SL Uradni list Evropske unije L 284/1

ODLOČBA KOMISIJE

z dne 11. marca 2008

o programu državne pomoči št. C 61/03 (ex NN 42/01) Italije za letalsko industrijo

(notificirano pod dokumentarno številko C(2008) 845)

(Besedilo v italijanskem jeziku je edino verodostojno)

(Besedilo velja za EGP)

(2008/806/ES)

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti prvega pododstavka člena 88(2) Pogodbe,

ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,

po pozivu vsem zainteresiranim strankam, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenimi členi (1),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Ukrep, glede katerega se izvaja ocena, je povezan z individualno pomočjo za projekte za raziskave in razvoj v letalski industriji. Pomoč je dodelila Italija na podlagi Zakona št. 808 z dne 24. decembra 1985 o določitvi ukrepov za razvoj in okrepitev konkurenčnosti proizvajalcev v letalski industriji („Zakon št. 808/1985“). Komisija je program odobrila leta 1986 (2).

1. POSTOPEK

(2) Komisija je 7. oktobra 1999 in 12. januarja 2001 prejela pritožbo, v skladu s katero naj bi Italija nezakonito dodelila pomoč posameznim projektom za raziskave in razvoj, ki jih je izvajala italijanska letalska industrija.

(3) Komisija je 8. maja 2000 poslala zahtevo po informacijah, na katero so italijanski organi odgovorili 1. avgusta. Pritožnik je z dopisoma z dne 27. aprila 2001 in 30. maja 2002 zagotovil dodatne informacije.

(4) Italijanski organi so 1. februarja 2001 Komisiji poslali informacije o nepriglašeni pomoči, ki jo je Italija odobrila za 13 posameznih projektov za raziskave in razvoj.

(5) Z dopisoma z dne 14. avgusta 2001 in 24. avgusta 2001 je Komisija pozvala italijanske organe, naj posredujejo dodatne informacije o projektih. Italija je odgovorila z dopisom z dne 31. oktobra 2001, v katerem je navedla dodatne informacije o šestih primerih.

(6) Komisija je leta 2002 pozvala neodvisne strokovnjake, naj ocenijo teh šest projektov. Komisija je 7. aprila 2003 in 23. aprila 2003 prejela poročila.

(7) Na zahtevo italijanskih organov sta bili 27. maja 2003 in 30. junija 2003 organizirani dve srečanji.

(8) Komisija je 1. oktobra 2003 sprožila formalni postopek preiskave („prva odločitev o sprožitvi postopka“) glede šestih primerov znatne pomoči za projekte za raziskave in razvoj, ki jih Italija ni priglasila individualno, kar je v nasprotju s pravili, ki urejajo pomoč za raziskave in razvoj, in sicer Okvirom Skupnosti za državno pomoč za raziskave in razvoj iz leta 1996 („Okvir iz leta 1996“) (3) ter Okvirom Skupnosti za državne pomoči za raziskave in razvoj iz leta 1986 („Okvir iz leta 1986“) (4). Komisija je v vseh šestih primerih izrazila pomisleke o združljivosti s pravili, ki urejajo pomoč za raziskave in razvoj (5).

(9) Po prvi odločitvi o sprožitvi postopka so predložile pripombe naslednje stranke: (a) Italija z dopisom z dne 3. februarja 2004, ki ga je Komisija 4. februarja 2004 evidentirala kot prejeto pošto; Italija je z dopisom z dne 18. februarja 2004, ki ga je Komisija 23. februarja 2004 evidentirala kot prejeto pošto, predložila popravljeno različico pripomb; (b) Francija z dopisom z dne 20. februarja 2004, ki ga je Komisija isti dan evidentirala kot prejeto pošto; (c) družba Finmeccanica z dopisom z dne 20. februarja 2004, ki ga je Komisija 23. februarja evidentirala kot prejeto pošto; (d) zainteresirana tretja stranka, ki je želela ostati anonimna, z dopisom z dne 23. februarja 2004, ki ga je Komisija isti dan evidentirala kot prejeto pošto.

(10) Pripombe, ki jih je prejela Komisija, so bile z dopisom z dne 22. marca 2004 posredovane Italiji.

(11) Italija je nanje odgovorila z dopisom z dne 26. maja 2004, ki ga je Komisija 28. maja 2004 evidentirala kot prejeto pošto.

(12) Anonimna tretja stranka je z dopisom z dne 1. julija 2004, ki ga je Komisija 6. julija 2004 evidentirala kot prejeto pošto, predložila dodatne informacije o uporabi Zakona št. 808/1985, ki je odobren program pomoči, v skladu s katerim je bilo sprejetih šest ukrepov iz prve odločitve o sprožitvi postopka.

(13) Italija je z dopisom z dne 3. avgusta 2004, ki ga je Komisija 4. avgusta 2004 evidentirala kot prejeto pošto, predložila dodatne informacije o Zakonu št. 808/1985 in njegovi uporabi v primerih, s katerimi je bil povezan prvotni postopek preiskave.

(14) Anonimna tretja stranka je z dopisom z dne 19. avgusta 2004, ki ga je Komisija 20. avgusta 2004 evidentirala kot prejeto pošto, predložila dodatne informacije o Zakonu št. 808/1985 in njegovi uporabi v posameznih primerih.

(15) Komisija je z dopisom z dne 13. septembra 2004 pozvala Italijo, naj predloži dodatne informacije o primerih, s katerimi je bila povezana prvotna preiskava.

(16) Anonimna tretja stranka je z dopisom z dne 20. septembra 2004, ki ga je Komisija 22. septembra 2004 evidentirala kot prejeto pošto, predložila dodatne informacije o Zakonu št. 808/1985 in njegovi uporabi v posameznih primerih.

(17) Italija je z dopisom z dne 30. septembra 2004, ki ga je Komisija 1. oktobra evidentirala kot prejeto pošto, odgovorila na dopis Komisije z dne 13. septembra 2004.

(18) Komisija je z dopisom z dne 12. oktobra 2004 Italijo opozorila, da je po njenem mnenju Italija nepopolno odgovorila na dopis Komisije z dne 13. septembra 2004. Komisija je ponovila svojo zahtevo in opozorila Italijo, da bo v primeru nepopolnega odgovora izdala odredbo o predložitvi podatkov v skladu s členom 10(3) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES („postopkovna uredba“) (6).

(19) Italija je z dopisom z dne 15. oktobra 2004, ki ga je Komisija isti dan evidentirala kot prejeto pošto, in dopisom z dne 22. oktobra 2004, ki ga je Komisija 25. oktobra 2004 evidentirala kot prejeto pošto, odgovorila na dopis Komisije z dne 12. oktobra 2004.

(20) Komisija se je 10. decembra 2004 odločila, da bo izdala odredbo o predložitvi podatkov (7), s katero je zahtevala popoln odgovor na vprašanja iz dopisa z dne 13. septembra 2004.

(21) Italija je z dopisom z dne 19. januarja 2005, ki ga je Komisija 21. januarja 2005 evidentirala kot prejeto pošto, odgovorila na odredbo o predložitvi podatkov.

(22) Italija je z dopisom z dne 10. marca 2005, ki ga je Komisija 14. marca 2005 evidentirala kot prejeto pošto, predložila informacije, s katerimi je dopolnila svoj odgovor na odredbo o predložitvi podatkov.

(23) Komisija je z odločitvijo z dne 22. junija 2005 (8) razširila postopek („druga odločitev o sprožitvi postopka“). Druga odločitev o sprožitvi postopka je bila 12. oktobra 2005 objavljena v Uradnem listu Evropske unije (9).

(24) Italijanski organi so v dopisu z dne 17. junija 2005 navedli, da področje uporabe odločitev o sprožitvi postopka vključuje občutljiva vprašanja glede nacionalne varnosti.

(25) Komisija je z dopisom z dne 15. julija 2005 odgovorila, da bo preiskava Komisije omejena na civilne vidike in da bodo projekti, povezani z nacionalno varnostjo, ocenjeni prav zato, da se izključijo iz končne odločitve.

(26) Komisija je z dopisoma z dne 6. septembra 2005 in 18. novembra 2005 na zahtevo italijanskih organov poslala Italiji vse dokumente, navedene v drugi odločitvi o sprožitvi postopka, in sicer dokumente, ki jih je predložila anonimna tretja stranka.

(27) Italijanski organi so 24. oktobra 2005 predložili začetne ugotovitve v zvezi z drugo odločitvijo o sprožitvi postopka, ki so obravnavale zlasti delovanje celotnega programa.

(28) Italijanski organi so 30. novembra 2005 predložili dodatne ugotovitve, ki so jih 6. decembra 2005 dopolnili z več prilogami.

(29) Anonimna tretja stranka je 11. novembra 2005 predložila ugotovitve v zvezi z drugo odločitvijo o sprožitvi postopka. Te ugotovitve so bile 19. decembra 2005 poslane italijanskim organom, ki so nanje odgovorili z dopisom z dne 6. marca 2006.

(30) Komisija in italijanski organi so se srečali 3. maja 2006. Po tem sestanku je Komisija z dopisom z dne 23. maja 2006 zaprosila za dodatne informacije in opomnila italijanske organe na zahteve po informacijah iz druge odločitve o sprožitvi postopka.

(31) Italijanski organi so 5. maja 2006 predložili ugotovitve o naravi nekaterih informacij in zlasti vprašanju, ali se lahko seznam projektov, ki jih je v svojih ugotovitvah navedla anonimna tretja stranka, pripiše italijanskemu računskemu sodišču.

(32) Italijanski organi so 29. junija 2006 poslali tudi odločitev medresorskega odbora za gospodarsko načrtovanje („CIPE“), ki je bila sprejeta 22. marca 2006, in navedli, da je njen namen zagotoviti, da program izpolnjuje pravila o državni pomoči za raziskave in razvoj.

(33) Italijanski organi so 11. julija 2006 predložili začetne ugotovitve o dopisu Komisije z dne 23. maja 2006.

(34) Italijanski organi so 17. oktobra 2006 dopolnili ugotovitve o dopisu Komisije in predložili seznam projektov, financiranih v skladu s programom. Priloge, navedene v prejšnjem dopisu, so predložili 24. oktobra 2004.

(35) Komisija je z dopisom z dne 12. decembra 2006 zahtevala dodatne informacije o časovnih okvirih za odplačila za projekte na seznamu, ki so ga predložili italijanski organi, in predlagala, da se izvedejo razprave na tehnični ravni o časovnih okvirih za dodelitev in odplačila za vsak projekt.

(36) Po srečanju z dne 30. marca 2007 so italijanski organi 24. aprila 2007 predložili informacije o celotnem obračunu za projekte, skupaj z opombama glede dveh projektov, navedenih v drugi odločitvi o sprožitvi postopka (A139 in BA609).

(37) Po srečanju z dne 26. aprila 2007 je bilo 4. maja 2007 v prostorih italijanskega stalnega predstavništva pri EU organizirano srečanje, na katerem so italijanski organi delegaciji Komisije omogočili pregled dokumentov o teh projektih, ki sta bila zaradi nacionalne varnosti tajna.

(38) Sklepno srečanje o časovnih okvirih za odplačila za posamezne projekte je bilo 23. maja 2007.

(39) Komisija je z dopisom z dne 21. junija 2007 zahtevala nekatere informacije. K dopisu so bili priloženi časovni okviri za posamezne projekte za raziskave in razvoj, vključno s pogoji za odplačilo posojil.

(40) Italija je na ta dopis odgovorila 1. avgusta 2007, pri čemer se je strinjala s časovnimi okviri, priloženimi k zadnjemu dopisu Komisije, in zagotovila informacije o drugih vprašanjih iz zadevnega dopisa. Dodatne informacije so bile predložene 1. oktobra 2007.

(41) Naslednjega srečanja z italijanskimi organi 5. oktobra 2007 sta se udeležila komisarka Kroes in minister Bersani.

(42) Italijanski organi so z dopisi z dne 29. oktobra 2007, 27. novembra 2007 in 12. decembra 2007 zagotovili dodatne informacije.

(43) Komisija je z dopisom z dne 23. novembra 2007 zahtevala dodatne informacije.

(44) Srečanja s Francijo in anonimno tretjo stranko so bila: 21. marca 2006, 18. oktobra 2006, 10. novembra 2006, 22. maja 2007, 5. julija 2007, 6. septembra 2007, 14. in 19. novembra 2007 ter 11. februarja 2008.

2. PROGRAM, ODOBREN LETA 1986

(45) Kot je navedeno v uvodni izjavi 1, je Komisija leta 1986 odobrila program pomoči za raziskave in razvoj italijanski letalski industriji. Komisija je v svoji odločitvi upoštevala dejstvo, da bodo natančni mehanizmi državnega financiranja, zlasti glede odplačila, opredeljeni pozneje za vsak posamezen projekt.

(46) Komisija je v odločitvi opozorila, da je treba v skladu s točko 5.5 Okvira iz leta 1986 individualne ukrepe pomoči priglasiti, če presegajo prag 20 milijonov ECU za upravičene stroške (10).

(47) Italijanski organi Komisiji niso nikoli priglasili posameznega primera uporabe Zakona št. 808/1985 v skladu s členom 88(3) Pogodbe ES.

(48) Zakon št. 808/1985, ki je bil priglašen Komisiji, je določal proračun 690 milijard ITL za te ukrepe, ki naj bi se porabil v obdobju 1985–1989. Področje uporabe Zakona, ki je bil prvotno priglašen, je bilo po letu 1989 večkrat razširjeno z novimi proračunskimi odločitvami, ki jih je sprejela italijanska vlada. Te širitve niso bile nikoli priglašene Komisiji v skladu s členom 88(3) Pogodbe ES.

(49) Ko je začel veljati Okvir iz leta 1996 (11), so italijanski organi sprejeli ustrezne ukrepe (12), vključno z novimi pragi za priglasitev v višini 25 milijonov ECU za upravičene stroške in 5 milijonov ECU za pomoč.

(50) Komisija in italijanski organi so si leta 2001 in 2002 pošiljali dopise o programu (13). Zadevali so spremembe programa, s katerimi bi ga uskladili z merili iz Okvira iz leta 1996.

(51) Na podlagi teh dopisov je Italija sprejela ukrep za izvajanje meril iz Okvira (14). Ta dokument je bil 22. novembra 2002 poslan Komisiji in Komisija je italijanske zaveze sprejela z dopisom z dne 18. decembra 2002.

(52) Zakon št. 808/1985 je določal tri vrste državne pomoči družbam v letalski industriji. Od vseh treh vrst pomoči ta odločba obravnava le eno, in sicer pomoč iz člena 3(a) Zakona.

(53) Ta pomoč vključuje državno financiranje dela stroškov letalskih projektov za raziskave in razvoj, ki so jih italijanske družbe izvajale v sodelovanju s tujimi družbami.

3. POMISLEKI IZ PRVE ODLOČITVE O SPROŽITVI POSTOPKA

(54) Prva odločitev o sprožitvi postopka je obravnavala 13 posameznih projektov za raziskave in razvoj.

(55) V njej je Komisija izrazila pomisleke o združljivosti več obsežnih projektov za raziskave in razvoj (navedenih spodaj v tabeli 1 v uvodni izjavi 60, ki Komisiji niso bili priglašeni v skladu s pravili o pomoči za raziskave in razvoj (Okvir iz leta 1986 in Okvir iz leta 1996) (15).

(56) Komisija je dvomila zlasti,: (a) da bi lahko del delovnih paketov več projektov uvrstili med predkonkurenčni razvoj: A109 X, A109 D/E/F, MD95 (16), MD11, DO328 Panels in DO328 Extended Capacity; (b) da je bil učinek pomoči za več projektov spodbujevalen: A109 X, A109 D/E/F, MD95, MD11, DO328 Panels in DO328 Extended Capacity.

(57) Komisija glede na informacije, ki so bile takrat na voljo, ni imela pripomb o štirih drugih projektih (DO328, MD11 Winglet, ATR72 in EH101).

(58) Komisija je potrdila, da je za en projekt veljal člen 296(2) Pogodbe ES ([…] (17)).

(59) Komisija je glede na informacije, ki so bile takrat na voljo, potrdila, da sta bila dva projekta pod pragi za individualno priglasitev (kabine z uravnavanjem tlaka, A119 Koala).

(60) V spodnji tabeli so povzete informacije o teh projektih: Tabela 1 Projekti iz prve odločitve o sprožitvi postopka Projekt Prejemnik Opomba 1. Kabine z uravnavanjem tlaka Alenia Takrat pod pragom za individualno priglasitev 2. A109 X Agusta Pomisleki o razvrstitvi raziskovalnih in razvojnih dejavnosti ter spodbujevalnem učinku 3. A119 Koala Agusta Takrat pod pragom za individualno priglasitev 4. A109 D/E/F Agusta Pomisleki o razvrstitvi raziskovalnih in razvojnih dejavnosti ter spodbujevalnem učinku 5. MD95 Alenia Pomisleki o razvrstitvi raziskovalnih in razvojnih dejavnosti ter spodbujevalnem učinku 6. […] […] V skladu s členom 296 Pogodbe ES 7. MD11 Lower Panels Alenia Pomisleki o razvrstitvi raziskovalnih in razvojnih dejavnosti ter spodbujevalnem učinku 8. DO328 Extended Capacity Aermacchi Pomisleki o razvrstitvi raziskovalnih in razvojnih dejavnosti ter spodbujevalnem učinku 9. DO328 Panels Aermacchi Pomisleki o razvrstitvi raziskovalnih in razvojnih dejavnosti ter spodbujevalnem učinku 10. DO328 Aermacchi Brez pripomb glede na informacije, ki so bile takrat na voljo 11. MD11 Winglet Alenia Brez pripomb glede na informacije, ki so bile takrat na voljo 12. ATR72 Alenia Brez pripomb glede na informacije, ki so bile takrat na voljo 13. EH101 Utility Agusta Brez pripomb glede na informacije, ki so bile takrat na voljo

4. PREJEMNIKI

(61) Prejemniki iz prve odločitve o sprožitvi postopka so bili: (a) Agusta, podjetje iz skupine Finmeccanica, specializirano za helikopterje, od združitve z družbo Westland se imenuje AgustaWestland; (b) Alenia, podjetje iz skupine Finmeccanica, specializirano za sestavne dele zrakoplovov; (c) Aermacchi, podjetje iz skupine Finmeccanica od januarja 2003, prvotno specializirano za zrakoplove za vojaško usposabljanje, potem pa se je preusmerilo v sestavne dele zrakoplovov.

(62) Na podlagi informacij, ki so bile na voljo po tej odločitvi, je bilo ugotovljeno, da sta še dva prejemnika: (a) Avio, podjetje, specializirano za letalske motorje; Avio je bil najprej del skupine Fiat (kot FiatAvio); potem ga je kupila skupina z zasebno kapitalsko udeležbo Carlyle, družba Finmeccanica pa je imela manjšinski delež; podjetje Avio je leta 2006 prišlo pod nadzor skupine z zasebno kapitalsko udeležbo Cinven, družba Finmeccanica pa je imela delež 25 %; (b) Piaggio Aero Industries („Piaggio“), podjetje, ki se ukvarja s sestavnimi deli zrakoplovov in motorji; ustanovljeno je bilo novembra 1998, ko je skupina delničarjev pridobila sredstva in prevzela letalske projekte družbe, poznane kot Rinaldo Piaggio SpA, kar potrjuje korespondenca med ministrstvom za industrijo in družbo Piaggio Aero Industries, ki so jo zagotovili italijanski organi.

5. PRIPOMBE ITALIJE O POMISLEKIH IZ PRVE ODLOČITVE O SPROŽITVI POSTOPKA

(63) Italija je potrdila, da so bile informacije, ki so bile na voljo Komisiji o projektih, obravnavanih v prvi odločitvi o sprožitvi postopka, povsem nezadostne. Poleg tega je Italija priznala, da je zaradi pomanjkljivih informacij Komisija pravilno dvomila v te projekte. Da bi Italija te pomisleke odpravila, je predložila obsežne informacije o projektih, in sicer o upravičenosti stroškov na raziskovalnih stopnjah in spodbujevalnem učinku pomoči.

(64) Glede projekta A109 D/E/F je Italija podrobno opisala raziskovalno in razvojno delo pri razvoju helikopterja, zlasti glede namestitve nove vrste motorja, sanišč, rotorja, letalske elektronike in trupa zrakoplova. Italijanski organi so predložili tudi časovni okvir za projekte, ki kaže, da so bile inovacije teh sestavnih delov izvedene precej pred potrditvijo leta 1998 in njihovo vključitvijo v helikopter A109 Power, opremljen z motorjem Turbomeca, ki je bil potrjen junija 2001. Italijanski organi so trdili, da tudi to zaporedje dogodkov kaže, da je pomoč imela spodbujevalni učinek, ker je bila tehnologija nova in ni bila nameščena v noben zrakoplov.

(65) Glede projekta A109 X je Italija predložila natančne informacije o raziskovalnem in razvojnem delu, zlasti glede repnega rotorja, prenosa, glavnega rotorja in trupa zrakoplova. Italija je navedla, da posamezni elementi A109 X – glavni petkraki rotor, repni rotor, vgrajen v repno palico, in reduktor z valjastimi zobniki – niso bili vključeni v drug izdelek družbe Agusta. Italijanski organi so navedli, da je bil namen projekta A109 X razvoj nove generacije helikopterjev, ki naj bi bili dani v promet po letu 2009.

(66) Glede projektov MD95 in MD11 so italijanski organi priznali, da so bile informacije, ki so bile na voljo Komisiji pri prvi odločitvi o sprožitvi postopka, nezadostne in zato niso omogočale razlikovanja med obema projektoma, ki sta ločena, čeprav sta povezana s trupi zrakoplovov.

(67) Po navedbah italijanskih organov je MD95 vključeval dejavnosti, razvrščene kot industrijske raziskave in predkonkurenčni razvoj, ker je družbi Alenia omogočal izboljšanje znanja o trupih velikih zrakoplovov. Dejavnosti so bile povezane zlasti z metodologijami izračunavanja za načrtovanje trupov zrakoplovov, razvojem posebnih oznak za odstopanje glede poškodb trupov zrakoplovov in izboljšanjem splošnega znanja v zadevni družbi o nekaterih vidikih načrtovanja, kot so ognjevarne strukturne rešitve in korozija materialov.

(68) V zvezi z MD11 so italijanski organi navedli, da so bile raziskovalne in razvojne dejavnosti povezane z razvojem prototipa s pripravljalnimi raziskavami. Omogočale so vzpostavitev zbirk podatkov in razvojnih procesov za uporabo novih tehnologij v zvezi s trupi zrakoplovov, kar je bila za družbo Alenia nova dejavnost.

(69) Drugič, italijanski organi so predložili dokaze o spodbujevalnem učinku pomoči za zadevna projekta. Zaradi pomoči je lahko Alenia znatno povečala porabo za raziskave in razvoj v štirih letih projekta s […] skupnega prometa družbe. Po navedbah Italije je lahko Alenia zaradi projektov izboljšala svoje tehnološko znanje in presegla običajno raven.

(70) Italijanski organi so izjavili, da sta projekta, povezana z DO328, DO328 Panels in DO328 Extended Capacity (EC) (18). Projekt z naslovom DO328 Basic je bil povezan z razvojem tehnološkega znanja in izkušenj za civilno letalstvo v družbi Aermacchi. Družba Aermacchi se je do konca osemdesetih let prejšnjega stoletja ukvarjala predvsem z zrakoplovi za vojaško usposabljanje.

(71) DO328 Panels je bil povezan z razvojem ogrodij, ki jih je prvotno proizvajala korejska družba Daewoo. Projekt je vključeval tudi razvoj montažnih tehnik in tehnologij, pri čemer se nekatere niso uporabljale pri končnem izdelku, in razvoj dveh prototipov.

(72) Po navedbah italijanskih organov je bil namen DO328 Extended Capacity povečati število potnikov z razvojem novega trupa zrakoplova, spremenjenih kril in spremenjenih struktur (da se na primer upoštevajo različne obremenitve) itd. Italijanski organi so zagotovili natančne informacije o delovnih paketih, izpostavljenih v prvi odločitvi o sprožitvi postopka, in natančno opisali raziskovalne stopnje.

(73) Na koncu so italijanski organi predložili natančne informacije o spodbujevalnem učinku pomoči za projekte DO328. Opozorili so, kako pomembni so bili projekti za družbo Aermacchi: projekti so predstavljali skoraj polovico vseh raziskovalnih in razvojnih dejavnosti družbe v obdobju 1996–1999. Poleg tega so izjavili, da družba Aermacchi teh projektov za raziskave in razvoj ne bi mogla financirati z lastnimi sredstvi in ne bi mogla sodelovati v celotnem projektu, ki ga je vodila družba Dornier.

6. PRIPOMBE TRETJIH STRANK O PRVI ODLOČITVI O SPROŽITVI POSTOPKA

6.1 Finmeccanica

(74) Družba Finmeccanica je predložila ugotovitve le po prvi odločitvi o sprožitvi postopka (19), in sicer v imenu vseh družb v skupini: družb Agusta, Aermacchi in Alenia. Družba Finmeccanica je navedla, da je v celoti pod nadzorom Italije (20).

(75) Družba Finmeccanica je predložila ugotovitve, da bi odpravila pomisleke, ki jih je o šestih projektih izrazila Komisija v prvi odločitvi o sprožitvi postopka. Hotela je dopolniti ugotovitve italijanske vlade, s katerimi se je strinjala in se nanje sklicevala, pri čemer je glede zadevnih šestih projektov dodala naslednje: (a) A109 D/E/F: po navedbah družbe Finmeccanica so tri različice projekta vključevale različne tehnološke inovacije (rotor, podvozje) in so imele različne motorje (Allison, PW in Turbomeca), zato so bili za posamezne različice izvedeni različni postopki potrditve; (b) A109 X: družba Finmeccanica je trdila, da ta helikopter ni le drugačna različica A109, ampak povsem nov helikopter, ki naj bi po načrtih družbe bil prvi helikopter nove generacije dvomotornih helikopterjev, ki naj bi jih dali na trg leta 2009; (c) MD95: družba Finmeccanica je natančno pojasnila, zakaj po njenem mnenju dejavnosti, ki jih je izvedla družba Alenia v delovnih paketih, izpolnjujejo pogoje kot izdatki za raziskave in razvoj; (d) MD11: družba Finmeccanica je natančno pojasnila, zakaj po njenem mnenju dejavnosti, ki jih je izvedla družba Alenia v delovnih paketih, izpolnjujejo pogoje kot izdatki za raziskave in razvoj; (e) DO328 Panels: družba Finmeccanica se je glede tega projekta družbe Aermacchi sklicevala na ugotovitve italijanskih organov; (f) DO328 Extended Capacity: družba Finmeccanica se je glede tega projekta družbe Aermacchi sklicevala na ugotovitve italijanskih organov. Dodala je, da se projekt bistveno razlikuje od prejšnjega, ker sta na njegovi podlagi proizvedena dva prototipa, ki sta še vedno objavljena na spletni strani družbe.

(76) V zvezi s spodbujevalnim učinkom pomoči za te projekte je Finmeccanica predložila naslednje: (a) za helikopterja (A109 D/E/F in A109 X) je družba Finmeccanica navedla, da po njenem mnenju družba ne projektov bi mogla izvesti brez pomoči zaradi tveganj, povezanih z dejstvom, da so lahko takšni projekti donosni le v dolgem obdobju. Drugič, družba Finmeccanica je navedla, da so se izdatki in osebje, namenjeni za raziskave in razvoj v družbi Agusta, povečali za štiri odstotne točke v obdobju 1995–1999; (b) navedla je, da se je lahko Alenia zaradi projektov letalske elektronike (MD11 in MD95), ki jih je izvajala, specializirala na področju razvoja podsistemov za trupe zrakoplovov. Družba Alenia je morala bistveno nadgraditi svoje tehnološko znanje in izkušnje za izdelavo prototipov in preskušanje pri obeh razvojnih procesih; (c) po navedbah družbe Finmeccanica projekti letalske elektronike, ki jih je izvajala družba Aermacchi (DO328 Panels in DO328 Extended Capacity), niso bili del osnovnih poslovnih dejavnosti družbe, specializirane za vojaški sektor in zlasti zrakoplove za usposabljanje pilotov. Zaradi pomoči je lahko družba Aermacchi začela raziskovalne in razvojne dejavnosti na civilnem področju, ki nedvomno dopolnjujejo njene običajne raziskovalne in razvojne dejavnosti.

6.2 Francija

(77) Francoski organi so predložili ugotovitve le po prvi odločitvi o sprožitvi postopka (21). Francoski organi so izpostavili tri zadeve: a) opozorili so na instrument pomoči, ki je po njihovem mnenju bil vračljivi predujem; b) pozvali so k zagotovitvi vračila in c) navedli nekatere projekte, ki niso omenjeni v odločitvi, ki pa so morda prejeli pomoč v skladu s programom in jih po njihovem mnenju Italija ni priglasila individualno.

6.3 Anonimna tretja stranka

(78) Anonimna tretja stranka je ugotovitve v postopku predložila dvakrat, in sicer po prvi odločitvi o sprožitvi postopka in po drugi odločitvi o sprožitvi postopka.

(79) Njene ugotovitve o prvi odločitvi o sprožitvi postopka so bile naslednje.

(80) Tretja stranka je potrdila, da so po njenem mnenju pomisleki Komisije o šestih projektih utemeljeni.

(81) Izjavila je, da bi morala Komisija razširiti preiskavo in vanjo vključiti različne druge projekte (vključno s helikopterji AB139, BA609 in A119).

(82) Tretja stranka je pozvala Komisijo, naj preveri, da je bila pomoč, dodeljena v skladu z Zakonom št. 808/1985, dejansko uporabljena za zadevne projekte in da so bili drugi projekti izključeni, ker niso bili izdelani prototipi ali ker ni sodelovala italijanska industrija.

(83) Komisijo je pozvala, naj preveri denarne zneske, ki so dejansko povezani s šestimi projekti, glede katerih se izvaja ocena.

(84) Komisijo je pozvala, naj od Italije zahteva odložitev plačila za projekte, ki se izvajajo.

(85) Komisijo je pozvala, naj preveri instrument pomoči, ki se je uporabljal v skladu z Zakonom št. 808/1985, in na tej podlagi zahteva vračilo nezakonito plačane pomoči.

(86) Komisijo je pozvala, naj zagotovi spremembo Zakona št. 808/1985, da se zagotovi vračilo pod finančnimi pogoji, ki so v skladu z okvirom za raziskave in razvoj.

(87) Komisijo je pozvala, naj določi obveznost letnega poročanja in učinkovite revizijske ukrepe, ki jih po potrebi izvede Komisija.

(88) Anonimna tretja stranka je skupaj z ugotovitvami predložila več dokumentov, med drugim tudi poročila ministra za industrijo italijanskemu parlamentu o stanju letalske industrije, pripravljena od leta 1996 do leta 2001. Poleg tega je anonimna tretja stranka na podlagi informacij v teh poročilih zlasti trdila, da je število nepriglašenih projektov precej večje od šestih projektov, glede katerih se izvaja ocena v postopku.

7. UGOTOVITVE ITALIJE V ZVEZI S PRIPOMBAMI TRETJIH STRANK O PRVI ODLOČITVI O SPROŽITVI POSTOPKA

(89) Italija ni predložila ugotovitev v zvezi s pripombami družbe Finmeccanica.

(90) V zvezi s pripombami Francije in anonimne tretje stranke je Italija najprej izjavila, da bistveno presegajo postopek. Italija je ugovarjala, da ti poskusi širitve postopka ne temeljijo na dokazih.

(91) Italija je ponovno opozorila, da po njenem mnenju program pomeni obstoječo pomoč, ker je bil odobren leta 1986 (22) in ker je Komisija leta 2002 potrdila, da je dejansko usklajen s pravili, ki zdaj urejajo pomoč za raziskave in razvoj (glej uvodno izjavo 50). Ker je bil program razglašen za združljivega, ga ne bi bilo možno izpodbijati v postopku, ki je povezan le s posameznimi ukrepi, sprejetimi v skladu z njim, razen če bi bilo ugotovljeno, da je prvotna odločitev o odobritvi programa temeljila na nepopolnih informacijah, kar pomeni, da bi lahko v takšnem primeru odločitev bila razveljavljena v skladu s členom 9 postopkovne uredbe.

(92) Drugič, Italija je izjavila, da je instrument pomoči po njenem mnenju združljiv s Pogodbo ES.

(93) Italija je trdila, da se anonimna tretja stranka napačno opira na poročila parlamentu o izvajanju Zakona št. 808/1985, ker podatki v poročilih niso enaki zneskom, ki so bili dejansko dodeljeni za projekte. Ministrstvo je v poročila vključilo svoje cilje za projekte, ki bi lahko bili financirani v skladu z Zakonom št. 808/1985. Vendar v proračunskem postopku teh ciljev običajno niso zajemala razpoložljiva finančna sredstva, ki so bila bistveno nižja od sredstev, navedenih v zgoraj omenjenih poročilih. Poleg tega so bili zneski iz poročil za posamezne projekte le cilji, ker je ministrstvo znesek pomoči, ki se dejansko dodeli posameznemu projektu, določilo šele po prejemu končnega proračuna, ki je bil, kot je bilo že navedeno, običajno bistveno nižji od zahtevanih ravni.

(94) Italija je nasprotovala trditvi Francije in anonimne tretje stranke, v skladu s katero prejemnikom pomoči morda ni bilo treba vrniti pomoči. Po navedbah Italije je bilo treba pomoč vrniti v skladu s časovnimi okviri, določenimi v odločbah o dodelitvi. Država bi lahko v skladu z domačo zakonodajo odklonila takšno zahtevo le v posameznem primeru likvidacije gospodarske družbe.

(95) Plačila so bila izvršena s tako imenovanimi „omejitvami obveznosti“(limiti d’impegno), v skladu s katerimi so bila sredstva izplačana prejemniku, potem ko so stroški nastali, pri čemer je bilo prvo izplačilo izvršeno v letu, ki sledi letu, v katerem so nastali izdatki, in potem naslednjih 10 do 15 let. Vračilo se je začelo eno leto po koncu plačilnega obdobja, kar pomeni 11 ali 16 let po začetku projekta.

(96) V zvezi s pripombami anonimne tretje stranke o posameznih projektih za raziskave in razvoj se je Italija sklicevala predvsem na ugotovitve, ki jih je predložila kot odgovor na odločitev o sprožitvi postopka.

(97) Drugič, Italija je kot odgovor na pripombe anonimne tretje stranke predložila ugotovitve o posameznih projektih. V zvezi z A109 X je Italija navedla, da je bil projekt povezan z razvojem tehnologij, ki bi se uporabljale v helikopterjih šele po dolgem obdobju razvoja. Ime A109 X se je uporabljalo kot generično poimenovanje; po koncu razvoja bi bil nastali helikopter povsem nov.

(98) Projekt A109 Power je bil v določenem obdobju obravnavan, vendar ni nikoli prejel podpore v skladu z Zakonom št. 808/1985.

(99) V zvezi s financiranjem za A109 X je bil podatek, na katerega se je sklicevala anonimna tretja stranka, le predvidena vrednost. Za projekt je bila dejansko dodeljena pomoč 33,6 milijona EUR; dodatnih 49 milijard ITL za obdobje 2002–2005, na katere se je sklicevala anonimna tretja stranka, ni bilo nikoli izplačanih.

(100) V zvezi z A109 D/E/F je Italija nasprotovala trditvi anonimne tretje stranke, da je ta projekt dejansko povezan s projektom A109 Power, ki je bil potrjen leta 1996. Glavni cilj projekta je bil razvoj nove različice A109 F z novim motorjem, rotorjem in saniščem, ki je bila pozneje potrjena junija 2001, kar je 30 mesecev po koncu projekta za raziskave in razvoj.

(101) Italija je na izjave anonimne tretje stranke v zvezi z razvojem družbe Agusta odgovorila, da informacije in podatki, ki jih je zagotovila anonimna tretja stranka, niso pravilni. Povprečni delež družbe Agusta na evropskem trgu za lahke dvomotorne helikopterje v obdobju 1994–2000 je bil približno [20–30 %] v primerjavi z več kot 60 %, ki jih je imel njen glavni konkurent, družba Eurocopter (23). Večino svojega prometa je ustvarila v vojaškem sektorju ([> 70 %]). Kar zadeva izdelke, je Agusta imela le en helikopter v obeh segmentih v primerjavi s tremi ali štirimi helikopterji, ki jih je v vsakem od teh segmentov imela družbo Eurocopter. Italijanski organi so menili, da je Agusta družba, ki se je lahko iz manjšega udeleženca v sektorju razvila v popolnega konkurenta zaradi zakonite in združljive pomoči za raziskave in razvoj, strateških povezav in tehnoloških inovacij.

(102) Končno, ugotovitve Francije in anonimne tretje stranke o obstoju drugih nepriglašenih projektov so temeljile na napačni razlagi poročil parlamentu. Italija je predložila tudi pripombe o nekaterih projektih, na katere se je sklicevala anonimna tretja stranka.

(103) Po navedbah Italije nekateri od teh projektov niso bili nikoli financirani; nekateri so prejeli pomoč, ki ni presegala praga za individualno priglasitev; nekateri so bili vojaški; nekateri so že bili vključeni v postopek (MD95 in MD11); medtem ko je nekatere Komisija izključila v odločitvi o sprožitvi postopka.

(104) Glede na pomisleke, izpostavljene v drugi odločitvi o sprožitvi postopka, in poznejše razprave o končnem seznamu nepriglašenih projektov teh projektov na tej stopnji Odločbe ni treba natančno opredeliti.

8. NOVI POMISLEKI

(105) V prvem sklepu o sprožitvi postopka je Komisija izrazila pomisleke v zvezi z vsebino šestih projektov za raziskave in razvoj in v zvezi z njihovim spodbujevalnim učinkom.

(106) Komisija je pri tem poudarila, da mora ocena projektov za raziskave in razvoj upoštevati naslednje dejavnike: (a) čas od datuma odobritve pomoči; (b) težavnost opravljanja razumne ocene spodbujevalnega učinka projektov na tej stopnji (iz leta 2003), z uporabo meril iz leta 1986 in Okvira iz leta 1996 v znanstvenem, tehničnem in gospodarskem okviru letalske industrije od 10 do 15 let pred tem; (c) splošne pogoje, v katerih so bila izražena nekatera pravila v Okviru iz leta 1986.

(107) Italijanski organi so zagotovili podrobne informacije o dejavnostih, ki so upravičene do pomoči. Organi so priznali, da so bili pomisleki Komisije na podlagi informacij, ki so ji bile takrat na voljo, upravičeni.

(108) S predloženimi informacijami je Komisija bolje razumela vsebino različnih projektov in zlasti delovnih paketov, ki so bili opredeljeni v prvi odločitvi o sprožitvi postopka.

(109) V zvezi z razvrstitvijo dejavnosti, kot primernih dejavnosti raziskav in razvoja bi lahko Komisija zdaj sporočila, da so informacije Italije o vsakem projektu omogočile jasno razlikovanje med industrijskimi raziskavami in predkonkurenčnim razvojem.

(110) Komisija je prav tako sprejela, da so bile informacije, ki jih je Italija zagotovila v zvezi s spodbujevalnim učinkom pomoči za te projekte, dovolj za dokaz, da prejemniki ne bi izvedli teh projektov brez pomoči.

(111) Vendar je bila ta ocena opravljena na podlagi takrat dostopnih informacij, predvsem v zvezi s številom projektov, ki jih je bilo treba oceniti.

(112) Komisija je po sprejetju teh sklepov ugotovila, da so italijanski organi upravičeno opisali obliko pomoči kot ugodno posojilo, ki se načeloma vedno v celoti vrne.

(113) Ta domneva je bila odločilna pri oceni Komisije, zlasti zato, ker je pri ugotavljanju, ali posamezni ukrep pomoči presega prag za priglasitev, bistveno določiti bruto ekvivalent dotacije pomoči.

(114) Odkar je Komisija začela preiskovati prvotno pritožbo v zvezi z uporabo Zakona št. 808/1985, so italijanski organi vztrajali, da je bila pomoč v vsaj 13 primerih iz prve odločitve o sprožitvi postopka odobrena v obliki ugodnih posojil, ki so brez obresti, vendar se vedno v celoti povrnejo.

(115) Francija in anonimna tretja stranka sta izzvali ta dogovor s trditvijo, da je treba glavnico poplačati le toliko, kolikor so bili zadevni programi tržno uspešni (24).

(116) Komisija je poskušala ugotoviti, kateri vidik je bil pravi v vsaj šestih primerih, v zvezi s katerimi je potekal postopek, v katerega sta posegli Francija in anonimna tretja stranka.

(117) Zato si je Komisija morala pomagati z natančnim izvajanjem mehanizmov, ki se morajo določiti v prihodnjih predpisih, kot določata prvotni Zakon št. 808/1985 in Odločba Komisije iz leta 1986 o tem zakonu (25).

(118) Za natančno določitev, ali je treba posojila odplačati in kako, je Komisija prosila italijanske organe, da ji predložijo izvod vsake odločbe o dodelitvi pomoči (provvedimenti di concessione) v šestih primerih.

(119) Italijanski organi so Komisiji najprej predložili izpiske odločb o dodelitvi. Med drugim ti izpiski niso vsebovali uvodnih izjav k odločbam. Italijanski organi so vztrajali, da uvodnih izjav Komisiji ni mogoče zagotoviti zaradi nacionalne varnosti. Dejali so, da so uvodne izjave odločb o dodelitvi v okviru Zakona št. 808/1985 skupne civilnim in vojaškim projektom. Čeprav je šest primerov zadevalo civilno letalstvo, so uvodne izjave k odločbam o dodelitvi zadevale tudi zadeve nacionalne varnosti.

(120) Izpiski iz odločb o dodelitvi, ki so jih predložili italijanski organi, Komisiji niso omogočili sprejetja dokončnega stališča o pogojih za odplačilo posojil.

(121) Dvoumno je bila oblikovana zlasti določba v zvezi s vračilom (26): najprej navaja, da bo pomoč vrnjena v postopnih obrokih, izračunanih na podlagi prihodkov od prodaje (verrà restituito mediante quote progressive calcolate sulla base degli incassi relativi alle vendite), vendar nato dodaja, da se bo to izvedlo v skladu z mehanizmi iz odločbe o dodelitvi, ki je vključevala načrt z določenim časovnim okvirom za 100-odstotno vračilo glavnice.

(122) V nobenem od predloženih izpiskov ni bilo določbe, ki bi lahko uskladila oba očitno neskladna vidika.

9. ODREDBA O PREDLOŽITVI PODATKOV

(123) Ker se lahko določba te vrste pojavi v manjkajočih delih odločbe, je Komisija izdala odredbo o predložitvi podatkov, ki zahteva, da se da na voljo celotno besedilo odločbe (27).

(124) Italija se je odzvala na odredbo o predložitvi podatkov (28) z izjavo, da je po njenem mnenju Komisiji poslala vse pomembne informacije v zvezi z odločbo o odobritvi. Dodala je, da uvodne izjave k odločbam zadevajo nacionalno varnost in jih ni možno razkriti nobeni tretji stranki, niti prejemniku pomoči. Italija je sklenila, da po njenem mnenju uvodne izjave v nobenem primeru ne morejo vsebovati nobene dodatne določbe za glavno besedilo.

(125) Poudariti je treba, da se Italija ni pozitivno odzvala na odredbo o predložitvi podatkov. Z drugimi besedami, še naprej je omejevala dostop do celotnega besedila dokumentov, ki jih je zahtevala Komisija.

(126) Vendar je Italija dejansko poslala vse zahtevane dokumente, ko je pozneje predložila pripombe v odgovor na podaljšanje postopkov. Zato je mogoče v zadnji analizi ugotoviti, da je Italija ravnala v skladu z odredbo o predložitvi podatkov.

(127) V zvezi s sklepom o tej točki Komisija ugotavlja, da odgovor Italije ni izpolnil zahtev iz člena 12 postopkovne uredbe. Razen tega je argument o uvodnih izjavah v zvezi z nacionalno varnostjo, ki jih zato ni mogoče razkriti prejemniku, dokazano napačen, ker je iz izvodov, ki jih je Italija pozneje poslala Komisiji, očitno, da so prejemniki prejeli in podpisali celotne izvode odločb o dodelitvi.

(128) Seveda je Italija nazadnje predložila zahtevane informacije.

10. POMISLEKI IZ ODLOČITVE O RAZŠIRITVI POSTOPKOV (DRUGA ODLOČITEV O SPROŽITVI POSTOPKA)

(129) Med postopki se je pojavilo več novih vprašanj, kot navaja druga odločitev o sprožitvi postopka (29).

(130) Najprej je Komisija izvedela, da obstajata dva dokumenta, ki navajata, da se posojila ne vračajo.

(131) Prvi dokument je predložila anonimna tretja stranka (30). To je bilo poročilo glavne poslovne banke v zvezi s finančnim položajem družbe Finmeccanica. V tem poročilu z dne 12. avgusta 2004 je [investicijska banka] zapisala, da je družba Finmeccanica navedla, da je treba glavnico vrniti le, če dobave presegajo določeno ([…]) količino, pri čemer ima družba Finmeccanica zelo nizka vračila v prvih 15 letih in je malo verjetno, da bo morala poplačati celotno predplačilo.

(132) Drugi dokument je bilo poročilo italijanskega računskega sodišča (Corte dei Conti) o izvajanju Zakona št. 808/1985 (31). V oddelku 6 tega dokumenta je računsko sodišče analiziralo stališče v zvezi z odplačilom posojil.

(133) Poročilo je zadevalo odredbo ministra (32), ki je določala natančne mehanizme za odplačilo posojil, odobrenih v okviru Zakona št. 808/1985. Italijanski organi niso nikoli predložili Komisiji te odredbe, pri čemer se zdi, da tudi v Italiji ni bila objavljena. Računsko sodišče se je nanjo sklicevalo le s številko svoje registracije na sodišču.

(134) Po navedbah računskega sodišča je mehanizem iz odredbe ministra zahteval zlasti, da se v načrtu s prikazom obrokov za odplačilo državi določijo načrtovana vračila. Vendar tega časovnega okvira za odplačila ni bilo treba upoštevati, če program ni bil tehnično ali gospodarsko uspešen tako, kot se je najprej pričakovalo.

(135) Poročilo računskega sodišča je prav tako navajalo, da je bil delež posojil, ki so bila dejansko vrnjena, od 0,86 % do 80,18 % in da je bil celoten delež odplačila vseh izplačanih posojil 68,92 %; sodišče je sporočilo, da so v nekaterih primerih vračila zamujala ali niso bila izvedena (33).

(136) Drugič, Francija in anonimna tretja stranka sta predložili sezname drugih projektov, za katere sta trdili, da so prejeli pomoč, vendar Italija tega ni priglasila. Številke, ki so jih navedli, so bile v zvezi z zneskom posojil in ne z bruto ekvivalentom dotacije. Razmerje med zneski posojil in njihovimi bruto ekvivalenti dotacije je odvisno od načina vračila pomoči. Tretje stranke in italijanski organi se glede teh mehanizmov niso strinjali, kot je navedeno v uvodnih izjavah 109–122.

(137) Kot odgovor na vprašanje o tem, so italijanski organi razložili, da so bile številke tretje stranke vsaj delno nepravilne. Poročila, ki jih je anonimna tretja stranka navajala kot glavni vir, so le določila domneve za možno prihodnjo pomoč. Dejansko vsi projekti pomoči v tem poročilu niso bili izvedeni. Nekateri projekti, ki so bili začeti, niso prejeli pomoči ali so prejeli manj pomoči, kot je bilo prvotno predvideno v poročilih. Nazadnje, nekateri projekti so bili vojaške narave.

(138) Tretjič, Komisija je izvedela še za dva projekta, AB139 in BA609, pri čemer je imela pomisleke zlasti glede razvrstitve projektov za vojaške, kot so trdili italijanski organi.

(139) Za povzetek, ker informacije, ki so bile na voljo, niso bile prepričljive in ker je Komisija izvedela za dokumente in informacije, ki so sprožili nova vprašanja, se je Komisija odločila, da razširi področje uporabe postopkov iz člena 88(2) (v drugi odločitvi o sprožitvi postopka).

(140) V drugi odločitvi o sprožitvi postopka je Komisija izrazila tri glavne pomisleke.

(141) Prvi pomislek je bilo vprašanje v zvezi z naravo instrumenta pomoči, in sicer, ali so bila posojila v okviru Zakona št. 808/1985 vedno v celoti odplačana.

(142) Komisija je prav tako resno dvomila, ali so jo italijanski organi obvestili o vseh posameznih primerih preseganja pragov za individualno priglasitev, v okviru pogojev odločitve o sprožitvi postopka iz leta 1986 in ustreznih ukrepov, ki jih je Italija sprejela leta 1996.

(143) Nazadnje je imela Komisija resne pomisleke, ali je mogoče projekta AB139 in BA609 opredeliti kot vojaška, kot so trdili italijanski organi.

(144) V drugi odločitvi o sprožitvi postopka je bilo jasno navedeno, da je bilo kljub prvotni preiskavi, ki je zadevala le šest primerov, in pripombam tretje stranke, ki so bile predložene na področju uporabe teh postopkov, jasno, da so novi pomisleki v zvezi s predloženimi pripombami presegali teh šest primerov.

(145) Zdaj izraženi pomisleki so zadevali celotno izvajanje Zakona št. 808/1985. Tako so zadevali vse posamezne primere, v katerih se je ta zakon izvajal, med njimi vseh 13 primerov (34), vključno s tistimi, ki niso zahtevali predhodne priglasitve, ter tistimi, ki jim Komisija v sklepu z dne 1. oktobra 2003 ni nasprotovala.

(146) Druga odločitev o sprožitvi postopka ni zadevala projektov pod pragom za individualno priglasitev, razen naslednje izjeme. Pomisleki Komisije so veljali za izvajanje Zakona št. 808/1985, vključno z vsemi posamičnimi odločbami za dodelitev pomoči pod pragom za individualno priglasitev, ki so bile sprejete od 22. novembra 2002.

(147) Končno, druga odločitev o sprožitvi postopka je jasno navedla, da je bilo področje uporabe omejeno na posamezne ukrepe pomoči za civilne projekte.

(148) Komisija je ugotovila, da je v času analize menila, da je treba projekte, ki so zajemali spremembo vojaškega proizvoda za prilagoditev civilni uporabi, obravnavati kot civilne.

11. UGOTOVITVE ITALIJE O DRUGI ODLOČITVI O SPROŽITVI POSTOPKA

(a) V zvezi s postopkom

(149) Italija je predvsem navedla, da predstavlja svoje ugotovitve skupaj z družbo Finmeccanica.

(150) Italija je poudarila, da je Komisija v drugi odločitvi o sprožitvi postopka potrdila, da je program pomoči, ki ga je uvedel Zakon št. 808/1985, pomenil sedanji ukrep pomoči, kar je Komisija odobrila leta 1986 in ponovno leta 2002.

(151) Italija je ugotovila, da je druga odločitev o sprožitvi postopka temeljila na členu 16 ali členu 13 postopkovne uredbe.

(152) Italija se ni strinjala, da je prišlo do zlorabe pomoči: ta pojem bi veljal le za zlorabo pomoči s strani prejemnika te pomoči. Vsa pomoč v okviru programa je bila uporabljena za namen, za katerega je bila dodeljena. Italija je nasprotovala pojmu „zloraba“, zlasti v zvezi z individualno pomočjo, dodeljeno po 20. novembru 2002.

(153) Če bi Komisija želela preveriti dodeljeno pomoč v vsakem primeru iz okvira programa, bi morala to storiti v okviru rednega preverjanja sedanjih programov pomoči iz člena 88(1) Pogodbe ES.

(154) Postopki iz člena 88(2) Pogodbe v okviru postopkovne uredbe niso bili mogoči, razen, če primeri ne bi bili opredeljeni natančno in podrobno.

(155) V zvezi s sklepi o postopkovnih vidikih je Italija ugotovila, da je druga odločitev o sprožitvi postopka povzročila pravno negotovost zaradi nejasne opredelitve področja uporabe odločitve.

(b) Razvoj programa

(156) V odgovoru na drugo odločitev o sprožitvi postopka je Italija pojasnila zgodovino programa. Vojaške programe je v preteklosti delno obravnavalo tudi ministrstvo za industrijo.

(157) Italija je oblikovala povzetek o načinu prilagajanja programa Okviru iz leta 1996 in ustreznim ukrepom. Oblikovala je osnutek prihodnjega programa, ki ga je bilo treba prenesti v novo notranjo ureditev (35).

(158) Italija je oblikovala pripombe glede vprašanja vračila. V zvezi z verodostojno razlago poročila računskega sodišča iz druge odločitve o sprožitvi postopka so se italijanski organi obrnili na sodišče. V odgovoru je sodišče predvsem navedlo, da je poročilo zadevalo le obdobje do leta 1998. Glede na omejenost obravnavanega obdobja bi bilo napačno oblikovati splošne ugotovitve.

(159) Drugič, sodišče je dejalo, da je poročilo potrdilo začetek prodaje in opravljena vračila za vse projekte, čeprav z nekaj zamude.

(160) Nazadnje je sodišče v zvezi z možnostjo, da bi lahko država preklicala svoj zahtevek (kar bi se zgodilo, če se posojila ne bi odplačala), potrdilo, da je veljalo splošno načelo italijanske javne uprave, da zahtevkov ni mogoče opustiti. Sodišče je izjavilo, da odredba ministra ne more predvidevati takšne opustitve. Sodišče v poročilu ni omenilo nobene možnosti, da bi javna uprava lahko preklicala svoj zahtevek za vračilo.

(161) Italija je priznala, da so bile v nekaj primerih zamude pri odplačevanju, vendar je dodala, da je časovni okvir za odplačila določen v odločbi za dodelitev pomoči. Prejemnik je moral podpisati klavzulo, ki zahteva odplačilo glavnice.

(162) Italija je izjavila, da je imela Komisija pomisleke v zvezi z vračilom, delno zaradi poročila [investicijske banke] o družbi Finmeccanica iz druge odločitve o sprožitvi postopka.

(163) Vendar je to poročilo po mnenju Italije pojasnilo, da je pred navedkom iz druge odločitve o sprožitvi postopka, da je treba glavnico vrniti le, če dobave presegajo določeno (veliko) količino, pri čemer ima družba Finmeccanica zelo nizka vračila v prvih 15 letih in je malo verjetno, da bo morala poplačati celotno predplačilo, stavek, ki je pokazal, da gre za obrambni sektor podjetja.

(164) Končno je Italija dejala, da je imela Komisija pomisleke v zvezi z vračilom, ker je menila, da je Italija zavrnila dostop do celotnih besedil odločb o dodelitvi.

(165) Italija je vztrajala, da so uvodne izjave k vsem odločbam o dodelitvi enake, kar vključuje tudi odločbe za vojaške projekte. Razen tega po mnenju Italije izpuščene uvodne izjave ne bi mogle vsebovati nobenih dodatnih pogojev h glavnemu besedilu samih odločb.

(166) Uporabljeni instrument pomoči je bilo ugodno posojilo z določenimi časovnimi okviri za odplačila, ki so bili vedno upoštevani, z nekaj omejenimi izjemami. Razen tega so bila posojila izplačana prejemnikom v okviru „omejitev obveznosti“ v 10 do 15 letih ali takoj v enem obroku, ki je moralo biti diskontirano, vendar je v tem primeru sodelovala banka. Vračilo se je začelo prvo leto po zadnjem plačilu.

(167) V zvezi z zaključkom glede instrumenta pomoči in vračila je Italija vztrajala, da je bil uporabljeni instrument ugodno posojilo.

(168) Italija je prav tako predložila ugotovitve o dveh helikopterjih iz druge odločitve o sprožitvi postopka (AB139 in BA609).

(169) Skupaj s temi ugotovitvami je Italija zagotovila tudi zahtevane dokumente v zvezi s pravno podlago: (a) Odločitev medresorskega odbora za gospodarsko načrtovanje z dne 15. aprila 1986 o začetnem izvajanju Zakona št. 808/1985 „Delibera CIPE del 15 aprile 1986 sulla prima attuazione della legge 808/1985“; (b) Odredba ministra za industrijo z dne 8. junija 1986 o mehanizmih za vložitev zahtevkov za pomoč „Decreto del ministro dell’Industria dell’8 giugno 1986 sulle modalità di presentazione delle richieste di aiuto“; (c) Odredba ministra za finance z dne 7. februarja 1987 o vlogi banke Mediocredito Centrale „Decreto del ministro del Tesoro del 7 febbraio 1987, sul ruolo di Mediocredito Centrale“ (36); (d) Odredba ministra za industrijo z dne 14. marca 1988 o podrobnostih dodatnih meril za izvajanje Zakona št. 808/1985 „Decreto del ministro dell’Industria del 14 marzo1988, che descrive in maggior dettaglio i criteri di attuazione della legge 808/1985“ (37); (e) sporočilo za javnost, ki ga je izdal medresorski odbor o industrijski politiki (CIPI) z dne 30. maja 1991 o sodelovanju s tujimi partnerji „Comunicato stampa del Comitato Interministeriale per la Politica Industriale (in prosieguo, CIPI‘) del 30 maggio 1991, sulle collaborazioni con partner stranier“; (f) Zakon št. 181 z dne 4. junija 1991 o refinanciranju programa „Legge 4 giugno 1991 n. 181, di rifinanziamento del regime“; (g) Zakon št. 237 z dne 19. julija 1993 o refinanciranju programa „Legge 19 luglio 1993, n. 237, di rifinanziamento del regime“; (h) odločitev medresorskega odbora o industrijski politiki z dne 28. decembra 1993 z novimi navodili za izvajanje programa „Delibera CIPI del 28 dicembre 1993, con nuove direttive di attuazione del regime“; (i) Zakon št. 644 z dne 22. novembra 1994, ki preoblikuje instrument pomoči v „omejitev obveznosti“„Legge 22.11.1994, n. 644, che trasforma lo strumento di aiuto in cosiddetti ‚limiti d’impegno’‘“; (j) Odredba ministra za industrijo z dne 31. maja 1995 o vidikih programa, ki niso povezami z raziskavami in razvojem „Decreto del ministro dell’Industria del 31 maggio 1995 sugli aspetti del regime non associati alla R&S“; (k) Odločitev medresorskega odbora za gospodarsko načrtovanje z dne 8. avgusta 1996 o spremembi pogojev za upravičenost in določanju prednostnih nalog „Delibera CIPE del 8 agosto 1996, che modifica le condizioni di ammissibilità e fissa le priorità“; (l) Zakon št. 266 z dne 7. avgusta 1997 o refinanciranju programa „Legge 7 agosto 1997, n. 266, di rifinanziamento del regime“; ta zakon je financiral tudi program o evropskem lovskem letalu (EFA); (m) odločitev medresorskega odbora za gospodarsko načrtovanje z dne 22. decembra 1998 o spremembi prednostnih nalog in meril za upravičenost „Delibera CIPE del 22 dicembre 1998, che modifica le priorità e i criteri di ammissibilità“; (n) Odredba predsednika vlade z dne 6. avgusta 1999, ki ohranja upravno vodenje programa pod nadzorom vlade „Decreto del Presidente del Consiglio del 6 agosto 1999, che mantiene la gestione amministrativa del regime nelle mani del governo“; (o) Zakon št. 388 z dne 23. decembra 2000 o refinanciranju programa „Legge 23 dicembre 2000, n. 388, di rifinanziamento del regime“; (p) odločitev medresorskega odbora za gospodarsko načrtovanje z dne 2. avgusta 2002 o spremembi meril za izbor, upravičenih dejavnostih in intenzivnosti pomoči „Delibera CIPE del 2 agosto 2002, che modifica i criteri di selezione, le attività ammissibili e le intensità dell’aiuto“.

(170) Italija je prav tako zagotovila celovit pregled celotnega financiranja programa, ki je prikazan v spodnji tabeli (zneski so izraženi v milijardah ITL). Tabela 2 Proračun za Zakon št. 808/1985 Zakon ’93 ’94 ’95 ’96 ’97 ’98 ’99 ’00 ’01 ’02 ’03 ’04 Pozneje Skupaj 808/85 690 181/91 150 237/93 50 50 50 50 50 50 50 50 50 50 500 237/93 50 50 50 50 50 50 50 50 50 50 500 644/94 25 25 25 25 25 25 25 25 25 25 250 644/94 50 50 50 50 50 50 50 50 50 50 500 266/97 105 105 105 105 105 105 105 315 1 050 488/99 45 45 45 45 495 675 488/99 44 44 44 528 660 388/00 40 40 40 480 600 350/03 19,3 270,2 290 Skupaj 5 865

(171) Do 22. junija 2005, datuma druge odločitve o sprožitvi postopka, je bilo po navedbah Italije od skupnega zneska 3 029 milijonov EUR (kar ustreza 5 865 milijardam ITL), porabljeno 2 878 milijonov EUR, s še ne odobrenimi 151 milijoni EUR.

(172) Italija je prav tako razčlenila izdatke: (a) 1 311 milijonov EUR se je porabilo za projekte v zvezi z nacionalno varnostjo; (b) 1 327 milijonov EUR se je porabilo za civilne projekte, odobrene do novembra 2002; (c) 239 milijonov EUR se je porabilo za civilne projekte, odobrene po novembru 2002.

(173) Po navedbah Italije se je 510 milijonov EUR porabilo za financiranje projektov v evropskem interesu.

(174) Italija je odgovorila tudi na zahtevo po seznamu vseh civilnih projektov, ki so bili financirani v okviru Zakona št. 808/1985 in so presegli prag za individualno priglasitev, in popolnem seznamu vseh projektov, financiranih od 22. novembra 2002. V svojem dopisu z dne 24. oktobra 2005 je Italija predložila ugotovitve o projektih iz druge odločitve o sprožitvi postopka.

(175) Italija je navedla, da ni bilo nobenih drugih projektov pomoči nad pragom za individualno priglasitev.

(176) Zagotovila je tabelo s seznamom programov v zvezi z nacionalno varnostjo, ki so se financirali s tem programom.

(177) Končno je Italija v zvezi z zamudami pri odplačilu posebnih projektov izjavila, da so bile težave le z dvema projektoma, DO328 Panels in DO328 Extended Capacity. Projekt, ki ga je vodila družba Aermacchi, je imel težave zaradi odpovedi glavnega partnerja, družbe Fairchild Dornier GmbH.

12. PRIPOMBE ANONIMNE TRETJE STRANKE V ZVEZI Z DRUGO ODLOČITVIJO O SPROŽITVI POSTOPKA

(178) Ugotovitve in zahteve, ki jih je predložila anonimna tretja stranka po drugi odločitvi o sprožitvi postopka, so navedene v nadaljevanju.

(179) Tretja stranka je od Komisije zahtevala izjavo, da je bila pomoč, odobrena v okviru Zakona št. 808/1985, nezakonita, in v skladu s tem zahtevo po vračilu pomoči na podlagi člena 11 postopkovne uredbe.

(180) Komisijo je pozvala, da preveri instrumente pomoči, ki so bili uporabljeni v okviru tega programa.

(181) Komisijo je pozvala, da izterja vso pomoč, pri kateri so bila z odobritvijo kršena pravila o državni pomoči, na podlagi člena 14 postopkovne uredbe.

(182) Komisijo je pozvala, da zahteva začasno ustavitev prihodnjih plačil v okviru tega programa, ker ni bilo ustreznega dokazila, da se bo pomoč uporabila za namene raziskav in razvoja.

(183) Komisijo je pozvala, naj zagotovi spremembo Zakona št. 808/1985, da se pomoč vrne pod finančnimi pogoji, ki so v skladu z okvirom za raziskave in razvoj.

(184) Komisijo je pozvala, da še razširi svojo preiskavo za preverjanje skladnosti s pravili o državni pomoči drugih programov, ki se izvajajo v letalski industriji v Italiji, in zagotovi, da se takšni programi ne uporabljajo za izogibanje odločitvi Komisije o Zakonu št. 808/1985.

(185) Komisijo je pozvala, da od italijanske vlade zahteva predstavitev celotnega poročila vsako leto, za katerega lahko Komisija po potrebi zahteva revizijo.

(186) Anonimna tretja stranka je k svojim ugotovitvam priložila veliko dokumentov, med drugim poročilo italijanskega računskega sodišča o izvajanju Zakona št. 808/1985 z dne 12. avgusta 2003 s tabelo, ki zadeva 164 projektov; besedilo odredbe ministra z dne 14. marca 1988; besedilo zakonov o refinanciranju Zakona št. 808/1985 in izpiske iz letnih poročil družb Avio in Finmeccanica za leti 2003 in 2004.

13. UGOTOVITVE, KI JIH JE PREDLOŽILA ITALIJA O PRIPOMBAH ANONIMNE TRETJE STRANKE V ZVEZI Z DRUGO ODLOČITVIJO O SPROŽITVI POSTOPKA

(187) Po pripombah anonimne tretje stranke so italijanski organi zahtevali pojasnilo o področju uporabe postopkov: ali so postopki zadevali celoten program ali le pomoč, odobreno v okviru programa v primerih, ki jih je bilo treba Komisiji priglasiti individualno?

(188) Italija je trdila, da so podatki s spletne strani ministrstva, ki jih je predložila anonimna tretja stranka, zajemali širše področje od tega programa. Podatki niso vključevali le pomoči, odobrene v okviru Zakona št. 808/1985, ampak tudi druge industrijske programe v zvezi z nacionalno varnostjo ([…]), ki so se financirali v okviru druge zakonodaje.

(189) […]

(190) Italija je trdila, da je dejstvo, da je program, uveden z Zakonom št. 808/1985, omogočal financiranje civilnih in vojaških programov, zmedlo anonimno tretjo stranko. Podobno je bilo zavedeno tudi računsko sodišče v svojem poročilu o Zakonu št. 808/1985.

(191) Italija je zagotovila naslednjo tabelo, ki primerja financiranje iz navedenih poročil anonimne tretje stranke in financiranje v okviru Zakona št. 808/1985. Tabela 3 Primerjava med viri informacij o financiranju v okviru Zakona št. 808/1985 (v milijonih EUR) Obveznosti 2000 2001 2002 2003 Poročilo 2004 o spodbudah (str. 181) 287 492 710 501 Ukrepi v okviru Zakona št. 808/1985 18 94 280 189 Razlika 269 398 430 312

(192) Italija je zagotovila tudi seznam pomembnih vojaških programov, financiranih v teh letih, za katerega je menila, da bi lahko pojasnil neskladja: […].

(193) V zvezi z letnim poročilom družbe Finmeccanica za leto 2003, na katerega se je sklicevala anonimna tretja stranka, je Italija trdila, da je bil razlog za velik del povečanja stroškov raziskav in razvoja združitev družbe Aermacchi s to družbo (približno […]).

(194) Italija je priznala, da so bile pri nekaterih vračilih zamude, ki so bile predvsem posledica dolgih plačilnih rokov (10 do 15 let), zato jih je treba obravnavati kot zamude pri vračilu.

(195) Italija je priznala, da so bile težave z enim določenim projektom, DO328 Extended Capacity, vendar je dejala, da ni bilo mogoče preklicati takšne trditve.

(196) V odgovoru na posebna vprašanja, ki jih je sprožila anonimna tretja stranka, so italijanski organi zagotovili naslednje dokaze.

(197) Zahteva anonimne tretje stranke, da bi morala Komisija razglasiti nezakonitost pomoči, ki je bila dodeljena šestim projektom, o katerih je imela pomisleke v prvi odločitvi o sprožitvi postopka, in zahtevati vračilo pomoči, ni bila sprejemljiva. Ta zahteva je bila v nasprotju s členom 11 postopkovne uredbe.

(198) Po mnenju Italije so bili postopki, ki so bili povezani le s posameznimi zahtevki programa, projekti, ki jih je Komisija posebej opredelila, to je bilo 13 projektov iz prve odločitve o sprožitvi postopka. Italija je že začasno ustavila plačila za tiste projekte, ki čakajo na končno odločitev Komisije.

(199) V zvezi z zahtevo anonimne tretje stranke, da Komisija uvede pogoje za vsakoletno spremljanje in druge ukrepe nadzora, je italijanska vlada dejala, da lahko predstavi vsako poročilo na podlagi člena 21 postopkovne uredbe. Vendar se italijanski organi niso strinjali, da je treba uvesti dodatne obveznosti poročanja: to bi bilo v primerjavi z obveznostmi, ki so jih morale druge države članice izpolniti v zvezi s programi pomoči v tej industriji, nesorazmerno in nepošteno.

(200) Anonimna tretja stranka se je v svojih ugotovitvah sklicevala na letno poročilo družbe Avio iz leta 2004 in navedla zlasti stavek, da se vračilo ne zahteva, če ni zaslužka iz prihodkov. Italijanski organi so dejali, da so od družbe zahtevali pojasnilo. Odvetnik, s katerim se je posvetovala družba Avio, je potrdil, da so morali prejemniki pomoči iz tega programa vrniti prejete vsote v celoti, ne glede na uspešnost programa. Družba Avio je dejala, da so izjave iz letnega poročila iz leta 2004 temeljile na napačni razlagi programa in so se v naslednjem letnem poročilu spremenile.

(201) Italija je zagotovila informacije o drugi zakonodaji, ki jo je v svojih ugotovitvah navedla anonimna tretja stranka, in navedla, da so Zakon št. 421/96, Zakon št. 388/00, Zakon o financah iz leta 2003 in Zakon št. 140/99 (ki zadevajo posebej vojaške transportne zrakoplove) povezani le s financiranjem vojaških projektov o nacionalni varnosti.

(202) O poročilu računskega sodišča je Italija najprej opozorila, da je anonimna tretja stranka svojim pripombam priložila „dve tabeli ali razpredelnici iz slike 3 in slike 5“ poročila. To sta bili datoteki programa Excel, ki nista bili prisotni v različici iz druge odločitve o sprožitvi postopka, ampak le v različici programa Word poročila. Ni bilo jasno s katerimi preiskovalnimi metodami je anonimna tretja stranka zagotovila dostop do teh tabel.

(203) Italija je poudarila, da je bilo po njenem mnenju popolnoma neprimerno pripisati te številke računskemu sodišču, glede na to, da jih v besedilu poročila ni bilo v takšni obliki.

(204) Kljub temu je Italija podala nekaj pripomb o vsebini tabel, ki so zadevale 164 odločb o dodelitvi za skupaj približno 3 milijarde EUR.

(205) V skupnem znesku je bilo več napak, vključno z dvakrat štetimi zneski in številkami za pomoč, ki ni bila dodeljena. Tabele so prikazovale tudi projekte, ki zadevajo nacionalno varnost, vključno z nekaterimi, ki so se financirali v okviru druge zakonodaje in so bili pri tem izvzeti iz področja uporabe programa. Pravilne številke o pomoči, ki je bila dodeljena na podlagi programa, so bile številke v ugotovitvah, ki jih je predložila Italija […].

14. OCENA

(206) Komisija bo v zvezi z oceno primera najprej preučila, ali državna pomoč obstaja in kako je treba oceniti njeno združljivost.

(207) Drugič, Komisija bo pojasnila področje uporabe teh postopkov in pravilen postopek, ki ga je treba upoštevati.

(208) Tretjič, Komisija bo ocenila, ali je mogoče pomisleke iz prve odločitve o sprožitvi postopka odpraviti.

(209) Četrtič, v odločitvi bodo navedeni projekti, ki jih zadeva, pri čemer bo na podlagi informacij, ki so na voljo, ocenjena njihova skladnost, vključno z vsemi pogoji, ki bodo uvedeni za zagotavljanje ustreznega izvajanja projektov.

(210) Nazadnje bo Komisija oblikovala sklepne ugotovitve o posameznih projektih in razložila, zakaj njene ugotovitve ne zadevajo dveh helikopterjev vojaške narave, zaradi katere so bili v drugi odločitvi o sprožitvi postopka sproženi pomisleki.

14.1 Obstoj pomoči v smislu člena 87(1) Pogodbe ES in veljavne smernice o združljivosti

(211) Ukrep pomeni pomoč iz člena 87(1) Pogodbe ES, če se državna sredstva uporabljajo na način, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljal konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem, in to vpliva na trgovino med državami članicami.

(212) Ukrepi iz ocene, kot navedeno v prvi in drugi odločitvi o sprožitvi postopka, pomenijo pomoč. Italija ali katera koli druga stranka, ki je sodelovala v postopkih, tej oceni ni nasprotovala.

(213) Posojila iz Zakona št. 808/1985 so očitno selektivna, ker koristijo le podjetjem, ki delujejo v letalskem sektorju.

(214) Ta posojila se zagotovijo s sredstvi iz državnega proračuna in zato vključujejo uporabo državnih sredstev.

(215) Posojila nimajo obresti, pri čemer pomenijo prednost za podjetja, ki prejmejo ta posojila, pred drugimi podjetji, ki morajo svoje projekte financirati pod tržnimi pogoji. Pri ugodnem posojilu je prednost razlika med obrestmi, ki bi jih moralo podjetje plačati za enakovredno posojilo pod trgovinskimi pogoji, in posebno nizko obrestno mero, ki v tem primeru znaša nič odstotkov. Glavnica se vedno vrne v skladu z določenim časovnim okvirom v času odobritve, pri čemer je pomoč vsota plačil obresti, ki se jim država odreče.

(216) V večini primerov tukaj vključeni projekti zadevajo proizvode z obsežnim trgovanjem v Skupnosti (helikopterji, manjši zrakoplovi ali včasih deli večjih zrakoplovov).

(217) Podpora, ki jo je za projekte za raziskave in razvoj v letalski industriji v okviru Zakona št. 808/1985 odobrila Italija, torej spada na področje uporabe člena 87(1) Pogodbe ES.

(218) Italija in sodelujoče stranke se prav tako strinjajo, da je treba skladnost pomoči s Pogodbo oceniti na podlagi pravil o uporabi člena 87(3)(c) za pomoč za raziskave in razvoj.

(219) Pomoč, ki se ocenjuje, je bila odobrena nezakonito, ker je Italija nikoli ni priglasila.

(220) Okvir Skupnosti za državno pomoč za raziskave in razvoj ter inovacije („Okvir iz leta 2006“) (38) v skladu z obvestilom Komisije o določitvi pravil, ki se uporabljajo za oceno nezakonite državne pomoči (39), jasno navaja, da bo Komisija v primeru nepriglašene pomoči uporabila: — Okvir iz leta 2006, če je bila pomoč dodeljena po začetku njegove veljavnosti, — v vseh drugih primerih veljavni okvir v času, ko je bila pomoč dodeljena.

(221) Zato bo Komisija za ocenjevanje združljivosti teh projektov s členom 87(3)(c) Pogodbe ES uporabila Okvir iz leta 1986 oziroma Okvir iz leta 1996, odvisno od datuma, ko je bila pomoč dodeljena.

14.2 Predmet odločbe

(222) Ta odločba zadeva le individualno pomoč, ki jo je Italija dodelila civilnim projektom za raziskave in razvoj v letalski industriji v skladu z Zakonom št. 808/1985.

(223) Nanaša se predvsem na šest projektov, v zvezi s katerimi je Komisija imela posebne pomisleke v prvi odločitvi o sprožitvi postopka.

(224) Prav tako se nanaša na druge projekte iz prve odločitve o sprožitvi postopka, če je mogoče na podlagi pozneje zbranih informacij v zvezi z njimi oblikovati drugačno oceno, zlasti v zvezi z obveznostjo individualne priglasitve.

(225) Tretjič, Odločba se nanaša na druge individualne pomoči, ki jih je Italija dodelila za projekte, ki presegajo prage za priglasitev iz okvirov za raziskave in razvoj iz let 1986 in 1996. Ti projekti Komisiji niso bili znani v času prve odločitve o sprožitvi postopka. Nekateri od njih so bili v drugi odločitvi o sprožitvi postopka navedeni kot možni primeri nepriglašene individualne pomoči.

(226) Ni mogoče trditi, kot poskuša Italija, da je treba pri postopkih preiskave že na začetku opredeliti vse projekte, na katere se nanašajo, ker ni nujno, da Komisija ob začetku postopkov ve, koliko projektov bodo zajemali.

(227) Ti postopki obravnavajo individualno uporabo programa, tj. individualne primere, ki bi jih Italija morala priglasiti, vendar jih ni. Italija ni priglasila izredno veliko primerov: med drugim ni priglasila nobenega projekta v obdobju več kot desetih let. Zaradi te stalne kršitve obveznosti priglasitve iz člena 88(3) je Komisija v drugi odločitvi o sprožitvi postopka glede na pripombe, ki jih je prejela od tretjih strani, in na podlagi razpoložljivih informacij jasno določila, da morajo biti postopki v zvezi z vsemi individualnimi projekti v okviru programa priglašeni individualno.

(228) Druga odločitev o sprožitvi postopka ni določila posebnega časovnega roka, v katerem bi se individualni projekti, ki niso bili priglašeni, morali vključiti v postopke in obravnavati kot individualna pomoč v skladu z Zakonom št. 808/1985. Vsekakor so italijanski organi prejemnikom pogosto dovolili, da niso v celoti vrnili pomoči, in to je treba šteti kot novo pomoč.

(229) Opozoriti je treba na pomen individualne priglasitve pomoči, ki presega določen prag, zaradi nadzora državne pomoči. Okvir iz leta 2006 jasno določa, da mora Komisija zaradi boljšega pregleda individualne ukrepe nad določenim pragom podrobno oceniti. Namen individualnih ocen je zagotoviti, da visoki zneski pomoči za delo na področju raziskav, razvoja in inovacij, ki ga opravlja isti prejemnik, ne izkrivljajo konkurence v obsegu, ki je v nasprotju s skupnim interesom, ampak prispevajo k skupnemu interesu na sorazmeren način.

(230) V ocenjevalnem obdobju so bili pragi za individualno priglasitev različni. V skladu z Okvirom iz leta 1986 je bila individualna priglasitev potrebna za projekte z upravičenimi stroški nad 20 milijonov ECU.

(231) V skladu z Okvirom iz leta 1996 je bilo treba projekte individualno priglasiti Komisiji, če so bili upravičeni stroški višji od 25 milijonov ECU in je pomoč presegala 5 milijonov ECU (40).

(232) V zvezi s tem, da mora odločitev o sprožitvi postopka iz člena 88(2) Pogodbe ES natančno in podrobno določiti zadevne individualne projekte, Komisija ugotavlja, kot je navedeno v nadaljevanju.

(233) Ko je Komisija sprožila postopek iz člena 88(2), je natančno opredelila 13 projektov. Na podlagi takrat razpoložljivih informacij je izrazila pomisleke v zvezi s šestimi, glede ostalih sedmih ni imela pripomb.

(234) Vendar se je izkazalo, da se je zaradi načina izvajanja instrumenta pomoči, ki ga je uporabila Italija, z zamudami pri vračilih, spremenila ocena 13 projektov. Italija je priznala, da informacije, ki so bile takrat na voljo Komisiji, niso bile pravilne in niso ustrezale dejanskim pogojem pomoči, ki je bila dodeljena in ni bila pravilno vrnjena.

(235) Prav tako se je izkazalo, da je bilo kljub jasnim izjavam v okvirih za raziskave in razvoj ter odločbi iz leta 1986, primerov, ki jih Italija ni individualno priglasila, več.

(236) Jasno je tudi, da se v večini primerov, ocenjenih v tej odločbi, pri vračilih ni upoštevalo prvotnih rokov; dovoljene so bile zamude, kar je za prejemnike pomenilo ugodnejše pogoje. Ti novi in ugodnejši pogoji sestavljajo novo pomoč.

(237) Torej sedanji postopki zadevajo številne projekte, ki jim je bila dodeljena nova nezakonita pomoč.

14.3 Pomisleki iz prve odločitve o sprožitvi postopka

(238) Komisija je ocenila informacije, ki jih je predložila Italija o upravičenih stroških in spodbujevalnem učinku za šest programov iz prve odločitve o sprožitvi postopka, ki so zdaj vključeni na seznam projektov (uvodna izjava 281, tabela 4).

(239) Komisija je ugotovila, da so pri vsakem projektu nastali stroški za industrijske raziskave in predkonkurenčni razvoj.

(240) Komisija je ugotovila, da je imela pomoč za vsakega od teh šestih projektov spodbujevalni učinek. Ocena je bila izvedena ob upoštevanju časa, ki je pretekel od takrat, ko je Italija sprejela odločitev, da bo dodelila pomoč.

(241) Vendar, kot je opisano v uvodnih izjavah 105–122, drugi ključni vidiki teh ukrepov pomoči, predvsem instrument pomoči, očitno niso bili jasno opredeljeni in Komisiji niso omogočili, da dokončno prouči njihovo združljivost. Zato bo treba pred predstavitvijo ocene posameznih projektov oceniti informacije, ki so na voljo v zvezi z ostalimi pomisleki iz druge odločitve o sprožitvi postopka.

14.4 Pomisleki iz druge odločitve o sprožitvi postopka

(242) Za oblikovanje končnega sklepa o individualni pomoči, dodeljeni v skladu s programom, bo treba najprej oceniti vse informacije o razvoju tega programa, vključno s pravno podlago in proračunskimi spremembami.

(243) Drugič, oceniti bo treba naravo instrumenta pomoči in izvajanje odločb o dodelitvi.

(244) Tretjič, oblikovati bo treba seznam individualnih projektov, ki jih Italija ni priglasila, da se ocenijo finančni pogoji za vse te projekte ter po potrebi preverijo pogoji vračila in mehanizmi za spremljanje skladnosti s temi pogoji.

(245) Končno, v uvodnih izjavah 399–408 bo ločen oddelek namenjen oceni informacij o dveh domnevno vojaških helikopterjih.

14.4.1 Razvoj programa

(246) Komisija ima zdaj jasen pregled nad razvojem celotnega programa.

(247) Italija je zagotovila dovolj informacij o celotnem financiranju projektov, da si lahko Komisija ustvari širši pregled. To je zlasti pomembno v zvezi s težavo, da je Italija program, ki se ga ocenjuje, uporabljala za financiranje civilnih projektov in projektov, povezanih z nacionalno varnostjo. Podatki za celotno financiranje bi bili zavajajoči, če bi se razlagali tako, kot da prikazujejo le financiranje, ki ga je Italija uporabljala za civilne projekte za raziskave in razvoj v letalski industriji.

14.4.2 Narava instrumenta pomoči

(248) V zvezi z naravo instrumenta pomoči so italijanski organi zagotovili celotno dokumentacijo v zvezi s projekti, ki bi jih Italija morala priglasiti individualno na podlagi pragov iz zaporednih okvirov za raziskave in razvoj.

(249) Italijanski organi so navedli, da je narava instrumenta hibridna, kar pomeni, da je šlo za ugodno posojilo, katerega odplačilni roki so bili oblikovani v skladu s predvideno prodajo za izdelek, ki se razvija. Po navedbah italijanskih organov so bili ti odplačilni roki določeni že na začetku.

(250) Posojila so bila dodeljena na podlagi referenčne obrestne mere, ki je veljala v času dodelitve, in premije.

(251) Italijanski organi so za vsak projekt določili teoretično največjo intenzivnost pomoči v času dodelitve pomoči, ki so jo izračunali na podlagi upravičenih stroškov, pri čemer so vključili vse ustrezne bonuse.

(252) Vendar v nekaterih primerih ta intenzivnost ni bila upoštevana in je bila pomoč dodeljena ob pogojih, ki so bili ugodnejši za prejemnika, z intenzivnostjo, ki je bila večja od največje intenzivnosti, dovoljene v skladu z okviri za raziskave in razvoj.

(253) Poleg tega se v praksi teh rokov pogosto ni upoštevalo na dva različna načina. Prvič, plačila prejemnikom so zamujala glede na prvotne roke, zato ker je projekt zamujal ali ker je država zamujala z izvedbo plačila. Zato je bila v nekaterih primerih dejanska intenzivnost pomoči manjša od začetne intenzivnosti.

(254) Pomembnejše je, da se pri odplačilih ni upoštevalo začetnih rokov. Zato se je začetna intenzivnost v več primerih povečala, ker so prejemniki imeli koristi zaradi dodatne prednosti poznega vračila.

(255) Čeprav je Italija Komisiji predložila številne dopise, ki jih je poslala prejemnikom in v njih zahtevala vračilo, je jasno, da so imeli ti dopisi omejen učinek. V nekaterih primerih je bilo prejemniku poslanih več dopisov za isti projekt, vendar dejansko za odplačilo posojila ni ničesar naredil in država ni ukrepala, da bi ga izterjala (41).

(256) Torej sta v zvezi s pomočjo, dodeljeno za projekte, obstajali dve mogoči težavi: a) začetna intenzivnost, ki je bila v nekaterih primerih večja od največje dovoljene intenzivnosti, in b) nezadostno vračilo, ki je omogočalo še dodatno povečanje intenzivnosti.

(257) Italijanski organi so v sodelovanju s Komisijo opredelili metodologijo za odpravo obeh težav. Kot prvi ukrep je bila za vsak projekt določena največja intenzivnost, in sicer manjša od dveh intenzivnosti, največje teoretične intenzivnosti (42) in začetne intenzivnosti. Če je začetna intenzivnost manjša, lahko rečemo, da je bil spodbujevalni učinek posebnega zneska dodeljene pomoči zadosten, da se je družba odločila za projekt. Vsako povečanje intenzivnosti glede na intenzivnost, določeno na začetku, je treba nujno šteti za novo pomoč.

(258) Potem se izračuna kumulativna intenzivnost pomoči. V letu, ko ta kumulativna intenzivnost doseže raven največje intenzivnosti iz uvodne izjave 257, mora prejemnik odplačati neporavnano glavnico. Če je bila največja intenzivnost že dosežena, potem je treba obrestne obresti zaračunati za neporavnani dolg za leta do datuma končnega odplačila celotnega posojila. Stopnja obresti je referenčna obrestna mera za leto, v katerem je bila dosežena največja intenzivnost, in potem za vsako leto dodatne zamude.

(259) Tako metodologija omogoča zagotovitev skladnosti z največjimi intenzivnostmi, ki so opredeljene v zaporednih okvirih za raziskave in razvoj (43).

14.4.3 Seznam nepriglašenih projektov

(260) Na podlagi skupnega in natančnega razumevanja instrumenta pomoči je bil sestavljen seznam projektov, ki bi jih Italija morala priglasiti individualno. Če ima pomoč obliko ugodnega posojila, je pomembna vrednost znesek obresti, ki se jim odreče država. Zaradi negotovosti glede narave instrumenta pomoči Italija ni točno vedela, katere projekte je treba priglasiti individualno (44) in katere je treba vključiti na naknadni seznam primerov, ki bi jih bilo treba priglasiti.

(261) Za oblikovanje končnega seznama je bilo treba poslati celo vrsto zahtev po informacijah.

(262) Italija je na začetku zanikala, da ni priglasila nobenega individualnega projekta razen tistih iz prve odločitve o sprožitvi postopka. Pozneje je potrdila, da je bil seznam nepriglašenih projektov daljši, ter predložila vse potrebne informacije in dokazila.

(263) Težave z oblikovanjem seznama nepriglašenih projektov je mogoče razložiti na podlagi več dejavnikov.

(264) Prvič, program se uporablja od leta 1986.

(265) Drugič, vključenih je veliko projektov. Vključno s tistimi, ki jih ni treba individualno priglasiti, je število projektov, ki so se financirali prek programa v ocenjevalnem obdobju, precej nad 100.

(266) Tretjič, dejstvo, da seznami vključujejo številne vojaške projekte, je povečalo zmedo. Komisija ugotavlja, da je bilo celo v poročilu italijanskega računskega sodišča nekaj nejasnosti v zvezi z naravo projektov.

(267) Informacije, ki so bile na voljo o posameznih podprtih projektih, so bile razdrobljene in pogosto nejasne, nenazadnje zato, ker je vlada italijanskemu parlamentu poročala v smislu seznama prihodnjih projektov in ne projektov, ki se dejansko podpirajo.

(268) Nekatere sezname je predložila anonimna tretja stranka, druge pa je neposredno navedla Komisija, kar velja za 13 projektov, določenih v prvi odločitvi o sprožitvi postopka, in seznam projektov, navedenih v drugi odločitvi o sprožitvi postopka.

(269) Poročilo računskega sodišča ni vsebovalo seznama projektov, temveč le skupne zneske, grafe in tabele. Vendar je različica dokumenta v programu Word, ki je bila leta 2005 na voljo na spletni strani sodišča, omogočila pridobitev osnovnih podatkov iz skupnih grafov.

(270) Anonimna tretja stranka je 11. novembra 2005 predložila tudi te podatke. Komisija se je v svoji zahtevi po informacijah z dne 23. maja 2006 sklicevala na večino projektov, navedenih na seznamu, ki ga je predložila anonimna tretja stranka (45), da je Italijo opozorila na to, da je zelo verjetno še veliko nepriglašenih projektov, o katerih Italija ni zagotovila potrebnih informacij.

(271) Italija je zanikala, da bi seznam lahko pripisali računskemu sodišču (46): iz informacijskega sistema sodišča ga je pridobila neznana oseba. Zato bi bilo zavajajoče, če bi seznam pripisali sodišču, ker ga je z manipulacijo podatkov naredila tretja stranka. Vseboval je številne napake in nenatančne podatke in napačno bi bilo meniti, da je bilo zanj odgovorno računsko sodišče.

(272) Končno se je Italija odločila, da bo zagotovila celoten seznam posameznih projektov, ki so bili predmet individualne priglasitve, tako da Komisiji ni treba izraziti stališča o točnosti predhodno prejetih informacij (47).

(273) Razprava o seznamu nepriglašenih projektov je bila težka, vendar so po približno dveh letih italijanski organi in Komisija lahko opredelili številne individualne projekte, ki jih Italija ni priglasila.

(274) Kot je bilo zahtevano v drugi odločitvi o sprožitvi postopka, je Italija zagotovila tudi seznam projektov pod pragom za individualno priglasitev, ki je bil potrjen po 20. novembru 2002. Komisija meni, da seznam ustreza skupnemu proračunu za Zakon št. 808/1985 v zadevnem obdobju in da se sklicuje na projekte pod pragom za individualno oceno (48).

14.5 Ocena končnega seznama civilnih projektov

(275) Seznam projektov, ki jih Italija ni individualno priglasila Komisiji, vsebuje 17 projektov.

(276) Seznam zajema projekte, v zvezi s katerimi lahko Komisija sprejme končni sklep glede združljivosti s Pogodbo, vendar to dopušča možnost, da lahko Komisija v prihodnosti sprejme ukrepe v zvezi z drugimi projekti, ki niso bili priglašeni in jih zdaj še ne pozna, ali ukrepi, ki jih pozna, vendar o njih nima dovolj informacij za oblikovanje sklepa, ker so razpoložljive informacije nepopolne ali ker je na podlagi informacij jasno, da je projekt trenutno pod pragom za priglasitev, pri čemer lahko nove informacije to oceno spremenijo.

(277) Komisiji so za vsak projekt znani prvotni časovni razporedi za izplačila in vračila, ki so bili določeni v času dodelitve pomoči, ter dejanski zneski plačil s strani države in vračil s strani prejemnikov. Časovni razporedi vključujejo popravke zaradi opisane metodologije (49).

(278) Na podlagi informacij, ki so na voljo o projektih, in ob upoštevanju, da gre pri vseh projektih za individualno pomoč istega programa pomoči, Komisija nima dokazov, na podlagi katerih bi lahko sklepala, da je bila pomoč namenjena za podporne dejavnosti, ki niso izpolnjevale pogojev za raziskovalne in razvojne dejavnosti v skladu z okviri za raziskave in razvoj.

(279) V zvezi s spodbujevalnim učinkom Komisija najprej ugotavlja, da točka 8.2 Okvira iz leta 1986 zahteva le, da mora pomoč spodbujati dodatno prizadevanje na področju raziskav in razvoja ali omogočiti prejemnikom, da se odzovejo na izjemne razmere, za katere so njihova lastna sredstva preveč omejena. V skladu s točko 6 Okvira iz leta 1996 je treba spodbujevalni učinek preveriti na podlagi izmerljivih dejavnikov ali drugih ustreznih dejavnikov, ki jih določi država članica, pri čemer naj bi ti pokazali, da enak projekt za raziskave in razvoj ne bi bil mogoč brez pomoči ali bi bil manj ambiciozen ali se ne bi izvajal enako hitro.

(280) Komisija nima razloga za pomisleke glede spodbujevalnega učinka pomoči, ki se ocenjuje. Pomoč je prejemnikom omogočila, da izvajajo raziskovalne in razvojne dejavnosti poleg svojih običajnih raziskav ter da izvajajo projekte za raziskave in razvoj, ki jih sicer ne bi mogli. Poleg tega Komisija glede na svojo oceno podobnih projektov v letalski industriji ugotavlja, da je pomoč za projekte, ki se ocenjujejo, prejemnikom omogočila, da izvajajo tvegane projekte, ki jih sami ne bi mogli financirati. Končno Komisija ugotavlja, da je bila večina projektov mednarodnih, za kar je potrebno dodatno sodelovanje.

(281) Za vse projekte so v nadaljevanju navedeni skupni upravičeni stroški in znesek prejete pomoči. Za šest projektov, v zvezi s katerimi so bili v prvi odločitvi o sprožitvi postopka izraženi pomisleki, ocena zajema tudi razpoložljive informacije o dejavnostih, ki so upravičene do pomoči, in spodbujevalnem učinku. Za vse projekte so posledice uporabe metodologije podrobno navedene v uvodni izjavi 257. Tabela 4 Seznam projektov, na katere se nanaša ta odločba Projekt Družba Namen Leto A109 D/E/F Agusta helikopter 1997 A109 X Agusta helikopter 1999 A119 Koala Agusta helikopter 1997 DO328 Aermacchi sestavni deli zrakoplovov 1991 DO328 Extended Capacity Aermacchi sestavni deli zrakoplovov 1996 DO 328 Panels Aermacchi sestavni deli zrakoplovov 1996 ATR72 Alenia sestavni deli zrakoplovov 1988 do 1994 (5 projektov) ATR 42 500 Alenia sestavni deli zrakoplovov 1992 MD11 LWRP J/S Alenia sestavni deli zrakoplovov 1996 Falcon 2000 Alenia sestavni deli zrakoplovov 1994 MD11 Winglet Alenia sestavni deli zrakoplovov 1989 MD95 Alenia sestavni deli zrakoplovov 1996 in 1998 GE90 B Avio motor 1994 GE90 Growth Avio motor 1996 LPT PW308 Avio motor 1997 Falcon 2000 Piaggio sestavni deli zrakoplovov 1994 Kabine Alenia sestavni deli zrakoplovov 1999

(a) Projekt A109 D/E/F, ki ga je izvajala družba Agusta

(282) Projekt je zadeval helikopter, izvajala pa ga je družba Agusta; vključeval je razvoj več različic A109 za prilagoditev različnim motorjem, da bi izpolnjeval najstrožja merila v smislu varnosti, delovanja med poletom in vpliva na okolje. Različice D, E in F so ustrezale motorjem, ki so jih dobavile družbe Allison, Pratt & Whitney in Turbomeca. Različici D in E po navedbah Italije nista bili nikoli razviti.

(283) Projekt je bil v prvi odločitvi o sprožitvi postopka naveden kot projekt št. 4. Naložbe so se izvajale v obdobju 1996–1998. Komisija je v prvi odločitvi o sprožitvi postopka izrazila pomisleke o razvrstitvi raziskovalnih in razvojnih dejavnosti ter spodbujevalnem učinku.

(284) V zvezi z raziskovalnimi in razvojnimi dejavnostmi so italijanski organi predložili podrobnejše informacije o delovnih paketih. Komisija ugotavlja, prvič, da je bilo razvitih več prototipov ter da različici D in E nista bili dokončani ali trženi.

(285) Drugič, Komisija ugotavlja, da so bile tehnologije, ki jih postopek bolj neposredno zadeva, – nov motor in sanišča – certificirane šele junija 2001. Po navedbah Italije je treba razvoj rotorja vseeno vključiti v končni izdelek, čeprav je bil rezultat raziskav in razvoja uspešen.

(286) Zaporedje dogodkov kaže, da je pomoč za projekt za raziskave in razvoj, izveden v obdobju 1996–1998, družbi Agusta omogočila uvedbo novih tehnologij v obdobju več kot 30 mesecev. Zato je imela pomoč za družbo Agusta spodbujevalni učinek.

(287) Upravičene naložbe (50) so bile 69 790 milijonov ITL (51). Znesek pomoči v obliki obresti, ki se jim odreče država, je bil 24 450 milijonov ITL. Tako je bila začetna intenzivnost pomoči 35,03 %, v primerjavi s teoretično največjo intenzivnostjo 31 %, ki je dovoljena v skladu z Okvirom iz leta 1996. Skupna intenzivnost je dovoljeno največjo vrednost 31 % dosegla leta 2004.

(288) Zato je leta 2007 družba Agusta morala takoj odplačati neporavnano glavnico (19 300 milijonov ITL) skupaj s 7 811 milijoni ITL, zahtevanih v odplačilnem roku. Od leta 2005 naprej je bilo treba plačevati tudi obresti, ki so 31. decembra 2007 znašale […] milijonov ITL.

(289) Zato Komisija ugotavlja, da se lahko pomoč šteje za združljivo z Okvirom iz leta 1996, ker je zadevala raziskovalne in razvojne dejavnosti ter je imela spodbujevalni učinek za družbo Agusta, pod pogojem, da družba Agusta takoj vrne neporavnano glavnico in obrestne obresti.

(b) Projekt A109 X, ki ga je izvajala družba Agusta

(290) Projekt je zadeval helikopter družbe Agusta. V prvi odločitvi o sprožitvi postopka je bil naveden kot projekt št. 2. Komisija je izrazila pomisleke o razvrstitvi raziskovalnih in razvojnih dejavnosti ter spodbujevalnem učinku.

(291) Po navedbah Italije je bil cilj projekta, izvedenega v obdobju 1999–2001, razvoj povsem novega helikopterja, ki bi bil dan na trg po letu 2009. Helikopter bi imel maso med 3 in 3,5 tonami ter bi se uporabljal tudi za razvoj na vojaškem trgu.

(292) Italija je lahko dokazala, da je bil projekt A109 X povsem drugačen od projektov A109 D/E/F, A109 Power in A119 Koala. Glavna tehnološka razlika je zadevala petkraki rotor, repni rotor in prenos moči z valjastimi zobniki.

(293) V zvezi s spodbujevalnim učinkom je Italija lahko dokazala, da je bil A109 X nov projekt, ki ne bi bil končan pred letom 2009. Pomoč je družbi Agusta tako omogočila, da izvaja raziskovalne in razvojne dejavnosti, ki na trgu niso bile razširjene in so bile zelo tvegane v tehnološkem smislu.

(294) Upravičene naložbe družbe so znašale 67 144 milijonov ITL. Pomoč, prejeta v obliki opuščenih obresti, je znašala 13 902 milijonov ITL, pri čemer je bila intenzivnost 20,70 %, kar je manj od začetne največje intenzivnosti 33 %, dovoljene v skladu z Okvirom iz leta 1996.

(295) Kljub temu so bili odplačilni roki prilagojeni, tako da so upoštevali dejstvo, da je bila pomoč izplačana drugače, kot je bilo predvideno, in dejstvo, da je bilo posojilo manjše. Pri vračilih za ta projekt se bodo do leta 2018 upoštevali prilagojeni roki.

(296) Zato lahko Komisija ugotovi, da je pomoč združljiva z Okvirom iz leta 1996, ker je zadevala raziskovalne in razvojne dejavnosti ter je imela spodbujevalni učinek, pod pogojem, da se odplačilni načrt konča leta 2018.

(c) Projekt A119 Koala, ki ga je izvajala družba Agusta

(297) Projekt je zadeval razvoj helikopterja družbe Agusta. A119 Koala je večnamenska različica helikopterja z osmimi sedeži, ki ga poganja enojen turbinski motor za pogon helikopterjev in je namenjen civilnemu trgu.

(298) V prvi odločitvi o sprožitvi postopka je bil naveden kot projekt št. 3. Na podlagi takrat dostopnih informacij je Komisija menila, da ni šlo za individualno priglasitev Komisije, zato je bil projekt v odločitvi ni bil obravnavan.

(299) Potem se je izkazalo, da sta bila znesek upravičenih naložb in znesek pomoči dejansko takšna, da bi bilo treba projekt individualno priglasiti Komisiji.

(300) Pomoč je bila dodeljena leta 1997 za upravičene naložbe v višini 58 137 milijonov ITL v obdobju 1997–1999. Prejeta pomoč je imela intenzivnost 26,92 %, kar je bilo manj od začetne največje intenzivnosti 32 %, dovoljene v skladu z Okvirom iz leta 1996.

(301) Pri vračilih za ta projekt se bodo tako upoštevali roki do leta 2009.

(302) Zato Komisija ugotavlja, da je projekt A119 Koala, ki ga je izvedla družba Agusta, združljiv z Okvirom iz leta 1996, pod pogojem, da se upoštevajo odplačilni roki.

(d) Projekt DO328, ki ga je izvajala družba Aermacchi

(303) Zadevni projekt je vključeval osnovno različico DO328 in ga je izvedla družba Aermacchi. DO328 je regionalno reaktivno letalo, ki ga je razvila družba Dornier. Naloga družbe Aermacchi je bilo razviti dva dela trupa zrakoplova in sestaviti celoten trup zrakoplova, ki sestoji iz 13 plošč, ki jih je za Dornier izdelala korejska družba Daewoo.

(304) Projekt za raziskave in razvoj je družbi Aermacchi omogočil, da je pridobila znanje, potrebno za razvoj dveh delov trupa zrakoplova in njegovo sestavo. Te dejavnosti so bile za družbo nove, saj se je do takrat ukvarjala predvsem z zrakoplovi za vojaško usposabljanje. Dejavnosti, ki so upravičene do pomoči, so se izvajale v letih 1990 in 1991.

(305) Projekt je bil v prvi odločitvi o sprožitvi postopka naveden kot projekt št. 10. Komisija takrat ni izrazila nobenih pomislekov glede projekta, ker je na podlagi dostopnih informacij menila, da je združljiv.

(306) Vendar informacije, ki jih je Italija predložila med postopki, jasno kažejo, da je treba prvotni sklep spremeniti glede na finančni položaj projekta.

(307) Informacije, ki so na voljo zdaj, kažejo, da so upravičene naložbe znašale 60 722 milijonov ITL in da je bila začetna največja intenzivnost 43 %.

(308) Vendar so bile pri vračilu številne zamude, kot so italijanski organi sami priznali. Intenzivnost 43 %, dovoljena v skladu z Okvirom iz leta 1986, je bila dosežena že leta 1996. Ker je bila največja intenzivnost dosežena, mora družba Aermacchi takoj odplačati neporavnani znesek, to je 34 019 milijonov ITL. Prav tako je treba plačati obrestne obresti za vsote, ki jih od leta 1996 dolguje družba Aermacchi, kar 31. decembra 2007 skupaj znaša […] milijonov ITL.

(309) Komisija ugotavlja, da se projekt v zvezi z osnovno različico DO328 lahko šteje za združljivega s Pogodbo ES na podlagi Okvira iz leta 1986, pod pogojem, da družba Aermacchi takoj odplača neporavnano glavnico in obrestne obresti.

(e) Projekt DO328 Extended Capacity, ki ga je izvajala družba Aermacchi

(310) Projekt naj bi izvedla družba Aermacchi, zadeval pa je razvoj razširjene različice regionalnega reaktivnega letala DO328, ki ga je razvila družba Dornier. Razširjena različica bi omogočala prevoz 40 do 50 potnikov. Projekt očitno ni bil končan, nenazadnje zato, ker je družba Dornier ali družba Dornier-Fairchild, kot se je pozneje imenovala, šla v stečaj. Projekt se je izvajal v obdobju 1995–1997.

(311) Projekt je bil v prvi odločitvi o sprožitvi postopka naveden kot projekt št. 8. Komisija je izrazila pomisleke o razvrstitvi raziskovalnih in razvojnih dejavnosti ter spodbujevalnem učinku.

(312) V zvezi z raziskovalnimi in razvojnimi dejavnostmi so italijanski organi lahko dokazali, da je razširitev reaktivnega letala pomenila, da je morala družba ponovno razviti celotne dele trupa zrakoplova ter hkrati zmanjšati učinek na maso zrakoplova in stroške projekta. Med projektom je družba Aermacchi razvila dva prototipa.

(313) V zvezi s spodbujevalnim učinkom so italijanski organi dokazali, da je financiranje tega projekta (skupaj s projektom DO328 Panels) družbi Aermacchi omogočilo znatno povečanje porabe za raziskave in razvoj. V obdobju 1993–1999 (ki zajema dva projekta) so stroški za dva projekta DO328 znašali […] % skupnih izdatkov za raziskave in razvoj družbe Aermacchi. Italija je tudi trdila, da družba Aermacchi zaradi svoje vojaške specializacije ni imela izkušenj z delom na civilnih projektih in se je morala zelo prilagoditi, kar pomeni, da je imela dodatne naložbe.

(314) Upravičene naložbe v projekt so znašale 66 360 milijonov ITL. Začetna največja intenzivnost, ki so jo določili italijanski organi v času dodelitve pomoči, je bila 43,49 % (pod največjo intenzivnostjo 44 %, dovoljeno v skladu z Okvirom iz leta 1996). Odplačilni roki določajo, da bo ta intenzivnost dosežena leta 2010, ko bo moral biti celoten neporavnani znesek vrnjen državi.

(315) Komisija tako ugotavlja, da je pomoč, dodeljena družbi Aermacchi za projekt DO328 Extended Capacity, združljiva s Pogodbo ES in Okvirom iz leta 1996 ter da pomislekov glede upravičenih raziskovalnih in razvojnih dejavnosti ter spodbujevalnega učinka ni več. Družba Aermacchi mora celotno neporavnano glavnico vrniti do leta 2010.

(f) Projekt DO328 Panels, ki ga je izvajala družba Aermacchi

(316) Ta projekt je družba Aermacchi izvajala v obdobju 1993–1999, zadeval pa je razvoj inovativnih konceptov za pridobitev modularnih elementov različnih vzdolžnih dimenzij, ki se uporabljajo za razvoj trupov zrakoplova različnih dolžin, ob hkratnem zmanjšanju razvojnih stroškov.

(317) Projekt je bil v prvi odločitvi o sprožitvi postopka naveden kot projekt št. 9. Komisija je izrazila pomisleke o razvrstitvi raziskovalnih in razvojnih dejavnosti ter spodbujevalnem učinku.

(318) V zvezi z raziskovalnimi in razvojnimi dejavnostmi so italijanski organi lahko dokazali, da je bil cilj projekta, da se razvoj plošč trupa zrakoplova z družbe Daewoo prenese na družbo Aermacchi in da se ponovno prouči celoten projekt. Projekt je zadeval tudi uporabo sestavljenih materialov.

(319) V zvezi s spodbujevalnim učinkom so italijanski organi zagotovili zadostne informacije o raziskovalnih in razvojnih dejavnostih družbe Aermacchi, na podlagi katerih so pokazali, da je projekt vključeval dejavnosti, ki so bile za družbo nove v smislu obsega in tehnologije. Kot je že bilo rečeno v zvezi s projektom DO328 Extended Capacity, so italijanski organi zagotovili tudi informacije o razvoju porabe za raziskave in razvoj s strani družbe Aermacchi.

(320) Upravičene naložbe so znašale 51 480 milijonov ITL. Začetna intenzivnost v času dodelitve pomoči je bila 42,30 % (pod največjo intenzivnostjo 44 %, dovoljeno v skladu z Okvirom iz leta 1996).

(321) Ta intenzivnost je bila dosežena leta 2006, ko je kumulativna diskontirana intenzivnost dosegla 42,51 %. To pomeni, da je treba vrniti celoten neporavnani znesek 54 454 milijonov ITL (ki zajema 37 751 milijonov ITL, načrtovanih za leto 2007, in neporavnanih 16 703 milijonov ITL) skupaj z obrestnimi obrestmi, ki so 31. decembra 2007 znašale […] milijonov ITL.

(322) Komisija tako ugotavlja, da se pomoč, dodeljena družbi Aermacchi za projekt DO328, lahko šteje za združljivo s Pogodbo ES in Okvirom iz leta 1996, ker pomislekov glede upravičenih raziskovalnih in razvojnih dejavnosti ter spodbujevalnega učinka ni več, pod pogojem, da družba Aermacchi takoj odplača celoten neporavnani znesek dolga z obrestnimi obrestmi.

(g) Projekt ATR72, ki ga je izvajala družba Alenia

(323) Projekt za regionalna reaktivna letala, ki ga je vodila družba Alenia (52), je bil v prvi odločitvi za sprožitev postopka naveden kot projekt št. 12. Na podlagi takrat dostopnih informacij Komisija ni izrazila pomislekov glede projekta. Postalo je jasno, da so vseeno obstajali drugi projekti v zvezi z ATR72 (53), kar zadeva upravičene stroške, ki jih je imela družba v naslednjih letih. Končni pogoji različnih ukrepov v pomoč projektu ATR72 so bili določeni v zadnji odločbi o dodelitvi.

(324) Projekt je zadeval razvoj sestavnih delov za regionalna reaktivna letala, ki jih oblikuje konzorcij ATR, ki je 50 % skupno podjetje družb Alenia Aeronautica in EADS.

(325) V celoti so upravičene naložbe za projekt ATR72 dosegle 165 442 milijonov ITL. Začetna največja intenzivnost je bila 49 %.

(326) Vendar je bila dodeljena pomoč nad to stopnjo intenzivnosti. Opravila so se vračila, vendar ne v celoti in ne glede na roke. Zato je treba zaračunati obresti od takrat, ko je skupna intenzivnost dosegla najvišjo stopnjo 49 %, dovoljeno v skladu z Okvirom iz leta 1986, tj. z začetkom leta 1998. Družba Alenia mora takoj odplačati neporavnano posojilo, kar znaša 31 573 milijonov ITL. Poleg tega mora družba Alenia plačati obrestne obresti, ki so 31. decembra 2007 znašale […] milijonov ITL.

(327) Na podlagi novih dostopnih informacij Komisija ugotavlja, da se projekti v zvezi z ATR72, ki jih je izvajala družba Alenia, lahko štejejo za združljive s Pogodbo ES in Okvirom iz leta 1986, pod pogojem, da družba Alenia takoj odplača neporavnano glavnico skupaj z obrestnimi obrestmi.

(h) Projekt ATR42-500, ki ga je izvajala družba Alenia

(328) Projekt je izvajala družba Alenia in je zadeval razvoj najnovejše različice regionalnega reaktivnega letala ATR42, tj. letala, ki lahko sprejme do 50 potnikov. Projekt v prvi odločitvi o sprožitvi postopka ni bil naveden. Pomoč je bila dodeljena leta 1994.

(329) V celoti so upravičene naložbe dosegle 35 997 milijonov ITL. Začetna intenzivnost pomoči je bila 35,87 % (pod največjo intenzivnostjo 49 %, ki je dovoljena v skladu z Okvirom iz leta 1986).

(330) Ker so odplačila nekoliko zamujala in je dejanski izračun intenzivnosti dosegel 47,75 %, je glede na uporabo metodologije potrebno, da se preostanek dolga odplača takoj, vključno z odplačilom, ki je bilo že načrtovano za leto 2007, v višini 20 027 milijonov ITL skupaj s preostalim zneskom v višini 17 961 milijonov ITL. Družba Alenia mora plačati obrestne obresti, ki so za obdobje od leta 2003 do 31. decembra 2007 znašale […] milijonov ITL.

(331) Komisija ugotavlja, da se projekt v zvezi z ATR42-500, ki ga je izvajala družba Alenia, lahko šteje za združljivega s Pogodbo ES in Okvirom iz leta 1986, pod pogojem, da družba Alenia takoj odplača neporavnano glavnico skupaj z obrestnimi obrestmi.

(i) Projekt MD11 Lower panels, ki ga je izvajala družba Alenia

(332) Projekt, ki ga je izvajala družba Alenia, je zadeval razvoj in uvajanje novih postopkov ter konceptov avtomatiziranega razvoja sestavnih delov, zlasti za nos in rep letala MD11. Projekt se je izvajal v obdobju 1996–1997.

(333) Projekt je bil v prvi odločitvi o sprožitvi postopka naveden kot projekt št. 7. Komisija je izrazila pomisleke o razvrstitvi raziskovalnih in razvojnih dejavnosti ter spodbujevalnem učinku.

(334) Na podlagi informacij, ki so jih zagotovili italijanski organi, Komisija ugotavlja, da predstavljajo delovni paketi v tem projektu upravičene raziskovalne in razvojne dejavnosti, ker se nanašajo na razvoj in postopke v zvezi s prototipi.

(335) V zvezi s spodbujevalnim učinkom so italijanski organi dokazali, da je bila pomoč omogočena družbi Alenia za povečanje porabe za raziskave in razvoj na stopnje, ki so primerljive s stopnjami, značilnimi za industrijo na splošno ([…]). Poleg tega se je s pomočjo družbi Alenia poleg tekočih dejavnosti omogočilo izvajanje dodatnih dejavnosti. Nazadnje, po mnenju Italije je pomoč omogočila bistveno teh