SL Uradni list Evropske unije L 58/1

UREDBA SVETA (ES) št. 318/2006

z dne 20. februarja 2006

o skupni ureditvi trgov v sektorju sladkorja

SVET EVROPSKE UNIJE JE —

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti ter zlasti člena 36 in tretjega pododstavka člena 37(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (1),

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (2),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Delovanje in razvoj skupnega trga za kmetijske proizvode bi morala spremljati vzpostavitev skupne kmetijske politike, ki bi morala zajemati zlasti skupno ureditev kmetijskih trgov, ki so lahko različni glede na posamezni proizvod.

(2) Trg sladkorja v Skupnosti temelji na načelih, ki so bila na področju drugih skupnih tržnih ureditev v preteklosti bistveno reformirana. Za doseganje ciljev iz člena 33 Pogodbe in predvsem za stabilizacijo trgov ter za zagotovitev primerne življenjske ravni kmetijske skupnosti v sektorju sladkorja bi bilo treba ponovno pregledati temelje skupne ureditve trga v sektorju sladkorja.

(3) V luči takega razvoja bi bilo treba Uredbo Sveta (ES) št. 1260/2001 z dne 19. junija 2001 o skupni ureditvi trgov za sladkor (3) razveljaviti in nadomestiti z novo uredbo.

(4) Za standardni kakovosti belega in surovega sladkorja bi bilo treba določiti referenčne cene. Ti standardni kakovosti bi morali biti povprečni kakovosti, ki sta reprezentativni za sladkor, proizveden v Skupnosti, in bi ju bilo treba opredeliti na podlagi meril, ki se uporabljajo v panogi sladkorja. Standardni kakovosti bi moralo biti mogoče tudi ponovno pregledati, zlasti da se upošteva komercialne zahteve in razvoj na področju tehnične analize.

(5) Da bi razpolagali z zanesljivimi podatki o cenah sladkorja na trgu Skupnosti, bi bilo treba vzpostaviti sistem poročanja o cenah, na podlagi katerega bi bilo treba določiti raven tržnih cen za beli sladkor.

(6) Da bi se pridelovalcem sladkorne pese in sladkornega trsa zagotovilo primerno življenjsko raven, bi bilo treba določiti minimalno ceno za kvotno peso, ki ustreza standardni kakovosti, ki bi jo bilo treba opredeliti.

(7) Da bi zagotovili primerno ravnovesje pravic in obveznosti med podjetji za proizvodnjo sladkorja in pridelovalci sladkorne pese, so potrebni posebni instrumenti. Zato bi bilo treba določiti standardne določbe za urejanje pogodbenih razmerij med kupci in prodajalci sladkorne pese. Raznolikost naravnih, gospodarskih in tehničnih okoliščin ovira poenotenje odkupnih pogojev za sladkorno peso v celotni Skupnosti. Panožni sporazumi med organizacijami pridelovalcev sladkorne pese in podjetji za proizvodnjo sladkorja že obstajajo. Okvirni predpisi bi tako morali določiti le minimalna jamstva, ki jih zahtevajo tako pridelovalci sladkorne pese kot tudi industrija sladkorja, da se zagotovi neovirano delovanje trga s sladkorjem, z možnostjo odstopanja od nekaterih pravil v okviru panožnih sporazumov.

(8) Razlogi, ki so Skupnost v preteklosti privedli do sprejetja sistema proizvodnih kvot za sladkor, izoglukozo in inulinski sirup, so še vedno aktualni. Vendar pa bi bilo zaradi razvoja znotraj Skupnosti in na mednarodni ravni treba prilagoditi proizvodni sistem, da bi omogočili novo ureditev in zmanjšanje kvot. Tako kot po prejšnjem sistemu kvot bi morala država članica kvote dodeljevati podjetjem, ki imajo sedež na njenem ozemlju. Kolikor sistem kvot v skladu s sodno prakso Sodišča predstavlja mehanizem za urejanje trga v sektorju sladkorja, katerega namen je doseganje ciljev v javnem interesu, bi morala nova skupna ureditev trgov v sektorju sladkorja ohraniti pravni položaj kvot.

(9) Glede na nedavne sklepe posebne skupine in pritožbenega organa Svetovne trgovinske organizacije o izvoznih nadomestilih EU za sladkor in da bi izvajalcem v Skupnosti zagotovili neoviran prehod iz prejšnjega sistema kvot v sedanji sistem, bi bilo treba podjetjem za proizvodnjo sladkorja v tržnem letu 2006/2007 omogočiti dodelitev dodatnih kvot pod pogoji, ki upoštevajo nižjo vrednost sladkorja C.

(10) Da bi izničili vplive padca cen sladkorja na izoglukozo in da bi se izognili kaznovanju proizvodnje nekaterih kakovosti izoglukoze, bi bilo treba trenutnim upravičencem za izoglukozo dodeliti dodatne kvote. Poleg tega bi morale biti pod pogoji za dodelitev dodatne kvote za sladkor za prilagoditev sektorja sladil nekaterih držav članic na razpolago nadomestne kvote.

(11) Da bi zagotovili zadostno zmanjšanje proizvodnje sladkorja, izoglukoze in inulinskega sirupa v Skupnosti, bi morala imeti Komisija po izteku sklada za prestrukturiranje leta 2010 pravico prilagajanja kvot na trajnostni ravni.

(12) Glede na potrebo po omogočanju določene nacionalne fleksibilnosti v zvezi s strukturno prilagoditvijo predelovalne industrije ter pridelovanja sladkorne pese in sladkornega trsa v obdobju uporabe kvot, bi bilo treba državam članicam dovoliti, da v okviru določenih omejitev spremenijo kvote podjetij in s tem ne ovirajo delovanja sklada za prestrukturiranje, ki je bil kot instrument ustanovljen z Uredbo Sveta (ES) št. 320/2006 z dne 20. februarja 2006 o ustanovitvi začasne sheme za prestrukturiranje industrije sladkorja v Skupnosti (4).

(13) Kvote za sladkor se dodelijo ali zmanjšajo po združitvi ali prenosu podjetij ali po prenosu ali zakupu tovarne. Določiti bi bilo treba pogoje, pod katerimi države članice prilagajajo kvote zadevnih podjetij in hkrati zagotoviti, da spremembe kvot podjetij za proizvodnjo sladkorja ne škodijo interesom zadevnih pridelovalcev sladkorne pese ali sladkornega trsa.

(14) Ker proizvodne kvote, dodeljene podjetjem, zagotavljajo pridelovalcem sladkorne pese in sladkornega trsa cene, ki veljajo v Skupnosti, ter možnost prodaje njihovih pridelkov, bi bilo treba pri prenosu kvot znotraj proizvodnih območij upoštevati interese vseh zainteresiranih strani, še zlasti pa pridelovalcev sladkorne pese in sladkornega trsa.

(15) Da bi povečali možnosti prodaje sladkorja, izoglukoze in inulinskega sirupa na notranjem trgu Skupnosti, bi bilo treba pod pogoji, ki bi jih bilo treba določiti naknadno, omogočiti, da se iz sistema kvot izloči proizvodnja sladkorja, izoglukoze in inulinskega sirupa, ki se v Skupnosti uporabijo za proizvodnjo nekaterih proizvodov, kot so kemični proizvodi, farmacevtski proizvodi, alkohol ali rum.

(16) Del proizvodnje, ki se izloči iz sistema kvot, bi bilo treba uporabiti, da se zagotovi ustrezna dobava v najbolj oddaljene regije, ali se lahko izvozi v skladu z obveznostmi Skupnosti v okviru STO.

(17) Kadar proizvodnja sladkorja, izoglukoze in inulinskega sirupa preseže kvote, bi bilo treba vzpostaviti mehanizem za prenos presežka sladkorja, izoglukoze ali inulinskega sirupa, ki naj se obravnava kot kvotna proizvodnja za naslednje tržno leto, s čimer bi se izognili, da bi presežek sladkorja povzročil izkrivljanje na trgu sladkorja.

(18) Za izvenkvotno proizvodnjo so na voljo določeni mehanizmi. Če ustrezni pogoji za določene količine niso izpolnjeni, bi bilo treba zaračunati dajatev za presežek, da bi se izognili kopičenju teh količin, ki ogrožajo razmere na trgu.

(19) Uvesti bi bilo treba proizvodno dajatev, ki bi prispevala k financiranju stroškov, ki nastanejo v okviru skupne ureditve trgov v sektorju sladkorja.

(20) Da bi zagotovili učinkovit nadzor proizvodnje izvajalcev, ki proizvajajo sladkor, izoglukozo ali inulinski sirup, bi bilo treba vzpostaviti sistem odobritev teh izvajalcev ter zadevnim državam članicam predložiti podrobne podatke o njihovi proizvodnji.

(21) Treba bi bilo ohraniti začasen in omejen odkupni intervencijski sistem, da bi prispevali k stabilizaciji trga v primeru, ko bi tržne cene v določenem tržnem letu padle pod referenčno ceno, določeno za naslednje tržno leto.

(22) Vpeljati bi bilo treba nova tržna orodja, s katerimi bi upravljala Komisija. Prvič, če tržne cene padejo pod referenčno ceno belega sladkorja, bi bilo treba izvajalcem omogočiti, da pod pogoji, ki jih določi Komisija, koristijo shemo zasebnega skladiščenja. Drugič, da bi ohranili strukturno ravnovesje trgov s sladkorjem na cenovni ravni, ki je blizu referenčni ceni, bi morala imeti Komisija možnost umakniti sladkor s trga za toliko časa, kolikor je potrebno, da se na trgu ponovno vzpostavi ravnovesje.

(23) Oblikovanje enotnega trga Skupnosti za sladkor vključuje uvedbo trgovinskega sistema na zunanjih mejah Skupnosti. Ta trgovinski sistem bi moral vključevati uvozne dajatve in izvozna nadomestila in naj bi načeloma stabiliziral trg Skupnosti. Trgovinski sistem bi moral temeljiti na zavezah, sprejetih v okviru urugvajskega kroga večstranskih trgovinskih pogajanj.

(24) Za spremljanje obsega trgovanja s sladkorjem s tretjimi državami bi bilo treba predvideti sistem uvoznih in izvoznih dovoljenj s pologom varščine, ki bi zagotavljala dejansko izvedbo transakcij, za katere so bila taka dovoljenja izdana.

(25) Da bi zagotovili pravilno delovanje take trgovinske ureditve, bi bilo treba omogočiti uravnavanje ali, če to zahteva položaj na trgu, prepoved uporabe postopkov aktivnega oplemenitenja.

(26) Obstoj sistema carin omogoča opustitev vseh drugih zaščitnih ukrepov na zunanjih mejah Skupnosti. Mehanizem notranjega trga in carin bi se lahko v izrednih razmerah izkazal za neustreznega. Da trg Skupnosti ne bi ostal brez zaščite proti motnjam, do katerih bi prišlo v takšnih razmerah, bi morala imeti Skupnost v takih primerih možnost, da takoj sprejme vse potrebne ukrepe. Takšni ukrepi bi morali biti v skladu z mednarodnimi obveznostmi Skupnosti.

(27) Carinske dajatve, ki se uporabljajo za kmetijske proizvode po sporazumih STO, so večinoma določene v skupni carinski tarifi. Za nekatere proizvode, ki sodijo na področje uporabe te uredbe, pa bi bilo treba zaradi uvedbe dodatnih mehanizmov predvideti možnost za sprejetje odstopanj.

(28) Da bi se preprečilo ali odpravilo škodljive učinke na trg Skupnosti, ki bi lahko nastali zaradi uvoza določenih kmetijskih proizvodov, bi bilo treba pri uvozu teh proizvodov zaračunati dodatno dajatev, če so izpolnjeni določeni pogoji.

(29) Primerno je, da se pod določenimi pogoji Komisiji dodeli pooblastilo za odprtje in upravljanje tarifnih kvot, ki izhajajo iz mednarodnih sporazumov, sklenjenih v skladu s Pogodbo ali drugimi akti Sveta.

(30) Med Skupnostjo in tretjimi državami obstaja več preferencialnih ureditev o dostopu na trg, ki tem državam dovoljujejo izvoz surovega trsnega sladkorja v Skupnost pod ugodnimi pogoji. Zato bi bilo treba oceniti potrebo rafinerij po sladkorju za prečiščevanje in pod določenimi pogoji rezervirati uvozna dovoljenja za specializirane uporabnike pomembnih količin uvoženega surovega trsnega sladkorja, ki se v Skupnosti štejejo za stalne rafinerije.

(31) Določbe o odobritvi nadomestil za izvoz v tretje države, ki temeljijo na razliki med cenami v Skupnosti in na svetovnem trgu in ki spadajo v okvir omejitev, določenih z obveznostmi ES v okviru STO, bi morale služiti kot zaščita morebitne udeležbe Skupnosti v mednarodni trgovini s sladkorjem. Subvencionirani izvozi morajo biti omejeni tako količinsko kot z vidika proračunskih izdatkov.

(32) Upoštevanje omejitev po vrednosti bi bilo treba zagotoviti v trenutku določitve izvoznih nadomestil, in sicer s spremljanjem izplačil po pravilih, ki veljajo za Evropski kmetijski usmerjevalni in jamstveni sklad. Spremljanje bi se lahko olajšalo z obvezno vnaprejšnjo določitvijo izvoznih nadomestil z možnostjo, da se pri diferenciranih izvoznih nadomestilih dopusti sprememba navedenega namembnega kraja znotraj geografskega območja, za katerega se uporablja enotna stopnja izvoznega nadomestila. Pri spremembi namembnega kraja bi bilo treba plačati izvozno nadomestilo, ki se uporablja za dejanski namembni kraj, z zgornjo mejo v višini zneska, ki se uporablja za vnaprej določeni namembni kraj.

(33) Upoštevanje količinskih omejitev bi bilo treba zagotoviti z uporabo zanesljivega in učinkovitega sistema spremljanja. Zato bi bilo treba za odobritev izvoznih nadomestil predložiti izvozno dovoljenje. Izvozna nadomestila bi se odobrila v okviru razpoložljivih količin glede na specifične okoliščine za vsak zadevni proizvod. Izjeme od tega pravila bi bile dovoljene samo za predelane proizvode, ki niso navedeni v Prilogi I k Pogodbi, za katere se ne uporabljajo količinske omejitve. Predvideti bi bilo treba odstopanje od strogega upoštevanja upravljavskih predpisov, če ni verjetno, da bi izvoz, ki je upravičen do izvoznih nadomestil, presegel določene količine.

(34) Dodeljevanje nacionalnih pomoči bi ogrozilo pravilno delovanje enotnega trga, ki temelji na skupnih cenah. Zato bi bilo treba določbe Pogodbe, ki urejajo državne pomoči, uporabljati za proizvode, zajete v tej skupni ureditvi trga. Vendar pa bi odobritev državne pomoči morala biti dovoljena za blažitev učinkov, ki jih bo v nekaterih okoliščinah predvidoma imela reforma sektorja sladkorja.

(35) Pridelovalci sladkorne pese bodo imeli zelo resne težave s prilagajanjem v državah članicah, kjer se bo kvota za sladkor občutno zmanjšala. V takšnih primerih prehodna pomoč pridelovalcem sladkorne pese s strani Skupnosti ne bo zadostovala za popolno odpravo njihovih težav. Zato bi bilo treba državam članicam, ki bodo svojo kvoto zmanjšale za več kot 50 %, dovoliti, da v obdobju izvajanja prehodne pomoči Skupnosti pridelovalcem sladkorne pese odobrijo državno pomoč. Da bi preprečili, da bi države članice odobrile državno pomoč, ki bi bila večja od potreb pridelovalcev sladkorne pese, bi morala biti za določitev celotnega zneska zadevne državne pomoči potrebna odobritev Komisije, razen v primeru Italije, kjer je največjo potrebo najbolj produktivnih pridelovalcev sladkorne pese zaradi prilagoditve tržnim pogojem po reformi možno oceniti na 11 EUR na tono proizvedene sladkorne pese. Poleg tega bi bilo treba zaradi posebnih težav, ki se pričakujejo v Italiji, predvideti ureditev, ki bi pridelovalcem sladkorne pese omogočala, da odobreno državno pomoč koristijo neposredno ali posredno.

(36) Na Finskem se sladkorna pesa prideluje v posebnih geografskih in podnebnih pogojih, kar bo poleg splošnih učinkov sladkorne reforme prispevalo k dodatnim negativnim vplivom na pridelovanje. Zaradi tega bi bilo treba predvideti, da sme ta država članica svojim pridelovalcem sladkorne pese trajno podeljevati ustrezen znesek državne pomoči.

(37) Primerno je predvideti ukrepe za primer, kadar občutna rast ali padec cen povzroči ali grozi, da bo povzročila motnje na trgu Skupnosti. Ti ukrepi lahko vključujejo odprtje kvote po znižani tarifi za uvoz sladkorja s svetovnega trga v potrebnem časovnem obdobju.

(38) Ker se skupni trg za sladkor neprestano spreminja, bi morale države članice in Komisija izmenjevati informacije o pomembnih spremembah.

(39) Ukrepe, potrebne za izvajanje te uredbe, bi bilo treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (5).

(40) Komisija bi morala biti pooblaščena za sprejemanje potrebnih ukrepov za reševanje specifičnih praktičnih problemov v nujnih primerih.

(41) Zaradi značilnosti proizvodnje sladkorja v najbolj oddaljenih regijah Skupnosti je ta proizvodnja drugačna od proizvodnje sladkorja v preostali Skupnosti. Finančno pomoč sektorju bi bilo zato treba dodeliti z razdelitvijo sredstev kmetom v navedenih regijah po začetku veljavnosti podpornih programov za pomoč lokalni proizvodnji, ki jih države članice izdelajo v skladu z Uredbo Sveta (ES) št 247/2006 z dne 30. januarja 2006 o posebnih ukrepih za kmetijstvo v najbolj oddaljenih regijah Unije (6). Iz istega razloga bi moralo biti Franciji dovoljeno, da svojim najbolj oddaljenim regijam odobri fiksen znesek državne pomoči.

(42) Izdatke, ki jih imajo države članice zaradi obveznosti, ki izhajajo iz uporabe te uredbe, bi morala financirati Skupnost v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1258/1999 z dne 17. maja 1999 o financiranju skupne kmetijske politike (7) in od 1. januarja 2007 v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike.

(43) Prehod od ureditev po Uredbi (ES) št. 1260/2001 na ureditve iz te uredbe, kakor tudi prehod iz razmer na trgu v tržnem letu 2005/2006 v razmere na trgu v tržnem letu 2006/2007, ter zagotavljanje skladnosti Skupnosti z njenimi mednarodnimi obveznostmi glede sladkorja C iz člena 13 Uredbe (ES) št. 1260/2001, bi lahko povzročili težave, ki jih ta uredba ne obravnava. Za soočanje s takimi težavami bi bilo treba Komisiji omogočiti, da sprejema prehodne ukrepe —

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

NASLOV I

PODROČJE UPORABE IN OPREDELITVE POJMOV

Člen 1

Področje uporabe

1. Skupna ureditev trgov v sektorju sladkorja, kot je določena s to uredbo, zajema naslednje proizvode:

KN Oznaka Poimenovanje (a) 1212 91 Sladkorna pesa 1212 99 20 Sladkorni trs (b) 1701 Sladkor iz sladkornega trsa ali sladkorne pese ter kemično čista saharoza, v trdnem stanju (c) 1702 20 Javorjev sladkor in javorjev sirup 1702 60 95 in 1702 90 99 Drugi sladkorji v trdnem stanju in sladkorni sirupi, ki ne vsebujejo dodanih snovi za aromatiziranje ali barvil, ki pa ne zajemajo laktoze, glukoze, maltodekstrina in izoglukoze 1702 90 60 Umetni med, mešan ali nemešan z naravnim medom 1702 90 71 Karamel, ki v suhi snovi vsebuje 50 mas. % ali več saharoze 2106 90 59 Aromatizirani ali obarvani sladkorni sirupi, razen izoglukoznih, laktoznih, glukoznih in maltodekstrinskih sirupov (d) 1702 30 10 1702 40 10 1702 60 10 1702 90 30 Izoglukoza (e) 1702 60 80 1702 90 80 Inulinski sirup (f) 1703 Melase, dobljene pri ekstrakciji ali rafiniranju sladkorja (g) 2106 90 30 Aromatizirani ali obarvani izoglukozni sirupi (h) 2303 20 Rezanci sladkorne pese, odpadki sladkornega trsa in drugi odpadki pri proizvodnji sladkorja

2. Tržno leto za proizvode, ki so našteti v odstavku 1, se začne 1. oktobra in konča 30. septembra naslednje leto.

Vendar pa se tržno leto 2006/2007 začne 1. julija 2006 in konča 30. septembra 2007.

Člen 2

Opredelitve pojmov

V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

1) „beli sladkor“ pomeni sladkor, ki ne vsebuje dodatkov za aromo ali barvil niti nobenih drugih dodatkov in ki vsebuje v suhem stanju 99,5 mas. % ali več saharoze, določene s polarimetrično metodo;

2) „surovi sladkor“ pomeni sladkor, ki ne vsebuje dodatkov za aromo ali barvil niti nobenih drugih dodatkov in ki vsebuje v suhem stanju manj kot 99,5 mas. % saharoze, določene s polarimetrično metodo;

3) „izoglukoza“ pomeni proizvod, pridobljen iz glukoze ali njenih polimerov z vsebnostjo najmanj 10 % fruktoze po teži v suhem stanju;

4) „inulinski sirup“ pomeni proizvod, neposredno pridobljen s hidrolizo inulina ali oligofruktoz, ki vsebuje najmanj 10 mas. % fruktoze v suheh stanju v prosti obliki ali v obliki saharoze in je izražen kot ekvivalent sladkorja/izoglukoze. Da bi preprečili omejitve na trgu za proizvode z nizko sladilno močjo, ki jih proizvajajo predelovalci inulinskih vlaken brez kvote za inulinski sirup, se ta opredelitev lahko spremeni v skladu s postopkom iz člena 39(2);

5) „kvotni sladkor“, „kvotna izoglukoza“ in „kvotni inulinski sirup“ pomenijo vsako količino proizvodnje sladkorja, izoglukoze ali inulinskega sirupa, pripisano določenemu tržnemu letu v okviru kvote zadevnega podjetja;

6) „industrijski sladkor“ pomeni vsako količino proizvodnje sladkorja, pripisano določenemu tržnemu letu, ki je višja od količine sladkorja iz točke 5, namenjeno za industrijsko proizvodnjo enega izmed proizvodov iz člena 13(2);

7) „industrijska izoglukoza“ in „industrijski inulinski sirup“ pomenita vsako količino proizvodnje izoglukoze ali inulinskega sirupa, pripisano določenemu tržnemu letu, ki je namenjena za industrijsko proizvodnjo enega izmed proizvodov iz člena 13(2);

8) „presežni sladkor“, „presežna izoglukoza“ in „presežni inulinski sirup“ pomenijo vsako količino proizvodnje sladkorja, izoglukoze ali inulinskega sirupa, pripisano določenemu tržnemu letu, ki je višja od količin iz točk 5, 6 oziroma 7;

9) „kvotna sladkorna pesa“ pomeni vso sladkorno peso, predelano v kvotni sladkor;

10) „dobavna pogodba“ pomeni pogodbo, sklenjeno med prodajalcem in podjetjem za dobavo sladkorne pese za proizvodnjo sladkorja;

11) „panožni sporazum“ pomeni: (a) sporazum, sklenjen na ravni Skupnosti pred sklenitvijo kakršne koli dobavne pogodbe, med skupino nacionalnih organizacij podjetij na eni strani in skupino nacionalnih organizacij prodajalcev na drugi ali (b) sporazum, sklenjen pred sklenitvijo kakršne koli dobavne pogodbe, med podjetji ali organizacijo podjetij, priznanimi v zadevni državi članici, na eni strani in združenjem prodajalcev, priznanim v državi članici na drugi, ali (c) če ne obstaja sporazum iz točk (a) ali (b), zakon o podjetjih in zakon o zadrugah, če urejata dobavo sladkorne s strani delničarjev ali članov podjetja ali zadruge, ki proizvaja sladkor, ali (d) če ne obstaja sporazum iz točk (a) ali (b), ureditve, ki so obstajale pred sklenitvijo kakršne koli dobavne pogodbe, če prodajalci, ki sprejemajo ureditev, dobavijo vsaj 60 % skupne količine sladkorne pese, ki jo je kupilo podjetje za proizvodnjo sladkorja v eni ali več tovarnah;

12) „AKP/indijski sladkor“ pomeni sladkor, ki spada pod oznako KN 1701, s poreklom iz držav, naštetih v Prilogi VI, in uvožen v Skupnost v okviru: — Protokola 3 k Prilogi V k Sporazumu o partnerstvu AKP-ES ali — Sporazuma med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Republiko Indijo o trsnem sladkorju (8);

13) „stalna rafinerija“ pomeni proizvodni obrat: — katerega edina dejavnost je prečiščevanje uvoženega surovega trsnega sladkorja ali — ki je v tržnem letu 2004/2005 prečistil najmanj 15 000 ton uvoženega surovega trsnega sladkorja.

NASLOV II

NOTRANJI TRG

POGLAVJE 1

Cene

Člen 3

Referenčne cene

1. Referenčna cena za beli sladkor je:

(a) 631,9 EUR na tono za vsako od tržnih let 2006/2007 in 2007/2008;

(b) 541,5 EUR na tono za tržno leto 2008/2009;

(c) 404,4 EUR na tono od tržnega leta 2009/2010.

2. Referenčna cena za surovi sladkor je:

(a) 496,8 EUR na tono za vsako od tržnih let 2006/2007 in 2007/2008;

(b) 448,8 EUR na tono za tržno leto 2008/2009;

(c) 335,2 EUR na tono od tržnega leta 2009/2010.

3. Referenčne cene iz odstavkov 1 in 2 se uporabljajo za nepakiran sladkor franko tovarna. Te cene se uporabljajo za beli in surovi sladkor standardne kakovosti, opisane v Prilogi I.

Člen 4

Poročanje o cenah

Komisija vzpostavi informacijski sistem o cenah na trgu s sladkorjem, vključno s sistemom za objavo ravni cen za trg sladkorja.

Sistem temelji na informacijah, ki jih predložijo podjetja za proizvodnjo belega sladkorja ali drugi izvajalci, udeleženi v trgovini s sladkorjem. Ti podatki se obravnavajo zaupno. Komisija zagotovi, da objavljeni podatki ne dovoljujejo prepoznavanja cen posameznih podjetij ali izvajalcev.

Člen 5

Minimalna cena sladkorne pese

1. Minimalna cena kvotne sladkorne pese je:

(a) 32,86 EUR na tono za tržno leto 2006/2007;

(b) 29,78 EUR na tono za tržno leto 2007/2008,

(c) 27,83 EUR na tono za tržno leto 2008/2009;

(d) 26,29 EUR na tono od tržnega leta 2009/2010.

2. Minimalna cena iz odstavka 1 se uporablja za sladkorno peso standardne kakovosti, opisane v Prilogi I.

3. Podjetja za proizvodnjo sladkorja, ki kupijo kvotno sladkorno peso, ki je primerna za predelavo v sladkor in namenjena za predelavo v kvotni sladkor, morajo plačati vsaj minimalno ceno, prilagojeno navzgor ali navzdol, da se upoštevajo odstopanja od standardne kakovosti.

4. Za količine sladkorne pese, ki ustrezajo količinam industrijskega sladkorja ali presežnega sladkorja, za katere se uporablja znesek za presežek iz člena 15, zadevno podjetje za proizvodnjo sladkorja prilagodi nabavno ceno tako, da je enaka vsaj minimalni ceni za kvotno sladkorno peso.

Člen 6

Panožni sporazumi

1. Panožni sporazumi in dobavne pogodbe so skladni z odstavkom 3 in nabavnimi pogoji iz Priloge II, zlasti glede pogojev, ki urejajo nakup, dobavo, prevzem in plačilo sladkorne pese.

2. Pogoje za nakup sladkorne pese in sladkornega trsa urejajo panožni sporazumi, sklenjeni med pridelovalci teh surovin iz Skupnosti in podjetji za proizvodnjo sladkorja iz Skupnosti.

3. V dobavnih pogodbah se navede, ali so količine sladkorja, ki bodo proizvedene iz sladkorne pese:

— kvotni sladkor,

— izvenkvotni sladkor.

4. Vsako podjetje za proizvodnjo sladkorja predloži državi članici, v kateri proizvaja sladkor, naslednje informacije:

(a) količine sladkorne pese iz prve alinee odstavka 3, za katere so sklenili predsetvene dobavne pogodbe, ter vsebnost sladkorja, na kateri temeljijo te pogodbe;

(b) ustrezni ocenjeni donos.

Države članice lahko zahtevajo dodatne podatke.

5. Podjetja za proizvodnjo sladkorja, ki niso podpisala predsetvenih dobavnih pogodb po minimalni ceni za kvotno sladkorno peso za količino sladkorne pese, ki ustreza njihovemu kvotnemu sladkorju, plačajo vsaj minimalno ceno za kvotno sladkorno peso za vso sladkorno peso, ki jo predelajo v sladkor.

6. Panožni sporazumi lahko odstopajo od odstavkov 3 in 4, če se s tem strinja zadevna država članica.

7. Če ne obstajajo panožni sporazumi, zadevna država članica sprejme potrebne ukrepe v okviru te uredbe, da zavaruje interese zainteresiranih strani.

POGLAVJE 2

Proizvodne kvote

Člen 7

Dodelitev kvot

1. Kvote za proizvodnjo sladkorja, izoglukoze in inulinskega sirupa na nacionalni in regionalni ravni so določene v Prilogi III.

2. Države članice dodelijo kvote vsakemu podjetju za proizvodnjo sladkorja, izoglukoze ali inulinskega sirupa, ki ima sedež na njenem ozemlju in je odobreno v skladu s členom 17.

Za vsako podjetje je dodeljena kvota enaka vsoti kvot A in B iz Uredbe (ES) št. 1260/2001, ki sta bili dodeljeni podjetju za tržno leto 2005/2006.

3. V primeru dodelitve kvote podjetju za proizvodnjo sladkorja, ki ima več kot en proizvodni obrat, države članice sprejmejo ukrepe, za katere menijo, da so potrebni, da se upoštevajo interesi pridelovalcev sladkorne pese in sladkornega trsa.

Člen 8

Dodatne kvote za sladkor

1. Podjetja za proizvodnjo sladkorja lahko državo članico, v kateri imajo sedež, najpozneje do 30. septembra 2007 zaprosijo za dodatno kvoto za sladkor.

Maksimalna dodatna kvota za sladkor na državo članico je določena v točki I Priloge IV.

2. Države članice na podlagi prošenj z uporabo objektivnih in nediskriminatornih meril določijo sprejemljive količine. Če vsota prošenj za dodatne količine preseže razpoložljivo nacionalno količino, zadevna država članica zagotovi sorazmerno zmanjšanje sprejemljivih količin. Količine, ki iz tega izhajajo, so dodatna kvota, dodeljena zadevnim podjetjem.

3. Za dodatne kvote, ki so bile dodeljene podjetjem v skladu z odstavkoma 1 in 2, se zaračuna enkratni znesek v višini 730 EUR. Znesek se zaračuna na tono dodeljene dodatne kvote.

4. Celotni enkratni znesek, ki se plača v skladu z odstavkom 3, zaračuna država članica podjetjem na svojem ozemlju, ki jim je bila dodeljena dodatna kvota.

Zadevno podjetje za proizvodnjo sladkorja plača enkratni znesek do roka, ki ga določijo države članice. Rok se določi najpozneje na 28. februarja 2008.

5. Če podjetje za proizvodnjo sladkorja ne plača enkratnega zneska pred 28. februarjem 2008, se dodatne kvote ne štejejo več za dodeljene zadevnemu podjetju za proizvodnjo sladkorja.

Člen 9

Dodatne in nadomestne kvote za izoglukozo

1. V tržnem letu 2006/2007 se skupni kvoti za izoglukozo, določeni v Prilogi III, doda kvota za izoglukozo v višini 100 000 ton. V tržnih letih 2007/2008 in 2008/2009 se kvoti predhodnega tržnega leta doda nadaljnja kvota za izoglukozo v višini 100 000 ton.

Države članice dodelijo dodatne kvote podjetjem v sorazmerju s kvotami za izoglukozo, ki so bile dodeljene v skladu s členom 7(2).

2. Italija, Litva in Švedska na prošnjo vsakega podjetja, ki ima sedež na njihovem ozemlju, dodelijo nadomestno kvoto za izoglukozo v obdobju od tržnega leta 2006/2007 do tržnega leta 2009/2010. Maksimalne nadomestne kvote na državo članico so določene v točki II Priloge IV.

3. Za kvote, ki so bile dodeljene podjetjem v skladu z odstavkom 2, se zaračuna enkratni znesek v višini 730 EUR. Znesek se zaračuna na tono dodeljene nadomestne kvote.

Člen 10

Upravljanje kvot

1. V skladu s postopkom iz člena 39(2) se kvote, določene v Prilogi III, prilagodi najpozneje do 30. septembra 2006 za tržno leto 2006/2007 in najpozneje do konca februarja prejšnjega tržnega leta za vsako izmed tržnih let 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010 in 2010/2011. Prilagoditve izhajajo iz uporabe člena 8 in člena 9, odstavka 2 tega člena, člena 14 in člena 19 te uredbe ter člena 3 Uredbe (ES) št. 320/2006.

2. Ob upoštevanju rezultatov sheme za prestrukturiranje iz Uredbe (ES) št. 320/2006 Komisija najpozneje do konca februarja 2010 v skladu s postopkom iz člena 39(2) določi skupni odstotek, potreben za zmanjšanje obstoječih kvot za sladkor, izoglukozo in inulinski sirup za državo članico ali regijo, da bi se izognili neravnovesjem na trgu v tržnih letih od 2010/2011 naprej.

3. Države članice ustrezno prilagodijo kvote za vsako posamezno podjetje.

Člen 11

Nacionalna prerazporeditev kvot

1. Država članica lahko zmanjša kvoto za sladkor ali izoglukozo, ki je bila dodeljena podjetju s sedežem na njihovem ozemlju,

— do 25 % v tržnih letih 2006/2007 in 2007/2008 ob upoštevanju svobode podjetij, da sodelujejo v mehanizmih, predvidenih z Uredbo (ES) št. 320/2006; in

— do 10 % za tržno leto 2008/2009 ter naslednja leta.

2. Države članice lahko prenašajo kvote med podjetji v skladu s pravili iz Priloge V in ob upoštevanju interesov vseh zainteresiranih strani, zlasti pridelovalcev sladkorne pese in sladkornega trsa.

3. Količine, ki so zmanjšane v skladu z odstavkoma 1 in 2, dodeli zadevna država članica enemu ali več podjetjem na svojem ozemlju, ne glede na to, ali že razpolaga s kvoto ali ne.

POGLAVJE 3

Izvenkvotna proizvodnja

Člen 12

Področje uporabe

Sladkor, izoglukozo ali inulinski sirup, ki je bil proizveden v tržnem letu in presega kvoto iz člena 7, se lahko:

(a) uporabi za predelavo v nekatere proizvode, kot je navedeno v členu 13;

(b) prenese v proizvodno kvoto za naslednje tržno leto v skladu s členom 14;

(c) uporabi za posebni dobavni režim za najbolj oddaljene regije v skladu z Naslovom II Uredbe (ES) št. 247/2006; ali

(d) izvozi v okviru količinske omejitve, določene v skladu s postopkom iz člena 39(2), ter ob spoštovanju obveznosti, ki izhajajo iz sporazumov, sklenjenih v skladu s členom 300 Pogodbe.

Druge količine so predmet zneska za presežek iz člena 15.

Člen 13

Industrijski sladkor

1. Industrijski sladkor, industrijska izoglukoza ali industrijski inulinski sirup se rezervira za proizvodnjo enega izmed proizvodov iz odstavka 2, če:

(a) je predmet dobavne pogodbe, sklenjene pred koncem tržnega leta med proizvajalcem in uporabnikom, ki sta dobila dovoljenje v skladu s členom 17;

(b) je bil dobavljen uporabniku najpozneje do 30. novembra naslednjega tržnega leta.

2. V skladu s postopkom iz člena 39(2) Komisija sestavi seznam proizvodov, za katerih izdelavo se uporablja industrijski sladkor, industrijska izoglukoza ali industrijski inulinski sirup.

Seznam vključuje zlasti:

(a) bioetanol, alkohol, rum, živi kvas in količine sirupov za namaze ter tistih, ki se predelajo v „Rinse appelstroop“;

(b) nekatere industrijske proizvode brez vsebnosti sladkorja, pri katerih pa se med njihovo predelavo uporablja sladkor, izglukoza ali inulinski sirup;

(c) nekatere proizvode kemijske ali farmacevtske industrije, ki vsebujejo sladkor, izglukozo ali inulinski sirup.

3. Za proizvode, navedene v členu 1(1)(b) do (e), se lahko dodeli proizvodno nadomestilo, če presežni sladkor ali uvoženi sladkor, presežna izoglukoza ali presežni inulinski sirup niso na voljo po ceni, ki ustreza svetovni ceni za proizvodnjo proizvodov iz odstavka 2(b) in (c) tega člena.

Proizvodno nadomestilo se določi zlasti ob upoštevanju stroškov, ki nastajajo pri uporabi uvoženega sladkorja, ki bi jih industrija morala nositi v primeru dobave na svetovni trg, in cene presežnega sladkorja, ki je na voljo na trgu Skupnosti, ali referenčne cene, če ni presežnega sladkorja.

Člen 14

Prenos presežnega sladkorja

1. Vsako podjetje se lahko odloči za prenos celote ali dela proizvodnje, ki presega njegovo kvoto sladkorja, kvoto izoglukoze ali kvoto inulinskega sirupa, ki se nato obravnava kot del proizvodnje naslednjega tržnega leta. Brez poseganja v odstavek 3 je ta odločitev nepreklicna.

2. Podjetja, ki sprejmejo odločitev iz odstavka 1:

(a) zadevno državo članico obvestijo pred datumom, ki ga določi ta država članica: — med 1. februarjem in 30. junijem tekočega tržnega leta o količinah trsnega sladkorja, ki jih bodo prenesla, — med 1. februarjem in 15. aprilom tekočega tržnega leta o drugih količinah sladkorja ali inulinskega sirupa, ki jih bodo prenesla,

(b) se zavežejo, da bodo te količine uskladiščila na svoje stroške do konca tekočega tržnega leta.

3. Če je bila dokončna proizvodnja podjetja v zadevnem tržnem letu manjša, kot je bilo ocenjeno ob sprejemu odločitve v skladu z odstavkom 1, se lahko preneseno količino retroaktivno prilagodi najpozneje do 31. oktobra naslednjega tržnega leta.

4. Prenesene količine se štejejo kot prve količine, proizvedene v okviru kvote za naslednje tržno leto.

Člen 15

Znesek za presežek

1. Znesek za presežek se obračuna za količine:

(a) presežnega sladkorja, presežne izoglukoze in presežnega inulinskega sirupa, proizvedenega v katerem koli tržnem letu, razen za količine, prenesene v proizvodno kvoto naslednjega tržnega leta in uskladiščene v skladu s členom 14, ali za količine iz člena 12(c) in (d);

(b) industrijskega sladkorja, industrijske izoglukoze in industrijskega inulinskega sirupa, za katerega se do datuma, ki ga je treba določiti, ne predloži dokazila, da je bil predelan v enega izmed proizvodov iz člena 13(2);

(c) sladkorja, izoglukoze in inulinskega sirupa, ki je bil umaknjen s trga v skladu s členom 19 in pri katerem niso izpolnjene obveznosti iz člena 19(3).

2. Znesek za presežek se določi v skladu s postopkom iz člena 39(2) na dovolj visoki ravni, da se izogne kopičenju količin iz odstavka 1.

3. Znesek za presežek, plačan v skladu z odstavkom 1, zaračuna država članica podjetjem na svojem ozemlju glede na proizvodne količine iz odstavka 1, ki so bile ugotovljene za podjetja v zadevnem tržnem letu.

POGLAVJE 4

Upravljanje trga

Člen 16

Proizvodna dajatev

1. Od tržnega leta 2007/2008 naprej se zaračuna proizvodna dajatev za kvote za sladkor, izoglukozo in inulinski sirup, ki jih imajo podjetja za proizvodnjo sladkorja, izoglukoze ali inulinskega sirupa.

2. Proizvodna dajatev se določi na 12,00 EUR za tono kvotnega sladkorja in kvotnega inulinskega sirupa. Za izoglukozo se proizvodna dajatev določi na 50 % dajatve, ki se uporablja za sladkor.

3. Skupno proizvodno dajatev, ki se plača v skladu z odstavkom 1, zaračuna država članica podjetjem na svojem ozemlju glede na kvoto, ki jo imajo v zadevnem tržnem letu.

Podjetja opravijo plačila najpozneje do konca februarja ustreznega tržnega leta.

4. Podjetja za proizvodnjo sladkorja in inulinskega sirupa iz Skupnosti lahko od pridelovalcev sladkorne pese ali sladkornega trsa ter dobaviteljev cikorije zahtevajo, da nosijo do 50 % zadevne proizvodne dajatve.

Člen 17

Odobreni izvajalci

1. Države članice na prošnjo odobrijo podjetje za proizvodnjo sladkorja, izoglukoze ali inulinskega sirupa, ali izvajalca, ki te proizvode predeluje v enega od proizvodov s seznama iz člena 13(2), pod pogojem, da podjetje:

(a) dokaže, da razpolaga s profesionalnimi proizvodnimi zmogljivostmi;

(b) soglaša, da bo zagotovilo vse informacije in da se bo podredilo nadzoru, ki izhaja iz te uredbe;

(c) mu odobritev ni bila začasno ali trajno odvzeta.

2. Odobrena podjetja državi članici, na katere ozemlju pridelujejo sladkorno peso, sladkorni trs ali kjer poteka prečiščevanje, predložijo naslednje informacije:

(a) količine sladkorne pese ali sladkornega trsa, za katere je bila sklenjena dobavna pogodba, kakor tudi ustrezne ocenjene donose sladkorne pese ali sladkornega trsa ter sladkorja na hektar;

(b) podatke o začasni in dejanski dobavi sladkorne pese, sladkornega trsa in surovega sladkorja, o proizvodnji sladkorja in izjave o zalogah sladkorja;

(c) količine prodanega belega sladkorja ter ustrezne cene in pogoje.

Člen 18

Zasebno skladiščenje in intervencija

1. Če je povprečna zabeležena cena v Skupnosti nižja od referenčne cene v reprezentativnem obdobju in če bo ob upoštevanju položaja na trgu na tej ravni najverjetneje ostala, se lahko odobri pomoč za zasebno skladiščenje belega sladkorja podjetjem, ki jim je bila dodeljena kvota za sladkor.

2. V tržnih letih 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009 in 2009/2010 intervencijska agencija, ki jo imenuje vsaka država članica, ki proizvaja sladkor, odkupi bel ali surov sladkor, ki se ji ga ponudi, do skupne količine 600 000 ton, izraženih v belem sladkorju, na tržno leto za Skupnost, če je bil zadevni sladkor:

— proizveden v okviru kvote in pridobljen iz pese ali trsa, ki je bil pridelan v Skupnosti;

— predmet pogodbe o skladiščenju, sklenjene med prodajalcem in intervencijsko agencijo.

Intervencijske agencije odkupujejo po ceni 80 % referenčne cene, določene v členu 3 za tržno leto, ki sledi tržnemu letu, v katerem je bila ponudba vložena. Če se kakovost sladkorja razlikuje od standardne kakovosti, na podlagi katere je določena referenčna cena, se cena ustrezno zviša ali zniža.

3. Intervencijske agencije lahko prodajajo sladkor le po ceni, ki je višja od referenčne cene, določene za tržno leto, v katerem pride do prodaje.

Vendar pa se v skladu s postopkom iz člena 39(2) ter ob spoštovanju obveznosti, ki izhajajo iz sporazumov, sklenjenih v skladu s členom 300 Pogodbe, lahko določi, da, intervencijske agencije:

(a) lahko prodajajo sladkor po ceni, ki je enaka ali nižja od referenčne cene iz prvega pododstavka, če je sladkor namenjen: — za živalsko krmo ali — za izvoz, bodisi brez nadaljnje obdelave, ali po nadaljnji obdelavi v proizvode iz Priloge I k Pogodbi ali v proizvode iz Priloge VII k tej uredbi.

(b) nepredelan sladkor, ki ga hranijo za namene prehrane ljudi na notranjem trgu Skupnosti, dajo na voljo dobrodelnim organizacijam, ki jih priznava bodisi zadevna država članica bodisi Komisija, če jih država članica ne priznava, in sicer po ceni, ki je nižja od trenutne referenčne cene, ali brezplačno za namene razdeljevanja kot del pomoči v posameznih nujnih primerih.

Člen 19

Umik sladkorja

1. Da bi ohranili strukturno ravnovesje trga na cenovni ravni, ki je blizu referenčni ceni, ter upoštevajoč obveznosti Skupnosti, ki izhajajo iz sporazumov, sklenjenih v skladu s členom 300 Pogodbe, se lahko do začetka naslednjega tržnega leta umakne s trga enak odstotek kvotnega sladkorja, izoglukoze in inulinskega sirupa za vse države članice.

V tem primeru se tradicionalna potreba po dobavi uvoženega surovega sladkorja za prečiščevanje iz člena 29(1) te uredbe za zadevno tržno leto zmanjša za isti odstotek.

2. Odstotek umika iz odstavka 1 se določi najpozneje do 31. oktobra zadevnega tržnega leta na podlagi pričakovanih tržnih gibanj v navedenem tržnem letu.

3. Vsako podjetje, ki mu je bila dodeljena kvota, v obdobju umika na svoje stroške skladišči količine sladkorja, ki ustrezajo odstotku iz odstavka 1 za njegovo proizvodnjo v okviru kvote za zadevno tržno leto.

Količine sladkorja, umaknjene tekom tržnega leta, se obravnavajo kot prve količine, proizvedene v okviru kvote za naslednje tržno leto. Ob upoštevanju pričakovanih gibanj na trgu s sladkorjem pa se lahko v skladu s postopkom iz člena 39(2) odloči, da se v tekočem in/ali naslednjem tržnem letu ves ali del umaknjenega sladkorja, izoglukoze ali inulinskega sirupa šteje za:

— presežni sladkor, izoglukozo ali inulinski sirup, ki je na voljo za spremembo v industrijski sladkor, industrijsko izoglukozo ali industrijski inulinski sirup, ali

— začasno proizvodno kvoto, katere del se lahko ob upoštevanju obveznosti Skupnosti v okviru sporazumov, sklenjenih na podlagi člena 300 Pogodbe, rezervira za izvoz.

4. Če je dobava sladkorja v Skupnosti nezadostna, se lahko v skladu s postopkom iz člena 39(2) sprejme odločitev, da se določena količina umaknjenega sladkorja, izoglukoze in inulinskega sirupa proda na trgu Skupnosti pred koncem obdobja umika.

Člen 20

Skladiščenje v okviru različnih ukrepov

Sladkorja, ki je v določenem tržnem letu skladiščen v okviru enega od ukrepov iz člena 14, člena 18 ali člena 19, se v javnih ali zasebnih skladiščih ne skladišči po nobeni drugi izmed določb te uredbe.

NASLOV III

TRGOVINA S TRETJIMI DRŽAVAMI

POGLAVJE 1

Skupne določbe za uvoz in izvoz

Člen 21

Kombinirana nomenklatura

Splošna pravila za razlago kombinirane nomenklature in posebna pravila za njeno uporabo se uporabljajo za tarifno uvrščanje proizvodov, ki jih zajema ta uredba. Tarifna nomenklatura, ki izhaja iz uporabe te uredbe, se vključi v skupno carinsko tarifo.

Člen 22

Splošna načela

Razen, če ni v tej uredbi ali v določbah, sprejetih na njeni podlagi, določeno drugače, je v trgovini s tretjimi državami prepovedano:

(a) pobiranje kakršnih koli dajatev z učinkom, enakovrednim carinskim dajatvam,

(b) uporaba kakršne koli količinske omejitve ali ukrepa z enakovrednim učinkom.

Člen 23

Izvozna in uvozna dovoljenja

1. Uvoz ali izvoz katerega koli proizvoda iz člena 1(1), razen tistih iz točke (h), v Skupnost ali iz nje zahteva predložitev uvoznega ali izvoznega dovoljenja. Vendar se lahko predvidi odstopanja, če dovoljenja niso potrebna za upravljanje določenega uvoza sladkorja.

2. Dovoljenja izdajo države članice vsakemu prosilcu ne glede na to, kje v Skupnosti ima sedež, ter brez poseganja v ukrepe, sprejete za uporabo členov 28 in 32 te uredbe, člena 12(5) Uredbe Sveta (ES) št. 980/2005 z dne 27. junija 2005 o uporabi sheme splošnih tarifnih preferencialov (9) in v uporabo sporazumov, sklenjenih v skladu s členom 133 ali členom 300 Pogodbe.

3. Uvozna in izvozna dovoljenja veljajo v vsej Skupnosti.

Dovoljenja se izdajo ob pologu varščine, ki jamči, da bodo proizvodi uvoženi ali izvoženi v času veljavnosti dovoljenja. Razen v primeru višje sile, se varščina zaseže v celoti ali delno, če v tem času uvoz ali izvoz ni opravljen ali je opravljen le delno.

4. Pogoji veljavnosti dovoljenj se določijo v skladu s postopkom iz člena 39(2).

Člen 24

Postopki aktivnega oplemenitenja

V obsegu, ki je potreben za pravilno delovanje skupne ureditve trgov v sladkornem sektorju, se lahko v skladu s postopkom iz člena 39(2) v celoti ali delno prepove uporaba postopkov aktivnega oplemenitenja za proizvode, navedene v členu 1(1).

Člen 25

Zaščitni ukrep

1. Če je zaradi uvoza ali izvoza trg Skupnosti enega ali več proizvodov iz člena 1(1) izpostavljen resnim motnjam, ki bi lahko ogrozile izpolnitev ciljev iz člena 33 Pogodbe, ali mu te motnje grozijo, se lahko za trgovino uporabijo ustrezni ukrepi, ki upoštevajo mednarodne obveznosti Skupnosti, dokler takšne motnje ali grožnje ne prenehajo.

2. Če nastopi stanje iz odstavka 1, Komisija na prošnjo države članice ali na lastno pobudo odloči o potrebnih ukrepih.

Če Komisija prejme prošnjo države članice, o njej odloči v treh delovnih dneh od prejema.

O teh ukrepih se uradno obvesti države članice in se začnejo nemudoma uporabljati.

3. Ukrepe, ki jih sprejme Komisija v skladu z odstavkom 2, lahko katera koli država članica predloži Svetu v roku treh delovnih dni od dne, ko je bila o njih uradno obveščena. Svet se sestane takoj. V roku enega meseca po dnevu, ko so mu bili predloženi, lahko Svet te ukrepe s kvalificirano večino spremeni ali razveljavi.

4. Vendar se ukrepi, ki se uporabljajo za članice STO in so sprejeti v skladu s tem členom, uporabljajo na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 3285/94 z dne 22. decembra 1994 o skupnih pravilih za uvoz (10).

POGLAVJE 2

Določbe, ki se uporabljajo za uvoz

Člen 26

Uvozne dajatve

1. Razen če v tej uredbi ni določeno drugače, se za proizvode iz člena 1(1) uporabljajo stopnje uvoznih dajatev v Skupni carinski tarifi.

2. Ne glede na odstavek 1 lahko Komisija, da bi zagotovila ustrezno dobavo na trg Skupnosti z uvozom iz tretjih držav, v celoti ali deloma opusti uporabo uvoznih dajatev za določene količine naslednjih proizvodov:

— surovi sladkor za prečiščevanje, ki spada pod oznaki KN 1701 11 10 in 1701 12 10,

— melase, ki spadajo pod oznako KN 1703.

3. Da bi zagotovili zaloge, potrebne za proizvodnjo proizvodov iz člena 13(2), lahko Komisija za nekatere količine v celoti ali delno opusti uporabo uvoznih dajatev za sladkor, ki spada pod oznako KN 1701, in izoglukozo, ki spada pod oznake KN 1702 30 10, 1702 40 10, 1702 60 10 in 1702 90 30.

Člen 27

Upravljanje uvoza

1. Da bi preprečili ali ukrepali proti škodljivim učinkom na trgu Skupnosti, ki bi lahko nastali zaradi uvoza nekaterih proizvodov iz člena 1(1), se za uvoz enega ali več takšnih proizvodov po predpisani carinski stopnji iz Skupne carinske tarife uvede dodatno uvozno dajatev, če so izpolnjeni pogoji, ki so določeni v skladu s členom 40(1)(e), razen če ni verjetno, da bi uvoz povzročil motnje na trgu Skupnosti, ali če bi bili učinki nesorazmerni s ciljem.

2. Za uvoz, ki poteka po nižji ceni kot jo Skupnost prijavi Svetovni trgovinski organizaciji („sprožitvena cena“), se lahko zaračuna dodatna uvozna dajatev.

Uvozne cene, ki jih je treba upoštevati pri naložitvi dodatne uvozne dajatve, se določijo na podlagi uvoznih cen CIF za obravnavane pošiljke.

Uvozne cene CIF se v ta namen preverijo glede na reprezentativne cene za proizvod na svetovnem trgu ali uvoznem trgu Skupnosti za ta proizvod.

3. Če obseg uvoza v katerem koli letu, ko se pojavijo ali je verjetno, da se bodo pojavili škodljivi učinki iz odstavka 1, presega raven, ki izhaja iz možnosti za dostop na trg, ki so opredeljene kot odstotek ustrezne domače porabe v treh predhodnih letih („sprožitvena količina“), se lahko prav tako uvede dodatna uvozna dajatev.

Člen 28

Tarifne kvote

1. Tarifne kvote za uvoz proizvodov iz člena 1(1), ki izhajajo iz sporazumov, sklenjenih v skladu s členom 300 Pogodbe, ali iz katerega koli drugega akta Sveta, odpre in upravlja Komisija v skladu s podrobnimi pravili, sprejetimi v skladu s postopkom iz člena 39(2) te uredbe.

2. Tarifne kvote se upravljajo tako, da se prepreči vsakršno razlikovanje med zadevnimi izvajalci, tako da se uporabi ena izmed naslednjih metod, kombinacija teh metod ali druga ustrezna metoda:

(a) metoda, ki temelji na kronološkem vrstnem redu vlaganja prošenj (po načelu „kdor prvi pride, prvi melje“);

(b) metoda porazdelitve v sorazmerju z zahtevano količino ob vložitvi prošenj (uporaba „metode hkratnega preverjanja“);

(c) metoda, ki temelji na upoštevanju tradicionalnih vzorcev trgovanja (uporaba „metode tradicionalni/novi uvozniki“).

3. Sprejeta metoda upravljanja, če je to primerno, upošteva potrebe po dobavi na trgu Skupnosti in potrebo po ohranjanju ravnovesja navedenega trga.

Člen 29

Tradicionalna potreba po dobavi za prečiščevanje

1. Ne glede na člen 19(1) je tradicionalna potreba po dobavi sladkorja za prečiščevanje v Skupnosti določena na 1 796 351 ton na tržno leto, izraženo v belem sladkorju.

Za vsako od tržnih let 2006/2007, 2007/2008 in 2008/2009 se tradicionalna potreba po dobavi razdeli na naslednji način:

— 296 627 ton za Francijo,

— 291 633 ton za Portugalsko,

— 19 585 ton za Slovenijo,

— 59 925 ton za Finsko,

— 1 128 581 ton za Združeno kraljestvo.

2. Tradicionalna potreba po dobavi iz prvega pododstavka odstavka 1 se poveča:

(a) za 50 000 ton v tržnem letu 2007/2008 in za 100 000 ton od tržnega leta 2008/2009 naprej. Te količine so Italiji na voljo le v tržnih letih 2007/2008 in 2008/2009;

(b) za 30 000 ton za tržno leto 2006/2007 ter za dodatnih 35 000 ton od tržnega leta, v katerem je bila kvota za sladkor znižana za vsaj 50 %.

Količine iz točke (b) prvega pododstavka se nanašajo na surov trsni sladkor in so namenjene za tržna leta 2006/2007, 2007/2008 in 2008/2009 za edini predelovalni obrat sladkorne pese v letu 2005 na Portugalskem. Ta predelovalni obrat ima status stalne rafinerije.

3. Uvozna dovoljenja za sladkor za prečiščevanje se izda le stalnim rafinerijam pod pogojem, da zadevne količine ne presegajo količin, ki se lahko uvozijo v okviru tradicionalne potrebe po dobavi iz odstavkov 1 in 2. Zadevna dovoljenja je mogoče prenašati le med stalnimi rafinerijami, njihova veljavnost pa poteče ob koncu tržnega leta, za katero so bila izdana.

Ta odstavek se uporablja za tržna leta 2006/2007, 2007/2008 in 2008/2009 ter za prve tri mesece vsakega od naslednjih tržnih let.

4. Uporaba uvoznih dovoljenj za trsni sladkor za prečiščevanje, ki spada pod oznako KN 1701 11 10, s poreklom iz držav, navedenih v Prilogi VI, se začasno ustavi za dopolnilno količino, ki je potrebna, da se omogoči ustrezna dobava stalnim rafinerijam v tržnih letih 2006/2007, 2007/2008 in 2008/2009.

Dopolnilna količina se določi v skladu s postopkom iz člena 39(2) na podlagi ravnovesja med tradicionalno potrebo po dobavi iz odstavka 1 in predvideno dobavo sladkorja za prečiščevanje za zadevno tržno leto. To ravnovesje se lahko prilagodi v skladu s postopkom iz člena 39(2) med tržnim letom in lahko temelji na historičnih pavšalnih ocenah surovega sladkorja, namenjenega za porabo.

Člen 30

Zajamčena cena

1. Zajamčene cene, določene za AKP/indijski sladkor, se uporabljajo za uvoz surovega in belega sladkorja standardne kakovosti iz:

(a) najmanj razvitih držav v okviru režima iz členov 12 in 13 Uredbe (ES) št. 980/2005;

(b) držav, navedenih v Prilogi VI k tej uredbi, za dopolnilno količino iz člena 29(4).

2. Prošnjam za uvozna dovoljenja za sladkor, za katerega velja zajamčena cena, se priloži izvozno dovoljenje, ki so ga izdali organi države izvoznice in potrjuje skladnost sladkorja s predpisi, določenimi v zadevnih sporazumih.

Člen 31

Obveznosti iz Protokola o sladkorju

V skladu s postopkom iz člena 39(2) se lahko sprejmejo ukrepi, s katerimi se zagotovi uvoz AKP/indijskega sladkorja v Skupnost pod pogoji, določenimi v Protokolu 3 k Prilogi V k Sporazumu o partnerstvu AKP-ES in Sporazumu o trsnem sladkorju, sklenjenem med Evropsko skupnostjo in Republiko Indijo. Navedeni ukrepi lahko, če je to potrebno, odstopajo od člena 29 te uredbe.

POGLAVJE 3

Določbe, ki veljajo za izvoz

Člen 32

Področje uporabe izvoznih nadomestil

1. V obsegu, ki je potreben, da se proizvodi, navedeni v členu 1(1)(b) in (c), lahko izvozijo brez nadaljnje predelave ali v obliki predelanih proizvodov, navedenih v Prilogi VII, na osnovi kotacij ali cen za sladkor na svetovnem trgu in v okviru omejitev, ki izhajajo iz sporazumov, sklenjenih v skladu s členom 300 Pogodbe, se razlika med navedenimi kotacijami ali cenami in cenami v Skupnosti lahko pokrije z izvoznimi nadomestili.

2. Predvidi se lahko izvozna nadomestila za proizvode, ki so navedeni v členu 1(1)(d) in (g) in se izvozijo brez nadaljnje predelave ali v obliki predelanih proizvodov, navedenih v Prilogi VII.

V tem primeru se določi višina nadomestila za tono suhe snovi, zlasti ob upoštevanju:

(a) nadomestila za izvoz proizvodov, ki spadajo pod oznako KN 1702 30 91,

(b) nadomestila za izvoz proizvodov, navedenih v členu 1(1)(c),

(c) gospodarskih vidikov načrtovanega izvoza.

3. Izvozno nadomestilo za surovi sladkor standardne kakovosti, kot je opredeljen v Prilogi I, ne sme presegati 92 % izvoznega nadomestila, dodeljenega za beli sladkor. Vendar pa se ta omejitev ne uporablja za izvozna nadomestila, ki se jih določi za sladkor kandis.

4. Izvozna nadomestila za proizvode, ki se jih izvaža v obliki predelanih proizvodov, navedenih v Prilogi VII, ne smejo biti višja od tistih, ki se uporabljajo za enake proizvode, izvožene brez nadaljnje predelave.

Člen 33

Določitev izvoznega nadomestila

1. Količine, ki se jih lahko izvaža z izvoznim nadomestilom, se dodeli na podlagi metode, ki:

(a) najbolj ustreza naravi proizvoda in stanju na zadevnem trgu in ki omogoča najučinkovitejšo možno uporabo razpoložljivih sredstev, upoštevajoč učinkovitost in strukturo izvoza Skupnosti, brez ustvarjanja razlik med zadevnimi izvajalci ter zlasti med velikimi in majhnimi izvajalci;

(b) povzroča najmanj administrativnih ovir glede na zahteve upravnih postopkov.

2. Izvozna nadomestila so enaka v vsej Skupnosti. Lahko se razlikujejo glede na namembni kraj, če je to potrebno zaradi stanja na svetovnem trgu ali posebnih zahtev na nekaterih trgih.

Izvozna nadomestila se določi v skladu s postopkom iz člena 39(2).

Nadomestila se lahko določijo:

(a) v rednih časovnih razmikih;

(b) z razpisom za proizvode, za katere je bil ta postopek določen v preteklosti.

Izvozna nadomestila, določena v rednih časovnih razmikih, lahko Komisija, če je to potrebno, spremeni tudi med razmikom na prošnjo države članice ali na lastno pobudo.

3. Izvozna nadomestila za proizvode iz člena 32(1) in (2), ki se izvažajo brez nadaljnje predelave, se dodelijo samo na prošnjo in ob predložitvi izvoznega dovoljenja.

Izvozna nadomestila za proizvode iz člena 32(1) in (2), ki se izvažajo brez nadaljnje predelave, so tista, ki se uporabljajo na dan vložitve prošnje za dovoljenje in, v primeru diferenciranih nadomestil, tista, ki se isti dan uporabljajo:

(a) za namembni kraj, ki je naveden na dovoljenju, ali

(b) kjer je primerno, za dejanski namembni kraj, če se ta razlikuje od namembnega kraja, navedenega na dovoljenju, pri čemer uporabljeni znesek ne presega zneska, ki se uporablja za namembni kraj, ki je naveden na dovoljenju.

4. Področje uporabe odstavka 3 se lahko razširi na uporabo za zadevne proizvode, ki se izvažajo v obliki predelanih proizvodov, navedenih v Prilogi VII, v skladu s postopkom iz člena 16(2) Uredbe Sveta (ES) št. 3448/93 z dne 6. decembra 1993 o trgovinskih režimih za nekatero blago, pridobljeno s predelavo kmetijskih proizvodov (11). V skladu z navedenim postopkom se sprejmejo podrobna izvedbena pravila.

Člen 34

Izvozne omejitve

Upoštevanje obveznosti glede količin, ki izhajajo iz sporazumov, sklenjenih v skladu s členom 300 Pogodbe, se zagotovi na podlagi izvoznih dovoljenj, izdanih za referenčna obdobja, ki se uporabljajo za zadevne proizvode.

Člen 35

Količinske izvozne omejitve

1. Če kotacije ali cene na svetovnem trgu za enega ali več proizvodov, ki so navedeni v členu 1(1), dosežejo raven, ki moti razpoložljivost dobave na trgu Skupnosti, ali grozi, da jo bo motila, in kadar obstaja verjetnost, da se bo to stanje nadaljevalo in slabšalo, se v izredno nujnih primerih lahko sprejmejo ustrezni ukrepi.

2. Ukrepi, sprejeti v skladu s tem členom, se uporabljajo ob upoštevanju obveznosti, ki izhajajo iz sporazumov, sklenjenih v skladu s členom 300(2) Pogodbe.

NASLOV IV

SPLOŠNE, PREHODNE IN KONČNE DOLOČBE

POGLAVJE 1

Splošne določbe

Člen 36

Državna pomoč

1. Razen če ta uredba ne določa drugače, se za proizvodnjo in trgovino s proizvodi, navedenimi v členu 1(1), z izjemo državne pomoči, določene v odstavkih 2 in 3 tega člena, uporabljajo členi 87, 88 in 89 Pogodbe.

2. Države članice, ki svojo kvoto za sladkor zmanjšajo za več kot 50 %, lahko odobrijo začasno državno pomoč za obdobje, v katerem se plačuje prehodna pomoč pridelovalcem pese, v skladu s poglavjem 10f Uredbe Sveta (ES) št. 319/2006 z dne 20. februarja 2006 o spremembi Uredbe (ES) št. 1782/2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete (12). Komisija na podlagi prošnje zadevne države članice določi skupni znesek državne pomoči, ki je razpoložljiva za ta ukrep.

Za Italijo začasna pomoč iz prvega pododstavka ne presega skupno 11 eurov na tono sladkorne pese za tržno leto, ki se dodeli pridelovalcem sladkorne pese in za prevoz sladkorne pese.

3. Finska lahko pridelovalcem sladkorne pese odobri pomoč v višini 350 eurov na hektar za tržno leto.

4. Zadevne države članice v 30 dneh pred koncem vsakega tržnega leta obvestijo Komisijo o znesku državne pomoči, ki se je dejansko dodelil v tistem tržnem letu.

Člen 37

Klavzula o motnjah

V primeru, da je bila na trgu Skupnosti zabeležena občutna rast ali padec cen in:

— da so bili sprejeti vsi ukrepi iz ostalih členov te uredbe,

— da bo to stanje verjetno še naprej motilo ali ogrožalo trg,

se lahko sprejmejo nadaljnji potrebni ukrepi.

Člen 38

Obveščanje

Države članice in Komisija druga drugi zagotovijo vse informacije, potrebne za uporabo te uredbe in za ravnanje v skladu z mednarodnimi obveznostmi glede proizvodov iz člena 1(1).

Člen 39

Upravljalni odbor za sladkor

1. Komisiji pomaga Upravljalni odbor za sladkor (v nadaljnjem besedilu „Odbor“).

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 4 in 7 Sklepa 1999/468/ES.

Rok iz člena 4(3) Sklepa 1999/468/ES je en mesec.

3. Odbor sprejme svoj poslovnik.

Člen 40

Izvedbena pravila

1. Podrobna pravila za izvajanje te uredbe se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 39(2). Ta pravila vključujejo zlasti:

(a) podrobna pravila za uporabo členov 3 do 6, zlasti tista o rasti in znižanju cen, ki se uporabljajo za odmike od standarda referenčne cene iz člena 3(3) in minimalne cene iz člena 5(3);

(b) podrobna pravila za uporabo členov 7 do 10;

(c) podrobna pravila za uporabo členov 12, 13, 14 in 15 in zlasti pogoje za dodelitev proizvodnih nadomestil, zneskov teh nadomestil in upravičenih količin;

(d) podrobna pravila glede določanja in sporočanja količin iz členov 8, 15 in 16;

(e) podrobna pravila za uporabo členov 26, 27 in 28. Ta pravila lahko vključujejo zlasti: (i) vsako opustitev iz člena 26(2) in (3), ki bi bila lahko določena z razpisnim postopkom; (ii) specifikacijo proizvodov, za katere se lahko uporabijo dodatne uvozne dajatve v skladu s členom 27; (iii) letne tarifne kvote iz člena 28(1), ki se po potrebi primerno razporedijo med letom, in določitev upravne metode, ki se uporabi in ki, če je to primerno, vključuje: — zagotovila o naravi, poreklu in izvoru proizvoda; — priznavanje dokumenta, ki se uporablja za potrditev zagotovil iz prve alinee; — pogoje, pod katerimi se izdajo uvozna dovoljenja in obdobje njihove veljavnosti;

(f) podrobna pravila za uporabo členov 36 in 38;

(g) podrobna pravila za uporabo določb iz Poglavja 3 Naslova III. Ta pravila lahko vključujejo zlasti: (i) podrobna pravila za prerazporeditev izvoznih količin, ki niso bile dodeljene ali uporabljene; (ii) ustrezne ukrepe iz člena 35.

2. Nadalje se lahko v skladu s postopkom iz člena 39(2) sprejme naslednje:

(a) merila, ki jih uporabijo podjetja za proizvodnjo sladkorja pri dodelitvi količin sladkorne pese, ki jih bodo zajemale pokrite predsetvene dobavne pogodbe iz člena 6(4), med prodajalce sladkorne pese;

(b) spremembe Prilog I in II;

(c) odstopanje od datumov, določenih v členu 14(2);

(d) podrobna pravila za uporabo členov 16 do 19 in zlasti: (i) dodatne informacije, ki jih predložijo odobreni izvajalci; (ii) merila za sankcije ter za začasen in trajen odvzem odobritve; (iii) dodelitev pomoči in znesek pomoči za zasebno skladiščenje, kakor je določeno v členu 18(1); (iv) minimalne zahteve glede kakovosti in količine, rasti in znižanja cen, ki se uporabljajo, in postopki ter zahteve za prevzem s strani intervencijskih agencij za intervencijski odkup, določen v členu 18(2); (v) odstotek umaknjenega kvotnega sladkorja iz člena 19(1); (vi) pogoje za plačilo minimalne cene, če se umaknjeni sladkor proda na trgu Skupnosti v skladu s členom 19(4);

(e) pravila za uporabo odstopanja iz člena 23(1);

(f) podrobna pravila za uporabo členov 29 in 30, zlasti za ravnanje v skladu z mednarodnimi sporazumi: (i) spremembe opredelitve iz člena 2(11); (ii) spremembe Priloge VI;

(g) ukrepi za uporabo člena 37.

Člen 41

Sprememba Uredbe (ES) št 247/2006

Uredba (ES) št. 247/2006 se spremeni:

1) v členu 16 se doda naslednji odstavek: „3. Francija lahko odobri državno pomoč za sektor sladkorja za francoske najbolj oddaljene regije v višini do 60 milijonov EUR za tržno leto 2005/2006 ter do 90 milijonov EUR od tržnega leta 2006/2007 dalje. Členi 87, 88 in 89 Pogodbe se ne uporabljajo za pomoč iz tega odstavka. Francija v 30 dneh po koncu tržnega leta obvesti Komisijo o znesku pomoči, ki jo je dejansko dodelila.“ ;

2) člen 23(2) se nadomesti z naslednjim: „2. Skupnost financira ukrepe iz Naslovov II in III te uredbe do naslednjih maksimalnih letnih zneskov: (milijoni EUR) Finančno leto 2007 Finančno leto 2008 Finančno leto 2009 Finančno leto 2010 in dalje Francoski čezmorski departmaji 126,6 133,5 140,3 143,9 Azori in Madeira 77,9 78,0 78,1 78,2 Kanarski otoki 127,3 127,3 127,3 127,3“ .

Člen 42

Posebni ukrepi

V skladu s postopkom iz člena 39(2) se sprejmejo ukrepi, ki so potrebni in upravičeni v nujnih primerih za reševanje specifičnih praktičnih problemov.

Ti ukrepi lahko odstopajo od določb te uredbe, vendar samo v tolikšni meri in toliko časa, kot je nujno potrebno.

Člen 43

Finančne določbe

Za stroške, ki jih nosijo države članice pri izvrševanju obveznosti te uredbe, se uporabljata Uredba (ES) št. 1258/1999 in od 1. januarja 2007 Uredba (ES) št. 1290/2005 ter določbe, sprejete za njuno izvajanje.

POGLAVJE 2

Prehodne in končne določbe

Člen 44

Prehodni ukrepi

V skladu s postopkom iz člena 39(2) se lahko sprejmejo ukrepi:

(a) za lajšanje prehoda iz tržne situacije v tržnem letu 2005/2006 v tržno situacijo v tržnem letu 2006/2007, zlasti z zmanjšanjem količine, ki se lahko proizvede v okviru kvote, ter prehoda iz pravil iz Uredbe (ES) št. 1260/2001 na pravila, vzpostavljena s to uredbo, in

(b) za zagotovitev skladnosti Skupnosti z njenimi mednarodnimi obveznostmi glede sladkorja C iz člena 13 Uredbe (ES) št. 1260/2001, pri čemer se je treba izogibati motnjam na trgu sladkorja v Skupnosti.

Člen 45

Razveljavitev

Uredba (ES) št. 1260/2001 se razveljavi.

Člen 46

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Uporablja se od tržnega leta 2006/2007. Vendar pa se členi 39, 40, 41 in 44 uporabljajo od dneva začetka veljavnosti te uredbe. Naslov II se uporablja do konca tržnega leta 2014/2015.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, 20. februarja 2006. Za Svet Predsednik J. PRÖLL

(1) Mnenje z dne 19. januarja 2006 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(2) Mnenje z dne 26. oktobra 2005 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(3) UL L 178, 30.6.2001, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 39/2004 (UL L 6, 10.1.2004, str. 16).

(4) Glej stran 42 tega uradnega lista.

(5) UL L 184, 17.7.1999, str. 23.

(6) UL L 42, 14.2.2006, str. 1.

(7) UL L 160, 26.6.1999, str. 103. Uredba, kakor je bila razveljavljena z Uredbo (ES) št. 1290/2005 (UL L 209, 11.8.2005, str. l).

(8) UL L 190, 23.7.1975, str. 36.

(9) UL L 169, 30.6.2005, str. 1.

(10) UL L 349, 31.12.1994, str. 53. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 2200/2004 (UL L 374, 22.12.2004, str. 1).

(11) UL L 318, 20.12.1993, str. 18. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 2580/2000 (UL L 298, 25.11.2000, str. 5).

(12) Glej stran 32 tega uradnega lista.

PRILOGA I STANDARDNI KAKOVOSTI TOČKA I Standardna kakovost za sladkorno peso Sladkorna pesa standardne kakovosti: (a) je zdrave in neoporečne tržne kakovosti; (b) ima na prevzemnem mestu 16 % vsebnost sladkorja. TOČKA II Standardna kakovost za beli sladkor 1. Beli sladkor standardne kakovosti ima naslednje značilnosti: (a) zdravo, resnično in tržno kakovost; suh, iz homogenih kristalov v zrnih, sipek, (b) minimalno polarizacijo 99,7°, (c) maksimalno vsebnost vlage 0,06 %, (d) maksimalno vsebnost invertnega sladkorja: 0,04 %, (e) število točk, ugotovljenih v skladu z odstavkom 2, ne presega 22 točk ter ne presega naslednjih vrednosti: 15 točk za vsebnost pepela, 9 točk za tip barve, ki se izračuna z uporabo metode Instituta za kmetijsko tehnologijo iz Braunschweiga, v nadaljnjem besedilu „metoda Braunschweig“, 6 točk za obarvanje raztopine, ki se izračuna z uporabo metode Mednarodnega odbora za enotne metode analiziranja sladkorja (ICUMSA), v nadaljnjem besedilu „metoda ICUMSA“. 2. Ena točka ustreza: (a) 0,0018 % vsebnosti pepela, ki se izračuna z uporabo metode ICUMSA pri 28° Brix, (b) 0,5 enote tipa barve, ki se izračuna z uporabo metode Braunschweig, (c) 7,5 enote za obarvanje raztopine, ki se izračuna z uporabo metode ICUMSA. 3. Metode za določanje faktorjev iz odstavka 1 so enake tistim, ki se uporabljajo za določanje navedenih faktorjev pri intervencijskih ukrepih. TOČKA III Standardna kakovost za surovi sladkor 1. Surovi sladkor standardne kakovosti je sladkor, katerega donos v belem sladkorju znaša 92 %. 2. Donos surovega pesnega sladkorja se izračuna tako, da se od stopnje polarizacije navedenega sladkorja odšteje: (a) odstotek vsebnosti pepela, pomnožen s štiri, (b) odstotek vsebnosti invertnega sladkorja, pomnožen z dve, (c) število 1. 3. Donos surovega trsnega sladkorja se izračuna tako, da se od stopnje polarizacije navedenega sladkorja, pomnožene z dve, odšteje 100.

PRILOGA II POGOJI ZA ODKUP SLADKORNE PESE TOČKA I V tej prilogi so „pogodbene stranke“ pomeni: (a) podjetja za proizvodnjo sladkorja (v nadaljnjem besedilu „proizvajalci“), (b) prodajalci sladkorne pese (v nadaljnjem besedilu „prodajalci“). TOČKA II 1. Dobavne pogodbe se sklenejo v pisni obliki za določeno količino kvotne sladkorne pese. 2. Dobavne pogodbe določajo, ali je mogoče dobaviti dodatno količino sladkorne pese in pod katerimi pogoji. TOČKA III 1. V dobavnih pogodbah se navedejo odkupne cene za količine sladkorne pese iz prve alinee, in če je primerno, iz druge alinee člena 6(3). Za količine iz prve alinee člena 6(3) navedene cene ne smejo biti nižje od minimalne cene kvotne sladkorne pese iz člena 5(1). 2. V dobavne pogodbe določijo vsebnost sladkorja sladkorne pese. Vključujejo pretvorbeno lestvico, ki prikazuje različne vsebnosti sladkorja in faktorje za pretvorbo dobavljenih količin sladkorne pese v količine, ki ustrezajo vsebnosti sladkorja, navedeni v dobavni pogodbi. Pretvorbena lestvica temelji na donosih, ki ustrezajo različnim vsebnostim sladkorja. 3. Če je prodajalec podpisal dobavno pogodbo s proizvajalcem za dobavo sladkorne pese, kakor je navedeno v prvi alinei člena 6(3), se vse dobave tega prodajalca, pretvorjene v skladu z odstavkom 2 te točke, štejejo za dobave v smislu prve alinee člena 6(3), do količine sladkorne pese, določene v dobavni pogodbi. 4. Proizvajalci, ki proizvajajo količino sladkorja, manjšo od njihove kvotne sladkorne pese, za katero so podpisali predsetvene dobavne pogodbe v okviru prve alinee člena 6(3), razporedijo količino sladkorne pese, ki ustreza dodatni proizvodnji do višine njihove kvote med prodajalce, s katerimi so podpisali predsetvene dobavne pogodbe v smislu prve alinee člena 6(3). Panožni sporazumi lahko odstopajo od te določbe. TOČKA IV 1. Dobavne pogodbe vsebujejo določbe v zvezi s časovno razporeditvijo in običajnim trajanjem dobav sladkorne pese. 2. Določbe iz odstavka 1 so tiste, ki so se uporabljale za predhodno tržno leto, upoštevajoč višino dejanske proizvodnje. Panožni sporazumi lahko odstopajo od te določbe. TOČKA V 1. V dobavnih pogodbah se določijo zbirni centri za sladkorno peso. 2. Če so prodajalci in proizvajalci že sklenili dobavno pogodbo za predhodno tržno leto, veljajo dogovorjeni zbirni centri za dobave v navedenem tržnem letu še naprej. Panožni sporazumi lahko odstopajo od te določbe. 3. V dobavnih pogodbah se določi, da stroške nakladanja in prevoza z zbirnih mest nosi proizvajalec, v skladu s posebnimi sporazumi, ki temeljijo na lokalnih pravilih ali običajih, ki so veljali pred predhodnim tržnim letom. 4. Vendar se na Danskem, v Grčiji, Španiji, na Irskem, Portugalskem, Finskem in v Združenem kraljestvu, kjer se sladkorna pesa dobavlja franko tovarna, v dobavni pogodbi določi, da proizvajalci prispevajo k stroškom nakladanja in prevoza, ter navede odstotek ali znesek prispevka. TOČKA VI 1. V dobavnih pogodbah se določijo prevzemna mesta za sladkorno peso. 2. Če so prodajalci in proizvajalci že sklenili dobavno pogodbo za predhodno tržno leto, veljajo dogovorjena prevzemna mesta za dobave v navedenem tržnem letu še naprej. Panožni sporazumi lahko odstopajo od te določbe. TOČKA VII 1. V dobavni pogodbi se določi, da se vsebnost sladkorja ugotavlja z uporabo polarimetrične metode. Vzorec sladkorne pese se vzame ob prevzemu. 2. Panožni sporazumi lahko določajo, da se vzorci odvzamejo v kateri od drugih faz. V teh primerih se v dobavni pogodbi določi možnost popravka, da se nadomesti vsak padec vsebnosti sladkorja med prevzemom in odvzemom vzorca. TOČKA VIII V dobavnih pogodbah se določi, da se bruto in tara teži ter vsebnosti sladkorja določajo po enem izmed naslednjih postopkov: (a) skupaj proizvajalec in trgovinsko združenje pridelovalcev sladkorne pese, če tako določa panožni sporazum; (b) proizvajalec, pod nadzorom trgovinskega združenja pridelovalcev sladkorne pese; (c) proizvajalec, pod nadzorom izvedenca, ki ga je priznala zadevna država članica, pod pogojem, da stroške krije prodajalec. TOČKA IX 1. Dobavne pogodbe od proizvajalcev zahtevajo, da za celotno količino dobavljene sladkorne pese opravijo eno ali več naslednjih obveznosti: (a) prodajalcu neodplačno vrnejo sveže rezance dobavljene tonaže sladkorne pese, franko tovarna; (b) prodajalcu neodplačno vrnejo del teh rezancev, stisnjenih, posušenih ali posušenih in melasiranih, franko tovarna; (c) prodajalcu vrnejo rezance, stisnjene ali posušene, franko tovarna; v tem primeru lahko proizvajalec zahteva, da prodajalec plača stroške stiskanja ali sušenja; (d) plačajo prodajalcu nadomestilo, ki upošteva možnosti prodaje zadevnih rezancev. Če se deli celotne količine dobavljene sladkorne pese obravnavajo različno, se v dobavni pogodbi določi več kot ena obveznost iz prvega pododstavka. 2. Panožni sporazumi lahko določijo, da se rezance dobavi v fazi, ki ni navedena v odstavku 1(a), (b) in (c). TOČKA X 1. V dobavnih pogodbah se določi rok za vsa predplačila in plačila nabavne cene za sladkorno peso. 2. Rok iz odstavka 1 je rok, ki je veljal v predhodnem tržnem letu. Panožni sporazumi lahko odstopajo od te določbe. TOČKA XI Če so v dobavnih pogodbah določena pravila, ki pokrivajo zadeve, ki jih obravnava ta priloga, ali vsebujejo določbe, ki urejajo druge zadeve, te določbe in njihovi učinki ne smejo biti v nasprotju s to prilogo. TOČKA XII 1. Panožni sporazumi, kakor so opisani v členu 2(11)(b), vsebujejo arbitražne klavzule. 2. Če panožni sporazumi na ravni Skupnosti na regionalni ali lokalni ravni določajo pravila, ki pokrivajo zadeve, ki jih ureja ta uredba, ali vsebujejo določbe, ki urejajo druge zadeve, te določbe in učinki ne smejo biti v nasprotju s to prilogo. 3. Sporazumi iz odstavka 2 določajo zlasti: (a) pravila o dodelitvi količin sladkorne pese, za katere se proizvajalci še pred setvijo odločijo, da jih bodo kupili za proizvodnjo sladkorja v okviru omejitev kvote, prodajalcem; (b) pravila o dodelitvi iz točke III(4); (c) pretvorbeno lestvico iz točke III(2); (d) pravila o izbiri in dobavi semen sort sladkorne pese za pridelavo; (e) najnižjo vsebnost sladkorja sladkorne pese za dobavo; (f) zahtevo za posvetovanje med proizvajalcem in predstavniki prodajalcev, preden se določi datum začetka dobave sladkorne pese; (g) plačilo premij prodajalcem za zgodnjo ali pozno dobavo; (h) podrobnosti v zvezi z: (i) delom rezancev iz točke IX(1)(b), (ii) stroški iz točke IX(1)(c), (iii) nadomestilom iz točke IX(1)(d); (i) odstranitev rezancev, ki jo opravi prodajalec; (j) brez poseganja v člen 5(1), pravila o načinu dodelitev razlik med referenčno ceno in dejansko prodajno ceno za sladkor med proizvajalca in prodajalce. TOČKA XIII Če v panožnem sporazumu ni določeno, kako naj se med prodajalce dodelijo količine sladkorne pese, namenjene za proizvodnjo sladkorja v okviru kvote, za katere proizvajalec ponudi odkup pred setvijo, lahko zadevna država članica sama določi pravila za takšno dodelitev. Navedena pravila lahko tradicionalnim prodajalcem sladkorne pese zadrugam dodelijo tudi pravice dobave, ki se razlikujejo od tistih, ki bi jih imeli, če bi bili udeleženi v takih zadrugah.

PRILOGA III NACIONALNE IN REGIONALNE KVOTE (v tonah) Države članice ali regije (1) Sladkor (2) Izoglukoza (3) Inulinski sirup (4) Belgija 819 812 71 592 215 247 Češka 454 862 — — Danska 420 746 — — Nemčija 3 416 896 35 389 — Grčija 317 502 12 893 — Španija 996 961 82 579 — Francija (matična Francija) 3 288 747 19 846 24 521 Francoski čezmorski departmaji 480 245 — — Irska 199 260 — — Italija 1 557 443 20 302 — Latvija 66 505 — — Litva 103 010 — — Madžarska 401 684 137 627 — Nizozemska 864 560 9 099 80 950 Avstrija 387 326 — — Poljska 1 671 926 26 781 — Portugalska (celinska) 69 718 9 917 — Avtonomna regija Azori 9 953 — — Slovaška 207 432 42 547 — Slovenija 52 973 — — Finska 146 087 11 872 — Švedska 368 262 — — Združeno kraljestvo 1 138 627 27 237 — Skupaj 17 440 537 507 680 320 718

PRILOGA IV TOČKA I DODATNE KVOTE ZA SLADKOR (v tonah) Države članice Dodatna kvota Belgija 62 489 Češka 20 070 Danska 31 720 Nemčija 238 560 Grčija 10 000 Španija 10 000 Francija (matična Francija) 351 695 Irska 10 000 Italija 10 000 Latvija 10 000 Litva 8 985 Madžarska 10 000 Nizozemska 66 875 Avstrija 18 486 Poljska 100 551 Portugalska (celinska) 10 000 Slovaška 10 000 Slovenija 10 000 Finska 10 000 Švedska 17 722 Združeno kraljestvo 82 847 Skupaj 1 100 000 TOČKA II NADOMESTNE KVOTE ZA IZOGLUKOZO (v tonah) Države članice Nadomestna kvota Italija 60 000 Litva 8 000 Švedska 35 000

PRILOGA V PODROBNA PRAVILA O PRENOSU KVOT SLADKORJA ALI IZOGLUKOZE TOČKA I V tej prilogi: (a) „združitev podjetij“ povezavo dveh ali več podjetij v eno samo podjetje; (b) „prenos podjetja“ prenos ali prevzem premoženja enega podjetja, kateremu so bile dodeljene kvote, na eno ali več podjetij; (c) „prenos tovarne“ prenos lastništva tehnične enote, vključno z vso opremo, ki je potrebna za izdelavo zadevnega proizvoda, na eno ali več podjetij, česar posledica je delni ali popolni prevzem proizvodnje podjetja, ki prenaša lastništvo; (d) „zakup tovarne“ zakupno pogodbo tehnične enote, vključno z vso opremo, ki je potrebna za proizvodnjo sladkorja, sklenjeno za najmanj tri zaporedna tržna leta, pri čemer stranke soglašajo, da ne bo prekinjena pred koncem tretjega tržnega leta, s podjetjem, ki ima sedež v isti državi članici kakor zadevna tovarna, če se podjetje, ki je zakupilo zadevno tovarno, po uveljavitvi zakupa lahko šteje kot podjetje, ki proizvaja izključno sladkor glede na svojo celotno proizvodnjo. TOČKA II 1. Brez poseganja v odstavek 2 se pri združitvi ali prenosu podjetij za proizvodnjo sladkorja ali prenosu tovarn za proizvodnjo sladkorja kvote prilagodijo na naslednje načine: (a) pri združitvi podjetij za proizvodnjo sladkorja države članice dodelijo podjetju, nastalemu kot rezultat združitve, kvoto, ki je enaka vsoti kvot, ki so bile dodeljene zadevnim podjetjem za proizvodnjo sladkorja pred združitvijo; (b) pri prenosu podjetja za proizvodnjo sladkorja države članice dodelijo kvoto prenesenega podjetja prevzemnemu podjetju za proizvodnjo sladkorja; če gre za več prevzemnih podjetij, se kvota dodeli sorazmerno z obsegom proizvodnje sladkorja, ki jo je prevzelo vsako podjetje; (c) pri prenosu tovarne za proizvodnjo sladkorja države članice znižajo kvoto podjetja, ki prenaša lastništvo tovarne, in poviša kvoto podjetja ali podjetij za proizvodnjo sladkorja, ki zadevno tovarno kupuje oziroma kupujejo, v višini odštete količine, sorazmerno z obsegom prevzete proizvodnje. 2. Če več pridelovalcev sladkorne pese ali sladkornega trsa, na katere neposredno vpliva eden izmed postopkov iz odstavka 1, izrecno izrazijo pripravljenost za dobavo sladkorne pese ali sladkornega trsa podjetju za proizvodnjo sladkorja, ki ni udeleženo pri teh postopkih, lahko država članica dodeli kvoto na osnovi obsega proizvodnje, ki ga prevzame podjetje, kateremu nameravajo pridelovalci dobavljati sladkorno peso ali sladkorni trs. 3. Pri zapiranju, v okoliščinah, ki ne ustrezajo okoliščinam iz odstavka 1: (a) podjetja za proizvodnjo sladkorja, (b) ene ali več tovarn podjetja za proizvodnjo sladkorja, lahko država članica dodeli del kvot, povezanih z zapiranjem, enemu ali več podjetjem za proizvodnjo sladkorja. Tudi v primeru iz točke (b) predhodnega pododstavka, če nekateri od zadevnih pridelovalcev izrecno izrazijo svojo pripravljenost za dobavo sladkorne pese ali sladkornega trsa določenemu podjetju za proizvodnjo sladkorja, lahko država članica dodeli delež kvot, ki ustrezajo zadevni sladkorni pesi in sladkornemu trsu, podjetju, ki mu nameravajo dobavljati zadevne proizvode. 4. Pri sklicevanju na odstopanje iz člena 6(6) lahko zadevna država članica od zadevnih pridelovalcev sladkorne pese in od podjetij za proizvodnjo sladkorja zahteva, da v svoje panožne sporazume vključijo posebne klavzule, ki omogočijo državi članici uporabo odstavkov 2 in 3 te točke. 5. Pri zakupu tovarne, pripadajoče podjetju za proizvodnjo sladkorja, lahko država članica zmanjša kvote podjetja, ki daje tovarno v zakup, in dodeli del, za katerega je bila zmanjšana kvota, tistemu podjetju, ki je vzelo tovarno v zakup, da bi v njej proizvajalo sladkor. Če je zakupna pogodba prekinjena v treh tržnih letih iz točke I (d), država članica retroaktivno razveljavi prilagoditev kvot iz prvega pododstavka od dne, ko je začel veljati zakup. Če se zakupna pogodba prekine zaradi višje sile, država članica ni zavezana, da razveljavi prilagoditev. 6. Če podjetje za proizvodnjo sladkorja ne more več zagotoviti, da bo izpolnjevalo obveznosti do pridelovalcev sladkorne pese ali sladkornega trsa skladno z zakonodajo Skupnosti, in če je to preveril pristojni organ zadevne države članice, lahko država članica za eno ali več tržnih let dodeli del zadevnih kvot enemu ali več podjetjem za proizvodnjo sladkorja, sorazmerno z obsegom proizvodnje, ki jo prevzemajo. 7. Če država članica odobri podjetju za proizvodnjo sladkorja cenovna in prodajna jamstva za predelavo sladkorne pese v etilni alkohol, lahko država članica v dogovoru z navedenim podjetjem in zadevnimi pridelovalci sladkorne pese za eno ali več tržnih let dodeli celo ali del kvote za proizvodnjo sladkorja enemu ali več drugim podjetjem. TOČKA III Pri združitvi ali prenosu podjetij za proizvodnjo izoglukoze ali prenosu tovarne za proizvodnjo izoglukoze lahko države članice dodelijo zadevne kvote za proizvodnjo izoglukoze enemu ali več drugih podjetij, ne glede na to, ali imajo proizvodno kvoto ali ne. TOČKA IV Ukrepi, sprejeti v skladu s točkama II in III, začnejo učinkovati le, če so izpolnjeni naslednji pogoji: (a) upoštevajo se interesi vseh zadevnih strank; (b) zadevna država članica meni, da bodo ukrepi najverjetneje izboljšali strukturo sektorjev za pridelavo sladkorne pese, sladkornega trsa in proizvodnjo sladkorja; (c) ukrepi zadevajo podjetja s sedežem na istem ozemlju, za katero je v Prilogi III določena kvota. TOČKA V Če pride do združitve ali prenosa med 1. oktobrom in 30. aprilom naslednjega leta, začnejo ukrepi iz točk II in III učinkovati v tekočem tržnem letu. Če pride do združitve ali prenosa med 1. majem in 30. septembrom istega leta, začnejo ukrepi iz točk II in III učinkovati v naslednjem tržnem letu. TOČKA VI Če se uporabi člen 10(3), države članice dodelijo prilagojene kvote najpozneje do konca februarja, tako da se uporabijo v naslednjem tržnem letu. TOČKA VII Če se uporabita točki II in III, države članice obvestijo Komisijo o prilagojenih kvotah najpozneje v 15 dneh po preteku obdobij iz točke V.

PRILOGA VI DRŽAVE IZ ČLENA 2(11) Barbados Belize Slonokoščena obala Republika Kongo Fidži Gvajana Indija Jamajka Kenija Madagaskar Malavi Mauritius Mozambik Saint Kitts in Nevis – Angvila Surinam Svazi Tanzanija Trinidad in Tobago Uganda Zambija Zimbabve