SL Uradni list Evropske unije L 258/24

IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2017/1795

z dne 5. oktobra 2017

o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih vroče valjanih ploščatih izdelkov iz železa, nelegiranega jekla ali drugega legiranega jekla s poreklom iz Brazilije, Irana, Rusije in Ukrajine ter o zaključku preiskave o uvozu nekaterih vroče valjanih ploščatih izdelkov iz železa, nelegiranega jekla ali drugega legiranega jekla s poreklom iz Srbije

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (1) in zlasti člena 9(4) Uredbe,

po posvetovanju z državami članicami,

ob upoštevanju naslednjega:

1. POSTOPEK

1.1 Začetek

(1) Evropska komisija („Komisija“) je 7. julija 2016 na podlagi člena 5 Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta („osnovna uredba“) začela protidampinško preiskavo v zvezi z uvozom nekaterih vroče valjanih ploščatih izdelkov iz železa, nelegiranega jekla ali drugega legiranega jekla s poreklom iz Brazilije, Irana, Rusije, Srbije in Ukrajine („zadevne države“) v Unijo. Obvestilo o začetku je objavila v Uradnem listu Evropske unije (2) („obvestilo o začetku“).

(2) Preiskava se je začela na podlagi pritožbe, ki jo je 23. maja 2016 v imenu več kot 90 % celotne proizvodnje nekaterih vroče valjanih ploščatih izdelkov iz železa, nelegiranega jekla ali drugega legiranega jekla v Uniji, vložilo Združenje evropskih jeklarjev („združenje Eurofer“ ali „pritožnik“).

1.2 Zainteresirane strani

(3) Komisija je v obvestilu o začetku zainteresirane strani pozvala, naj se javijo, če želijo sodelovati v preiskavi. Poleg tega je izrecno obvestila pritožnika, druge znane proizvajalce Unije, znane proizvajalce izvoznike, organe zadevnih držav, znane uvoznike, dobavitelje in uporabnike, trgovce in združenja, za katere je znano, da jih zadeva začetek tega postopka, ter jih povabila k sodelovanju.

(4) Zainteresirane strani so imele možnost, da pisno izrazijo svoja stališča in zahtevajo zaslišanje pred Komisijo in/ali pooblaščencem za zaslišanje v trgovinskih postopkih. Vsem zainteresiranim stranem, ki so zahtevale zaslišanje in dokazale, da zanj obstajajo posebni razlogi, je bilo to odobreno.

1.3 Vzorčenje

(5) Komisija je v obvestilu o začetku navedla, da bo morda izbrala vzorec zainteresiranih strani v skladu s členom 17 osnovne uredbe.

(a) Vzorčenje proizvajalcev Unije

(6) Komisija je v obvestilu o začetku navedla, da je začasno izbrala vzorec proizvajalcev Unije. Vzorec je izbrala na podlagi največjega reprezentativnega obsega proizvodnje in prodaje ter obenem zagotovila geografsko razpršenost. Komisija je zainteresirane strani pozvala, naj predložijo pripombe glede začasnega vzorca, vendar ni prejela nobenih pripomb.

(7) Tako je nastal končni vzorec, sestavljen iz šestih proizvajalcev Unije iz petih držav članic, ki predstavlja več kot 45 % proizvodnje Unije.

(b) Vzorčenje nepovezanih uvoznikov

(8) Komisija je nepovezane uvoznike pozvala, naj predložijo informacije, opredeljene v obvestilu o začetku, da bi se lahko odločila, ali je vzorčenje potrebno, in da bi v tem primeru lahko izbrala vzorec. Vseh sedem uvoznikov, ki so se javili, je bilo članov konzorcija, imenovanega „Konzorcij uvoznikov vroče valjanih ploščatih izdelkov“ („Konzorcij“). Konzorcij je za namen preiskave ustanovilo ad hoc več kot 30 uporabnikov in nepovezanih uvoznikov, ki so večinoma, vendar ne samo iz Italije. V glavnem so MSP.

(9) Družba Stemcor London Ltd, ki je članica Konzorcija, se je s predložitvijo izpolnjenega vprašalnika prostovoljno javila, da bo v celoti sodelovala. Ta nepovezani uvoznik je imel sedež v Londonu v Združenem kraljestvu in je v obdobju preiskave trgoval z zadevnim izdelkom v vrednosti, ki je presegla 30 milijonov GBP. Pri tem nepovezanem uvozniku je bil opravljen obisk na kraju samem.

(c) Vzorčenje proizvajalcev izvoznikov

(10) Ker je število znanih proizvajalcev izvoznikov v Iranu, Rusiji, Srbiji in Ukrajini majhno, za navedene države ni bilo predvideno vzorčenje.

(11) Zaradi potencialno velikega števila proizvajalcev izvoznikov v Braziliji je Komisija vse proizvajalce izvoznike v Braziliji pozvala, naj predložijo informacije iz obvestila o začetku, da bi se lahko odločila, ali je vzorčenje potrebno in, če je, da bi izbrala vzorec. Poleg tega je Stalno misijo Brazilije pri Evropski uniji pozvala, naj opredeli morebitne druge proizvajalce izvoznike, ki bi bili zainteresirani za sodelovanje v preiskavi, in/ali stopi v stik z njimi.

(12) Pet proizvajalcev je predložilo informacije in se strinjalo z vključitvijo v vzorec. Komisija je ugotovila, da sta bili dve od teh družb povezani, zato ju je štela za enega proizvajalca izvoznika (skupino).

(13) Komisija je v skladu s členom 17(1) osnovne uredbe izbrala vzorec treh proizvajalcev izvoznikov na podlagi največjega reprezentativnega obsega izvoza v Unijo, ki ga je bilo mogoče ustrezno preiskati v razpoložljivem času. V skladu s členom 17(2) osnovne uredbe so bila o izbiri vzorca opravljena posvetovanja z vsemi znanimi proizvajalci izvozniki in organi Brazilije. Prejete niso bile nobene pripombe.

(14) Izbrani vzorec predstavlja 97,3 % vsega izvoza Brazilije v Unijo, kot so poročali štirje sodelujoči proizvajalci izvozniki.

1.4 Izpolnjeni vprašalniki

(15) Komisija je vprašalnike poslala pritožniku, vsem vzorčenim proizvajalcem Unije, vsem znanim proizvajalcem izvoznikom v Iranu, Rusiji, Srbiji in Ukrajini ter trem vzorčenim proizvajalcem v Braziliji, uporabnikom in uvoznikom, ki so se javili v roku iz obvestila o začetku.

(16) Izpolnjene vprašalnike je prejela od združenja Eurofer, šestih vzorčenih proizvajalcev Unije in njihovih povezanih storitvenih centrov za jeklarstvo, enega uporabnika v imenu Konzorcija, enega vzorčenega nepovezanega uvoznika in devetih skupin proizvajalcev izvoznikov iz zadevnih držav.

(17) Konzorcij je po začetku tega postopka prav tako predložil pripombe. Poleg tega je po začetku postopka pripombe predložilo več drugih uporabnikov, večinoma s Poljske in iz baltskih držav, Konfederacija delodajalcev iz Latvije ter Združenje strojne in kovinsko predelovalne industrije Latvije.

1.5 Preveritveni obiski

(18) Komisija je zbrala in preverila vse informacije, ki so se ji zdele potrebne za določitev dampinga, nastale škode in interesa Unije. Preveritveni obiski v skladu s členom 16 osnovne uredbe so bili opravljeni v prostorih naslednjih družb: proizvajalci Unije: — ThyssenKrupp Steel Europe AG, Duisburg, Nemčija, — Tata Steel IJmuiden BV, Velsen-Noord, Nizozemska, — Tata Steel UK Limited, Port Talbot, South Wales, Združeno kraljestvo, — ArcelorMittal Mediterranee SAS, Fos-sur-Mer, Francija, — ArcelorMittal Atlantique Et Lorraine, Dunkerque, Francija, — ArcelorMittal España SA, Gozón, Španija; uporabnik: — Marcegaglia Carbon Steel Spa, Gazoldo degli Ippoliti, Italija; nepovezani uvoznik: — Stemcor London Ltd, London, Združeno kraljestvo; proizvajalec izvoznik v Iranu: — Mobarakeh Steel Company, Mobarakeh, Isfahan, Iran; povezani trgovec v Uniji: — Tara Steel Trading GmbH, Düsseldorf, Nemčija; proizvajalci izvozniki v Rusiji: — Public Joint Stock Company Magnitogorsk Iron & Steel Works („PJSC MMK“ ali „MMK“), Magnitogorsk, — Novolipetsk Steel (v nadaljnjem besedilu tudi „NLMK“), Lipetsk, — PAO Severstal, („Severstal“) Čerepovec; povezani storitveni center za jeklarstvo/trgovec/uvoznik v Uniji: — SIA Severstal Distribution, Riga, Latvija; povezani trgovci/uvozniki zunaj Unije: — NOVEX Trading (Swiss) SA („Novex“), Lugano, Švica, — MMK Steel Trade AG, Lugano, Švica, — Severstal Export GmbH („SSE“), Lugano, Švica; proizvajalec izvoznik v Srbiji: — Železara Smederevo d.o.o., Smederevo, Srbija; povezani uvoznik v Uniji: — Pikaro, s.r.o., Košice, Slovaška; proizvajalci izvozniki v Ukrajini: Metinvest Group, — Integrated Iron and Steel Works „Zaporizhstal“, PJSC, Zaporozhye, Ukrajina, — Ilyich Iron and Steel Works of Mariupol, PJSC, Mariupol, Ukrajina (preverjen na daljavo iz pisarn družbe Metinvest International SA, Geneva, Švica); povezani trgovec v Ukrajini: — Limited Liability Company Metinvest-SMC, LLC, Kiev, Ukrajina; povezani trgovec zunaj Unije: — Metinvest International SA, Geneva, Švica; povezani uvoznik v Uniji: — Ferriera Valsider S.p.A, Vallese di Oppeano VR, Italija; proizvajalci izvozniki v Braziliji: — ArcelorMittal Brasil S.A, Serra, Brazilija, — Companhia Siderúrgica Nacional, São Paulo, Brazilija, — Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A., Belo Horizonte, Brazilija; povezani storitveni center za jeklarstvo/trgovec/uvoznik v Uniji: — Lusosider Aços Planos S.A, Lisbon, Portugalska.

1.6 Obdobje preiskave in obravnavano obdobje

(19) Preiskava dampinga in škode je zajela obdobje od 1. julija 2015 do 30. junija 2016 („obdobje preiskave“). Proučevanje gibanj, pomembnih za oceno škode, je zajelo obdobje od 1. januarja 2013 do konca obdobja preiskave („obravnavano obdobje“).

1.7 Registracija uvoza

(20) Pritožnik je 11. oktobra 2016 vložil zahtevek za registracijo uvoza nekaterih vroče valjanih ploščatih izdelkov iz železa, nelegiranega jekla ali drugega legiranega jekla iz zadevnih držav v skladu s členom 14(5) osnovne uredbe. Pritožnik je 21. novembra 2016 predložil posodobljene uvozne podatke v zvezi s svojim zahtevkom za registracijo. Komisija je po skrbni analizi zahtevka in podpornih podatkov ugotovila, da so pogoji za registracijo izpolnjeni samo za uvoz iz Brazilije in Rusije.

(21) Skladno s tem je Komisija 6. januarja 2017 objavila Izvedbeno uredbo Komisije o obvezni registraciji uvoza nekaterih ploščatih vroče valjanih izdelkov iz železa, nelegiranega jekla ali drugih legiranih jekel s poreklom iz Rusije in Brazilije (3) od 6. januarja 2017 naprej.

1.8 Nadaljnji postopek

(22) Komisija je 4. aprila 2017 vse zainteresirane strani z informativnim dokumentom („informativni dokument“) obvestila, da bo preiskavo nadaljevala, ne da bi uvedla začasne ukrepe za uvoz zadevnega izdelka s poreklom iz zadevnih držav v Unijo. Informativni dokument je vseboval bistvena dejstva in premisleke, na podlagi katerih se je Komisija odločila nadaljevati preiskavo brez uvedbe začasnih ukrepov.

(23) Zainteresirane strani so po razkritju informativnega dokumenta predložile pisna stališča s pripombami glede razkritih informacij in ugotovitev. Zainteresiranim stranem, ki so zahtevale zaslišanje, je bilo zaslišanje odobreno.

(24) Dne 4. maja 2017 je potekalo zaslišanje pritožnika v prisotnosti pooblaščenca za zaslišanje v trgovinskih postopkih. Dne 15. maja 2017 so potekala posvetovanja z dvema ruskima proizvajalcema izvoznikoma, in sicer družbama MMK in PAO Severstal. Dne 1. junija 2017 je potekalo zaslišanje Konzorcija. Dne 8. junija 2017 je potekalo drugo zaslišanje pritožnika. Zaslišanje ukrajinskega proizvajalca izvoznika Metinvest Group pa je potekalo 13. junija 2017.

(25) Komisija je pred končno ugotovitvijo obravnavala vse ustne in pisne pripombe na informativni dokument, ki so jih predložile zainteresirane strani. Te pripombe so obravnavane v tej uredbi.

(26) Poleg tega je Komisija prosila uporabnike, ki so se prijavili v začetni fazi, naj zagotovijo več podatkov o strojništvu in drugih sektorjih, da bi natančneje ocenila morebitni vpliv ukrepov na sektorje, ki so nižje v prodajni verigi in niso sektor cevi. Zainteresirane strani je pozvala, naj predložijo morebitne pripombe glede ustrezne oblike ukrepov.

(27) Po razkritju informativnega dokumenta se je prijavilo 18 dodatnih uporabnikov in zahtevalo registracijo kot zainteresirane strani. Registracija kot zainteresirane strani je bila odobrena 17 uporabnikom od 18. Sedem od teh 18 uporabnikov je prosilo za anonimnost, ker se bojijo povračilnih ukrepov. Ta prošnja je bila odobrena šestim od sedmih. Preostali uporabnik ni bil registriran kot zainteresirana stran, saj kljub več opominom ni utemeljil svoje prošnje za anonimnost.

(28) Poleg tega je Komisija nadaljevala zbiranje in preverjanje vseh informacij, ki so bile po njenem mnenju potrebne za dokončne ugotovitve. Za ta namen je šestim vzorčenim proizvajalcem Unije, 74 uporabnikom (vključno s člani Konzorcija) in 12 združenjem uporabnikov poslala dodatne vprašalnike za obdobje po obdobju preiskave („obdobje po OP“).

(29) Izpolnjene vprašalnike za obdobje po OP je poslalo vseh šest vzorčenih proizvajalcev Unije in 23 uporabnikov. Poleg tega sta dve od 12 združenj uporabnikov predložili dodatne informacije. Pritožnik, en proizvajalec Unije (4) in izbrani uporabniki (večinoma (5) na podlagi geografske razpršenosti) so bili obveščeni, da bodo prišle službe Komisije preveriti zadevne podatke na kraj sam.

(30) Po tem je bilo pet dodatnih preveritvenih obiskov opravljenih v obdobju od 29. maja do 9. junija 2017 v prostorih naslednjih zainteresiranih strani v Evropski uniji: — ThyssenKrupp Steel Europe AG, Duisburg, Nemčija (proizvajalec Unije), — HUS Ltd, Plovdiv, Bolgarija (uporabnik, član Konzorcija), kot je navedeno v uvodni izjavi (8), — Technotubi SpA, Alfianello, Italija (uporabnik, član Konzorcija), — italijanski uporabnik, ni bil član Konzorcija, a je zaprosil za anonimnost, — združenje Eurofer.

(31) Vse strani so bile obveščene o bistvenih dejstvih in premislekih, na podlagi katerih je nameravala Komisija uvesti dokončne protidampinške ukrepe. Določeno je bilo tudi obdobje, v katerem so lahko predložile svoja stališča v zvezi z dokončnim razkritjem.

(32) Po dokončnem razkritju („dokončno razkritje“) 17. julija 2017 je 27. julija 2017 potekalo še eno zaslišanje pritožnika v prisotnosti pooblaščenca za zaslišanje v trgovinskih postopkih. Na tem zaslišanju je združenje Eurofer zastavilo nekaj postopkovnih in vsebinskih vprašanj.

(33) Kar zadeva postopek, je trdilo, da Komisija ni upoštevala priporočil pooblaščenca za zaslišanje v trgovinskih postopkih, ki jih je ta izdal po zaslišanju 4. maja 2017 (glej uvodno izjavo (24)). Pooblaščenec za zaslišanje je v svojem poročilu z dne 23. junija 2017 izrazil mnenje, da bi morale službe razkriti stopnje dampinga in škode pred izvedbo preskusa interesa Unije, „ne da bi bili v izračunih uporabljeni dejanski podatki“ (6). Poleg tega je službe Komisije pozval, „naj končni dokument pravočasno razkrijejo zainteresiranim stranem, da zagotovijo zadosten čas za pripombe, in sicer vsaj 30 dni namesto običajnih 10 dni“ (7).

(34) Komisija je opozorila, da je priporočila pooblaščenca za zaslišanje prejela 23. junija 2017, kar je bilo blizu datuma dokončnega razkritja (17. julija 2017). Glede stopnje škode se je odločila, da ne bi bilo veliko koristi od razkritja neobdelanih podatkov brez osnovnih izračunov ob koncu junija kot dodatnega koraka, saj bi zainteresirane strani v vsakem primeru z dokončnim razkritjem v bližnji prihodnosti prejele celotne izračune o stopnji škode s celotnim dokončnim razkritjem. Združenje Eurofer je na zaslišanju 27. julija 2017 dejansko potrdilo, da je prejelo celovite informacije o stopnji škode v dokumentu o splošnem razkritju in da je to vprašanje postalo nepomembno. Glede roka za pripombe ob dokončnem razkritju je v členu 20(5) osnovne uredbe določeno, da se pripombe, poslane po dokončnem razkritju, upoštevajo samo, če prispejo „v roku, ki ga za vsak primer posebej določi Komisija in ki znaša vsaj deset dni“. Dokončno razkritje je bilo zainteresiranim stranem predloženo 17. julija 2017, rok za pripombe pa je bil 7. avgust 2017, tj. tri tedne. Čeprav je ta rok krajši od 30-dnevnega, ki ga je priporočil pooblaščenec za zaslišanje, je bilo vseeno dano na voljo dvakrat več časa od zakonskega minimuma. Po mnenju Komisije se je tako upoštevalo bistvo priporočila pooblaščenca za zaslišanje, in sicer da naj zagotovi „zadosten“ čas za pridobitev koristnih pripomb na dokument, v katerem so bile v velikem delu ponovljene informacije, ki jih je Komisija že dala stranem v informativnem dokumentu z dne 4. aprila (glej uvodno izjavo (22)).

(35) Komisija se je glede vsebinskih vprašanj, navedenih pred pooblaščencem za zaslišanje, odločila, da jih bo obravnavala v ustreznih delih te uredbe v nadaljevanju, kot so bila ponovno postavljena v pisnih pripombah, prejetih ob dokončnem razkritju.

(36) Zaslišanje iranskega proizvajalca izvoznika, in sicer Mobarakeh Steel Company, je potekalo 3. avgusta 2017. Iranski proizvajalec izvoznik je na zaslišanju opozoril na stvarno napako, storjeno pri izračunu njegovega dampinga. Proizvajalec izvoznik je pojasnil, da so bile nekatere vrednosti pomotoma zaokrožene, verjetno zaradi njihove dolžine.

(37) Komisija je to zahtevo analizirala in ugotovila, da je pri izračunu dampinga za iranskega proizvajalca izvoznika dejansko prišlo do stvarne napake, ki jo je treba popraviti. Izračun dampinga in minimalno uvozno ceno je bilo treba zato preračunati, rezultat pa je bil naslednji: spremenjena stopnja dampinga in stopnja protidampinške dajatve za družbo Mobarakeh Steel Company je znašala 17,9 %, zato je spremenjena minimalna uvozna cena, prilagojena za zvišanje cen surovin, znašala 468,49 EUR na tono.

(38) Vse strani so bile ustrezno obveščene o tej spremembi z dodatnim dokončnim razkritjem dne 4. avgusta 2017 in pozvane, naj predložijo pripombe nanj.

(39) Komisija je pred končno ugotovitvijo obravnavala vse ustne in pisne pripombe na dokončno razkritje in dodatno dokončno razkritje, ki so jih predložile zainteresirane strani. Te pripombe so obravnavane v tej uredbi in ugotovitve so po potrebi ustrezno spremenjene.

2. ZADEVNI IZDELEK IN PODOBNI IZDELEK

2.1 Zadevni izdelek

(40) Vroče valjani ploščati izdelki iz jekla se proizvajajo z vročim valjanjem; gre za postopek oblikovanja kovin, pri katerem se vroča kovina vstavi med par ali več parov vročih valjev, da se stanjša in se njena debelina poenoti, pri čemer temperatura kovine presega njeno temperaturo rekristalizacije. Dobavijo se lahko v različnih oblikah: v kolobarjih (naoljeni ali nenaoljeni, luženi ali neluženi), razrezani (v ploščah) ali v ozkih trakovih.

(41) Vroče valjani ploščati izdelki iz jekla se uporabljajo v glavnem za dva namena. So osnovni material za proizvodnjo različnih izdelkov iz jekla z dodano vrednostjo, ki so nižje v prodajni verigi, ki se začne s hladno valjanimi (8) ploščatimi in prevlečenimi izdelki iz jekla. Uporabljajo se tudi kot surovina v industriji, ki jo končni uporabniki kupujejo za različne uporabe, vključno z gradnjo (proizvodnja jeklenih cevi), ladjedelništvom, plinskimi rezervoarji, avtomobili, tlačnimi posodami in cevovodi za oskrbo z energijo.

(42) Komisija je orodno jeklo in hitrorezno jeklo izključila iz obsega izdelka v protidampinškem postopku v zvezi z uvozom nekaterih vroče valjanih ploščatih izdelkov iz železa, nelegiranega jekla ali drugega legiranega jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (9).

(43) Ker v tej preiskavi ni bilo pripomb v zvezi z obsegom izdelka in podobnim izdelkom ter da bi bil obseg izdelka v različnih postopkih v zvezi z nekaterimi vroče valjanimi ploščatimi izdelki iz železa, nelegiranega jekla ali drugega legiranega jekla isti, se je Komisija odločila izključiti orodno jeklo in hitrorezno jeklo iz obsega izdelka v tej zadevi.

(44) Zainteresirane strani so bile o teh izključitvah obveščene v informativnem dokumentu. Komisija od tretjih strani v zvezi s tem ni prejela pripomb.

(45) Zadevni izdelek („vroče valjani ploščati izdelki“) je torej opredeljen kot nekateri ploščato valjani izdelki iz železa, nelegiranega jekla ali drugega legiranega jekla, v kolobarjih ali ne (vključno z „razrezanimi izdelki“ in „ozkimi trakovi“), vroče valjani, brez nadaljnje obdelave, neplatirani, neprevlečeni in neprekriti ter s poreklom iz Brazilije, Irana, Rusije in Ukrajine. Zadevni izdelek ne zajema: — izdelkov iz nerjavnega jekla in zrnato usmerjenih izdelkov iz silicijevega jekla za elektropločevine, — izdelkov iz orodnega jekla in hitroreznega jekla, — izdelkov, ki niso v kolobarjih, brez reliefnega vzorca, debeline več kot 10 mm in širine 600 mm ali več, ter — izdelkov, ki niso v kolobarjih, brez reliefnih vzorcev, debeline 4,75 mm ali več, toda največ 10 mm, in širine 2 050 mm ali več. Zadevni izdelek se trenutno uvršča pod oznake KN 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 00, 7208 38 00, 7208 39 00, 7208 40 00, 7208 52 10, 7208 52 99, 7208 53 10, 7208 53 90, 7208 54 00, 7211 13 00, 7211 14 00, 7211 19 00, ex 7225 19 10, 7225 30 90, ex 7225 40 60, 7225 40 90, ex 7226 19 10, 7226 91 91 in 7226 91 99.

2.2 Podobni izdelek

(46) Preiskava je pokazala, da imajo naslednji izdelki enake osnovne fizikalne lastnosti ter enake osnovne uporabe: (a) zadevni izdelek; (b) izdelek, ki se proizvaja in prodaja na domačem trgu zadevnih držav; (c) izdelek, ki ga v Uniji proizvaja in prodaja industrija Unije.

(47) Ker ni bilo pripomb, je Komisija potrdila, da sta zadevni izdelek, ki ga proizvajajo in prodajajo zadevne države, ter izdelek, ki ga proizvaja in prodaja industrija Unije, podobna izdelka v smislu člena 1(4) osnovne uredbe.

3. DAMPING

3.1 Splošna metodologija

(48) Komisija v tem oddelku predstavlja splošno metodologijo, ki jo je uporabila za izračun dampinga. Če je upravičeno, so vprašanja, povezana z državo ali družbo, ki so pomembna za te izračune, obravnavana v spodnjih razdelkih za posamezne države.

3.1.1 Normalna vrednost

(49) Komisija je v skladu s členom 2(2) osnovne uredbe najprej proučila, ali je celotni obseg domače prodaje posameznih sodelujočih proizvajalcev izvoznikov reprezentativen. Domača prodaja je reprezentativna, če celotni obseg domače prodaje podobnega izdelka neodvisnim strankam na domačem trgu na proizvajalca izvoznika v obdobju preiskave predstavlja vsaj 5 % njegovega celotnega obsega izvoza zadevnega izdelka v Unijo. Normalna vrednost za nereprezentativne vrste (tj. tiste, pri katerih je domača prodaja predstavljala manj kot 5 % izvoza v Unijo ali ki se sploh niso prodajale na domačem trgu) je bila izračunana na podlagi proizvodnih stroškov za posamezno vrsto izdelka, h katerim se prištejejo zneski za prodajne, splošne in administrativne stroške ter za dobiček. Za domačo prodajo v okviru običajnega poteka trgovine je bil za zadevne vrste izdelkov uporabljen dobiček na vrsto izdelka. Za vse druge transakcije, ki niso bile v okviru običajnega poteka trgovine, je bil uporabljen povprečni dobiček. Komisija je nato opredelila, katere vrste izdelka, ki se prodajajo na domačem trgu, so enake ali podobne vrstam izdelka, ki se prodaja za izvoz v Unijo, ter proučila, ali je domača prodaja posameznega sodelujočega proizvajalca izvoznika vseh vrst izdelka reprezentativna v skladu s členom 2(2) osnovne uredbe. Domača prodaja vrste izdelka je reprezentativna, če celotni obseg domače prodaje navedene vrste izdelka neodvisnim strankam v obdobju preiskave predstavlja vsaj 5 % celotnega obsega izvoza enake ali primerljive vrste izdelka v Unijo.

(50) Komisija je nato v skladu s členom 2(4) osnovne uredbe za vsako vrsto izdelka določila delež dobičkonosne prodaje neodvisnim strankam na domačem trgu v obdobju preiskave, da bi se odločila, ali bo za izračun normalne vrednosti uporabila dejanske domače prodajne cene.

(51) Normalna vrednost je temeljila na dejanski domači ceni za posamezno vrsto izdelka, ne glede na to, ali je bila ta prodaja dobičkonosna ali ne: (d) če je obseg prodaje vrste izdelka, prodane po neto prodajni ceni, enaki izračunanim stroškom proizvodnje ali višji od njih, predstavljal več kot 80 % skupnega obsega prodaje te vrste izdelka, in (e) če je tehtana povprečna prodajna cena te vrste izdelka enaka ali višja od proizvodnih stroškov na enoto.

(52) V tem primeru je normalna vrednost tehtano povprečje cen celotne domače prodaje te vrste izdelka v obdobju preiskave.

(53) Normalna vrednost je temeljila na dejanski domači ceni za posamezno vrsto izdelka, in sicer izključno pri dobičkonosni domači prodaji te vrste izdelka v obdobju preiskave, če: (a) obseg dobičkonosne prodaje vrste izdelka predstavlja 80 % ali manj celotnega obsega prodaje te vrste izdelka ali (b) je tehtana povprečna cena te vrste izdelka nižja od stroškov proizvodnje na enoto.

(54) Če ni bilo prodaje določene vrste podobnega izdelka v običajnem poteku trgovine ali je ni bilo dovolj ali če določena vrsta izdelka na domačem trgu ni bila prodana v reprezentativnih količinah, je Komisija konstruirala normalno vrednost v skladu s členom 2(3) in (6) osnovne uredbe.

(55) Normalna vrednost je bila konstruirana tako, da se je povprečnim stroškom proizvodnje podobnega izdelka vsakega sodelujočega proizvajalca izvoznika v obdobju preiskave prištelo naslednje: (a) tehtano povprečje prodajnih, splošnih in administrativnih stroškov („PSA“) vsakega sodelujočega proizvajalca izvoznika, ki so v obdobju preiskave nastali pri domači prodaji podobnega izdelka v običajnem poteku trgovine, in (b) tehtani povprečni dobiček, ki ga je dosegel vsak sodelujoči proizvajalec izvoznik pri domači prodaji podobnega izdelka v običajnem poteku trgovine v obdobju preiskave.

3.1.2 Izvozna cena

(56) Proizvajalci izvozniki so v Unijo izvažali neposredno neodvisnim strankam ali prek povezanih družb, ki so delovale kot trgovci in/ali uvozniki.

(57) Če je proizvajalec izvoznik zadevni izdelek izvažal neposredno neodvisnim strankam v Uniji, tudi prek trgovcev, je bila izvozna cena v skladu s členom 2(8) osnovne uredbe določena na podlagi plačanih ali plačljivih cen za zadevni izdelek, ko je bil prodan za izvoz v Unijo.

(58) Če je proizvajalec izvoznik zadevni izdelek izvažal v Unijo prek povezane družbe, ki je delovala kot uvoznik, je bila izvozna cena v skladu s členom 2(9) osnovne uredbe konstruirana na podlagi cene, po kateri je bil uvoženi izdelek prvič nadalje prodan neodvisnim strankam v Uniji. Izvozna cena je bila v skladu z istim členom konstruirana tudi, če zadevni izdelek ni bil nadalje prodan v stanju, v katerem je bil uvožen. V takih primerih so bile prilagoditve cene izvedene za vse stroške, nastale med uvozom in nadaljnjo prodajo, vključno s stroški PSA, in za dobiček.

3.1.3 Primerjava

(59) Komisija je normalno vrednost in izvozno ceno proizvajalcev izvoznikov primerjala na podlagi franko tovarna.

(60) Kadar je bilo to potrebno za zagotovitev poštene primerjave, je Komisija v skladu s členom 2(10) osnovne uredbe normalno vrednost in/ali izvozno ceno prilagodila za razlike, ki so vplivale na cene in njihovo primerljivost.

3.2 Brazilija

(61) V obdobju preiskave je bilo v Braziliji pet proizvajalcev izvoznikov. Po izbiri vzorca je izvozna družba Aperam Inox América do Sul S.A. Komisiji pojasnila, da je pomotoma poročala o prodaji v Afriko, ki je bila samo v tranzitu prek Unije, kot o izvozu v Unijo. V obdobju preiskave zadevnega izdelka torej ni izvažala v Unijo. Pojasnila je tudi, da ima skupni delež z družbo ArcelorMittal Brasil S.A („AMB“). Na tej podlagi se je Komisija odločila, da bo ti družbi obravnavala kot povezani. Tudi družbi Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A. („Usiminas“) in Companhia Siderúrgica Nacional („CSN“) imata skupni delež. Družba Usiminas je trdila, da bi ju bilo treba šteti kot nepovezani družbi, ker brazilski organ za konkurenco trenutno vodi postopek, ki družbi CSN preprečuje, da bi uveljavljala kakršne koli pravice v zvezi z družbo Usiminas. Komisija je preverila trditev in dokazila, ki jih je predložila družba Usiminas, ter ugotovila, da družba CSN ni mogla uveljavljati svojih pravic v zvezi z družbo Usiminas. Komisija je trditev sprejela in ti družbi obravnavala kot nepovezani. Nobena od družb ni ugovarjala, ko je Komisija sporočila svojo odločitev v dokumentu, s katerim so bile družbe obveščene o neuvedbi začasnih ukrepov. Odločitev o tem, ali sta ti družbi povezani ali ne, se lahko spremeni v poznejših pregledih, če bi brazilski organ za konkurenco v prihodnosti odločil drugače.

(62) Na domačem trgu so vsi proizvajalci izvozniki podobni izdelek prodajali neposredno ter prek povezanih in nepovezanih trgovcev. Večina prodanih podobnih izdelkov je bila nadalje predelana v izdelke, ki so bodisi ostali podobni izdelki bodisi postali drugi izdelki, ki so nižje v prodajni verigi.

(63) Družba Usiminas je zadevni izdelek izvažala v Unijo neposredno neodvisnim strankam. Druga dva proizvajalca izvoznika sta v Unijo večinoma izvažala nepredelane (nerazrezane) kolobarje, ki jih je njuno povezano podjetje v Uniji prodalo naprej ali nadalje predelalo.

3.2.1 Normalna vrednost

(64) Normalna vrednost za tri proizvajalce izvoznike je bila določena v skladu s splošno metodologijo iz oddelka 3.1.1 zgoraj.

(65) Za tri proizvajalce izvoznike je normalna vrednost temeljila na domači ceni za 14 %, 35 % oziroma 91 % vrst izdelkov, izvoženih v Unijo, ki so predstavljali 54 %, 78 % oziroma 99 % obsega prodaje izdelkov, izvoženih v Unijo. Normalna vrednost za preostale vrste izdelkov je bila konstruirana, kot je navedeno v uvodnih izjavah (54) in (55).

(66) Po razkritju informativnega dokumenta je družba Usiminas trdila, da znesek stroškov PSA ni bil izračunan na ravni franko tovarna in da nekateri stroški niso bili povezani z zadevnim izdelkom ter bi torej morali biti izključeni iz zneska stroškov PSA.

(67) Komisija je to trditev sprejela in ustrezno popravila znesek stroškov PSA.

(68) Po razkritju informativnega dokumenta je družba CSN trdila, da bi morala biti zadnja različica preglednice stroškov PSA, predložena med preveritvenim obiskom, uporabljena za določitev zneska stroškov PSA. Ta različica bi bila bolj točna, saj so bili nekateri stroški, povezani z izvozom, pripisani samo izvozu in ne domači prodaji.

(69) Komisija je to trditev zavrnila, ker metode razporeditve za zadnjo različico preglednice stroškov PSA, ki jo je družba predložila, ni bilo mogoče preveriti, saj je bila zagotovljena ob koncu preveritvenega obiska. Namesto tega je Komisija izračunala znesek stroškov PSA na podlagi prejšnje različice, ki je bil predložena med preveritvenim obiskom in jo je bilo mogoče preveriti. Vendar je ta različica vsebovala nekaj napak in te je Komisija ročno popravila in razkrila družbi CSN. Družba CSN ni imela nadaljnjih pripomb glede tega razkritja. Komisija v izračunu izvoznih stroškov ni pripisala domači prodaji. Družba CSN ni ugovarjala metodi razporeditve, ki jo je uporabila Komisija.

3.2.2 Izvozna cena

(70) Izvozna cena za tri proizvajalce izvoznike je bila določena v skladu s splošno metodologijo iz oddelka 3.1.2 zgoraj.

(71) Za družbo Usiminas, ki je zadevni izdelek prodajala neposredno neodvisnim strankam v Uniji, je bila izvozna cena določena v skladu s členom 2(8) osnovne uredbe.

(72) Druga dva proizvajalca izvoznika sta zadevni izdelek prodajala v Unijo prek povezanih oseb. Kljub temu je bila tudi za ta proizvajalca izvoznika izvozna cena določena v skladu s členom 2(8) osnovne uredbe, ker je Komisija lahko preverila, da so bile cene med povezanimi osebami določene pod običajnimi tržnimi pogoji in da izražajo tržne cene.

3.2.3 Primerjava

(73) Komisija je normalno vrednost in izvozno ceno proizvajalcev izvoznikov primerjala na podlagi franko tovarna.

(74) Kadar je bilo to potrebno za zagotovitev poštene primerjave, je Komisija v skladu s členom 2(10) osnovne uredbe normalno vrednost in/ali izvozno ceno prilagodila za razlike, ki so vplivale na primerljivost cen. Prilagoditve so bile izvedene za stroške prevoza, zavarovanja, manipulativne stroške, stroške natovarjanja in tozadevne stroške (v razponu med 3,4 % in 4,6 %, kot so bili izraženi na neto promet), popuste, rabate in količine (v razponu med 0,2 % in 3,5 %, kot so bili izraženi na neto promet) ter stroške kredita (v razponu med 1,8 % in 2,3 %, kot so bili izraženi na neto promet).

(75) Vsi proizvajalci izvozniki so v skladu s členom 2(10)(b) osnovne uredbe zahtevali prilagoditev za povračilo dajatev, pri čemer so trdili, da bi obstoj sheme za povračilo dajatev za nekatere surovine pomenil, da bi vsa njihova domača prodaja vključevala posredni davek v primerjavi z izvozom.

(76) Vendar proizvajalci izvozniki niso mogli dokazati, da bi že sam obstoj sheme za povračilo dajatev vplival na primerljivost cen. Poleg tega so med preveritvenim obiskom proizvajalci izvozniki potrdili, da shema za povračilo dajatev ne vpliva na prodajno ceno. Te trditve zato ni bilo mogoče sprejeti.

(77) Družba Usiminas je v skladu s členom 2(10)(d)(i) osnovne uredbe zahtevala prilagoditev za raven trgovanja, pri čemer je trdila, da je bila celotna domača prodaja namenjena končnim uporabnikom, medtem ko je bil celoten izvoz v Unijo namenjen povezanim ali nepovezanim trgovcem.

(78) Vendar proizvajalec izvoznik ni mogel dokazati doslednih in očitnih razlik v cenah za različne ravni trgovanja na domačem ali izvoznem trgu. Te trditve zato ni bilo mogoče sprejeti.

(79) Po razkritju informativnega dokumenta je družba Usiminas trdila, da bi bilo treba pri konstruiranju normalne vrednosti odbiti tudi prilagoditev za strošek kredita.

(80) Komisija je trditev zavrnila, ker je prilagoditev za strošek kredita prilagoditev dejanskih cen, ki ustreza dogovorjenemu kreditnemu obdobju, ne glede na dejanski datum plačila. To je čista prilagoditev cene, ki ni upravičena pri konstruiranju normalne vrednosti.

3.2.4 Stopnja dampinga

(81) Komisija je za proizvajalce izvoznike primerjala tehtano povprečno normalno vrednost vsake vrste podobnega izdelka s tehtano povprečno izvozno ceno ustrezne vrste zadevnega izdelka v skladu s členom 2(11) in (12) osnovne uredbe.

(82) Družba CSN je v pripombah na dokončno razkritje trdila, da bi morale biti spremenjene vrednosti CIF, uporabljene za izračun stopnje nelojalnega nižanja ciljnih cen, uporabljene tudi pri izračunu stopnje dampinga. Trditev je bila sprejeta in izračun dampinga je bil ustrezno popravljen.

(83) Tehtana povprečna stopnja dampinga za sodelujoče proizvajalce, ki niso bili vključeni v vzorec, je bila izračunana v skladu s členom 9(6) osnovne uredbe. Ta stopnja je bila določena na podlagi stopenj, ugotovljenih za tri vzorčene proizvajalce izvoznike.

(84) Stopnja sodelovanja v Braziliji je visoka, saj je izvoz sodelujočih proizvajalcev izvoznikov predstavljal skoraj 100 % celotnega brazilskega izvoza v Unijo v obdobju preiskave. Komisija je na podlagi tega sklenila, da bo stopnjo dampinga na ravni države, ki se uporablja za vse ostale družbe, določila na isti ravni, kot je bila določena za vzorčeno družbo z najvišjo stopnjo dampinga, tj. Usiminas.

(85) Stopnje dampinga, izražene kot odstotek cene CIF meja Unije brez plačane dajatve, so: Družba Stopnja dampinga ArcelorMittal Brasil S.A 16,3 % Aperam Inox América do Sul S.A. 16,3 % Companhia Siderúrgica Nacional 73,0 % Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A. 65,9 % Druga sodelujoča družba (Gerdau Açominas S.A.) 49,3 % Vse druge družbe 73,0 %

3.3 Iran

(86) V Iranu je samo en proizvajalec izvoznik zadevnega izdelka, ki je v celoti sodeloval v preiskavi. Večina njegove prodaje v Unijo je bila neposredna prodaja neodvisnim kupcem, nekaj prodaje pa je bilo opravljene prek povezanega trgovca s sedežem v Nemčiji.

3.3.1 Normalna vrednost

(87) Normalna vrednost za edinega proizvajalca izvoznika je bila določena v skladu s splošno metodologijo iz oddelka 3.1.1 zgoraj. Zato je normalna vrednost za 61 % vrst izdelka, ki so predstavljale 67 % obsega, ki ga je proizvajalec izvoznik izvozil v Unijo, temeljila na domači ceni v okviru običajnega poteka trgovine. Normalna vrednost za preostale vrste izdelka je bila konstruirana. Vendar če je bila tehtana povprečna cena vrste izdelka nižja od stroškov proizvodnje na enoto, je bila normalna vrednost konstruirana po metodologiji iz uvodne izjave (55) zgoraj.

(88) Proizvajalec izvoznik je trdil tudi, da je Komisija uporabila napačno razmerje med stroški PSA za preskus običajnega poteka trgovine in za konstruiranje normalne vrednosti. To je bila v resnici napaka pri zaokroževanju, ki je bila nato popravljena. Ta sprememba ni imela vpliva na stopnje dampinga, ugotovljene v uvodni izjavi (98).

3.3.2 Izvozna cena

(89) Izvozna cena je bila določena s splošno metodologijo iz oddelka 3.1.2 zgoraj in zlasti v skladu s členom 2(8) osnovne uredbe.

3.3.3 Primerjava

(90) Komisija je normalno vrednost in izvozno ceno edinega proizvajalca izvoznika primerjala na podlagi franko tovarna.

(91) Kadar je bilo to potrebno za zagotovitev poštene primerjave, je Komisija v skladu s členom 2(10) osnovne uredbe normalno vrednost in/ali izvozno ceno prilagodila za razlike, ki so vplivale na primerljivost cen. Prilagoditve so bile izvedene za stroške prevoza, zavarovanja, manipulativne stroške, stroške natovarjanja in tozadevne stroške (v razponu med 1 % in 3 %), stroške pakiranja (v razponu med 0 % in 1 %), stroške kredita (v razponu med 1 % in 3 %), provizije (v razponu med 0,1 % in 2 %), druge popuste (v razponu med 0 % in 0,5 %) ter druge dejavnike (v razponu med 0 % in 1 %). Izveden je bil tudi popravek na podlagi člena 2(10)(i) za izvoz prek povezanega trgovca v Uniji (v razponu med 2 % in 6 %).

(92) Pritožnik je v pripombah na dokončno razkritje trdil, da se zdijo te prilagoditve visoke, in Komisijo pozval, naj jih podrobneje pojasni. Komisija teh prilagoditev ne more podrobneje predstaviti, ne da bi razkrila zaupne poslovne informacije. Komisija je vse te prilagoditve analizirala in preverila v skladu s svojo dolžnostjo iz člena 9(6) osnovne uredbe.

(93) Proizvajalec izvoznik je v pripombah na informativni dokument trdil, da Komisija pri konstruiranju normalne vrednosti ni odbila popravkov v zvezi s stroški. Ta trditev je vsebinsko netočna, saj je Komisija te popravke odbila. Proizvajalec izvoznik je to trditev ponovil v svojih pripombah na dokončno razkritje. Komisija je proizvajalcu izvozniku pojasnila svojo metodologijo glede tega in ni prejela nadaljnjih pripomb.

(94) Pri ocenjevanju popravkov je Komisija pregledala dokazila v zvezi s prilagoditvijo na podlagi sheme za povračilo dajatev. Iz dokazov, ki so bili na voljo Komisiji, je razvidno, da čeprav je proizvajalec izvoznik prejel znesek, za katerega je trdil, da je povračilo dajatev, ni dokazov, da je sploh plačal kakršno koli dajatev, saj so bile glede na informacije, ki jih je proizvajalec izvoznik predložil, vse najpomembnejše surovine iz domačih virov. Dajatev torej ni „[bremenila materialov], ki so […] fizično vgrajeni [v izdelek]“, v smislu člena 2(10)(b) osnovne uredbe, kar je osnovni pogoj za prilagoditev. Taka prilagoditev zato ni bila izvedena.

3.3.4 Stopnja dampinga

(95) Komisija je primerjala tehtano povprečno normalno vrednost vsake vrste podobnega izdelka s tehtano povprečno izvozno ceno ustrezne vrste zadevnega izdelka v skladu s členom 2(11) in (12) osnovne uredbe.

(96) Proizvajalec izvoznik je v pripombah na dokončno razkritje opozoril na stvarno napako pri izračunu dampinga. Komisija je stvarno napako, ki je nastala zaradi nepotrebnega zaokroževanja nekaterih dolgih vrednosti, popravila in ustrezno spremenila svoj izračun. Vse zainteresirane strani so bile o tej spremembi obveščene z dodatnim dokončnim razkritjem.

(97) Stopnja sodelovanja Irana je bila zelo visoka, saj je izvoz sodelujočega proizvajalca izvoznika predstavljal približno 100 % celotnega izvoza v Unijo v obdobju preiskave. Na podlagi tega je Komisija stopnjo dampinga na ravni države določila na ravni, ki je enaka kot za edinega proizvajalca izvoznika.

(98) Stopnje dampinga, izražene kot odstotek cene CIF meja Unije brez plačane dajatve, so: Družba Stopnja dampinga Mobarakeh Steel Company 17,9 % Vse druge družbe 17,9 %

(99) Pritožnik je v pripombah na informativni dokument trdil, da je bila stopnja dampinga, izračunana na podlagi podatkov, ki jih je zbral, znatno višja. Zainteresirana stran je Komisijo pozvala, naj predloži podrobnejše podatke o tem, kako je bila izračunana stopnja dampinga za Iran.

(100) Izračun Komisije je temeljil na dejanskih podatkih o družbi, ki so bili preverjeni na kraju samem. Zadevna zainteresirana stran ni imela dostopa do te ravni podatkov in to bi lahko bila razlaga za razhajanje. Komisija ne more predložiti več podrobnosti o izračunu, ne da bi razkrila zaupne poslovne podatke proizvajalca izvoznika.

(101) Pritožnik je v pripombah na dodatno dokončno razkritje zahteval nadaljnje informacije o tej stvarni napaki pri zaokroževanju in opozoril, da ni verjetno, da bi bilo znižanje stopnje dampinga za 5 odstotnih točk posledica napake pri zaokroževanju.

(102) Komisija lahko podrobni izračun dampinga razkrije samo neposredno zadevni zainteresirani strani, saj se pri tem razkrijejo zaupne poslovne informacije. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi (96) zgoraj, se je napaka nanašala na nepotrebno zaokroževanje nekaterih dolgih vrednosti z več kot 13 številkami (na primer, število 112 769 871 468,69 je bilo pri izračunu napačno upoštevano kot 1,13). Take dolge vrednosti so se nanašale na najpomembnejše izvozne transakcije, pretvorjene v lokalno iransko valuto za izračun dampinga. Zato je prišlo do znižanja stopnje dampinga za 5,1 odstotne točke.

3.4 Rusija

(103) V Rusiji so trije proizvajalci izvozniki zadevnega izdelka, ki so v celoti sodelovali v preiskavi. Predstavljajo skoraj celotni uvoz zadevnega izdelka iz Rusije v Unijo v obdobju preiskave.

3.4.1 Normalna vrednost

(104) Normalna vrednost za vse tri proizvajalce izvoznike je bila določena v skladu s splošno metodologijo iz oddelka 3.1.1 zgoraj. Zato je normalna vrednost za večino vrst izdelkov, izvoženih v Unijo, za vse tri proizvajalce izvoznike temeljila na domači ceni (76 % je predstavljalo 98,9 % izvoženih količin, 49 % je predstavljalo 86,7 % izvoženih količin in 73 % je predstavljalo 96,6 % izvoženih količin).

(105) Normalna vrednost za preostale vrste je bila konstruirana po metodologiji, opisani zgoraj v uvodnih izjavah (54) in (55), ker ni bilo domače prodaje ali ker so bile količine, prodane na domačem trgu, premajhne, da bi štele za reprezentativne (manj kot 75 ton na vrsto izdelka).

3.4.2 Izvozna cena

(106) Proizvajalci izvozniki so v Unijo izvažali neposredno, prek povezanih uvoznikov v Uniji ali prek povezanih trgovcev/uvoznikov s sedežem v Švici. Povezane družbe v Švici so zadevni izdelek kupovale od proizvajalcev izvoznikov in ga prodajale naprej v Unijo in druge države.

(107) Izvozna cena za tri proizvajalce izvoznike je bila določena v skladu s splošno metodologijo iz oddelka 3.1.2 zgoraj.

(108) Po razkritju informativnega dokumenta je družba Severstal nasprotovala uporabi prilagoditev stroškov PSA in dobička na podlagi člena 2(9) osnovne uredbe za prodajo prek njenega povezanega švicarskega trgovca/uvoznika SSE.

(109) Po njenem mnenju so prilagoditve primerne le na podlagi posamezne transakcije, kadar pogoji prodaje zahtevajo dobavo po carinjenju, torej pri transakcijah, pri katerih povezana oseba nastopa kot uvoznik. Vendar za večino prodaje prek njenega povezanega trgovca/uvoznika v Švici dobavni pogoji ne zahtevajo, da bi moral trgovec/uvoznik dati blago ocariniti v Švici. Hkrati je družba Severstal zatrjevala, da bi bilo treba njene povezane trgovce/uvoznike s sedežem v Švici šteti kot del izvozne mreže proizvajalca in ne kot uvoznike.

(110) Komisija je to trditev zavrnila. V preiskavi je bilo ugotovljeno, da je družba SSE dejansko opravljala uvozne funkcije za prodajo zadevnega izdelka v obdobju preiskave. Različni pogoji Incoterms (CIF, CFR, FOB, DAP ali CIF) ne spremenijo dejstva, da je družba SSE delovala kot povezani uvoznik na trg Unije. Ob upoštevanju dejstva, da je trgovec/uvoznik povezan s proizvajalcem izvoznikom, so podatki takega trgovca/uvoznika v skladu s členom 2(9) osnovne uredbe nezanesljivi, zato je bila prilagoditev utemeljena.

(111) Komisija je nadalje ugotovila, da družbe SSE ni mogoče šteti za del izvozne mreže proizvajalca. Med matično družbo in odvisno družbo v Švici ni ekskluzivnega odnosa, kar zadeva prodajo v EU. V preiskavi je bilo ugotovljeno, da so bili v skupini tudi drugi prodajni oddelki, ki so se ukvarjali z izvozom v EU. Natančneje, matična družba v Rusiji je uporabljala tri različne izvozne poti v EU za zadevni izdelek, in sicer neposredno prodajo, prodajo prek povezanega storitvenega centra v Latviji in prodajo prek povezanega trgovca/uvoznika v Švici.

(112) Komisija je zato sklenila, da je treba prilagoditve za stroške PSA in dobiček za vse vrste prodajnih transakcij prek povezanega švicarskega trgovca/uvoznika uporabiti v skladu s členom 2(9) osnovne uredbe.

(113) Družba Severstal je ob razkritju ponovno izrazila svoje močno nestrinjanje, da bo Komisija uporabila člen 2(9) osnovne uredbe. Poleg tega je izjavila, da je Komisija v primerjavi z drugimi proizvajalci izvozniki s povezanimi uvozniki/trgovci v Uniji ali zunaj nje ne obravnava enako.

(114) Komisija je potrdila svoj pristop, da se lahko povezani trgovci/uvozniki obravnavajo v skladu s členom 2(9) osnovne uredbe, kadar opravljajo funkcije uvoza, čeprav se nahajajo zunaj Unije. Kot je navedeno v uvodni izjavi (110), je to veljalo za družbo SSE, medtem ko so bili povezani trgovci/uvozniki drugih proizvajalcev izvoznikov v drugačnih položajih, odvisno od različnih funkcij posamezne družbe.

(115) Nadalje je družba Severstal izrazila pomisleke glede ugotovitve Komisije, da družbe SSE ni mogoče šteti za del njene izvozne mreže. Vendar po mnenju Komisije utemeljitve družbe Severstal, kot sta popoln nadzor matične družbe nad družbo SSE ter pripis dobička in izgube matični družbi, niso prevladale nad dejavniki, navedenimi v uvodni izjavi (111), ki kažejo na nasprotno. Zato družbe SSE ni mogoče šteti za notranji oddelek za izvoz družbe Severstal.

(116) Po razkritju informativnega dokumenta je proizvajalec izvoznik NLMK nasprotoval uporabi prilagoditev stroškov PSA in dobička na podlagi člena 2(9) osnovne uredbe za prodajo prek njegove povezane švicarske odvisne družbe Novex.

(117) Trdil je, da družba Novex ni delovala kot povezan uvoznik, ker zadevnega izdelka ni uvažala v Unijo. Ker uporaba člena 2(9) pomeni, da mora povezana oseba delovati kot uvoznik, za izvozno ceno družbe Novex ni mogoče uporabiti prilagoditve na podlagi člena 2(9).

(118) V podporo tej trditvi je družba NLMK trdila, da na izvoznih trgih sistematično prodaja izdelke iz železa in jekla prek dveh povezanih trgovcev, in sicer družbe Novex v Švici in družbe Novexco (Cyprus) Limited na Cipru. Družba Novex je odgovorna za izvozno prodajo v Unijo, družba Novexco pa prodaja ostalemu svetu. Ti družbi delujeta kot oddelek družbe NLMK za izvoz in v skupini NLMK ni druge funkcije ali oddelka, ki bi se ukvarjal s takim izvozom. Družba NLMK izdelkov iz železa in jekla ne izvaža neposredno.

(119) Družbi Novex in Novexco sta 100-odstotni odvisni družbi družbe NLMK, ki jima je družba NLMK zaupala funkcijo izvoza ne samo za zadevni izdelek, temveč za celotno ponudbo izdelkov NLMK. Ti povezani družbi delujeta pod gospodarskim nadzorom NLMK z vidika kapitalske strukture skupine NLMK in z gospodarskega vidika. Pomembno je, da družbi Novex in Novexco tržita samo izdelke, ki izvirajo iz njunih povezanih družb znotraj skupine NLMK. Tako ne opravljata nobene avtonomne gospodarske dejavnosti, ki bi jo lahko izvajali neodvisno zunaj skupine NLMK.

(120) Čeprav je ves izvoz izdelkov iz železa in jekla družbe NLMK opravljen prek družb Novex in Novexco, ti povezani družbi običajno ne delujeta kot uvoznika teh izdelkov v EU ali drugam, razen za zrnato usmerjene izdelke iz jekla za elektropločevine, ki se prodajajo pod dobavnimi pogoji DDP. Ves ostali izvoz družb Novex in Novexco temelji na dobavnih pogojih, pri katerih nista udeležena kot uvoznika za zadevne izdelke iz železa in jekla.

(121) Družba NLMK je zato menila, da se družba Novex ne more šteti za „uvoznika“ zadevnih izdelkov, ker ni opravljala carinjenja blaga ali drugih funkcij, ki jih izvaja uvoznik.

(122) Poleg tega je družba NLMK trdila, da zaposleni v družbi Novex sodelujejo v odboru skupine NLMK za strateško načrtovanje prodaje ter s svojim poznavanjem izvoznih trgov prispevajo k načrtovanju prodaje in oblikovanju cen skupine. Zato družba NLMK ni samo v celoti seznanjena s ceno družbe Novex za prvo nepovezano stranko, temveč tako ceno skupaj določijo zaposleni v NLMK in Novex. Hkrati so v sektorju zadevnega izdelka glavne stranke, vsaj v primeru izvoza NLMK v Unijo, trgovska podjetja, ki raje opravijo carinjenje izdelkov sami, da optimizirajo stroške. Poleg tega nakup zadevnega izdelka pod pogoji FOB, pristanišče izvoza, ali CIF trgovskim družbam omogoča, da v kratkem roku prodajo tovor v kateri koli namembni kraj, v katerem je ponujena najboljša cena in ki ni nujno v Uniji. Za trgovce torej to, da bi dobili izdelek, za katerega carinjenje opravi dobavitelj v Unijo, nima velike vrednosti.

(123) Skratka, družba NLMK je menila, da se zrnato usmerjeni izdelki iz jekla za elektropločevine večinoma dobavljajo neposredno predelovalcem, drugi izdelki iz železa in jekla pa nepovezanim trgovcem v Uniji. Zaradi različnih vrst strank so različni tudi pogoji dogovorjenih pogojev Incoterms ter zadevni vlogi družb Novex in Novexco. Zato po mnenju NLMK položaj, ugotovljen pri preiskavi v zvezi z zrnato usmerjenimi izdelki iz jekla za elektropločevine, ne pomeni dejanske vloge družbe Novex, ki jo ima ta v zvezi z zadevnim izdelkom ali drugimi izdelki iz železa in jekla. Družba NLMK je sklenila, da bi bilo treba družbo Novex obravnavati kot notranji prodajni oddelek NLMK.

(124) Komisija je opozorila, da je treba pri presoji, ali naj se proizvajalec in povezani trgovec obravnavata kot en sam gospodarski subjekt in povezani trgovec kot notranji prodajni oddelek proizvajalca, upoštevati splošne funkcije povezanega trgovca in da je treba zato upoštevati tudi dejavnosti v zvezi z izdelki, ki niso zadevni izdelek (10).

(125) Čeprav je bilo v preiskavi potrjeno, da družba Novex v obdobju preiskave ni opravljala uvoznih funkcij za zadevni izdelek, je treba opozoriti na naslednje v zvezi z opredelitvijo družbe Novex za namen te zadeve. Družba Novex je ustanovljena kot trgovec po švicarski zakonodaji (11). V skladu s svojim statutom je njen namen nakup, prodaja, distribucija in trženje izdelkov iz jekla in surovin v Švici in tujini. Ni formalne omejitve glede dobaviteljev izdelkov za trženje. Poleg tega sta družbi NLMK in Novex podpisali celovite okvirne pogodbe, ki veljajo za prodajo in nakup med strankama. V teh pogodbah so na primer določeni podrobni postopki za pritožbe v zvezi z neskladnim blagom, kazni v primeru zamud s plačilom ali dobavo blaga ter arbitraža tretje osebe v primeru sporov. Komisija je nadalje ugotovila, da so glavne dejavnosti družbe Novex v skladu z njenimi računovodskimi izkazi za leto 2015 trgovanje z jeklom, vključno z dejavnostmi, pri katerih se natečejo obresti, in da znaten del nakupov jekla izvira iz družb v skupini NLMK.

(126) Poleg tega je družba NLMK v stališčih z dne 7. junija 2017 sama priznala, da družba Novex za zrnato usmerjene izdelke iz jekla za elektropločevine deluje kot povezani uvoznik, kar potrjuje sklep, da družba Novex ni podobna notranjemu prodajnemu oddelku NLMK.

(127) Iz teh razlogov je Komisija sklenila, da družba Novex v razmerju do NLMK ni integrirani in notranji prodajni oddelek, zaradi česar bi lahko bili ti pravni osebi en sam gospodarski subjekt, temveč da se šteje za enakovredno zastopniku, ki dela na podlagi provizije v smislu člena 2(10)(i) osnovne uredbe.

(128) Družba NLMK je po dokončnem razkritju ponovila svojo trditev, da sta ona in njen povezani trgovec Novex en sam gospodarski subjekt. Menila je, da Komisija ni upoštevala gospodarske realnosti razmerja med subjektoma. Zlasti je očitala, da je pristop Komisije do družbe Novex formalističen in teoretičen. Družba Novex ni bila registrirana kot trgovska družba in neobstoj formalne omejitve ni bil pomemben, saj dejansko niso uporabljali drugih virov. In tudi če bi obstajala pogodba med družbama NLMK in Novex, bi med subjektoma obstajala dejanska solidarnost. Rezultati družbe Novex so bili domnevno v celoti konsolidirani v računovodskih izkazih družbe.

(129) Komisija je te trditve zavrnila. Za oceno razmerja med družbama Novex in NLMK obstoja okvirne pogodbe o prodaji in nakupu med njima ni mogoče šteti zgolj za teoretičnega ali formalnega. Pač pa kaže na to, da imata subjekta različni funkciji in da med njima ni razmerja podrejenosti. Poleg tega ni običajno, da bi notranji prodajni oddelek opravljal uvozne funkcije, ki jih je družba Novex izvajala vsaj za en izdelek iz jekla (zrnato usmerjeni izdelki iz jekla za elektropločevine). Nazadnje, družba Novex bi se lahko kadar koli odločila kupiti vroče valjane ploščate izdelke iz drugih virov, česar integrirani oddelek za izvoz ne bi mogel. Zato je Komisija vztrajala pri stališču, da je prilagoditev v skladu s členom 2(10)(i) osnovne uredbe utemeljena.

(130) Po dokončnem razkritju je tudi družba MMK prvič ugovarjala uporabi člena 2(9) osnovne uredbe v zvezi s svojim povezanim trgovcem MMK Trade Steel AG. Ponovila je pravna mnenja družbe Severstal in prav tako trdila, da popolni nadzor matične družbe ter pripis dobička in izgube ruski matični družbi kažeta na to, da je družba MMK Trade Steel AG del ene same izvozne mreže.

(131) Komisija je ponovila svoje pravno stališče, da se lahko povezani trgovci/uvozniki obravnavajo v skladu s členom 2(9) osnovne uredbe, kadar opravljajo funkcije uvoza, čeprav se nahajajo zunaj Unije. Družba MMK Trade Steel AG je spadala v to kategorijo, kot je bilo že ugotovljeno v preiskavi o hladno valjanih ploščatih izdelkih iz jekla iz Ljudske republike Kitajske (12).

(132) Iz tega izhaja, da Komisija tudi ni mogla sprejeti trditve, da sta družbi MMK in MMK Trade Steel AG en sam gospodarski subjekt. V vsakem primeru je imela družba MMK lasten izvozni oddelek v Rusiji in je del svojega jekla prodajala neposredno v Evropo. Družbe MMK Trade Steel AG skladno s tem ni mogoče šteti za notranji oddelek za izvoz družbe MMK.

3.4.3 Primerjava

(133) Komisija je normalno vrednost in izvozno ceno proizvajalcev izvoznikov primerjala na podlagi franko tovarna.

(134) Kadar je bilo to potrebno za zagotovitev poštene primerjave, je Komisija v skladu s členom 2(10) osnovne uredbe normalno vrednost in/ali izvozno ceno prilagodila za razlike, ki so vplivale na primerljivost cen. Prilagoditve so bile izvedene za fizikalne lastnosti (v razponu med 0 % in 2 %), stroške prevoza, zavarovanja, manipulativne stroške, stroške natovarjanja in tozadevne stroške (v razponu med 1 % in 8 %), stroške pakiranja (v razponu med 0 % in 1 %), stroške kredita (v razponu med 0 % in 2 %), provizije (v razponu med 0 % in 4 %) ter druge dejavnike (v razponu med 0 % in 1 %).

(135) Po razkritju informativnega dokumenta je družba Severstal trdila, da so bile nekatere prilagoditve za stroške PSA izvedene nepravilno, in sicer prilagoditve za finančne prihodke in stroške prevoza.

(136) Po mnenju družbe bi bilo treba finančne prihodke upoštevati pri določitvi deleža PSA. Poleg tega je bil ta prihodek za povezano odvisno družbo v Švici hkrati strošek za družbo Severstal, kot je bil prikazan v preglednici G-PL izpolnjenega vprašalnika, kar pa je bilo upoštevano pri ugotavljanju, ali je bila prodaja na domačem trgu opravljena v okviru običajnega poteka trgovine.

(137) Komisija je to trditev zavrnila. Družba Severstal, ki proizvaja in prodaja široko paleto izdelkov, ni mogla dokazati, da je bil zadevni finančni prihodek, ki je splošno posojilo švicarske odvisne družbe matični družbi, povezan z zadevnim izdelkom.

(138) Po razkritju je družba Severstal ponovila svojo zahtevo in trdila, da so zgoraj navedeni finančni prihodki „obresti od posojil, danih za financiranje izdelkov družbe Severstal z dolgim proizvodnim ciklom, katerega del je zadevni izdelek“. Poleg tega je prosila, naj se zadevni znesek pripiše samo zadevnemu izdelku. Vendar po mnenju Komisije tej zahtevi ni bilo mogoče ugoditi, ker ni bilo podrobnejših podatkov o tem, zakaj naj bi bilo splošno posojilo za „izdelke z dolgim proizvodnim ciklom“ povezano tudi z zadevnim izdelkom.

(139) Družba Severstal je v zvezi s prilagoditvijo za stroške prevoza trdila, da je Komisija odbila napačen znesek stroškov prevoza kot dela stroškov SPA.

(140) Komisija je sprejela trditev družbe Severstal v zvezi s stroški prevoza in za izračun uporabila dejanske stroške prevoza, kot je o njih poročala družba. Da bi preprečili dvojno štetje, jim je bila pripisana vrednost nič, saj so bili že upoštevani pri izračunu za popravke.

3.4.4 Stopnja dampinga

(141) Komisija je za proizvajalce izvoznike primerjala tehtano povprečno normalno vrednost vsake vrste podobnega izdelka s tehtano povprečno izvozno ceno ustrezne vrste zadevnega izdelka v skladu s členom 2(11) in (12) osnovne uredbe.

(142) Stopnja sodelovanja v Rusiji je visoka, saj je izvoz sodelujočih proizvajalcev izvoznikov predstavljal skoraj 100 % celotnega izvoza v Unijo v obdobju preiskave. Komisija je zato sklenila, da bo stopnjo dampinga na ravni države, ki se uporablja za vse ostale družbe, določila na isti ravni, kot je bila določena za družbo z najvišjo stopnjo dampinga, tj. skupino Public Joint Stock Company Magnitogorsk Iron & Steel Works (PJSC MMK).

(143) Stopnje dampinga, izražene kot odstotek cene CIF meja Unije brez plačane dajatve, so: Družba Stopnja dampinga Public Joint Stock Company Magnitogorsk Iron Steel Works (PJSC MMK) 33,0 % PAO Severstal 5,3 % Novolipetsk Steel 15,0 % Vse druge družbe 33,0 %

3.5 Srbija

(144) V Srbiji je samo en proizvajalec izvoznik zadevnega izdelka, ki je v celoti sodeloval v preiskavi. Večina njegove prodaje v Unijo je bila neposredna prodaja neodvisnim kupcem, nekaj prodaje pa je bilo opravljene prek povezanega uvoznika s sedežem na Slovaškem.

3.5.1 Normalna vrednost

(145) Normalna vrednost za edinega proizvajalca izvoznika je bila določena v skladu s splošno metodologijo iz oddelka 3.1.1 zgoraj. Zato je normalna vrednost za 23 % vrst izdelka, ki so predstavljale 71 % obsega, ki ga je proizvajalec izvoznik izvozil v Unijo, temeljila na domači ceni v okviru običajnega poteka trgovine. Kadar je celoten obseg domače prodaje vrste izdelka neodvisnim strankam v obdobju preiskave predstavljal manj kot 5 % celotnega obsega izvoza enake ali primerljive vrste izdelka v Unijo, je bila normalna vrednost za tako vrsto konstruirana z uporabo stroškov PSA in dobička za to vrsto, in ne tehtanega povprečja stroškov PSA in dobička. Vendar če je bila tehtana povprečna cena vrste izdelka nižja od stroškov proizvodnje na enoto, je bila normalna vrednost konstruirana po metodologiji iz uvodne izjave (55) zgoraj.

3.5.2 Izvozna cena

(146) Izvozna cena je bila določena s splošno metodologijo iz oddelka 3.1.2 zgoraj in zlasti v skladu s členom 2(8) osnovne uredbe. Za prodajo prek povezanega uvoznika je bila izvozna cena konstruirana na podlagi člena 2(9) osnovne uredbe.

3.5.3 Primerjava

(147) Komisija je normalno vrednost in izvozno ceno edinega proizvajalca izvoznika primerjala na podlagi franko tovarna.

(148) Kadar je bilo to potrebno za zagotovitev poštene primerjave, je Komisija v skladu s členom 2(10) osnovne uredbe normalno vrednost in/ali izvozno ceno prilagodila za razlike, ki so vplivale na primerljivost cen. Prilagoditve so bile izvedene za stroške prevoza, zavarovanja, manipulativne stroške, stroške natovarjanja in tozadevne stroške (v razponu med 5 % in 9 %), stroške kredita (v razponu med 0 % in 1,5 %), bančne stroške (v razponu med 0 % in 1 %) ter provizije (v razponu med 0,5 % in 2 %).

3.5.4 Stopnja dampinga

(149) Komisija je primerjala tehtano povprečno normalno vrednost vsake vrste podobnega izdelka s tehtano povprečno izvozno ceno ustrezne vrste zadevnega izdelka v skladu s členom 2(11) in (12) osnovne uredbe.

(150) Stopnja sodelovanja Srbije je bila zelo visoka, saj je izvoz sodelujočega proizvajalca izvoznika predstavljal približno 100 % celotnega izvoza v Unijo v obdobju preiskave. Na podlagi tega je Komisija stopnjo dampinga na ravni države določila na ravni, ki je enaka kot za edinega proizvajalca izvoznika.

(151) Stopnje dampinga, izražene kot odstotek cene CIF meja Unije brez plačane dajatve, so: Družba Stopnja dampinga Železara Smederevo d.o.o. 38,7 % Vse druge družbe 38,7 %

3.6 Ukrajina

(152) V Ukrajini je ena skupina treh povezanih proizvajalcev izvoznikov zadevnega izdelka (v tem oddelku skupaj imenovanih „proizvajalec izvoznik“), ki je v celoti sodelovala v preiskavi. Dva proizvodna obrata imata sedež v Mariupolu v regiji Doneck, ki je bila v času preiskave konfliktno območje. Komisija se je na zahtevo proizvajalca izvoznika odločila, da enega od teh obratov, katerega obsegi izvoza v Unijo so bili majhni, izključi iz izračunov.

(153) Pritožnik je v pripombah na informativni dokument zahteval, naj Komisija pojasni svojo odločitev, da eno od Ukrajinskih družb izloči iz izračuna stopnje dampinga.

(154) Komisija je družbo izločila, ker majhen delež njene prodaje glede na prodajo skupine ne bi vplival na stopnjo dampinga. Poleg tega ni bilo mogoče preveriti zadevnih podatkov zaradi vojaških dejavnosti na zadevnem območju. Komisija je ta položaj štela za višjo silo.

(155) Na domačem trgu je proizvajalec izvoznik podobni izdelek prodajal neposredno in prek povezanega trgovca.

(156) Vsa prodaja proizvajalca izvoznika v Unijo je bila opravljena prek povezanega trgovca v Švici. Trgovec je zadevni izdelek prodajal povezanim in nepovezanim uvoznikom v Uniji.

3.6.1 Normalna vrednost

(157) Normalna vrednost za proizvajalca izvoznika je bila določena v skladu s splošno metodologijo iz oddelka 3.1.1 zgoraj. Normalna vrednost za enega od proizvodnih obratov je temeljila izključno na domačih cenah v okviru običajnega poteka trgovine. Normalna vrednost za drugi proizvodni obrat je delno temeljila na domačih cenah v okviru običajnega poteka trgovine (za 38 % vrst izdelkov, ki so predstavljali 12 % celotnega obsega izvoza v Unijo iz tega obrata), delno pa je bila konstruirana. Kadar je celotni obseg domače prodaje vrste izdelka neodvisnim strankam v obdobju preiskave predstavljal manj kot 5 % celotnega obsega izvoza enake ali primerljive vrste izdelka v Unijo, je bila normalna vrednost za tako vrsto konstruirana z uporabo stroškov PSA in dobička za to vrsto, in ne tehtanega povprečja stroškov PSA in dobička. Vendar če je bila tehtana povprečna cena vrste izdelka nižja od stroškov proizvodnje na enoto, je bila normalna vrednost konstruirana v skladu z metodologijo iz uvodne izjave (55) zgoraj.

(158) Proizvajalec izvoznik je zahteval prilagoditev za stroške proizvodnje enega od proizvodnih obratov s sedežem na konfliktnem območju, in sicer družbe Ilyich Iron and Steel Works of Mariupol („Ilyich“), zaradi neobičajnih stroškov proizvodnje, nastalih neposredno ali posredno zaradi vojaških operacij na območju. Proizvajalec izvoznik je predlagal, naj se raven prilagoditve določi tako, da se gibanje stroškov na enoto v družbi Ilyich primerja z gibanjem stroškov na enoto v proizvodnem obratu, na katerega konflikt ni vplival, in sicer v družbi Integrated Iron and Steel Works Zaporizhstal („Zaporizhstal“). Za določitev „stroškov na enoto“, kot jih je imenoval proizvajalec izvoznik, je ta za vsak proizvodni obrat vzel stroške vsega prodanega blaga in jih delil z obsegom vroče valjanih izdelkov iz jekla, proizvedenih v danem koledarskem letu. Proizvajalec izvoznik je temu vzorcu sledil od leta 2013 (obdobje pred konfliktom) do leta 2015 ter na tej podlagi predlagal, da bi se stroški za družbo Ilyich prilagodili navzdol za določen odstotek.

(159) Komisija je po temeljiti proučitvi menila, da predlagana metoda količinske opredelitve prilagoditve ni ustrezna. Prvič, tako imenovani „stroški na enoto“ niso bili stroški za enoto vroče valjanega ploščatega jekla, saj so vključevali stroške za vse prodano blago, ki je vključevalo drugo blago. To drugo blago je predstavljalo znaten del proizvodnje v družbi Zaporizhstal in še večji del proizvodnje družbe Ilyich. Pri metodi količinske opredelitve prilagoditve se sploh niso upoštevala gibanja proizvodnje in stroškov drugih izdelkov. Proizvodnja in stroški drugih izdelkov niso bili konstantni v vsem obdobju, ki naj bi se na predlog proizvajalca izvoznika upoštevalo pri metodi. Proizvajalec izvoznik je v svojih stališčih dejansko priznal, da se je od leta 2012 do leta 2016 proizvodnja nekaterih drugih izdelkov v družbi Ilyich znatno povečala. Pri metodi količinske opredelitve prilagoditve je bilo to povečanje stroškov pripisano upadu proizvodnje vroče valjanega ploščatega jekla, s čimer je, morda znatno, naraslo povečanje tako imenovanih stroškov na enoto. Drugič, tudi če so bili stroški, ki naj bi se na predlog proizvajalca izvoznika upoštevali, dejanski stroški proizvodnje vroče valjanih ploščatih izdelkov iz jekla, je predlagal primerjavo količine proizvodnje s stroški prodaje, pri čemer je bilo zanemarjeno spreminjanje zalog. Proizvajalec izvoznik bi moral primerjati količino proizvodnje s stroški proizvodnje ali pa količino prodaje s stroški prodaje. Tretjič, pri metodi količinske opredelitve prilagoditve so bila primerjana gibanja do koledarskega leta 2015 in predlagano, da se rezultat tega izračuna, tj. znižanje, upošteva pri podatkih za obdobje preiskave (od 1. julija 2015 do 30. junija 2016). To ni pravilno, saj bi bilo treba pri metodi slediti gibanjem do obdobja preiskave.

(160) Proizvajalec izvoznik v svojih pripombah na informativni dokument ni obravnaval zgoraj navedenih pomanjkljivosti metode količinske opredelitve prilagoditve. Namesto tega je primerjal stroške proizvodnje na vrsto izdelka med dvema obratoma v obdobju preiskave, pri čemer je trdil, da je rezultat take primerjave podoben rezultatu metode količinske opredelitve prilagoditve. Vendar proizvajalec izvoznik ni upošteval dejstva, da je bil razlog za samo metodo količinske opredelitve prilagoditve ta, da stroškov obratov ni mogoče preprosto primerjati za dano leto, saj so bili različni že pred konfliktom. Dejansko so bili v skladu s podatki, uporabljenimi za metodo količinske opredelitve, „stroški na enoto“ leta 2013 v družbi Ilyich veliko višji kot „stroški na enoto“ v družbi Zaporizhstal. Ta razlika, izražena kot razmerje, je večja kot razlika v stroških proizvodnje na vrsto izdelka med obratoma v obdobju preiskave, ki jo je proizvajalec izvoznik želel uporabiti v podporo svoji metodi.

(161) Proizvajalec izvoznik je v pripombah na dokončno razkritje trdil, da Komisija s proizvajalcem izvoznikom ni vzpostavila konstruktivnega dialoga z zahtevanjem ali navedbo dodatnih informacij, ki jih je morda štela kot potrebne za ustrezno oceno zahteve. Po mnenju proizvajalca izvoznika je Komisija edino v dokončnem razkritju z dne 17. julija 2017 navedla, katere informacije in metodologija so potrebne za oceno zahteve.

(162) Komisija je ugotovila, da ta trditev vsebinsko ni točna. Podrobno pojasnilo o pomanjkljivostih predlagane metode prilagoditve je bilo proizvajalcu izvozniku sporočeno 4. aprila 2017 v prilogi 4 k informativnemu dokumentu. Razlog za vključitev tega podrobnega opisa je bil, da se proizvajalcu izvozniku zagotovita možnost in dovolj časa za obravnavo teh pomanjkljivosti. Kot je navedeno v uvodni izjavi (160) above, proizvajalec izvoznik tega ni storil.

(163) Proizvajalec izvoznik je v pripombah na dokončno razkritje trdil, da blago, ki niso vroče valjani izdelki iz jekla, navedeno v uvodni izjavi (159), ni predstavljalo pomembnega dela proizvodnje v družbah Zaporizhstal in Ilyich. V podporo tej trditvi se je skliceval na podatke, predložene Komisiji 16. februarja 2017, glede proizvodnih količin v družbi Ilyich.

(164) Komisija je glede tega ugotovila, da so bili podatki, na katere se je skliceval proizvajalec izvoznik, predloženi po preveritvenem obisku in jih zato ni bilo mogoče preveriti. Poleg tega se podatki nanašajo na proizvodno količino v tonah, in ne na stroške ali vrednost. Proizvedena količina ne izraža stroškov proizvodnje, zlasti glede na to, da drugi izdelki vključujejo več dodane vrednosti in s tem več izdelkov z večjimi stroški, kot so hladno valjano ali galvanizirano jeklo. Kar zadeva podatke, ki jih je Komisija uporabila za svoje navedbe, je proizvajalec izvoznik s svojim odgovorom na protidampinški vprašalnik predložil podatke o prometu, ki ga je ustvaril celotni obrat, prometu, ki ga je ustvaril segment obrata, in prometu, ki ga je ustvaril zadevni izdelek. Te podatke o prometu je Komisija preverila med preveritvenim obiskom in uporabili so se kot približek stroškov, ki je pokazal, da so izdelki, ki niso vroče valjani izdelki iz jekla, pomenili znaten del proizvodnje družbe Ilyich.

(165) Proizvajalec izvoznik se v nadaljnjih pripombah na dokončno razkritje ni strinjal z navedbo Komisije v uvodni izjavi (159), da naj bi se zaradi povečanja proizvodnje izdelkov, ki niso vroče valjani izdelki iz jekla, neustrezno povečali „stroški na enoto“, uporabljeni pri metodi. Proizvajalec izvoznik je trdil, da se celotno povečanje skupnih stroškov blaga, ki ga je prodala družba Ilyich, ne sklada z logiko Komisije, da bi lahko zaradi povečanja proizvodnje drugih izdelkov narasli „stroški na enoto“, izračunani za vroče valjane izdelke iz jekla.

(166) Komisija se s to pripombo ni strinjala. Kot je bilo omenjeno zgoraj, je proizvajalec izvoznik „stroške na enoto“ določil tako, da je celotne stroške prodanega blaga (vključno s stroški izdelkov, ki niso vroče valjani izdelki iz jekla) delil s količino vroče valjanih izdelkov iz jekla, ki jih je obrat proizvedel v zadevnih obdobjih. Kot je priznal proizvajalec izvoznik, se je v obdobju, upoštevanem pri metodi, precej povečala količina nekaterih izdelkov, ki niso vroče valjani izdelki iz jekla. V skladu z metodo, ki jo je predlagal proizvajalec izvoznik, so bili iz tega izhajajoči večji stroški proizvodnje teh izdelkov pripisani vroče valjanim izdelkom iz jekla, zaradi česar so se zvišali „stroški na enoto“ (tj. kar je prispevalo k povečanju „stroškov na enoto“ v celotnem zadevnem obdobju), na podlagi česar je proizvajalec izvoznik predlagal, da se stroški družbe Ilyich prilagodijo. To drži, ne glede na to, ali so se celotni stroški blaga, ki ga je prodal obrat, povečali, zmanjšali ali ostali enaki.

(167) Proizvajalec izvoznik je v zvezi z navedbo Komisije v uvodni izjavi (159), da bi morala metoda slediti gibanjem do obdobja preiskave, v pripombah na dokončno razkritje trdil, da ni mogel zagotoviti podatkov za obdobje preiskave, da bi se uporabili pri metodi, ker revidirano poročilo za leto 2016 do nedavnega ni bilo na voljo.

(168) Komisija je glede tega opozorila, da je proizvajalec izvoznik lahko predložil precejšnje količine podatkov za obdobje preiskave za izpolnitev protidampinškega vprašalnika. Zato ni jasno, zakaj proizvajalec izvoznik ni mogel predložiti podatkov za obdobje preiskave za utemeljitev predlagane metode. To velja še toliko bolj glede na to, da je imel proizvajalec izvoznik, kot je navedeno v uvodni izjavi (162), možnost in čas, da to stori.

(169) Nazadnje, proizvajalec izvoznik je v pripombah na dokončno razkritje trdil, da razlika v stroških proizvodnje na vrsto izdelka v obdobju preiskave med proizvodnima obratoma, obravnavana v uvodni izjavi (160), podpira metodo prilagoditve, saj je razlika podobna razliki iz te metode.

(170) Komisija se s to pripombo ni strinjala. Proizvajalec izvoznik v svojih pripombah ni upošteval dejstva, da so bili v skladu s podatki, uporabljenimi za metodo količinske opredelitve, „stroški na enoto“ leta 2013 (tj. v običajnih razmerah pred konfliktom) v družbi Ilyich veliko višji kot „stroški na enoto“ v družbi Zaporizhstal. Ta razlika, izražena kot razmerje, je večja kot razlika v stroških proizvodnje na vrsto izdelka med obratoma v obdobju preiskave. To pomeni, da se je vrzel med stroški na enoto družb Ilyich in Zaporizhstal med letom 2013 in obdobjem preiskave zmanjšala (tj. da so se stroški na enoto v družbi Ilyich glede na stroške na enoto v družbi Zaporizhstal sorazmerno zmanjšali) ali pa da so „stroški na enoto“, uporabljeni pri metodi, povsem nezanesljivi. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi (159) zgoraj, je res vsaj zadnje, saj so „stroški na enoto“ v skladu z metodo izkrivljeni zaradi vključitve stroškov prodaje drugih izdelkov, ki so se v zadevnem obdobju v dveh obratih gibali različno. Iz tega izhaja, da razlika v stroških proizvodnje na vrsto izdelka v obdobju preiskave ne podpira točnosti metode, ki jo je predlagal proizvajalec izvoznik.

(171) Zaradi navedenih razlogov je bila ta trditev zavrnjena.

(172) Družba Zaporizhstal je v svojih računovodskih izkazih priznala, da so pri pretvorbi transakcij, ki niso bile denominirane v ukrajinskih grivnah, nastale velike izgube zaradi razlik v menjalnem tečaju. Proizvajalec izvoznik je trdil, da je treba te stroške, ki niso nastali v okviru običajnega poteka trgovine, določiti v skladu s členom 2(6)(c) osnovne uredbe in omejiti s stopnjo, ki pomeni običajne pogoje poslovanja družbe.

(173) Komisija se s to utemeljitvijo ni strinjala. Omenjene izgube so bile ustrezno evidentirane v računovodskih izkazih družbe in so nastale v obdobju preiskave. Komisija je zato to trditev zavrnila in jih štela za del stroškov PSA družbe, povezanih z njenim poslovanjem, ter jih je vključila v izračun normalne vrednosti.

(174) Proizvajalec izvoznik je v pripombah na informativni dokument priznal, da so bili finančni stroški, uporabljeni za izračun stroškov PSA družbe Zaporizhstal, ustrezno evidentirani v računovodskih izkazih družbe in da so nastali v obdobju preiskave. Proizvajalec izvoznik je nato ponovil svojo trditev, da bi morali zadevni stroški PSA temeljiti na členu 2(6)(c) osnovne uredbe, saj nekateri finančni stroški niso bili povezani s proizvodnjo in/ali prodajo izdelkov. V podporo tej trditvi je predložil nov nabor podatkov precej po tem, ko je bil opravljen preveritveni obisk in je bila trditev prvotno navedena. Na koncu je opozoril na več določb osnovne uredbe, s katerimi se ureja konstruiranje stroškov PSA in zahteva, da mora biti tako konstruiranje „razumno“.

(175) Komisija se s to analizo ni strinjala. Stroški PSA v skladu s členom 2(6) osnovne uredbe temeljijo na dejanskih podatkih, ki se nanašajo na proizvodnjo in prodajo. Člen 2(6)(c) se lahko uporabi samo, če takih zneskov ni mogoče določiti. Kot je priznal proizvajalec izvoznik, so podatki o dejanskih stroških PSA na voljo v njegovih računovodskih izkazih in vključujejo zadevne finančne stroške. Argument, da se nekateri finančni stroški ne nanašajo na proizvodnjo in/ali prodajo izdelkov, je treba zavrniti. Prvič, podatkov, ki jih je proizvajalec izvoznik predložil v podporo tej trditvi, v tej fazi preiskave ni mogoče preveriti. Proizvajalec izvoznik je imel na voljo veliko časa in predhodnih uradnih obvestil, da bi lahko te informacije zagotovil ob preverjanju, vendar te priložnosti ni izkoristil. Drugič, družba Zaporizhstal je dejavna samo pri proizvodnji in prodaji svojih izdelkov. Proizvajalec izvoznik ni nikoli predložil nobenega nasprotnega dokaza. Sklicevanje na zahtevo, da mora biti konstruiranje stroškov PSA razumno, je neustrezno, saj Komisija zadevnih stroškov PSA ni konstruirala, temveč jih je določila v skladu z zahtevami člena 2(6) osnovne uredbe. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

(176) Proizvajalec izvoznik je v pripombah na dokončno razkritje trdil, da so se zadevni stroški sicer nanašali na celotno gospodarsko dejavnost obrata, ne pa na dejavnost, ki je vključevala proizvodnjo in prodajo zadevnega izdelka. Nadalje je trdil, da Komisija ni upoštevala dokazov v zvezi z njegovo zahtevo po izključitvi teh stroškov. Proizvajalec izvoznik je nato trdil, da je Komisija zavrnila celo samo dejstvo, da so bili dokazi v podporo trditvi sploh predloženi, s tem ko je navedla, da ni bil predložen noben dokaz, s katerim bi se izpodbijalo, da je družba Zaporizhstal dejavna samo pri proizvodnji in prodaji svojih izdelkov, Nazadnje, je proizvajalec izvoznik v zvezi z navedbo Komisije glede novega nabora podatkov, predloženih v podporo izključitvi nekaterih finančnih stroškov, navedel, da je bila ta trditev kot taka navedena kot odgovor na protidampinški vprašalnik, zadevni podatki pa so bili v revidiranem poročilu, poslanem skupaj z navedenim odgovorom.

(177) Komisija je v odgovoru na zgornjo navedbo opozorila, da je proizvajalec izvoznik predložil dve zahtevi v zvezi s to trditvijo. Prva zahteva, predložena v odgovoru na protidampinški vprašalnik in nato utemeljena v sporočilu z dne 5. januarja 2017, je bila, naj se finančni stroški družbe Zaporizhstal prilagodijo glede na preteklo raven pri običajnih obratovalnih pogojih. Druga zahteva, prvič navedena v pripombah na informativni dokument 2. maja 2017, po preveritvi družbe Zaporizhstal, je bila, naj se stroški PSA prilagodijo z izključitvijo stroškov, ki domnevno niso povezani s proizvodnjo in/ali prodajo zadevnega izdelka.

(178) Kot je bilo pojasnjeno v uvodni izjavi (175) zgoraj, Komisija finančnih stroškov družbe Zaporizhstal ne more prilagoditi glede na preteklo raven, ker stroški PSA v skladu s členom 2(6) osnovne uredbe temeljijo na dejanskih podatkih za proizvodnjo in prodajo. Ti podatki so bili na voljo Komisiji in so bili uporabljeni pri zadevnem izračunu. V pripombah proizvajalca izvoznika na dokončno razkritje niso bile predložene nobene nove utemeljitve glede tega, zato nadaljnje pojasnilo ni potrebno.

(179) Glede druge zahteve, naj se normalna vrednost družbe Zaporizhstal prilagodi z izključitvijo stroškov, ki domnevno niso povezani s proizvodnjo in/ali prodajo zadevnega izdelka, je Komisija navedla, da iz pripomb na informativni dokument ni razvidno, da se ti stroški ne nanašajo neposredno ali posredno na proizvodnjo in/ali prodajo zadevnega izdelka. Kot je bilo omenjeno, so dejavnosti družbe Zaporizhstal, kolikor je znano Komisiji, omejene na proizvodnjo in prodajo njenega izdelka. Njeni finančni stroški bi bili torej običajno tako ali drugače povezani s temi dejavnostmi. Postavke, za katere je proizvajalec izvoznik v pripombah na informativni dokument navedel, da se ne nanašajo na proizvodnjo in/ali prodajo zadevnega izdelka, vključujejo naložbe v zvezi z denarnim tokom, posojila odvisnim družbam, ki zagotavljajo surovine, ali obveznosti, ki izhajajo iz prejemkov zaposlenih. Zdi se, da so ti stroški vsaj posredno povezani s proizvodnjo in/ali prodajo zadevnega izdelka.

(180) Nadaljnje preverjanje tega vprašanja ni bilo mogoče, saj ta zahteva ni bila predložena do 2. maja 2017, torej precej časa po koncu zadevnega preveritvenega obiska (tj. 24. novembra 2016). Proizvajalec izvoznik je v sporočilu z dne 5. januarja 2017, ki je bilo prav tako poslano po zadevnem preveritvenem obisku, omenil, da so nekateri finančni stroški v zvezi s posojili nastali za splošni namen ter niso bili povezani s proizvodnjo in prodajo zadevnega izdelka. Takrat niso bile zagotovljene nobene nadaljnje podrobnosti glede tega, saj proizvajalec izvoznik ni zahteval izključitve teh posojil, temveč je vztrajal pri zahtevi, naj se finančni stroški družbe Zaporizhstal prilagodijo glede na preteklo raven pri običajnih obratovalnih pogojih.

(181) Glede tega je proizvajalec izvoznik v pripombah na dokončno razkritje trdil, da je bila Komisiji med preveritvenim obiskom v družbi Zaporizhstal zagotovljena „popolna in celovita različica revizijskih poročil, v katerih je jasno postavljeno vprašanje glede dodatnih finančnih stroškov obrata, ki niso povezani s proizvodnjo in prodajo zadevnega izdelka“. Proizvajalec izvoznik je nato trdil, da bi lahko Komisija izkoristila to priložnost in preverila dokaze, ki jih je predložila družba Zaporizhstal, ter po potrebi zahtevala dodatna pojasnila glede njih.

(182) Komisija je najprej navedla, da – kot je opozoril proizvajalec izvoznik – popolna letna poročila družbe Zaporizhstal niso bila predložena do preveritvenega obiska, čeprav je bilo tako zahtevano v protidampinškemu vprašalniku. Komisija je nato navedla, da je bil – kot je proizvajalcu izvozniku sporočila v predpreveritvenem dopisu z dne 27. oktobra 2016 – namen obiska preveriti informacije iz odgovorov na vprašalnik s primerjanjem tam navedenih podatkov z izvornimi dokumenti, evidencami stroškov in finančnega računovodstva ter revidiranimi računovodskimi izkazi. Vprašanje, ki se nanaša na to, da nekateri finančni stroški družbe Zaporizhstal domnevno niso povezani s proizvodnjo in prodajo zadevnega izdelka, se je pojavilo šele 2. maja 2017, v sporočilu z dne 5. januarja 2017 pa so se ga samo dotaknili. Oboje se je zgodilo po tem, ko so bili preveritveni obiski v prostorih družbe Zaporizhstal že končani. Zato proučitev tega vprašanja in preverjanje teh stroškov nista bila in nista mogla biti v delovnem programu Komisije za navedeni obisk. Pri trditvi, da se je vprašanje finančnih stroškov, ki niso povezani s proizvodnjo ali prodajo, pojavilo že s tem, da so bili ti stroški evidentirani v revidiranih poročilih, se ne upošteva namen preveritvenega obiska in vloge Komisije pri njem, kot sta bila proizvajalcu izvozniku sporočena v predpreveritvenem dopisu pred njegovim začetkom. Zaradi navedenega v povezavi z dejstvom, da so bila celotna revidirana poročila zagotovljena šele med preveritvenim obiskom, in, kot je bilo omenjeno zgoraj, ker še zdaleč ni jasno, da zadevni stroški niso povezani s proizvodnjo in prodajo zadevnega izdelka, je treba ta del trditve zavrniti.

(183) Zaradi zgoraj navedenih razlogov je bila ta trditev zavrnjena.

3.6.2 Izvozna cena

(184) Izvozna cena je bila določena s splošno metodologijo iz oddelka 3.1.2 zgoraj in zlasti v skladu s členom 2(8) osnovne uredbe. Za prodajo prek povezanih uvoznikov je bila izvozna cena konstruirana na podlagi člena 2(9) osnovne uredbe.

(185) Proizvajalec izvoznik je trdil, da je švicarski trgovec – Metinvest International SA („MISA“) – deloval zgolj kot izvozni oddelek proizvodnih obratov, saj ni opravljal carinjenja blaga, dobavljenega v Unijo. Poleg tega je proizvajalec izvoznik trdil, da ne bi smelo biti odbitka za stroške PSA in dobiček (ali nominalne provizije) trgovca, saj se člen 2(9) osnovne uredbe pri obravnavani zadevi ne uporablja, ker trgovec nima sedeža v Uniji.

(186) Komisija ni konstruirala izvozne cene v skladu s členom 2(9) osnovne uredbe za izvoz neodvisnim kupcem prek švicarskega trgovca. Vendar tudi če je za carinjenje odgovoren kupec, to ne spremeni dejstva, da prodajo izvede povezani trgovec, ki nosi stroške PSA in ki si običajno prizadeva s svojimi storitvami ustvariti dobiček. Zato je Komisija, kot je navedeno v uvodni izjavi (194), menila, da je prilagoditev v skladu s členom 2(10)(i) osnovne uredbe utemeljena.

(187) Proizvajalec izvoznik je v pripombah k informativnemu dokumentu trdil, da družba MISA ni trgovec, ki posluje zaradi ustvarjanja dobička, temveč povezana družba, ki so ji dodeljene naloge, ki običajno spadajo pod notranji oddelek za izvoz.

(188) Na podlagi dokazov, ki jih je imela na voljo, se Komisija s to trditvijo ni strinjala. MISA je družba, ki posluje zaradi ustvarjanja dobička in se opisuje kot družba, ki išče pravo ravnotežje med dobičkonosnostjo, zadovoljstvom strank in upravljanjem tveganj. Dejavnosti družbe MISA niso omejene na prodajo izdelkov skupine Metinvest. Družba MISA in proizvodni obrati imajo različne lastnike. Družba MISA podpisuje podrobne kupoprodajne pogodbe s proizvodnimi obrati. Te pogodbe vsebujejo klavzule o kaznih za neizpolnitev ali nezadostno izpolnitev obveznosti in o reševanju sporov s strani tretje osebe, ki jih običajno vsebujejo pogodbe med neodvisnimi trgovci, ne pa med proizvodnimi in prodajnimi oddelki iste družbe. Komisija na podlagi teh dokazov sklepa, da je družba MISA v razmerju do dveh proizvodnih obratov prej zastopnik kot integrirani prodajni oddelek. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi (194), je zadevna prilagoditev utemeljena, kadar koli je družba MISA udeležena v transakciji.

(189) Proizvajalec izvoznik je v pripombah na dokončno razkritje iz uporabe člena 2(8) osnovne uredbe za prodajo prek družbe MISA sklepal, da se Komisija strinja, da družba MISA deluje kot izvozni oddelek skupine. Proizvajalec izvoznik je nato ponovno izrazil nestrinjanje z uporabo člena 2(10)(i) osnovne uredbe, pri čemer je trdil, da družba MISA ne deluje kot zastopnik ali trgovec. V podkrepitev svoje trditve je navedel, da družba MISA prodaja samo neznaten in nišni delež izdelkov, ki niso proizvedeni v skupini. Proizvajalec izvoznik je nato trdil, da so to, da družba MISA išče pravo ravnotežje med dobičkonosnostjo, zadovoljstvom strank in upravljanjem tveganj ali da podpisuje podrobne kupoprodajne pogodbe s proizvodnimi obrati ali da ima lastnega direktorja in zaposlene, ki se razlikujejo od tistih v obratih v Ukrajini, potrebe, ki izhajajo iz skladnosti s potrebnimi pravnimi zahtevami v Ukrajini in Švici.

(190) Kot je pojasnjeno zgoraj, Komisija ni sprejela trditve, da družba MISA deluje kot izvozni oddelek skupine. Družba MISA je delovala kot povezani trgovec, zato je Komisija uporabila člen 2(8) v povezavi s členom 2(10)(i) osnovne uredbe. Ne samo, da družba MISA prodaja neznaten ali nišni delež izdelkov, ki jih ni proizvedla skupina, čeprav je že to samo po sebi precejšnjega pomena za to določitev. Skupini tudi prodaja znatne količine izdelkov tretjih oseb. Kar zadeva dokaze, opisane v uvodni izjavi (188), je proizvajalec izvoznik trdil samo, da so ti elementi zahtevani v skladu z zakonom in ne nasprotujejo položaju družbe MISA kot oddelku za izvoz. Predložene niso bile nobene nadaljnje informacije o tem, kateri zakoni zahtevajo kateri element. Poleg tega proizvajalec izvoznik ni pojasnil, zakaj naj elementi, kot so poslovanje za ustvarjanje dobička (ki ga je proizvajalec izvoznik v svojih pripombah na informativni dokument prej izpodbijal) ali sklenjenost pogodb s klavzulami o kaznih za neizpolnitev ali nezadostno izpolnitev zadevnih obveznosti ter o reševanju sporov s strani tretje osebe, ne bi nasprotovali položaju družbe MISA kot oddelku za izvoz. Zato niso potrebne nobene nadaljnje pripombe glede tega.

(191) Zaradi zgoraj navedenih razlogov je bila ta trditev zavrnjena.

3.6.3 Primerjava

(192) Komisija je normalno vrednost in izvozno ceno edinega proizvajalca izvoznika primerjala na podlagi franko tovarna.

(193) Kadar je bilo to potrebno za zagotovitev poštene primerjave, je Komisija v skladu s členom 2(10) osnovne uredbe normalno vrednost in/ali izvozno ceno prilagodila za razlike, ki so vplivale na primerljivost cen. Prilagoditve so bile izvedene za uvozne dajatve (v razponu med 0,1 % in 0,7 %), stroške prevoza, zavarovanja, manipulativne stroške, stroške natovarjanja in tozadevne stroške (v razponu med 1 % in 8 %), stroške pakiranja (v razponu med 0 % in 0,1 %), stroške kredita (v razponu med 0 % in 0,7 %), poprodajne stroške (v razponu med 0,1 % in 0,4 %), bančne stroške (v razponu med 0 % in 0,3 %) ter provizije (v razponu med 0 % in 0,2 %).

(194) Ker je bila vsa prodaja v Unijo opravljena prek povezanega trgovca v Švici, je bila poleg tega izvedena ustrezna prilagoditev na podlagi člena 2(10)(i) osnovne uredbe.

(195) Proizvajalec izvoznik je zahteval prilagoditev ravni trgovanja v skladu s členom 2(10)(d)(i) osnovne uredbe, pri čemer je trdil, da se prodajne poti za podobni izdelek na domačem trgu precej razlikujejo od tistih za prodajo zadevnega izdelka v Unijo, kar naj bi vplivalo na primerljivost cen. Trdil je tudi, da obstajajo stalne in jasne razlike v funkcijah in cenah za različne ravni trgovanja na domačem trgu in pri izvozu v Unijo.

(196) Proizvajalec izvoznik ni dokazal, da obstajajo stalne in jasne razlike v funkcijah in cenah prodajalca za različne ravni trgovanja na domačem trgu države izvoznice. Dejansko podatki, ki jih je predložil proizvajalec izvoznik, niso bili v podporo taki ugotovitvi. Komisija je zato to trditev zavrnila.

(197) Proizvajalec izvoznik je v svojih pripombah na informativni dokument močno ugovarjal tej utemeljitvi, kot da je samovoljna in neutemeljena. Vendar ni predložil nobenega dokaza, da obstajajo stalne in jasne razlike v funkcijah in cenah prodajalca za različne ravni trgovanja na domačem trgu države izvoznice. Namesto tega se je osredotočil samo na prvi del te zahteve in trdil, da obstajajo stalne in jasne razlike v funkcijah in cenah pri prodaji na različnih ravneh trgovanja na različnih trgih, pri čemer je izpustil zahtevo, da je treba to dokazati na domačem trgu. Komisija je dejansko preverila cene prodajalca za različne ravni trgovanja na domačem trgu in ni mogla najti stalnih in jasnih razlik.

(198) Proizvajalec izvoznik je trdil, da bi morala Komisija, če je menila, da se člen 2(10)(d)(i) osnovne uredbe ne uporablja, uporabiti člen 2(10)(d)(ii) osnovne uredbe. Pri tem proizvajalec izvoznik, razen nejasnega sklicevanja na dokaze prima facie, ni navedel nobenega argumenta, zakaj naj bi se ta določba uporabljala. Zadevne ravni trgovanja so obstajale na domačem trgu in ni bilo jasno dokazano, da se nekatere funkcije nanašajo na ravni trgovanja, ki niso tista, ki naj bi se uporabila pri primerjavi. Navedena določba se torej za obravnavano zadevo ne uporablja.

(199) Proizvajalec izvoznik je v pripombah na dokončno razkritje trdil, da je Komisija nasprotovala sami sebi v svoji obrazložitvi, ko je opozorila, da čeprav na domačem trgu obstajajo različne ravni trgovanja, proizvajalec izvoznik ni dokazal, da obstajajo stalne in jasne razlike v funkcijah in cenah prodajalca za te ravni.

(200) Komisija v tej navedbi ni videla protislovja.

(201) Poleg tega je proizvajalec izvoznik trdil, da je v sporočilu z dne 5. januarja 2017 Komisiji predložil svojo analizo in primerjavo različnih ravni trgovanja na domačem trgu, s tem da je opredelil in primerjal ravni trgovanja na domačem trgu ter prikazal dosledno razliko v cenah med temi ravnmi.

(202) Komisija je v odgovoru opozorila, da je v zadevnem sporočilu družba primerjala različne domače prodajne poti – ne ravni trgovanja – enega od svojih proizvodnih obratov. V tej že tako pomanjkljivi primerjavi je proizvajalec izvoznik trdil, da je pot, ki je najbolj primerljiva prodajni poti v Unijo, neposredna pot, tj. pot brez vključenosti njegovega domačega trgovca. Predložen ni bil noben dokaz, zakaj naj bi bilo tako, zlasti glede na to, da je bila vsa prodaja v Unijo opravljena prek povezanega trgovca v Švici, tj. družbe MISA. Komisija je zato vztrajala pri tem, da proizvajalec izvoznik ni dokazal, da obstajajo stalne in jasne razlike v funkcijah in cenah prodajalca za različne ravni trgovanja na domačem trgu države izvoznice.

(203) Proizvajalec izvoznik je v pripombah na dokončno razkritje trdil tudi, da Komisija ni upoštevala dejstva, da je predložil revidiran seznam izvoza svoje povezane družbe MISA. V navedenem seznamu se je proizvajalec izvoznik odzval na navedbo Komisije glede opredelitve ravni trgovanja za številne transakcije, ki v prvotnem odgovoru na protidampinški vprašalnik bi bila točna. Proizvajalec izvoznik je trdil, da ni mogoče reči, da so bile te informacije predložene prepozno v preiskavi, saj bi jih lahko Komisija po potrebi preverila med preveritvenim obiskom povezanih subjektov družbe v Uniji.

(204) Komisija se s to trditvijo ni strinjala. Dodatne informacije o seznamu prodaje družbe MISA so bile predložene po preveritvi družbe MISA. Komisija je za zagotovitev, da se prepreči ravno tak položaj, pred preveritvijo v prostorih družbe MISA v sporočilu z dne 17. januarja 2017 družbo opomnila, da če je treba trditev ali kateri koli njen vidik preveriti, je treba to predložiti v razumnem času pred preveritvenim obiskom, tako da lahko ekipa, zadolžena za zadevo, pripravi zadevni del obiska. Nazadnje, tudi če bi Komisija te podatke lahko preverila v prostorih družbe MISA, to ne bi spremenilo dejstva, da – kot je omenjeno zgoraj – proizvajalec izvoznik ni dokazal, da obstajajo stalne in jasne razlike v funkcijah in cenah prodajalca za različne ravni trgovanja na domačem trgu države izvoznice.

(205) Proizvajalec izvoznik je v pripombah na dokončno razkritje prav tako ponovil svojo trditev, da če po mnenju Komisije z dokazi, ki jih je družba predložila v podporo svoji trditvi v zvezi s členom 2(10)(d)(i) osnovne uredbe, ni bil dokazan obstoj stalnih in jasnih razlik v funkcijah in cenah prodajalca za različne ravni trgovanja na domačem trgu, bi lahko iste dokaze uporabila za uporabo posebne prilagoditve iz člena 2(10)(d)(ii), tj. v primerih, ko „ni ustreznih stopenj na domačem trgu“. Vendar je Komisija, kot je omenjeno zgoraj, ugotovila, da so zadevne ravni trgovanj na domačem trgu obstajale. Proizvajalec izvoznik ni dokazal, da so obstajale stalne in jasne razlike v funkcijah in cenah prodajalca za te ravni, vendar to ne spremeni dejstva, da so te ravni na domačem trgu obstajale. Pogoji za uporabo člena 2(10)(d)(ii) osnovne uredbe torej niso bili izpolnjeni.

(206) Zaradi zgoraj navedenih razlogov je bila ta trditev zavrnjena.

(207) Proizvajalec izvoznik je tudi trdil, da bi morala biti za pošteno primerjavo normalna vrednost prilagojena na račun stroškov prevoza podobnega izdelka med proizvodnim obratom in povezanim domačim trgovcem.

(208) V skladu s členom 2(10)(e) osnovne uredbe se prilagoditev izvede zaradi razlik v neposredno povezanih stroških, ki nastajajo zaradi prevažanja zadevnega izdelka in/ali podobnega izdelka iz poslovnih prostorov proizvajalca izvoznika k neodvisnemu kupcu, pri čemer so taki stroški vsebovani v zaračunanih cenah. Ta določba ne vključuje stroškov prevoza med dvema povezanima osebama, za katere se zdi, da niso izraženi v ceni, zaračunani neodvisnemu kupcu. Zato je Komisija to trditev zavrnila.

3.6.4 Stopnja dampinga

(209) Po izdaji informativnega dokumenta je proizvajalec izvoznik predložil nov nabor podatkov za prodajo povezanih uvoznikov. Komisija je ta nabor podatkov nato preverila. Ti novi podatki so vplivali na izračun dampinga, ki je bil prvotno ugotovljen v informativnem dokumentu.

(210) Komisija je za proizvajalca izvoznika primerjala tehtano povprečno normalno vrednost vsake vrste podobnega izdelka s tehtano povprečno izvozno ceno ustrezne vrste zadevnega izdelka v skladu s členom 2(11) in (12) osnovne uredbe.

(211) Stopnja sodelovanja Ukrajine je bila zelo visoka, saj je izvoz sodelujočega proizvajalca izvoznika predstavljal več kot 95 % celotnega izvoza v Unijo v obdobju preiskave. Na podlagi tega je Komisija stopnjo dampinga na ravni države določila na ravni, ki je enaka kot za edinega proizvajalca izvoznika.

(212) Stopnje dampinga, izražene kot odstotek cene CIF meja Unije brez plačane dajatve, so: Družba Stopnja dampinga Metinvest Group 19,4 % Vse druge družbe 19,4 %

4. ŠKODA

4.1 Opredelitev pojmov industrija Unije in proizvodnja Unije

(213) V Uniji je podatke o proizvodnji in prodaji v okviru ugotavljanja reprezentativnosti predložilo 17 družb in te so navedle, da so med obdobjem preiskave proizvajale podoben izdelek. Na podlagi razpoložljivih informacij, ki jih je predložil pritožnik, teh 17 družb predstavlja približno 90 % proizvodnje podobnega izdelka v Uniji.

(214) Poleg teh 17 družb je podoben izdelek v obdobju preiskave proizvajalo še pet drugih družb.

(215) Ena od zainteresiranih strani je trdila, da bi vključitev podatkov za italijanskega proizvajalca Ilva izkrivila sliko o škodi za celotno jeklarsko industrijo Unije zaradi posebnega položaja te družbe (13), zato bi bilo treba tega italijanskega proizvajalca izključiti. Vendar se v skladu s členom 4(1) osnovne uredbe izraz „industrija Unije“ nanaša na proizvajalce podobnih izdelkov v Uniji kot celoto ali na njihov večji delež. Ker Komisija ni imela razloga, da bi analizo omejila na večji delež, je morala analizirati celotno industrijo, vključno z družbo Ilva. Zato je bila ta trditev zavrnjena.

(216) Ugotovljeno je bilo, da je skupna proizvodnja Unije v obdobju preiskave znašala približno 72,9 milijona ton. Komisija je ta izračun pridobila na podlagi podatkov pritožnika in vseh znanih proizvajalcev v Uniji. Kot je navedeno v uvodni izjavi (7), je bilo za vzorec izbranih šest proizvajalcev Unije, ki predstavljajo več kot 45 % celotne proizvodnje podobnega izdelka v Uniji, za kar je bilo ugotovljeno, da je to reprezentativen vzorec.

(217) Poslovni model proizvajalcev Unije in njihova stopnja navpične integracije se razlikujeta. Kljub temu je mogoče industrijo Unije na splošno opredeliti kot industrijo z visoko stopnjo navpične integracije, kot je v nadaljevanju dodatno pojasnjeno v uvodni izjavi (219).

4.2 Potrošnja Unije

(218) Kot je navedeno v uvodni izjavi (45), se zadevni izdelek uvršča pod številne oznake KN in tudi pod nekatere oznake ex. Da se potrošnja Unije ne bi ocenila prenizko in da bi se upošteval očitno omejeni učinek takih oznak na celotno potrošnjo, se je za namen izračuna potrošnje Unije v celoti upošteval obseg uvoza oznak KN ex.

(219) Ker je industrija Unije večinoma navpično integrirana in se zadevni izdelek obravnava kot osnovni material za proizvodnjo različnih izdelkov z dodano vrednostjo, ki so nižje v prodajni verigi, ki se začne s hladno valjanimi izdelki, sta se potrošnja na zaprtem trgu in potrošnja na prostem trgu analizirali ločeno.

(220) Razlikovanje med zaprtim in prostim trgom je pomembno za analizo škode. Poleg tega so transferne cene na zaprtem trgu določene v posameznih skupinah v skladu z različnimi politikami cen. Nasprotno pa je proizvodnja, namenjena za prosti trg Unije, v neposredni konkurenci z uvozom zadevnega izdelka, cene pa so proste tržne cene.

(221) Da bi lahko Komisija čim celoviteje ponazorila industrijo Unije, je pridobila podatke za celotno dejavnost podobnega izdelka in določila, ali je proizvodnja namenjena za lastno uporabo ali za prosti trg. Ugotovila je, da je bilo približno 58 % celotne proizvodnje proizvajalcev Unije v obdobju preiskave namenjene za lastno uporabo.

(222) Po razkritju informativnega dokumenta je srbski proizvajalec izvoznik opozoril, da se je potrošnja zadevnega izdelka na prostem trgu od leta 2015 do obdobja preiskave zmanjšala za več kot 1,2 milijona ton in da to pomeni veliko zmanjšanje potrošnje Unije v drugi polovici leta 2015. Zato je zahteval, naj Komisija nadalje preišče, ali so podatki o prodaji, ki jih je za prosti trg predložila industrija Unije, resnično točni.

(223) Komisija je analizirala podatke o prodaji in potrošnji, ki jih je predložila industrija Unije, ter potrdila, da so podatki, ki jih je industrija Unije predložila za potrošnjo na prostem trgu, točni in zanesljivi.

4.2.1 Potrošnja za lastno uporabo na trgu Unije

(224) Komisija je določila potrošnjo Unije za lastno uporabo na podlagi lastne uporabe in prodaje za lastno uporabo na trgu Unije vseh znanih proizvajalcev v Uniji. Na podlagi tega se je potrošnja Unije za lastno uporabo gibala, kot sledi. Preglednica 1 Potrošnja za lastno uporabo na trgu Unije (v tonah) Leto 2013 Leto 2014 Leto 2015 OP Potrošnja za lastno uporabo 42 418 062 42 887 175 42 271 071 42 454 866 Indeks (leto 2013 = 100) 100 101 100 100 Vir: izpolnjeni vprašalnik združenja Eurofer.

(225) V obravnavanem obdobju je potrošnja Unije za lastno uporabo na trgu Unije ostala stabilna.

4.2.2 Potrošnja na prostem trgu na trgu Unije

(226) Komisija je potrošnjo Unije na prostem trgu določila na podlagi (a) prodaje vseh znanih proizvajalcev Unije na trgu Unije in (b) uvoza iz vseh tretjih držav v Unijo v skladu s poročili Eurostata, pri čemer je upoštevala tudi podatke, ki so jih predložili sodelujoči proizvajalci izvozniki v zadevnih državah. Na podlagi tega se je potrošnja Unije na prostem trgu gibala, kot sledi. Preglednica 2 Potrošnja na prostem trgu (v tonah) Leto 2013 Leto 2014 Leto 2015 OP Potrošnja na prostem trgu 32 292 192 33 139 474 35 156 318 33 930 726 Indeks (leto 2013 = 100) 100 103 109 105 Vir: izpolnjeni vprašalnik združenja Eurofer.

(227) V obravnavanem obdobju se je potrošnja Unije na prostem trgu povečala za približno 5 %. To povečanje je predvsem posledica gospodarskega okrevanja industrije, ki je nižje v prodajni verigi.

4.3 Kumulativna ocena učinkov uvoza iz zadevnih držav ter obseg uvoza in uvozne cene iz zadevnih držav

4.3.1 Kumulativna ocena učinkov uvoza iz zadevnih držav

(228) Komisija je v skladu