Direktiva Sveta

z dne 25. februarja 1964

o odpravi omejitev svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev na področjih pozavarovanja in retrocesije

(64/225/EGS)

SVET EVROPSKE GOSPODARSKE SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti členov 54(2) in (3) ter 63(2) Pogodbe,

ob upoštevanju Splošnega programa za odpravo omejitev svobode ustanavljanja [1] in zlasti naslova IV A Splošnega programa,

ob upoštevanju Splošnega programa za odpravo omejitev svobode opravljanja storitev [2] in zlasti naslova V C Splošnega programa,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [3],

ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora [4],

ker Splošni programi predvidevajo, da se morajo vsa področja pozavarovanja brez izjeme liberalizirati pred koncem leta 1963, kar zadeva pravico ustanavljanja in pravico opravljanja storitev;

ker pozavarovanja ne opravljajo samo podjetja, specializirana za pozavarovanje, ampak tudi tako imenovana "mešana" podjetja, ki se ukvarjajo z neposrednim zavarovanjem in tudi s pozavarovanjem, in ki naj jih zato pri izvajanju te direktive pokrivajo sprejeti ukrepi glede tistega dela njihovega poslovanja, ki zadeva pozavarovanje in retrocesijo;

ker naj se za namene uporabljanja ukrepov, ki zadevajo pravico ustanavljanja in svobodo opravljanja storitev, družbe in podjetja obravnavajo enako kakor fizične osebe, ki so državljani držav članic in zanje veljajo pogoji, določeni v členu 58 in, če je potrebno, tudi pogoj, da naj obstaja dejanska in trajna povezava z gospodarstvom države članice; ker se zato za pridobitev ugodnosti, ki jih dajejo takšni ukrepi, od nobene družbe ali podjetja ne sme zahtevati izpolnjevanje kakršnega koli dodatnega pogoja, še zlasti pa se od nobene družbe ali podjetja ne sme zahtevati pridobitev kakršnega koli posebnega dovoljenja, ki se tudi sicer ne zahteva od domače družbe ali podjetja, ki želi opravljati neko gospodarsko dejavnost; ker naj vendarle takšna enotnost obravnavanja državam članicam ne prepreči zahteve, da naj družba z osnovnim kapitalom posluje v njihovih državah v skladu z opisom po zakonodaji države članice, v kateri je ustanovljena, in da naj navede znesek vpisanega kapitala v poslovnih listinah, ki jih uporablja v državi članici gostiteljici,

SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Države članice v zvezi s fizičnimi osebami ter družbami in podjetji iz naslova I Splošnih programov za odpravo omejitev svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev, odpravijo omejitve iz naslova III Splošnih programov, ki zadevajo pravico do začetka opravljanja in opravljanja dejavnosti, določenih v členu 2 te direktive.

Člen 2

Določbe te direktive se uporabljajo za:

1. dejavnosti samozaposlenih oseb v pozavarovanju in retrocesiji, ki spadajo v Skupino ex 630 Priloge I Splošnega programa za odpravo omejitev svobode ustanavljanja;

2. posebne primere fizičnih oseb ter družb ali podjetij iz člena 1, ki se ukvarjajo tako z neposrednim zavarovanjem kot tudi s pozavarovanjem in retrocesijo, za tisti del njihove dejavnosti, ki zajema pozavarovanje in retrocesijo.

Člen 3

Člen 1 se uporablja zlasti pri omejitvah, ki izhajajo iz naslednjih določb:

(a) v zvezi s svobodo ustanavljanja:

- v Zvezni republiki Nemčiji

(1) Versicherungsaufsichtsgesetz z dne 6. junija 1931, zadnji stavek člena 106(2) in člen 111(2), s čimer so zveznemu ministru za gospodarske zadeve dodeljena neomejena pooblastila, da od tujih državljanov zahteva izpolnjevanje pogojev za začetek opravljanja dejavnosti na področju zavarovanja in tem državljanom prepove opravljanje takšnih dejavnosti na območju Zvezne republike;

(2) Gewerbeordnung, odstavek 12, in zakon z dne 30. januarja 1937, člen 292, po katerem se od tujih družb in podjetij zahteva pridobitev predhodnega dovoljenja;

- v Kraljevini Belgiji

Arrêté royal št. 62 z dne 16. novembra 1939 in Arrêté ministériel z dne 17. decembra 1945, ki zahtevata posedovanje carte professionelle;

- v Francoski republiki

(1) Décret-loi z dne 12. novembra 1938 in Décret z dne 2. februarja 1939, oba spremenjena z zakonom z dne 8. oktobra 1940, ki zahtevata posedovanje carte d'identité de commerçant;

(2) Drugi odstavek člena 2 zakona z dne 15. februarja 1917, spremenjenega in dopolnjenega z Décret-loi z dne 30. oktobra 1935, ki zahteva pridobitev posebnega dovoljenja;

- v Velikem vojvodstvu Luksemburg

Zakon z dne 2. junija 1962, člena 19 in 21 (Mémorial A št. 31 z dne 19. junija 1962).

(b) v zvezi s svobodo opravljanja storitev:

- v Francoski republiki

Zakon z dne 15. februarja 1917, spremenjen z Décret-loi z dne 30. oktobra 1935, in sicer:

(1) drugi odstavek člena 1, ki daje ministru za finance pooblastila, da sestavi seznam določenih podjetij ali podjetij iz določenih držav, s katerimi se ne sme skleniti nobena pozavarovalna ali retrocesijska pogodba za kakršno koli tveganje glede katere koli osebe, premoženja ali odgovornosti v Franciji;

(2) zadnji odstavek člena 1, ki prepoveduje sprejemanje pozavarovalnih ali retrocesijskih tveganj, zavarovanih s strani podjetij iz (b)(1) zgoraj;

(3) prvi odstavek člena 2, ki zahteva, da se mora ime osebe, omenjene v istem členu, predložiti v odobritev ministru za finance;

- v Italijanski republiki

Drugi odstavek člena 73 konsolidiranega besedila, odobrenega z Decreto št. 449 z dne 13. februarja 1959, ki pooblašča ministra za industrijo in trgovino, da prepreči prenos pozavarovalnih ali retrocesijskih tveganj na nekatera tuja podjetja, ki nimajo pravnega zastopstva na območju Italije.

Člen 4

Države članice sprejmejo ukrepe, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje šest mesecev od uradnega obvestila o tej direktivi. O tem takoj obvestijo Komisijo.

Člen 5

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju, 25. februarja 1964

Za Svet

Predsednik

H. Fayat

[1] UL 2, 15.1.1962, str. 36/62.

[2] UL 2, 15.1.1962, str. 32/62.

[3] UL 33, 4.3.1963, str. 482/63.

[4] UL 56, 4.4.1963, str. 882/64.

--------------------------------------------------