SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA št. 854/2005/ES

z dne 11. maja 2005

o uvedbi večletnega Programa Skupnosti za spodbujanje varnejše uporabe interneta in novih spletnih tehnologij

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 153(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

po posvetovanju z Odborom regij,

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (2),

ob upoštevanju naslednjega:

Širjenje interneta in uporaba novih tehnologij, kot so mobilni telefoni, v Skupnosti še vedno občutno naraščata. Poleg tega so nevarnosti, zlasti za otroke, in zloraba teh tehnologij še vedno prisotne, obenem pa se pojavljajo nove nevarnosti in zlorabe. Za boljše izkoriščanje možnosti, ki jih ponujata internet in nove spletne tehnologije, so potrebni tudi ukrepi, ki spodbujajo njihovo varnejšo uporabo in ščitijo končnega uporabnika pred neželenimi vsebinami.

„Akcijski načrt eEvropa 2005“, ki razvija lizbonsko strategijo, skuša spodbujati varne storitve, uporabe in vsebine na osnovi splošno dostopne širokopasovne infrastrukture. Cilji tega načrta so med drugim varna informacijska infrastruktura, razvoj, analiza in širjenje najboljših praks, primerjalna analiza in mehanizmi za usklajevanje politik s področja informacijske družbe.

Pravni okvir za soočenje z izzivi digitalnih vsebin v informacijski družbi, opredeljen na ravni Skupnosti, sedaj vključuje pravila glede spletnih storitev, zlasti tista o nepovabljenih komercialnih elektronskih sporočilih v direktivi o zasebnosti in elektronskih komunikacijah (3) in o pomembnih vidikih odgovornosti posrednih ponudnikov storitev v direktivi o elektronskem poslovanju (4) , kakor tudi priporočila za države članice, zadevne industrijske sektorje in stranke ter Komisijo, skupaj z okvirnimi smernicami o zaščiti mladoletnikov iz Priporočila 98/560/ES (5) .

Prisotna bo stalna potreba po ukrepanju tako na področju vsebin, ki so potencialno škodljive za otroke ali neželene s strani končnega uporabnika, kakor tudi na področju nezakonitih vsebin, zlasti otroške pornografije in vsebine z rasističnimi sporočili.

Še vedno so potrebni praktični ukrepi za spodbujanje prijave nezakonitih vsebin pristojnim osebam, spodbujanje ocenjevanja uspešnosti tehnoloških postopkov filtriranja in njihove primerjalne analize, širjenje najboljših praks za kodekse ravnanja, ki vključujejo splošno sprejete norme vedenja, ter za obveščanje in izobraževanje staršev in otrok o tem, kako lahko najbolje izkoristijo možnosti, ki jih ponujajo nove spletne tehnologije, na varen način.

Bistveno je ukrepanje na ravni držav članic, ki vključuje široko paleto akterjev iz nacionalnih, regionalnih in lokalnih oblasti, operaterje omrežja, starše, učitelje in vodstva šol. Skupnost lahko najboljše prakse v državah članicah spodbuja z izvajanjem orientacijske vloge tako znotraj Evropske unije kakor tudi mednarodno ter s podpiranjem primerjalne analize, povezovanja v omrežje in aplikativnih raziskav na evropski ravni.

Mednarodno sodelovanje je prav tako bistvenega pomena in ga je mogoče spodbuditi, uskladiti, vzpostaviti in izvajati preko omrežnih struktur Skupnosti.

Komisija bi morala zagotoviti dopolnjevanje in sinergijo s sorodnimi pobudami in programi Skupnosti, vključno z, med drugim, upoštevanjem dela, ki ga izvedejo drugi organi.

Ta sklep za celotno obdobje trajanja programa določa finančni okvir, ki predstavlja prednostni referenčni okvir za organ, pristojen za proračun med letnim proračunskim postopkom v smislu točke 33 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 6. maja 1999 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in izboljšanju proračunskega postopka (8) .

Ker ciljev tega sklepa, in sicer spodbujanja varnejše uporabe interneta in novih spletnih tehnologij ter boja proti nezakonitim vsebinam in neželenim vsebinam s strani končnega uporabnika, zaradi transnacionalnega značaja obravnavanih zadev, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in se lahko glede na evropsko razsežnost in učinek ukrepov ti laže dosežejo na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta sklep ne presega tistega, kar je potrebno za dosego teh ciljev.

Ta sklep spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, izražena v Listini o temeljnih pravicah Evropske unije, zlasti v členih 7 in 8 Listine –

SKLENILA:

Člen 1

Cilj programa

1. Ta sklep uvaja program Skupnosti za obdobje 2005–2008 za spodbujanje varnejše uporabe interneta in novih spletnih tehnologij, zlasti za otroke, ter za boj proti nezakonitim vsebinam in vsebinam, neželenim s strani končnega uporabnika.

Program se bo imenoval Program „Varnejši internet plus“ (v nadaljevanju „program“).

2. Za dosego ciljev programa iz odstavka 1 se je treba osredotočiti na naslednja področja delovanja:

Dejavnosti, ki jih je treba izvajati v okviru omenjenih področij delovanja, so navedene v Prilogi I.

Program se izvaja v skladu s Prilogo III.

Člen 2

Sodelovanje

1. V programu so lahko udeležene pravne osebe s sedežem v državah članicah.

Udeležene so lahko tudi pravne osebe s sedežem v državah kandidatkah v skladu z obstoječimi ali prihodnjimi dvostranskimi sporazumi s temi državami.

2. V programu so lahko udeležene tudi pravne osebe s sedežem v članicah EFTE, ki so pogodbenice Sporazuma EGP, v skladu z določbami Protokola 31 k temu sporazumu.

3. V programu so lahko brez finančne podpore Skupnosti v okviru programa udeležene tudi pravne osebe s sedežem v tretjih državah in mednarodne organizacije, če taka udeležba učinkovito prispeva k izvajanju programa. Odločitev, da se takšna udeležba dovoli, mora biti sprejeta v skladu s postopkom iz člena 4(2).

Člen 3

Pristojnosti Komisije

1. Komisija je odgovorna za izvajanje programa.

2. Komisija na podlagi tega sklepa pripravi delovni program.

3. Pri izvajanju programa Komisija v tesnem sodelovanju z državami članicami zagotovi njegovo splošno doslednost in dopolnjevanje z drugimi ustreznimi politikami, programi in dejavnostmi Skupnosti, zlasti z raziskovalnimi programi in programi tehnološkega razvoja Skupnosti in programi Daphne II (9), Modinis (10) in eVsebinaplus (11).

4. Komisija deluje v skladu s postopkom iz člena 4(2) glede:

5. Komisija o napredku pri izvajanju programa obvesti odbor iz člena 4.

Člen 4

Odbor

1. Komisiji pomaga odbor.

2. Pri sklicevanju na ta odstavek, se uporabljata člena 4 in 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

Obdobje iz člena 4(3) Sklepa 1999/468/ES znaša tri mesece.

3. Odbor sprejme svoj poslovnik.

Člen 5

Spremljanje in ocenjevanje

1. Za zagotovitev učinkovite porabe pomoči Skupnosti, Komisija zagotovi, da se za dejavnosti, ki jih določa ta sklep, predhodno ocenijo, spremljajo in naknadno ocenijo.

2. Komisija spremlja izvajanje projektov v okviru programa. Da se ugotovi, ali so bili prvotno zastavljeni cilji doseženi, Komisija oceni način izvedbe projektov in vpliv njihove izvedbe.

3. Komisija o izvajanju dejavnosti iz člena 1(2) poroča Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij najpozneje do sredine leta 2006. V tej zvezi Komisija poroča o skladnosti zneska za obdobje 2007–2008 s finančnim načrtom. Po potrebi Komisija v okviru proračunskih postopkov za obdobje 2007–2008 sprejme potrebne ukrepe, da zagotovi skladnost letnih sredstev s finančnim načrtom.

Komisija ob zaključku programa predloži končno ocenjevalno poročilo.

4. Komisija rezultate kakovostne in količinske ocene skupaj s primernimi predlogi za spremembo tega sklepa posreduje Evropskemu parlamentu in Svetu. Rezultate se predloži pred predstavitvijo osnutka splošnega proračuna Evropske unije za leto 2007 oziroma 2009.

Člen 6

Finančne določbe

1. Finančni okvir za izvajanje dejavnosti Skupnosti na podlagi tega sklepa za obdobje od 1. januarja 2005 do 31. decembra 2008 znaša 45 milijonov EUR, od tega je 20 050 000 EUR namenjenih obdobju do 31. decembra 2006.

Za obdobje po 31. decembru 2006 velja predlagani znesek za potrjenega, če je za to fazo skladen s finančnim načrtom, veljavnim za obdobje, ki se začne leta 2007.

Letno razdelitev proračunskih sredstev za obdobje 2005 do 2008 odobri organ, pristojen za proračun v okviru meja finančnega načrta.

2. Okvirna razdelitev izdatkov je prikazana v Prilogi II.

Člen 7

Začetek veljavnosti

Ta sklep začne veljati z dnem objave v Uradnem listu Evropske unije.

(1) Mnenje z dne 16. decembra 2004 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(2) Mnenje Evropskega parlamenta z dne 2. decembra 2004 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in Sklep Sveta z dne 12. aprila 2005.

(3) Direktiva 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (UL L 201, 31.7.2002, str. 37).

(4) Direktiva 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (UL L 178, 17.7.2000, str. 1).

(5) Priporočilo Sveta 98/560/ES z dne 24. septembra 1998 o razvoju konkurenčnosti evropske industrije avdiovizualnih in informacijskih storitev s spodbujanjem nacionalnih okvirov, ki skušajo doseči primerljivo in učinkovito raven zaščite mladoletnih in človeškega dostojanstva (UL L 270, 7.10.1998, str. 48).

(6) Odločba št. 276/1999/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. januarja 1999 o sprejetju večletnega akcijskega načrta Skupnosti za pospeševanje varnejše uporabe interneta in novih spletnih tehnologij s preprečevanjem nezakonitih in škodljivih vsebin, prvenstveno na področju zaščite otrok in mladoletnih (UL L 33, 6.2.1999, str. 1). Odločba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Odločbo št. 787/2004/ES (UL L 138, 30.4.2004, str. 12).

(7) UL L 184, 17.7.1999, str. 23.

(8) UL C 172, 18.6.1999, str. 1. Sporazum, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2003/429/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 147, 14.6.2003, str. 25).

(9) Sklep št. 803/2004/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o sprejetju akcijskega programa Skupnosti (2004 do 2008) za preprečevanje nasilja nad otroki, mladimi in ženskami in boj proti njemu ter za zaščito žrtev in ogroženih skupin (program Daphne II) (UL L 143, 30.4.2004, str. 1).

(10) Odločba št. 2256/2003/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. novembra 2003 o sprejetju večletnega programa (2003–2005) za spremljanje akcijskega načrta eEvropa 2005, razširjanje dobrih praks in izboljšanje varnosti omrežja in informacij (MODINIS) (UL L 336, 23.12.2003, str. 1). Odločba, kakor je bila spremenjena z Odločbo št. 787/2004/ES.

(11) Sklep št. 456/2005/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2005 o vzpostavitvi večletnega programa Skupnosti za boljšo dostopnost, uporabnost in izkoriščenost digitalnih vsebin v Evropi (UL L 79, 24.3.2005, str. 1).

PRILOGA I

DEJAVNOSTI

1. DEJAVNOST 1: BOJ PROTI NEZAKONITIM VSEBINAM

Odprte telefonske številke omogočajo pripadnikom javnosti prijavljanje nezakonitih vsebin. Prijave predložijo pristojnemu organu (ponudniku internetnih storitev (ISP), policiji ali ustrezni odprti telefonski številki). Civilne odprte telefonske številke dopolnjujejo policijske odprte telefonske številke tam, kjer te obstajajo. Njihova vloga se razlikuje od vloge organov pregona, saj ne preiskujejo kaznivih dejanj, niti ne aretirajo ali kazenskopravno preganjajo kršilcev. Lahko se ustanovijo centri za ekspertizo, ki ISP pomagajo pri opredelitvi morebitnih nezakonitih vsebin.

Obstoječe omrežje odprtih telefonskih številk je edinstvena struktura, ki brez finančne podpore Skupnosti ne bi bila ustanovljena. Kakor je poudarjeno v Poročilu o oceni akcijskega načrta o varnejšem internetu iz leta 2002, je bilo omrežje zelo uspešno pri večanju števila članov, njegov domet pa je mednaroden. Za popoln razvoj potenciala odprtih telefonskih številk je treba zagotoviti pokritost in sodelovanje cele Evrope ter povečati učinkovitost z izmenjavo informacij, najboljših praks in izkušenj. Sredstva Skupnosti se morajo uporabiti tudi za krepitev osveščenosti javnosti o odprtih telefonskih številkah in s tem povečati njihovo učinkovitost.

Finančna sredstva za odprte telefonske številke, izbrane po opravljenem razpisu za predloge, bodo zagotovljena zato, da bodo te delovale kot vozlišča omrežij in sodelovale z drugimi vozlišči v okviru evropskega omrežja odprtih telefonskih številk.

Podpore bi bile po potrebi lahko deležne tudi telefonske številke za pomoč, preko katerih bi otroci lahko izražali zaskrbljenost glede nezakonitih in škodljivih vsebin na internetu.

Za ocenitev učinkovitosti odprtih telefonskih številk je treba upoštevati več kazalcev. Treba je zbrati kakovostne in količinske podatke o osnovanju in delovanju odprtih telefonskih številk, številu nacionalnih vozlišč, geografski pokritosti v državah članicah, številu prejetih poročil, številu in izkušenosti osebja odprtih telefonskih številk, poročilih, poslanih javnim organom in ponudnikom internetnih storitev z namenom ukrepanja, ter, kolikor je mogoče, o posledično sprejetih ukrepih, zlasti številu in vrsti spletnih strani, ki so bile umaknjene z interneta kot rezultat informacij, posredovanih s strani odprtih telefonskih številk. Če je le mogoče, morajo ti podatki postati javni in jih je treba posredovati pristojnim organom.

Da bi zagotovili učinkovitost programa, so odprte telefonske številke potrebne v vseh tistih državah članicah in državah kandidatkah, kjer zaenkrat še ne obstajajo. Te nove odprte telefonske številke morajo biti hitro in učinkovito vključene v obstoječo evropsko omrežje odprtih telefonskih številk. Spodbujati je treba hitrejše vzpostavljanje odprtih telefonskih številk. Treba je podpirati povezave med tem omrežjem in odprtimi telefonskimi številkami v tretjih državah (zlasti v ostalih evropskih državah, ki so gostiteljice nezakonite vsebine in v katerih ta nastaja) in tako omogočiti razvoj skupnih pristopov ter prenosa znanja, izkušenj in najboljših praks. V skladu z nacionalno zakonodajo je tam, kjer je to ustrezno in primerno, treba dodatno izboljšati mehanizme za sodelovanje med civilnimi odprtimi telefonskimi številkami in organi pregona, vključno na primer z oblikovanjem kodeksov ravnanja za take odprte telefonske številke. Kjer je to primerno, lahko obstaja potreba, da se osebje odprtih telefonskih številk pravno in tehnično usposablja. Obvezno bo aktivno sodelovanje odprtih telefonskih številk pri povezovanju v omrežje in pri čezmejnih dejavnostih.

Odprte telefonske številke morajo biti povezane s pobudami držav članic, imeti podporo na nacionalni ravni in biti finančno sposobne preživetja za zagotovitev trajnega delovanja po preteku trajanja tega programa. Sofinanciranje je predvideno za civilne odprte telefonske številke, ne bo pa torej zagotovljeno za odprte telefonske številke, ki jih upravlja policija. Odprte telefonske številke bodo uporabnikom pojasnile razliko med njihovimi dejavnostmi in dejavnostmi javnih organov ter jih obvestile o obstoju alternativnih načinov prijavljanja nezakonite vsebine.

Za zagotovitev čim večjega vpliva in učinkovitosti z dostopnimi sredstvi mora omrežje odprtih telefonskih številk delovati kar najbolj učinkovito. To je možno najbolje doseči tako, da se omrežju določi koordinacijsko vozlišče; to bo odprtim telefonskim številkam olajšalo sklenitev dogovora o določitvi razvoja smernic, načinov in postopkov dela na evropski ravni, ki spoštujejo okvire nacionalnih zakonodaj, veljavnih za posamezne odprte telefonske številke.

Koordinacijsko vozlišče bo:

— oglaševalo omrežje kot celoto in tako ustvarilo prepoznavnost na evropski ravni in krepilo osveščenost javnosti o tem omrežju po celotni Evropski uniji, na primer z zagotavljanjem enotne identitete in vstopne točke, zagotavljajoč enostaven dostop do primernega nacionalnega kontakta,

— vzpostavilo stike z ustreznimi organi za dokončanje omrežne pokritosti v državah članicah in v državah kandidatkah,

— izboljšalo operativno učinkovitost omrežja,

— začrtalo smernice najboljših praks za odprte telefonske številke ter jih prilagodilo novim tehnologijam,

— organiziralo redno izmenjavo informacij in izkušenj med odprtimi telefonskimi številkami,

— zagotovilo skupen sklad strokovnega znanja za nasvete in spremljanje odprtih telefonskih linij ob začetku delovanja, zlasti v državah kandidatkah,

— poskrbelo za povezavo z odprtimi telefonskimi številkami v tretjih državah,

— vzdrževalo tesne delovne stike s koordinacijskim vozliščem za osveščanje (glej točko 4 spodaj) za zagotovitev povezanosti in učinkovitosti vseh operacij programa ter zato, da bo javnost bolje poznala odprte telefonske številke,

— sodelovalo v Forumu za varnejši internet in pri ostalih ustreznih dogodkih z usklajevanjem prispevkov in povratnih informacij odprtih telefonskih številk.

Koordinacijsko vozlišče bo nadzorovalo učinkovitost odprtih telefonskih številk in zbiralo natančne in pomembne statistične podatke o njihovem delovanju (število in vrsta prejetih poročil, izvedeni ukrepi in rezultati itn.). Ti statistični podatki morajo biti primerljivi med državami članicami.

Omrežje odprtih telefonskih številk mora zagotoviti pokritost in izmenjavo poročil o glavnih vrstah skrb vzbujajočih nezakonitih vsebin – tudi zunaj področja otroške pornografije. Drugačni mehanizmi in izvedenska mnenja so lahko potrebna za soočanje z drugimi področji, kot so rasistične vsebine, ta lahko zadevajo druge vrste vozlišč, ki obravnavajo drugačna vprašanja. Ker so finančna in upravna sredstva programa omejena, vsa takšna vozlišča ne bodo nujno prejela denarne podpore, ki bo morda morala biti usmerjena v krepitev vloge koordinacijskega vozlišča na teh področjih.

2. DEJAVNOST 2: UPIRANJE NEžELENIM IN ŠKODLJIVIM VSEBINAM

Poleg ukrepov, ki poskušajo v kali zatreti nezakonite vsebine, bodo uporabniki – odgovorne odrasle osebe, v primeru, da so uporabniki mladoletni – morda potrebovali tehnična orodja. Dostop do teh orodij se lahko spodbuja ter uporabnikom tako omogoča lastno odločanje o soočanju s škodljivimi in nezaželenimi vsebinami (uporabniško pooblastilo).

Dodatna sredstva je treba nameniti večanju števila dostopnih informacij o uspešnosti in učinkovitosti programskega orodja za filtriranje, tako da se uporabniku omogoči z informacijami podprta izbira. Organizacije uporabnikov in znanstveno-raziskovalni inštituti so pri tem prizadevanju lahko dragoceni partnerji.

Sistemi za ocenjevanje in oznake kakovosti v povezavi s tehnološkimi postopki filtriranja lahko pomagajo uporabnikom izbrati vsebine, ki jih želijo sprejeti, evropskim staršem in vzgojiteljem pa zagotovijo potrebne informacije za sprejemanje odločitev v skladu z njihovimi kulturnimi in jezikovnimi vrednotami. Ob upoštevanju rezultatov predhodnih projektov je finančna pomoč lahko dodeljena projektom, ki skušajo prilagoditi sistem za ocenjevanje in oznake kakovosti tako, da upoštevajo konvergenco telekomunikacij, avdiovizualnih medijev in informacijske tehnologije, pobudam za samoregulacijo, katerih namen je potrditi zanesljivost samooznačevanja, in storitvam, ki preverjajo natančnost samorazvrstitvenih oznak. Nadaljnje delo je potrebno tudi za spodbujanje ponudnikov vsebin k uporabi sistemov za ocenjevanje in oznak kakovosti.

Zaželeno bi bilo, da se že ob razvijanju novih tehnologij poskušajo upoštevati njihovi možni učinki na varno uporabo s strani otrok, namesto da se s kakršnimi koli posledicami novih tehnologij soočamo šele po njihovi vpeljavi. Varnost končnega uporabnika je merilo, ki ga je treba upoštevati tako kot tehnične in komercialne vidike. Eden izmed načinov za dosego tega bi bilo spodbujanje izmenjave mnenj med strokovnjaki za zaščito otrok in tehničnimi izvedenci. Vendar je treba upoštevati dejstvo, da ni vsak izdelek, razvit za spletni svet, namenjen otroški uporabi.

Program bo zato zagotovil finančna sredstva za tehnične ukrepe, ki ustrezajo potrebam uporabnikov in ki jim omogočajo omejitev količine prejetih neželenih in škodljivih vsebin ter nadzor nad prejeto neželeno nadležno pošto, vključno z:

— ocenjevanjem učinkovitosti dostopnih tehnoloških postopkov filtriranja in sporočanje te informacije javnosti na jasen in preprost način, ki olajša primerjavo,

— omogočanjem lažje izmenjave informacij in najboljših praks o učinkovitih načinih upiranja neželenim in škodljivim vsebinam ter njihovim usklajevanjem,

— spodbujanjem ponudnikov vsebin k večji uporabi sistemov za ocenjevanje vsebin in oznak kakovosti spletnih strani ter za prilagajanje teh sistemov ocenjevanja vsebin in oznak tako, da upoštevajo različne mehanizme, uporabljene za dostavo enake vsebine (konvergenca),

— če je to potrebno, prispevanjem k dostopnosti tehnoloških postopkov filtriranja, zlasti v jezikih, ki na tržišču niso ustrezno zastopani. Uporabljene tehnologije morajo, kadar je to primerno, varovati pravico do zasebnosti v skladu z direktivama 95/46/ES (1) in 2002/58/ES.

Spodbudila se bo uporaba tehnoloških ukrepov za večjo zasebnost. Ta dejavnost bo v celoti upoštevala določbe prihodnjega Okvirnega sklepa Sveta 2005/222/PNZ z dne 24. februarja 2005 o napadih na informacijske sisteme (2).

Izvajanje te dejavnosti bo tesno usklajeno z dejavnostmi spodbujanja varnega okolja (samoregulativne dejavnosti) in osveščanja (obveščanja javnosti o načinu, kako ukrepati v primeru neželene ali škodljive vsebine).

3. DEJAVNOST 3: SPODBUJANJE VARNEJŠEGA OKOLJA

V celoti delujoč sistem za samoregulacijo je ključni dejavnik v omejevanju dotoka neželenih, škodljivih in nezakonitih vsebin. Samoregulacija vključuje številne komponente: posvetovanje in primerno zastopanje zadevnih strank; obstoj kodeksov ravnanja; obstoj nacionalnih organov, ki lajšajo sodelovanje na ravni Skupnosti; in oceno okvirov samoregulacije na nacionalni ravni (3). Na tem področju bodo na ravni Skupnosti tudi v prihodnje potrebna prizadevanja za spodbujanje evropske industrije interneta in novih spletnih tehnologij k izvajanju kodeksov ravnanja.

Forum za varnejši internet, pripravljen v letu 2004 v okviru Akcijskega načrta o varnejšem internetu, mora postati razpravni forum in vključevati predstavnike industrije, organov pregona, oblikovalce politik in organizacije uporabnikov (na primer organizacije staršev in učiteljev, skupine za zaščito otrok, organe za varstvo potrošnikov in organizacije za civilne in digitalne pravice). Omogočal bo izhodišče za izmenjavo izkušenj nacionalnih koregulativnih ali samoregulativnih organov in ponujal priložnost za razpravo o načinih, s katerimi lahko industrija pripomore k boju proti nezakonitim vsebinam.

Forum za varnejši internet bo hkrati služil kot stična točka za razpravo na ravni strokovnjakov in kot tribuna za vzpostavitev soglasja, posredovanje zaključkov, priporočil, smernic itn. ustreznim nacionalnim in evropskim postajam.

Forum bo zajel vsa področja delovanja ter tako spodbujal razprave in dejavnosti v zvezi z nezakonitimi, neželenimi in škodljivimi vsebinami. Sestajal se bo v okviru plenarnih zasedanj ter delovnih skupin z jasnimi cilji in roki, kadar bo to potrebno za specifična vprašanja, in bo kot tak zbirališče akterjev z vseh področij – vključno z vladnimi agencijami in programi, organi za standardiziranje, industrijo, službami v okviru Evropske komisije in organizacijami uporabnikov (npr. organizacije staršev in učiteljev, skupine za zaščito otrok, organi za varstvo potrošnikov, organizacije za civilne in digitalne pravice). Forum bo osebam, dejavnim na nacionalni in evropski ravni, zlasti tistim, ki so vključene v programe in pobude držav članic, omogočil izmenjavo mnenj, informacij in izkušenj. Kjer je to primerno, mora Forum za varnejši internet izmenjavati informacije in sodelovati z ustreznimi organizacijami, dejavnimi na sorodnih področjih, kakršni sta omrežna in informacijska varnost.

Cilji Foruma za varnejši internet bodo:

1. spodbujanje povezovanja v omrežje ustreznih struktur znotraj držav članic in razvijanje povezav s samoregulativnimi organi izven Evrope;

2. spodbujanje konsenza in samoregulacije v zvezi z vprašanji, kot so ocenjevanje kvalitete spletnih strani, razvrstitev multimedijskih vsebin, razvrstitev ter razširitev tehnik filtriranja ter njihova razširitev na nove oblike vsebin, kot so spletne igre, in nove oblike dostopov, kot so mobilni telefoni;

3. spodbujanje ponudnikov storitev k oblikovanju kodeksov ravnanja v zvezi z vprašanji, kakršna so postopka objave in odstranitve na pregleden in natančen način, informacije uporabnikom o varnejši uporabi interneta ter obstoj odprtih telefonskih številk za prijavljanje nezakonitih vsebin;

4. spodbujanje raziskav o učinkovitosti projektov ocenjevanja in tehnoloških postopkov filtriranja. Organizacije uporabnikov in znanstveno-raziskovalni inštituti so pri tem prizadevanju lahko dragoceni partnerji.

Rezultati in ugotovitve projektov v teku in končanih projektov, ki jih program sofinancira, bodo vključeni v proces. Z vzpostavitvijo odprte razprave bo Forum pripomogel k zvišanju ravni osveščenosti ter privabil države kandidatke in druge tretje države, s čimer bo zagotovil mednarodno prizorišče za soočenje s svetovnim problemom. Tako bo zagotovil, da bodo ključna združenja, kakršna so organizacije uporabnikov (npr. organizacije staršev in učiteljev, skupine za zaščito otrok, organi za varstvo potrošnikov, organizacije za civilne in digitalne pravice), industrije in javni organi, obveščeni o pobudah v zvezi z varnejšo uporabo, danih na ravni Skupnosti in na mednarodni ravni, da se bodo o njih posvetovali in k njim prispevali.

V Forumu za varnejši internet bodo lahko udeležene zainteresirane stranke izven Skupnosti in tiste iz držav kandidatk. Za zagotovitev rednega dialoga o najboljših praksah, kodeksih ravnanja, samoregulaciji in ocenjevanju kakovosti bo mednarodno sodelovanje okrepljeno z okroglo mizo, povezano s Forumom. Komisija bo zagotovila, da bo medsebojno dopolnjevanje z ostalimi forumi in podobnimi pobudami v celoti izkoriščeno.

Lahko se organizira razpis za zbiranje ponudb z namenom vzpostavitve tajništva, ki bo v pomoč Forumu za varnejši internet in bo med drugim sestavljeno iz strokovnjakov, zadolženih za predlaganje tem v obravnavo, pripravo delovnih dokumentov, vodenje razprav in zapisovanje sklepov.

Druga vrsta dejavnosti, ki lahko pridobi finančno podporo na ravni Skupnosti, bi lahko na primer vključevala projekte za samoregulacijo za oblikovanje čezmejnih kodeksov ravnanja. Na voljo so lahko nasveti in pomoč za zagotovitev sodelovanja na ravni Skupnosti s povezovanjem v omrežje ustreznih organov znotraj držav članic in držav kandidatk ter s sistematičnim pregledovanjem in prijavljanjem ustreznih pravnih problemov in problemov v zvezi s predpisi, za pomoč pri razvoju metod ocenjevanja in potrjevanja samoregulacije, za zagotovitev praktične pomoči državam, ki želijo vzpostaviti organe za samoregulacijo in za širše povezovanje z organi za samoregulacijo izven Evrope.

4. DEJAVNOST 4: OSVEŠČANJE

Dejavnosti za osveščanje morajo zajemati različne kategorije nezakonitih, neželenih in škodljivih vsebin (vključno na primer vsebine, ki veljajo kot neprimerne za otroke, rasistične in ksenofobne vsebine) in, kjer je to primerno, upoštevati sorodna vprašanja varstva potrošnikov, zaščite podatkov in vprašanja varnosti omrežja in informacij (virusi/nadležna pošta). Ukvarjati bi se morale z vsebinami, ki se širijo preko svetovnega spleta, kot tudi z novimi oblikami interaktivnih informacij in sporočil, ki so se pojavile s hitrim razvojem interneta in mobilne telefonije (npr. storitve vsak z vsakim, širokopasovni video, takojšnje sporočanje, klepetalnice itn.).

Komisija bo še naprej sprejemala ukrepe za spodbujanje stroškovno učinkovitih načinov širjenja informacij velikemu številu uporabnikov, zlasti z uporabo krovnih organizacij in kanalov za elektronsko difuzijo, da bi s tem dosegla želene ciljne skupine. Komisija lahko preuči uporabo zlasti javnih občil in razdeljevanje informativnega gradiva po šolah in internetnih kavarnah.

Program bo v oporo ustreznim organom, izbranim po opravljenem javnem razpisu za predloge za prevzem vloge vozlišč za osveščanje v vsaki državi članici in državi kandidatki, ki bodo izvajali dejavnosti in programe osveščanja v tesnem sodelovanju z ustreznimi akterji na nacionalni, regionalni in lokalni ravni. Koordinacijsko vozlišče, ki bo v tesni povezavi z drugimi vozlišči zagotovilo izmenjavo najboljših praks, bo prispevalo dodano vrednost na evropski ravni.

Organi, ki bodo želeli prevzeti vlogo vozlišč za osveščanje, bodo morali dokazati močno podporo svojih nacionalnih organov. Imeti morajo jasno opredeljeno pooblastilo za izobraževanje javnosti o varnejši uporabi interneta in novih spletnih tehnologij ali o medijski in informacijski pismenosti in morajo razpolagati s potrebnimi finančnimi sredstvi za izvajanje tega pooblastila.

Vozlišča za osveščanje bodo morala:

— zasnovati celovito, dinamično in ciljno usmerjeno kampanjo v najprimernejših medijih, upoštevajoč najboljše prakse in izkušnje drugih držav,

— vzpostaviti in vzdrževati partnerstvo (formalno ali neformalno) s ključnimi akterji (vladne agencije, tisk in medijske skupine, združenja ponudnikov internetnih storitev, organizacije uporabnikov, interesne skupine s področja izobraževanja) ter v svoji državi vpeljati in vzdrževati dejavnosti, povezane z varnejšo uporabo interneta in novih spletnih tehnologij,

— spodbujati dialog in izmenjavo informacij zlasti med interesnimi skupinami s področij izobraževanja in tehnologije,

— kjer je to primerno, sodelovati z drugimi dejavnostmi, povezanimi s tem programom, na primer na širših področjih medijev in informacijske pismenosti ali varstva potrošnikov,

— obveščati uporabnike o evropskem programskem orodju in storitvah za filtriranje ter o odprtih telefonskih številkah in sistemih za samoregulacijo,

— aktivno sodelovati z ostalimi vozlišči v evropskem omrežju z izmenjavo informacij o najboljših praksah, sodelovanjem na srečanjih ter oblikovanjem in izvajanjem evropskega pristopa, po potrebi prilagojenega nacionalnim jezikovnim in kulturnim preferencam,

— zagotoviti skupni sklad strokovnega znanja in tehnične pomoči za začetek delovanja vozlišč za osveščanje (nova vozlišča so lahko pod pokroviteljstvom bolj izkušenega vozlišča).

Za zagotovitev dobrega sodelovanja in visoke učinkovitosti bodo zagotovljena denarna sredstva za koordinacijsko vozlišče, ki bo skrbelo za logistično in infrastrukturno podporo vozlišč vsake države članice, za zagotavljanje prepoznavnosti na evropski ravni, dobro obveščanje in izmenjavo izkušenj, tako da bodo pridobljene izkušnje sproti upoštevane (na primer s prilagajanjem gradiva, ki se uporablja za osveščanje javnosti).

Koordinacijsko vozlišče bi moralo:

— zagotoviti učinkovito obveščanje ter izmenjavo informacij in najboljših praks v okviru omrežja,

— zagotoviti usposabljanje o varnejši uporabi interneta in novih spletnih tehnologij za osebje vozlišč za osveščanje (šolanje nosilcev usposabljanja),

— zagotoviti tehnično pomoč državam kandidatkam, ki želijo razviti dejavnosti za osveščanje,

— usklajevati določbe o vozliščih za osveščanje glede strokovnega znanja in tehnične pomoči za vozlišča za osveščanje, ki začenjajo z delovanjem,

— predlagati kazalce in upravljati zbiranje, analizo in izmenjavo statističnih informacij o dejavnostih osveščanja za ocenitev njihovega učinka,

— zagotoviti infrastrukturo za enotno, celovito nadnacionalno odlagališče (spletni portal) za ustrezne informacije ter vire osveščanja in raziskav z vsebinami, prilagojenimi lokalnim pogojem (ali, kjer je primerno, povezave na lokalne podstrani), ki lahko vključujejo kratke novice, članke, mesečna glasila v več jezikih in ki zagotavljajo poznavanje dejavnosti Foruma za varnejši internet,

— razširiti povezave z dejavnostmi osveščanja izven Evrope,

— sodelovati v Forumu za varnejši internet in pri ostalih ustreznih dogodkih z usklajevanjem prispevkov in povratnih informacij omrežja za osveščanje.

Raziskave bodo potekale tudi na primerljivi osnovi in preučevale, kako ljudje, in zlasti otroci, uporabljajo nove spletne tehnologije. Nadaljnje delovanje na ravni Skupnosti bi lahko na primer vključevalo podporo otrokom prijaznim internetnim storitvam ali nagrado leta za najboljšo dejavnost osveščanja.

(1) Direktiva 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 281, 23.11.1995, str. 31). Direktiva, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 (UL L 284, 31.10.2003, str. 1).

(2) UL L 69, 16.3.2005, str. 67.

(3) Glej okvirne smernice za izvajanje okvira za samoregulacijo za zaščito mladoletnih oseb in človeškega dostojanstva v spletnih avdiovizualnih in informacijskih uslugah na nacionalni ravni v Priporočilu 98/560/ES.