1.

deli II do V se nadomestijo z naslednjim: „DEL II Minimalne zahteve glede kakovosti, navedene v delu I Durum pšenica Navadna pšenica Ječmen Koruza Sirek A. Najvišja vsebnost vlage 14,5 % 14,5 % 14,5 % 13,5 % 13,5 % B. Najvišji odstotek snovi, ki niso osnovno žito neoporečne kakovosti 12 % 12 % 12 % 12 % 12 % 1. Lomljena zrna 6 % 5 % 5 % 5 % 5 % 2. Nečistoče v obliki zrn 8,5 % 7 % 12 % 5 % 5 % 2.1 Nečistoče, razen listastih zrn 5 % 7 % 12 % 5 % 5 % (a) zakrnela zrna X X X Se ne uporablja Se ne uporablja (b) druga žita 3 % X 5 % X X (c) zrna, ki so jih napadli škodljivci X X X X X (d) zrna, pri katerih je seme izgubilo barvo X X Se ne uporablja Se ne uporablja Se ne uporablja (e) zrna, pregreta med sušenjem 0,50 % 0,50 % 3 % 0,50 % 0,50 % 2.2 Lisasta zrna 3,5 % Se ne uporablja Se ne uporablja Se ne uporablja Se ne uporablja 3. Nakaljena zrna 4 % 4 % 6 % 6 % 6 % 4. Druge nečistoče: 4,5 % (1) 3 % 3 % 3 % 3 % od tega: (a) tuja zrna: — škodljiva 0,10 % 0,10 % 0,10 % 0,10 % 0,10 % — drugo X X X X X (b) poškodovana zrna — zrna, ki so bila poškodovana zaradi samodejnega gretja ali sušenja pri čezmerno visoki temperaturi 0,05 % 0,05 % X X X — zrna, okužena s fuzarijo 1,5 % X X X X — drugo X X X X X (c) tuja snov X X X X X (d) pleve in luske (pri koruzi delci koruznih storžev) X X X X X (e) rženi rožiček 0,05 % 0,05 % Se ne uporablja Se ne uporablja Se ne uporablja (f) gnila zrna X X Se ne uporablja Se ne uporablja Se ne uporablja (g) nečistoče živalskega izvora X X X X X C. Najvišji odstotek v celoti ali delno lisastih zrn 27 % Se ne uporablja Se ne uporablja Se ne uporablja Se ne uporablja D. Najvišja vsebnost tanina (2) Se ne uporablja Se ne uporablja Se ne uporablja Se ne uporablja 1 % E. Najnižja hektolitrska masa (kg/hl) 78 73 62 Se ne uporablja Se ne uporablja F. Najnižja vsebnost beljakovin (2) 11,5 % 10,5 % Se ne uporablja Se ne uporablja Se ne uporablja G. Hagbergovo padno število (v sekundah) 220 220 Se ne uporablja Se ne uporablja Se ne uporablja H. Najnižja vrednost sedementacije (v ml) Se ne uporablja 22 Se ne uporablja Se ne uporablja Se ne uporablja ‚X‘ označuje analizo, ki je potrebna brez posebnih omejitev, vendar so vsebnosti, ki jih je treba upoštevati za najvišje omejitve, določene v točkah 2 in 4 razpredelnice. ‚Se ne uporablja‘: analiza ni potrebna. Snovi, ki niso osnovno žito neoporečne kakovosti, so opredeljene v delu III te priloge. Zrna osnovnih žit in drugih žit, ki so poškodovana ali gnila, se uvrščajo pod ‚druge nečistoče‘ tudi v primeru nepravilnosti iz drugih kategorij. DEL III 1. DOLOČANJE SNOVI, KI NISO OSNOVNO ŽITO NEOPOREČNE KAKOVOSTI 1.1 Lomljena zrna Za durum pšenico, navadno pšenico in ječmen je opredelitev ‚lomljena zrna‘ določena s standardom EN 15587. Pri koruzi so ‚lomljena zrna‘ tista zrna, ki padejo skozi mrežasto sito z okroglimi odprtinami premera 4,5 mm. Pri sirku so ‚lomljena zrna‘ tista zrna, ki padejo skozi mrežasto sito z okroglimi odprtinami premera 1,8 mm. 1.2 Nečistoče v obliki zrn (a) Zakrnela zrna Za durum pšenico, navadno pšenico in ječmen je opredelitev ‚zakrnela zrna‘ določena s standardom EN 15587. Pri ječmenu iz Estonije, Latvije, Finske in Švedske so ‚zakrnela zrna‘ zrna s hektolitrsko maso najmanj 64 kilogramov na hektoliter, ki so ponujena ali dana v intervencijo v navedenih državah članicah, zrna ki, potem ko odstranimo vse ostale snovi iz te priloge, padejo skozi sito z odprtinami premera 2,0 mm. Opredelitev ‚zakrnela zrna‘ ne velja za koruzo in sirek. (b) Druga žita Za durum pšenico, navadno pšenico in ječmen je opredelitev ‚druga žita‘ določena s standardom EN 15587. Pri koruzi in sirku so ‚druga žita‘ vsa zrna kultiviranih žit, ki ne spadajo v vrsto vzorčenih zrn. (c) Zrna, ki so jih napadli škodljivci Za durum pšenico, navadno pšenico in ječmen je opredelitev ‚zrna, ki so jih napadli škodljivci‘ določena s standardom EN 15587. Pri koruzi in sirku so ‚zrna, ki so jih napadli škodljivci‘, vsa zrna, ki so vidno poškodovana zaradi napada insektov, glodavcev, grinj ali drugih škodljivcev zrn. (d) Zrna, pri katerih je seme izgubilo barvo Za durum pšenico in navadno pšenico je opredelitev določena s standardom EN 15587. Opredelitev ‚zrna, pri katerih je seme izgubilo barvo‘, ne velja za ječmen, koruzo in sirek. (e) Zrna, pregreta med sušenjem Za durum pšenico, navadno pšenico in ječmen je opredelitev ‚zrna, pregreta med sušenjem‘, določena s standardom EN 15587. Pri koruzi in sirku so ‚zrna, pregreta med sušenjem‘ tista zrna, katerih zunanji izgled je spremenjen zaradi sušenja pri čezmerno visoki temperaturi, vendar niso poškodovana. (f) Lisasta zrna Za durum pšenico je opredelitev določena s standardom EN 15587. Opredelitev ‚lisasta zrna‘ ne velja za navadno pšenico, ječmen, koruzo in sirek. 1.3 Nakaljena zrna Za durum pšenico, navadno pšenico in ječmen je opredelitev ‚nakaljena zrna‘ določena s standardom EN 15587. Pri koruzi in sirku so ‚nakaljena zrna‘ tista zrna, pri katerih je s prostim očesom jasno vidna primarna koreninica (radikula) oziroma klični list (plumula). Ko ocenjujemo količino nakaljenih zrn, moramo upoštevati splošni izgled vzorca. Nakaljena zrna so le tista, kjer je kalček vidno spremenjen, kar nam pomaga, da zlahka ločimo nakaljena zrna od normalnih zrn. 1.4 Druge nečistoče (a) Tuja zrna Za durum pšenico, navadno pšenico in ječmen je opredelitev ‚tuja zrna‘ določena s standardom EN 15587. Pri koruzi in sirku so ‚tuja zrna‘ zrna rastlin, bodisi kultiviranih ali ne, ki niso žita. Vključujejo semena, ki nimajo posebnega pomena, semena, ki se lahko uporabijo za krmo živine, vendar niso žita in ne škodljiva semena. ‚Škodljiva semena‘ so semena, ki so strupena za človeka in živali, semena, ki ovirajo ali otežujejo čiščenje in mletje žit, ter semena, ki vplivajo na kakovost žitnih proizvodov. (b) Poškodovana zrna Za durum pšenico, navadno pšenico in ječmen je opredelitev ‚poškodovana zrna‘ določena s standardom EN 15587. Pri koruzi in sirku so ‚poškodovana zrna‘ tista zrna, ki zaradi napada gnilobe, plesni (vključno s fuzarijo), zaradi bakterijskih ali podobnih okužb niso primerna za krmo goveda. Poškodovana zrna zajemajo tudi zrna, ki so bila poškodovana zaradi samodejnega gretja ali sušenja pri čezmerno visoki temperaturi; takšna zrna so zrna normalne velikosti, pri katerih je semenski ovoj sivorjave do črne barve, medtem ko je zrnje na prerezu rumenorjavo do rjavočrno. V standardu EN 15587 za durum pšenico, navadno pšenico in ječmen je opredelitev ‚zrna, okužena s fuzarijo‘ vključena v opredelitev ‚poškodovana zrna‘. (c) Tuja snov Za durum pšenico, navadno pšenico in ječmen je opredelitev ‚tuja snov‘ določena s standardom EN 15587. Pri koruzi in sirku se vse snovi v vzorcu, ki padejo skozi sito z odprtinami velikosti 1,0 mm, štejejo za tuje snovi, razen živih in mrtvih insektov. (d) Pleve in luske (pri koruzi delci koruznih storžev) (e) Rženi rožički (f) Gnila zrna Pri durum pšenici in navadni pšenici je opredelitev določena s standardom EN 15587. Opredelitev ‚gnila zrna‘ ne velja za ječmen, koruzo in sirek. (g) Nečistoče živalskega izvora 1.5 Živi škodljivci 1.6 Lisasta zrna, ki so izgubila steklast izgled Lisasta zrna durum pšenice so tista zrna, pri katerih jedro ni v celoti steklasto. Prav tako so opredeljena s standardom EN 15585. 2. SPECIFIČNI FAKTORJI, KI JIH JE POTREBNO UPOŠTEVATI ZA VSAK TIP ŽITA PRI OPREDELITVI NEČISTOČ 2.1 Durum pšenica Nečistoče pomenijo zakrnela zrna, zrna drugih žit, zrna, ki so jih poškodovali škodljivci, zrna, pri katerih je seme izgubilo barvo, lisasta zrna in zrna, pregreta med sušenjem. Druge nečistoče so tuja zrna, poškodovana zrna (vključno z zrni, okuženimi s fuzarijo), tuje snovi, pleve in luske, rženi rožiček, gnila zrna ter nečistoče živalskega izvora. 2.2 Navadna pšenica Nečistoče pomenijo zakrnela zrna, zrna drugih žit, zrna, ki so jih napadli škodljivci, zrna, pri katerih je seme izgubilo barvo (samo tam, kjer njihova vsebnost presega 8 %) in zrna, pregreta med sušenjem. Druge nečistoče so tuja zrna, poškodovana zrna (vključno z zrni, okuženimi s fuzarijo), tuje snovi, pleve in luske, rženi rožiček, gnila zrna in nečistoče živalskega izvora. 2.3 Ječmen Nečistoče pomenijo zakrnela zrna, zrna drugih žit, zrna, ki so jih napadli škodljivci in zrna, pregreta med sušenjem. Druge nečistoče so tuja zrna, poškodovana zrna (vključno z zrni, okuženimi s fuzarijo), tuje snovi, pleve in luske ter nečistoče živalskega izvora. 2.4 Koruza Nečistoče pomenijo zrna drugih žit, zrna, ki so jih napadli škodljivci ter zrna, pregreta med sušenjem. Druge nečistoče so tuja zrna, poškodovana zrna (vključno z zrni, okuženimi s fuzarijo), tuje snovi, delci koruznih storžev in nečistoče živalskega izvora. 2.5 Sirek Nečistoče pomenijo zrna drugih žit, zrna, ki so jih napadli škodljivci in zrna, pregreta med sušenjem. Druge nečistoče so tuja zrna, poškodovana zrna (vključno z zrni, okuženimi s fuzarijo), tuje snovi, pleve in luske ter nečistoče živalskega izvora. DEL IV Metode, ki se uporabljajo za določitev kakovosti žit, ponujenih ali danih v intervencijo Za določitev kakovosti žit, ponujenih ali danih v intervencijo, se v skladu s členom 7 uporabljajo naslednje metode: (a) standardna metoda za določanje snovi, ki niso osnovno žito neoporečne kakovosti, je: — standard EN 15587 za navadno pšenico, durum pšenico in ječmen, — metoda, določena v delu V te priloge, za koruzo in sirek; (b) standardna metoda za določanje vlage v žitu je: — standard EN ISO 6540 za koruzo, — standard EN ISO 712 za žita, razen koruze ali — metoda, ki temelji na infrardeči tehnologiji. V primeru spora bodo priznani le rezultati standarda EN ISO 6540 za koruzo ali standarda EN ISO 712 za žita, razen koruze; (c) standardna metoda za določanje vsebnosti tanina v sirku je standard ISO 9648; (d) standardna metoda za določanje nelepljivosti ter primernosti za strojno obdelavo testa, pridobljenega iz navadne pšenice, je določena v delu VII te priloge; (e) standardna metoda za določanje vsebnosti beljakovin v durum pšenici in navadni talni pšenici je: — standard EN ISO 20483 ali — standard CEN ISO/TS 16634-2. V primeru spora bodo priznani le rezultati standarda EN ISO 20483; (f) metoda za določanje sedimentacije navadne talne pšenice mora ustrezati standardu ISO 5529; (g) metoda za določanje Hagbergovega padnega števila (test aktivnosti škroba) mora ustrezati standardu ISO 3093; (h) standardna metoda za določanje stopnje izgube steklastega videza durum pšenice je standard EN 15585; (i) standardna metoda za določanje hektolitrske mase je standard ISO 7971/3; (j) metode vzorčenja in metode referenčne analize za določitev stopenj mikotoksinov so metode iz Priloge k Uredbi (ES) št. 1881/2006 ter iz prilog I in II k Uredbi Komisije (ES) št. 401/2006 (3). DEL V Standardna metoda za določanje snovi, ki niso osnovno žito neoporečne kakovosti, za ječmen in sirek 1. Povprečni vzorec mase 500 g za koruzo ter 250 g za sirek se presaja pol minute na situ z odprtinami v obliki rež velikosti 1,0 mm. Na presejanem delu na situ se preveri prisotnost živih škodljivcev in mrtvih insektov. S pomočjo pincete ali lopatice se iz snovi, ki so ostale na situ z odprtinami v obliki rež velikosti 1,0 mm, odstranijo kamni, pesek, delci koruznih storžev ali slame in ostale tuje snovi. Te odstranjene tuje snovi dodamo snovem, ki so padle skozi sito z odprtinami v obliki rež velikosti 1,0 mm, in vse skupaj stehtamo. Del, ki je ostal na situ z odprtinami v obliki rež velikosti 1,0 mm se razdeli s pomočjo separatorja, da se pridobi delni vzorec 100 do 200 g pri koruzi in 25 do 50 g pri sirku. Delni vzorec se stehta. Razgrne se ga po mizi v tankem sloju. S pomočjo pincete ali lopatice se odstranijo druga žita, zrna, ki so jih napadli škodljivci, zrna, pregreta med sušenjem, nakaljena zrna, tuja zrna, poškodovana zrna, pleve in luske ter nečistoče živalskega izvora. Pri ječmenu je treba zrna, ki se držijo luščine, ločiti od luščin, saj te prestavljajo druge nečistoče. Nato se oceni stanje zrna. Delni vzorec, iz katerega so odstranjene vse nečistoče, se 30 sekund seje skozi mrežasto sito z okroglimi odprtinami velikosti 4,5 mm pri koruzi in 1,8 mm pri sirku. Snovi, ki padejo skozi to sito, so lomljena zrna. 2. Skupine snovi, ki niso osnovno žito neoporečne kakovosti, kot je to določeno po metodah iz točke 1, je potrebno zelo pazljivo stehtati na 0,01 g natančno ter procentualno razdeliti na ves vzorec. Te podrobnosti navedemo v poročilu o analizi na 0,1 % natančno. Navede se prisotnost živih škodljivih organizmov. Splošno pravilo je, da opravimo dve analizi vsakega vzorca. Analizi se ne smeta razlikovati za več kot 10 % glede celote zgoraj navedenih zadev. 3. Pri postopkih iz točk 1 in 2 se uporabijo naslednje naprave: (a) separator vzorca, na primer stožčasta ali žlebičasta naprava; (b) natančna tehtnica, ki lahko stehta do 0,01 g natančno (z natančnim prikazom 0,001 g); (c) sita z odprtinami v obliki rež velikosti 1,0 mm in z okroglimi odprtinami velikosti 1,8 mm in 4,5 mm. Sita so lahko pritrjena na vibrirajočo mizo. Sita morajo ustrezati standardu ISO 5223.