredbe (ES) št. 1774/2002. 8. Genotipizacija 8.1 Za vsak pozitiven primer TSE pri ovcah se določi genotip za prionski protein. Primere TSE, najdene pri odpornih genotipih (ovce genotipov, ki zakodirajo alanin na obeh alelih kodona 136, arginin na obeh alelih kodona 154 in arginin na obeh alelih kodona 171), je treba nemudoma sporočiti Komisiji. Kjer je mogoče, je treba takšne primere predložiti v tipizacijo sevov. Kjer tipizacija sevov takšnih primerov ni mogoča, je treba okrepiti spremljanje izvorne črede in vseh drugih čred, v katerih je žival prebivala, zato da se ugotovi druge primere TSE za tipizacijo sevov. 8.2 Poleg živali, genotipiziranih v skladu z določili točke 8.1, je treba določiti genotip za prionski protein najmanjšega vzorca ovac. V primeru držav članic, kjer populacija odraslih ovac presega 750 000, mora ta najmanjši vzorec sestavljati najmanj 600 živali. V primeru drugih držav članic mora najmanjši vzorec sestavljati najmanj 100 živali. Vzorce je mogoče izbrati med živalmi, zaklanimi za prehrano ljudi, poginulimi na kmetiji in živimi živalmi. Vzorec mora biti reprezentativen za celotno ovčjo populacijo. III. SPREMLJANJE DRUGIH ŽIVALSKIH VRST Države članice lahko prostovoljno spremljajo TSE pri živalskih vrstah, razen pri govedu, ovcah in kozah.“ „POGLAVJE B OBVEZNOSTI POROČANJA IN EVIDENTIRANJA I. OBVEZNOSTI DRŽAV ČLANIC A. Informacije, ki jih morajo države članice predstaviti v letnem poročilu, kot je določeno v členu 6(4) 1. Število osumljenih primerov, za katere velja uradna omejitev gibanja v skladu s členom 12(1), na živalsko vrsto. 2. Število osumljenih primerov, podvrženih laboratorijskim preiskavam v skladu s členom 12(2), na živalsko vrsto, vključno z rezultati hitrih in potrditvenih testov (število pozitivnih in negativnih primerov) in, v zvezi z govedom, ocena razporeditve vseh testiranih živali po starosti. Razporeditev po starosti mora biti, kadar je mogoče, združena na naslednji način: ‚pod 24 mesecev’, razporeditev na 12 mesecev med 24 in 155 mesecev ter ‚nad 155 mesecev’ starosti. 3. Število čred, kjer so bili pri ovcah in kozah dokumentirani in preiskani osumljeni primeri na podlagi člena 12(1) in (2). 4. Število govedi, testirano znotraj vsake podpopulacije iz točk 2.1, 2.2, 2.3, 3.1, 4.1, 4.2, 4.3 in 5 oddelka (I) poglavja A. Treba je določiti metodo za izbor vzorcev, rezultate hitrega in potrditvenega testa ter oceno razporeditve po starosti testiranih živali, ki so razporejene v skupine v skladu s točko 2. 5. Število ovac in koz ter njihovih čred, testiranih v vsaki podpopulaciji iz točk 2, 3 in 5 dela II poglavja A, skupaj z metodo za izbor vzorcev ter rezultati hitrega in potrditvenega testa. 6. Geografska porazdelitev pozitivnih primerov BSE in praskavca, vključno z državo izvora, če ta ni ista kot država poročanja. Podati je treba leto in, kjer je mogoče, mesec rojstva za vsak primer TSE pri govedu, ovcah ali kozah. Treba je navesti neznačilne primere TSE in podati razloge zanje. Za primere praskavca je treba sporočiti rezultate primarnega molekularnega testiranja z diskriminacijskimi imunskimi odtisi iz točke 3.2(c)(i) poglavja C Priloge X. 7. Pri živalih, razen govedu, ovcah in kozah, število vzorcev in potrjenih primerov TSE na vrsto. 8. Genotip, in kjer je mogoče pasmo, vsake ovce, bodisi TSE pozitivne ali vzorčene v skladu s točkama 8.1 in 8.2. dela II poglavja A. B. Obdobja poročanja Zbirka poročil, ki vsebujejo podatke iz A in je mesečno, ali glede na podatke iz točke 8 vsako četrtletje, predložena Komisiji, lahko predstavlja letno poročilo kot to zahteva člen 6(4), če so podatki posodobljeni, kadar koli je na voljo dodatna informacija.“