Seznam prilog

0.7 Mesto in način namestitve oznake ES-homologacije pri sestavnih delih in samostojnih tehničnih enotah: …

9.10.8.2.1 V primeru preskusa dela, pri katerem lahko pride do uhajanja: seznam sestavnih delov, pri katerih lahko pride do uhajanja, vključno z ustrezno referenčno številko ali številko dela ter materialom z zadevnimi vrednostmi uhajanja na leto in podatki o preskusu (npr. poročilo o preskusu št., št. homologacije itd.): …

9.10.8.1 Risba in kratek opis klimatske naprave, vključno z referenčno številko ali številko dela in materialom, iz katerih so izdelani sestavni deli, pri katerih lahko pride do uhajanja: …

0.7 Mesto in način namestitve oznake ES-homologacije pri sestavnih delih in samostojnih tehničnih enotah: …

Naslednji podatki morajo biti po potrebi predloženi v trojniku in morajo vsebovati kazalo. Kakršne koli risbe pa morajo biti dovolj podrobne in predložene v ustreznem merilu in v formatu A4 ali zložene na ta format. Morebitne fotografije morajo biti dovolj podrobne.

0.7 Mesto in način namestitve oznake ES-homologacije pri sestavnih delih in samostojnih tehničnih enotah: …

Naslednji podatki morajo biti po potrebi predloženi v trojniku in morajo vsebovati kazalo. Kakršne koli risbe pa morajo biti dovolj podrobne in predložene v ustreznem merilu in v formatu A4 ali zložene na ta format. Morebitne fotografije morajo biti dovolj podrobne.

PRILOGA II

TEHNIČNE DOLOČBE ZA DOLOČITEV UHAJANJA IZ KLIMATSKIH NAPRAV

1. UVOD

Ta priloga se uporablja za vozila s klimatskimi napravami (AC), konstruiranimi tako, da vsebujejo fluorirane toplogredne pline z globalnim potencialom segrevanja nad 150, za oceno izpusta hladilne tekočine v ozračje. Teme, obravnavane v tej prilogi, vključujejo:

1. zahteve glede opreme,

2. preskusne pogoje,

3. postopke preskusa in zahteve po podatkih.

2. OPIS PRESKUSA

2.1 Preskus uhajanja iz klimatske naprave je zasnovan za določitev količine flouriranih ogljikovodikov (HFC-134a), ki se sprostijo v ozračje iz vozil, opremljenih s klimatskimi napravami, pri običajnem delovanju takšne naprave.

2.2 Preskus se lahko opravi na celotnem vozilu, na klimatski napravi ali na posameznih sestavnih delih, pri katerih lahko pride do uhajanja.

2.3 Sestavne dele, pri katerih lahko pride do uhajanja, je treba preskusiti brez uporabe dodatnega olja. Preostanek olja po proizvodnem procesu lahko ostane v delih. Za kompresorje se uporablja standardna polnitev olja.

2.4 Meje posameznih sestavnih delov morajo biti znotraj območja kovinske cevi. Mejne površine morajo biti tesno zavarjene ali spajkane. Eden od mejnih sestavnih delov je po potrebi lahko povezan s kovinsko posodo ustrezne prostornine, v kateri se nahaja dvofazno hladilno sredstvo.

2.5 Posodo s HFC-134a in del, pri katerem lahko pride do uhajanja, je treba napolniti z dvofazno (tekoča in parna faza) hladilno tekočino HFC-134a, da se s pomočjo naprave za segrevanje pri zahtevani temperaturi ohrani stalni tlak. Sestavni del, pri katerem lahko pride do uhajanja, in na katerem se bo opravilo predkondicioniranje ali preskus, se namesti v zatesnjeno komoro. Temperatura sestavnega dela se ohranja pri zahtevani temperaturi za predkondicioniranje ali preskus zato, da se parna faza HFC-134a nahaja izključno v sestavnem delu. Za celotne klimatske naprave je treba uporabiti dejansko nazivno obremenitev. Uporabiti je treba koncentracijo in tip olja, ki ju je priporočil proizvajalec.

2.6 Za vsak sestavni del klimatske naprave, pri katerem lahko pride do uhajanja, je treba opraviti preskus, razen za tiste, za katere se šteje, da ne puščajo.

2.6.1 Naslednji deli se štejejo, da ne puščajo:

— uparjalnik brez priključkov,

— kovinske cevi brez priključkov,

— kondenzator brez vgrajenega sušilnika brez priključkov,

— sprejemnik/sušilnik brez priključkov,

— akumulator brez priključkov.

2.7 Za preskus se izbere najneugodnejši vzorec sestavnega dela, pri katerem lahko pride do uhajanja, ali klimatske naprave.

2.8 Za zagotovitev skupnega rezultata preskusa se prišteje masa hladilne tekočine katerega koli sestavnega dela, pri katerem lahko pride do uhajanja.

3. PRESKUSNA OPREMA

Preskus je treba opraviti v zatesnjeni komori, v kateri je oprema, s katero se zagotovita homogena koncentracija plina in uporaba plinske analizne metode.

Vsa oprema, ki se uporabi med preskusom, se kalibrira glede na referenčno opremo.

3.1 Merilna komora

3.1.1 Sistem za uravnavanje temperature mora biti v fazi predkondicioniranja zmožen nadzorovati notranjo temperaturo zraka med celotnim potekom te faze, in sicer z odstopanjem ± 3 K.

3.1.2 V fazi meritve je treba za merjenje uhajanja uporabiti komoro, neprepustno za plin, v katero se lahko namestita naprava ali sestavni del za preskus. Ko se komora zapre, mora biti neprepustna za plin v skladu z Dodatkom. Notranja površina komore mora biti neprepustna in ne sme reagirati s hladilno tekočino iz klimatske naprave. Sistem za uravnavanje temperature mora biti zmožen nadzirati temperaturo zraka v komori med preskusom, in sicer s povprečnim dovoljenim odstopanjem ± 1 K v celotnem trajanju preskusa.

3.1.3 Merilna komora mora biti izdelana iz trdnih sten, ki ohranjajo stalno prostornino komore.

3.1.4 Notranjost merilne komore mora biti ustrezno velika, da se vanjo lahko namestijo sestavni deli ali naprave za preskus z zahtevano natančnostjo.

3.1.5 Homogenost plina in temperature znotraj merilne komore se zagotavlja z najmanj enim ventilatorjem za prezračevanje ali alternativno metodo, ki se lahko izvaja za zagotovitev homogene koncentracije plina in temperature.

3.2 Merilna oprema

3.2.1 Količina sproščenega HFC-134a je treba izmeriti s plinsko kromatografijo, infrardečo spektrofotometrijo, masno spektrometrijo ali infrardečo fotoakustično spektroskopijo (glej Dodatek).

3.2.2 Če uporabljena tehnika ni nobena od prej navedenih, je treba dokazati ustreznost metode, opremo pa kalibrirati s podobnim postopkom, opisanim v Dodatku.

3.2.3 Natančnost merilne opreme za celotno klimatsko napravo je določena na ± 2 g/l.

3.2.4 Opremo za analizo plina, v kombinaciji s katero koli drugo opremo, ki omogoča natančnost na 0,2 g/l, je treba uporabiti za preskus katerega koli sestavnega dela.

3.2.5 Za tiste sestavne dele, katerih zgoraj omenjena natančnost se zelo težko doseže, se lahko število vzorcev v vsakem preskusu poveča.

3.2.6 Ponovljivost analizatorja, izražena kot ena standardna deviacija, mora biti pri nič boljša od 1 % celotnega odklona, pri vseh uporabljenih razponih pa boljša od 80 % ± 20 % celotnega odklona.

3.2.7 Pred preskusom je treba v skladu z navodili proizvajalca kalibrirati ničelno točko in merilno območje analizatorja plina.

3.2.8 Delovne razpone analizatorja je treba izbrati tako, da je natančnost pri merjenju, kalibriranju in nadzoru uhajanja kar največja.

3.3 Sistem za beleženje podatkov analizatorja plina

3.3.1 Analizator plina mora biti opremljen z napravo za zapisovanje izhodnih električnih signalov z zapisovalnikom na trak ali drugim sistemom za obdelavo podatkov, ki beleži podatke vsaj enkrat na 60 minut. Delovne značilnosti zapisovalnega sistema morajo biti vsaj enakovredne signalu, ki se zapisuje, in morajo zagotavljati stalen zapis rezultatov. Zapis mora pokazati začetek in konec preskusa (vključno z začetkom in koncem vzorčenja in časom, ki je potekel med začetkom in koncem vsakega preskusa).

3.4 Dodatna oprema

3.4.1 Zapisovanje temperature

3.4.1.1 Z uporabo senzorjev za temperaturo, ki so povezani tako, da kažejo srednjo vrednost, se temperatura v merilni komori zapisuje vsaj na eni od dveh točk. Merilne točke morajo biti reprezentativne za temperaturo znotraj merilne komore.

3.4.1.2 Temperaturo je treba ves čas merjenja uhajanja HFC-134a zapisovati ali vnašati v sistem za obdelavo podatkov, in sicer vsaj enkrat na minuto.

3.4.1.3 Natančnost sistema zapisovanja temperature mora biti do ± 1,0 K.

3.4.2 Naprava za merjenje tlaka

3.4.2.1 Natančnost sistema za zapisovanje tlaka Pshed mora biti do ± 2 hPa, tlak pa mora biti določljiv v mejah ± 0,2 hPa.

3.4.3 Ventilatorji

3.4.3.1 Uporaba enega ali več ventilatorjev ali druge ustrezne metode, kot je prezračevanje z N2, mora omogočati zmanjšanje koncentracije HFC-134a v merilni komori na stopnjo koncentracije v okolici.

3.4.3.2 Sestavni del, pri katerem lahko pride do uhajanja ali naprava, na katerih se bo opravil preskus, med uporabo ventilatorjev ne sme biti neposredno izpostavljen(-a) toku zraka iz ventilatorjev.

3.4.4 Plini

3.4.4.1 Za kalibracijo in delovanje morajo biti na voljo naslednji plini, če je proizvajalec analizatorja plina to posebej določil:

— prečiščeni sintetični zrak z deležem kisika med 18 % in 21 % prostornine,

— HFC-134a, 99,5 % minimalne čistosti.

3.4.4.2 Kot kalibracijske pline je treba uporabiti mešanice propana HFC-134a in prečiščenega sintetičnega zraka ali kateri koli drug ustrezni inertni plin. Dejanske koncentracije kalibracijskega plina morajo biti znotraj ± 2 % navedenih vsebnosti.

4. PREDKONDICIONIRANJE

4.1 Splošna zahteva

4.1.1 Pred predkondicioniranjem in merjenjem uhajanja je treba klimatsko napravo izprazniti in jo napolniti z določeno nazivno vrednostjo HFC-134a.

4.1.2 Za zagotovitev nasičenosti med celotnim trajanjem preskusa, vključno z fazo predkondicioniranja, je treba vsak sestavni del, pri katerem lahko pride do uhajanja, ki ima dodatno posodo ali ne, izprazniti in ga napolniti z ustrezno količino HFC-134a, ki pa ne sme presegati 0,65 g/cm3 celotne notranje prostornine sestavnega dela, pri katerem lahko pride do uhajanja, ali posode.

4.2 Pogoji za predkondicioniranje

4.2.1 Vložnik vloge za homologacijo se lahko odloči za izvedbo predkondicioniranja v enem samem koraku pri 40 °C ali v dveh korakih s krajšim skupnim trajanjem. Pristop dveh korakov mora biti sestavljen iz dveh zaporednih stopenj, in sicer se prva opravi pri 50 °C, ki ji nemudoma sledi druga pri 40 °C. Čas predkondicioniranja je določen spodaj.

Možnost 1 Možnost 2 Del naprave 40 °C Čas [h] Korak 1 – 50 °C Čas [h] Korak 2 – 40 °C Čas [h] Celotna naprava 480 240 24 Kompresor 144 72 24 Sklopi cevi 480 240 24 Vsi drugi sestavni deli, pri katerih lahko pride do uhajanja 96 48 24

Čas predkondicioniranja se lahko skrajša, če se lahko dokaže, da je bila dosežena ustaljena stopnja uhajanja.

4.2.2 Po predkondicioniranju je treba sestavne dele, pri katerih lahko pride do uhajanja, ali naprave za preskus v 4 urah namestiti v merilno komoro.

4.3 Kompresor

4.3.1 Kompresor se lahko, če je potrebno za mazanje in utekanje tesnil, med predkondicioniranjem in preskusom zažene za najmanj 1 minuto pri minimalni hitrosti 200 vrtljajev/minuto.

4.3.2 Med prekondicioniranjem in preskusom mora polnitev HFC-134a v sestavnem delu, pri katerem lahko pride do uhajanja, ali klimatski napravi ostati nedotaknjena, da se ne izgubi učinek predkondicioniranja. To pomeni, da je treba med predkondicioniranjem in preskusom ohraniti isto konfiguracijo, ne da bi jo razstavljali in ponovno sestavljali.

5. POTEK PRESKUSA

5.1 Splošne zahteve

V tabeli je prikazan potek preskusa in koraki, po katerih je treba preskus opraviti.

5.2 Preskus uhajanja

5.2.1 Preskus je treba izvesti pri statičnih in stabilnih pogojih pri temperaturi 313 K (40 °C). Razlike koncentracij HFC-134a med trajanjem preskusa se uporabijo za izračun letnih izgub.

5.2.2 Merilno komoro je treba nekaj minut prezračevati, dokler ni dosežena stabilna koncentracija okolja.

5.2.3 Pred preskusom je treba izmeriti koncentracijo v merilni komori, analizator plina nastaviti na ničlo in določiti merilno območje.

5.2.4 Če se konfiguracija iz predkondicioniranja prenese v drugo merilno komoro, se merjenje ne sme začeti prej kot štiri ure po tem, ko se komora zapre, zatesni in se doseže preskusna temperatura.

5.2.5 Potem se v merilno komoro vnese sestavni del, pri katerem lahko pride do uhajanja, ali naprava.

5.2.6 Merilna komora se zapre in zatesni, da je neprepustna za plin. Nato jo je treba pri atmosferskem pristisku v celoti napolniti z referenčnim plinom (npr. čisti zrak).

TABELA

5.2.7 Preskus se začne, ko je merilna komora zatesnjena in ko temperatura v merilni komori doseže 313 K (40 °C). Temperatura se ohranja pri tej vrednosti do konca preskusa. Izmerijo se koncentracija HFC-134a, temperatura in zračni tlak, da se določijo izhodiščne vrednosti CHFC-134ai; Pshed in Tshed za preskusno obdobje, vendar ne prej kot 4 ure po zaprtju merilne komore in nastavitvi preskusne temperature, kakor je določeno v oddelku 5.2.4. Te vrednosti se uporabijo za izračun uhajanja v skladu z oddelkom 5.3.

5.2.8 Nazivno obdobje merjenja je 24 ur. Krajše obdobje se dovoli, če se lahko dokaže zadovoljiva raven točnosti.

5.2.9 Analizator plina mora biti takoj po končanem preskusnem obdobju nastavljen na nič in na merilno območje.

5.2.10 Po končanem preskusnem obdobju je treba izmeriti koncentracijo HFC-134a, temperaturo in zračni tlak v merilni komori. To so končne vrednosti CHFC134af, Pshed in Tshed za izračun uhajanja v skladu z oddelkom 5.3.

5.3 Izračun

5.3.1 V oddelku 5.2 opisan preskus omogoča izračun emisij HFC-134a. Uhajanje se izračuna z uporabo končnih koncentracij HFC-134a, vrednosti temperature in tlaka v komori, skupaj z neto prostornino merilne komore.

Skupna masa izpuščenega HFC-134a se izračuna z naslednjo formulo:

pri čemer je:

HFC-134a = stopnja pretoka izpuščenega HFC-134a [kg/s] nHFC-134a = število molov HFC-134a [mol] Vshed = neto prostornina komore SHED (zatesnjeno ohišje za določanje izhlapevanja) [m3] VAC = bruto prostornina klimatske naprave ali sestavnega dela [m3] Tshed = temperatura v SHED [K] Pshed = tlak v SHED [kPa] CHFC-134ae = končna koncentracija HFC-134a [ppmv] CHFC-134ai = začetna koncentracija HFC-134a [ppmv] te = končni čas [s] ti = začetni čas [s] MHFC-134a = molska masa HFC-134a(= 102 kg/kmol) [kg/kmol] R = plinska konstanta (= 8,314 kJ/(kmol*K)) [kJ/(kmol*K)]

Opomba: CHFC-134a je definiran kot število molov HFC-134a (nHFC-134a) na mol zraka (nair+HFC-134a)

ppmv: delcev na milijon prostornine/prostornina ekvivalentna molu/mol

5.3.2 Maso v gramih, dobljeno kot funkcija časa, je treba spremeniti v grame/leto (g/l).

5.4 Skupni rezultati preskusa

Skupno uhajanje za celotno klimatsko napravo se izračuna s seštevanjem delnih vrednosti za kateri koli preskušen sestavni del, pri katerem lahko pride do uhajanja.

1. Preskus naprave Uhajanje iz klimatske naprave, uhajanje L (g/l) = KF * HFC-134a (g/y)

2. Preskus dela Uhajanje iz klimatske naprave, uhajanje L (g/l) = KF * Σ HFC-134a (g/y) pri čemer je KF (korelacijski faktor) = 0,277

6. HOMOLOGACIJA

1. Preskušena klimatska naprava se lahko homologira, če je vrednost L (g/l) nižja od vrednosti iz naslednje tabele v skladu z Direktivo 2006/40/ES. L (g/y) Hladilo sredstvo v klimatski napravi 40/60 (1) HFC-134a

2. Sestavni del, pri katerem lahko pride do uhajanja, se lahko homologira, če je bil preskušen v skladu z zahtevami iz oddelkov 2. do 5.3.

(1) V primeru sistema dvojnega uparjevalnika.