PRILOGA

PROJEKTNI DOKUMENT

Projekt za ozaveščanje o PTO– tretja faza

1. Ozadje in razlogi za podporo Unije

Ta sklep temelji na prejšnjih sklepih Sveta o podpori postopku ZN, ki je privedel do oblikovanja Pogodbe o trgovini z orožjem (PTO) ter spodbujanja njenega učinkovitega izvajanja in splošne uporabe. PTO je Generalna skupščina ZN sprejela 2. aprila 2013, veljati pa je začela 24. decembra 2014.

Deklarirani cilj PTO je „vzpostaviti najvišje mogoče skupne mednarodne standarde za ureditev ali izboljšanje ureditve mednarodne trgovine s konvencionalnim orožjem, preprečiti in odpraviti nedovoljeno trgovino s konvencionalnim orožjem ter preprečiti njegovo preusmerjanje“. Njen deklarirani namen pa je „prispevati k mednarodnemu in regionalnemu miru, varnosti in stabilnosti; zmanjšati trpljenje ljudi ter spodbujati sodelovanje, preglednost in odgovorno ravnanje držav pogodbenic v mednarodni trgovini s konvencionalnim orožjem, s čimer bo vzpostavljeno zaupanje med državami pogodbenicami“ (1). Cilj in namen PTO sta tako skladna s splošnim ciljem zunanje in varnostne politike Unije, kot je zapisan v členu 21 Pogodbe o Evropski uniji.

Po sprejetju PTO leta 2013 sta glavna izziva še vedno njeno učinkovito izvajanje in splošna uporaba.

V tem sklepu je določen celovit niz dejavnosti pomoči in ozaveščanja, s katerimi bi prispevali k obravnavi izzivov v zvezi z učinkovitim izvajanjem in splošno uporabo. Sklep temelji na rezultatih in spoznanjih, pridobljenih v dveh zgodnejših fazah, ki sta bili financirani na podlagi Sklepa 2013/768/SZVP in Sklepa (SZVP) 2017/915 ter priča o neprekinjeni in odločni podpori PTO s strani Unije in njenih držav članic.

2. Splošni cilji

Temeljni cilj tega sklepa je nadaljnje nudenje podpore več državam pri krepitvi njihovih sistemov nadzora nad prenosom orožja, kar je potrebno za učinkovito izvajanje PTO, z namenom opolnomočiti te države, da za ta nadzor v celoti prevzamejo odgovornost, in nadaljnje spodbujanje splošne uporabe PTO. Sodelovanje bo razširjeno in prilagojeno potrebam in napredku vsake države upravičenke, pri tem pa se bo upoštevala stopnja zrelosti in avtonomnosti nacionalnega sistema nadzora nad prenosom orožja v državi. Druge dejavnosti bodo namenjene spodbujanju držav, ki niso pogodbenice PTO, da sprejmejo Pogodbo in jo začnejo izvajati na nacionalni ravni.

Natančneje bodo dejavnosti Unije zagotovile:

(a) okrepitev in/ali razvoj zmogljivosti in strokovnega znanja za nadzor nad prenosom orožja za izvajanje PTO v novih in sedanjih državah upravičenkah, in sicer z instrumenti, kot so pravna pomoč ter usposabljanje uradnikov, pristojnih za izdajo dovoljenj in izvrševanje;

(b) ozaveščanje drugih držav, vključno z državami, ki niso pogodbenice PTO, da bi podprli splošno uporabo Pogodbe na nacionalni, regionalni in večstranski ravni.

3. Opis projektnih dejavnosti

3.1. Pomoč pri izvajanju PTO

Cilj posebnih programov pomoči za izvajanje PTO je okrepitev zmogljivosti držav upravičenk za celovito in trajno izpolnjevanje zahtev iz PTO. Med upravičenkami bodo nekatere države, ki so prejele pomoč na podlagi prejšnjih sklepov Sveta in so v tem sklepu navedene pod točko 3.1.2.3, ter države, ki bodo za pomoč zaprosile po sprejetju tega sklepa. Posebna pozornost bo namenjena sodelovanju z državami, ki trenutno niso pogodbenice PTO, in zagotavljanju podpore tem državam.

Dejavnosti pomoči bodo Uniji omogočile prožno in hitro odzivanje ter bodo zasnovane tako, da bodo ustrezale spreminjajočim se individualnim potrebam vsake države upravičenke v zvezi z izvajanjem PTO. Pri državah upravičenkah, ki so že imele koristi od prejšnjih programov pomoči EU in so pri izvajanju PTO dosegle znaten napredek, se bo poudarek pri sodelovanju s poglobljene tehnične pomoči preusmeril na prioritetno osredotočanje na samostojnost in samozadostnost (proces postopnega opuščanja) (2). Elementi tega procesa bodo vključeni v različne projektne dejavnosti, kadar koli je to primerno in izvedljivo.

Dejavnosti bodo namenjene posamezni državi upravičenki ali pa več državam s podobnimi potrebami. Potekale bodo v različnih oblikah (fizično, spletno, hibridno, e-učenje), strokovno znanje pa bodo prispevali strokovnjaki, ki jih bosta iz skupine strokovnjakov izbrala BAFA in Expertise France.

3.1.1 Sodelovanje s skupnostjo strokovnjakov

3.1.1.1 Cilj dejavnosti

Dejavnosti bodo usmerjene v krepitev sodelovanja s strokovnjaki iz projektne skupine strokovnjakov, ustanovljene na podlagi sklepov Sveta 2013/768/SZVP in (SZVP) 2017/915, in med njimi, pa tudi z novimi strokovnjaki, zlasti iz držav upravičenk in nekdanjih držav upravičenk v okviru procesa postopnega opuščanja. Promovirale bodo konstruktivno izmenjavo o izvajanju in rezultatih projekta, tako med strokovnjaki v skupini kot med strokovnjaki in državami upravičenkami, s čimer bodo spodbujale dolgoročno vključenost v projekt in mobilizacijo strokovnega znanja v širši skupnosti PTO. Dejavnosti bodo prispevale tudi k sodelovanju jug-jug, saj bodo po potrebi vključevale strokovnjake iz bližnjih sosednjih držav.

Za sodelovanje s strokovnjaki se bo uporabljal tričlenski pristop, ki bo vključeval naslednje:

— srečanja, na katerih sodelujejo strokovnjaki iz skupine strokovnjakov, da se oblikujejo skupni cilji in pristopi, s katerimi bi dosegli države upravičenke;

— srečanja za sodelovanje med strokovnjaki iz skupine strokovnjakov in kontaktnimi točkami iz držav upravičenk, da se poveča vključenost slednjih v projekt;

— uporaba spletne platforme (ki je bila prvotno razvita v okviru druge faze projekta) in njenih orodij, da se izboljša komunikacija med strokovnjaki ter podpre izmenjava informacij o PTO in izvajanju projekta (dejavnosti, strokovnjaki itd.).

3.1.1.2 Opis dejavnosti

Izvajalca bosta organizirala srečanja strokovnjakov, ki bodo večinoma, vendar ne izključno, namenjena strokovnjakom, ki so sodelovali v prejšnjih fazah projekta in/ali so pogosto sodelovali v projektnih dejavnostih. Srečanja lahko potekajo na daljavo, s fizično prisotnostjo ali v hibridni obliki, njihov namen pa je zlasti:

— med strokovnjaki uskladiti razumevanje izzivov in odzivov v zvezi s podporo izvajanju PTO; uskladiti in racionalizirati ključna sporočila, ki jih je treba posredovati med dejavnostmi ozaveščanja;

— strokovnjakom zagotoviti posodobljene informacije o napredku, ki so ga partnerske države dosegle pri izvajanju PTO, in o pomoči, zagotovljeni v okviru projekta;

— razviti in/ali po potrebi spremeniti skupne pristope pri zagotavljanju pomoči strokovnjakov, tako da so njihovi nasveti skladni in prilagojeni potrebam držav upravičenk.

Sestava sedanje skupine strokovnjakov se bo redno preučevala in posodabljala, skupina pa se bo po potrebi razširila z vključitvijo novih strokovnjakov. Novi strokovnjaki se med drugim določijo zlasti v državah upravičenkah z naprednimi sistemi, ki so v fazi postopnega opuščanja tehnične pomoči v okviru tega projekta. Kot del tega procesa bodo ti novi strokovnjaki prav tako deležni usposabljanja v okviru delavnic za vodje usposabljanj, opisanih v oddelku 3.1.5.2. Povečana udeležba strokovnjakov iz teh (nekdanjih) partnerskih držav bo še dodatno podpirala preobrazbo teh držav v multiplikatorje znanja znotraj projekta in njihovih regij.

Poleg sestankov strokovnjakov bodo organizirani tudi sodelovalni sestanki, na katerih se bodo zbrali ustrezni strokovnjaki iz skupine strokovnjakov in kontaktnih točk držav upravičenk (zlasti tisti, ki bi lahko bili v prihodnosti vključeni v skupino strokovnjakov), da bi razpravljali o sodelovanju v okviru projekta. Ti sestanki bodo namenjeni krepitvi komunikacijskih kanalov z državami upravičenkami in zbiranju povratnih informacij, ki se lahko uporabijo za izboljšanje kakovosti in učinkovitosti dejavnosti pomoči. Poleg tega bodo ti sestanki služili kot forum za obveščanje kontaktnih točk o najnovejšem dogajanju in pobudah v zvezi z izvajanjem PTO in nadzorom trgovine z orožjem, o katerih se med drugim razpravlja na ravni EU in v okviru drugih ustreznih ureditev. To bo pripomoglo k razvoju strokovnega znanja potencialnih strokovnjakov iz držav upravičenk in bo zlasti pomembno za tiste države upravičenke, ki so del procesa postopnega opuščanja, da se zagotovi, da bodo lahko še naprej izpolnjevale veljavne mednarodne standarde.

Spletna platforma, ki je bila prvič razvita v skladu s prejšnjim sklepom, bo prav tako imela pomembno vlogo pri krepitvi sodelovanja s strokovnjaki in oblikovanju skupnosti strokovnjakov. Natančneje bo strokovnjakom omogočila, da:

— registrirajo, oblikujejo svoj profil in podrobno opredelijo svoja strokovna področja za diverzificirano in učinkovito mobilizacijo skupine za dejavnosti projekta;

— imajo dostop do knjižnice s pomembnimi informacijami in dokumenti, povezanimi s projektom in izvajanjem PTO, s čimer se zagotovi, da imajo vsi strokovnjaki dostop do skupne baze znanja o PTO;

— se povežejo s forumom, v katerem lahko med seboj izmenjujejo in razpravljajo o vseh problemih, vprašanjih ali izkušnjah, ki so jih morda imeli v zvezi s PTO in ozaveščanjem.

3.1.2 Nacionalne dejavnosti

3.1.2.1 Cilj dejavnosti

Nacionalne dejavnosti bodo posameznim državam upravičenkam na voljo na podlagi posebnega programa pomoči, prilagojenega posebnim potrebam države upravičenke. Program bo pred dejavnostmi pomoči dogovorjen z državo upravičenko, da se državam upravičenkam zagotovi predvidljivost glede tega, kakšna pomoč je načrtovana. Hkrati bodo v programu predstavljene izboljšave, ki jih lahko država upravičenka pričakuje pri svojih zmogljivostih za nadzor nad prenosom. Med upravičenkami bodo države, ki so že navedene v tem sklepu v točki 3.1.2.3, in države, ki bodo zaprosile za pomoč po sprejetju tega sklepa.

3.1.2.2 Opis dejavnosti

Za vsako državo upravičenko, ki prejme individualno nacionalno pomoč, bo pred začetkom sodelovanja določen poseben program pomoči na podlagi začetne ocene ob upoštevanju trenutnega stanja izvedbenih ukrepov in dosežkov države upravičenke v zvezi s PTO. Program pomoči bo izvajal izvajalec ob podpori ustreznih strokovnjakov, če bo to potrebno. V posebnem programu pomoči so natančno navedene glavne teme, ki jih je treba obravnavati, in splošni cilji, ki jih je treba doseči v okviru sodelovanja.

Dejavnosti se bodo večinoma odvijale v obliki delavnic in seminarjev, organizirane pa bodo na prožen način in na podlagi povpraševanja v skladu s potrebami, interesi in absorpcijskimi sposobnostmi držav upravičenk. Vsaka dejavnost bo predvidoma trajala dva do tri dni.

Države upravičenke lahko po potrebi zahtevajo, da so predstavniki drugih držav upravičenk ali tretjih držav povabljeni na nacionalno dejavnost. Iz povratnih informacij, zbranih v okviru prejšnjih sklepov, izhaja, da partnerske države priložnosti za izmenjavo znanja, idej in dobrih praks na dvostranski ali podregionalni ravni močno pozdravljajo in imajo od njih tudi koristi, s čimer se spodbuja tudi tesnejše sodelovanje med sosednjimi državami.

Več dejavnosti v skladu s Sklepom Sveta (SZVP) 2017/915 je bilo zaradi omejitev potovanj in stikov, povezanih z izbruhom COVID-19, treba organizirati v virtualni obliki. Čeprav vse dejavnosti niso primerne za izvedbo v virtualni obliki, uspeh številnih spletnih dejavnosti iz prejšnjega sklepa kaže, da se lahko v sedanjem sklepu učinkovito uporabi kombinacija virtualnih, fizičnih in hibridnih rešitev (ko se del udeležencev fizično udeleži dogodka, preostali udeleženci pa se povežejo na daljavo).

Nekatere države, ki so bile vključene v ta sklep, so bile tudi upravičenke do sodelovanja na podlagi načrta v skladu s Sklepom Sveta 2013/768/SZVP in Sklepom Sveta (SZVP) 2017/915 (glej točko 3.1.3 spodaj). Glede na pomoč, ki so jo te države že prejele, bo treba v posebnem programu pomoči za te dolgoročne države upravičenke upoštevati raven dosedanjega napredka in koristi nadaljevanja dejavnosti v enakem obsegu, kot je določeno v prejšnjih sklepih. Po potrebi bo posebni program pomoči prilagojen tako, da bo vključeval ukrepe postopnega opuščanja in preučitev vloge države upravičenke v projektu. To bo po potrebi med drugim vključevalo odmik od poglobljene nacionalne pomoči in namesto tega preusmeritev poudarka sodelovanja na naprednejša vprašanja nadzora trgovine z orožjem, kot so nastajajoče tehnologije in asimetrični akterji, ter podpiranje prehoda države upravičenke v dejavnejšo vlogo pri izmenjavi izkušenj in strokovnega znanja z drugimi državami, zlasti tistimi v njihovih regijah.

3.1.2.3 Partnerske države

Prvotni seznam partnerskih držav v skladu s tem sklepom je v prilogi. Več partnerskih držav, ki je prejelo pomoč v skladu s Sklepom Sveta 2013/768/SZVP in/ali Sklepom Sveta (SZVP) 2017/915, bo na podlagi priporočila izvajalcev še naprej prejemalo pomoč v skladu s tem sklepom. Poleg teh in odvisno od števila dejavnosti, ki so na voljo, bo med novim projektom za sodelovanje in prejemanje pomoči izbrano določeno število novih držav. V zvezi s tem bo poudarek na državah, ki niso pogodbenice PTO, ali na državah, ki so Pogodbo ratificirale šele pred kratkim.

Nove države, ki bodo izrazile zanimanje za sodelovanje v projektu, bodo pozvane, naj pripravijo prošnjo za pomoč pri izvajanju PTO. Njihova prošnja mora biti čim bolj utemeljena, najbolje pa bi bilo, če bi države že navedle vse podrobnosti v zvezi s pomočjo, ki jo potrebujejo. Če je ustrezno, bi morala država prosilka navesti, kako sodeluje oziroma je v preteklosti sodelovala z drugimi ponudniki pomoči (glej tudi oddelek 6 v nadaljevanju) ter razkriti informacije o svoji nacionalni strategiji za izvajanje PTO.

Visoki predstavnik se bo glede na stopnjo utemeljenosti prošnje in merila iz točke štiri skupaj z Delovno skupino Sveta za izvoz konvencionalnega orožja (COARM) in izvajalcem odločil, ali je država prosilka upravičena do pomoči.

Če je prošnja za pomoč odobrena, se opravi začetna ocena potreb in prednostnih nalog države, ki prosi za pomoč, na primer z uporabo vprašalnikov in zbiranjem obstoječih informacij. Na podlagi rezultatov te ocene bosta izvajalec in država upravičenka skupaj pripravila osnutek okvira za posebni program pomoči, pri čemer bosta upoštevala vso pomoč v zvezi s PTO, ki se morda zagotavlja prek Prostovoljnega skrbniškega sklada za PTO, Skrbniškega sklada ZN za podporo sodelovanju pri urejanju področja orožja (UNSCAR), sekretariata PTO ali drugih organizacij. Če je država, ki prosi za pomoč, že razvila nacionalno strategijo za izvajanje PTO, bo izvajalska agencija zagotovila tudi, da je načrt pomoči skladen s to nacionalno strategijo za izvajanje.

3.1.3 Študijski obiski

3.1.3.1 Cilj dejavnosti

Študijski obiski državam upravičenkam omogočajo dostop do vladnih organov in uradnikov v drugih državah, ki uporabljajo PTO. Zato pomembno dopolnjujejo nacionalne dejavnosti v državah upravičenkah, saj tem državam zagotavljajo širši referenčni okvir v zvezi s praktičnim izvajanjem Pogodbe. Poleg tega imajo zaradi tesnega sodelovanja med predstavniki države gostiteljice in gostujočimi uradniki tudi velik potencial za usposabljanje, zlasti za prihodnje strokovnjake in vodje usposabljanj. Študijski obiski bodo zato na voljo vladnim uradnikom, vključno s tistimi, ki so odgovorni za politiko, izdajanje dovoljenj in izvrševanje, iz vsake od držav upravičenk, opisanih v točki 3.1.2.3.

Poleg študijskih obiskov pri ustreznih organih držav članic se lahko del študijskih obiskov opravi tudi v tretjih državah, da se spodbudi mednarodno sodelovanje in sodelovanje jug-jug. Kot možne gostiteljice študijskih obiskov bi se lahko štele zlasti dolgoročne partnerske države (tj. upravičenke iz Sklepa Sveta 2013/768/SZVP in/ali Sklepa Sveta (SZVP) 2017/915). Ta pristop bi bil dodaten element v procesu postopnega opuščanja.

3.1.3.2 Opis dejavnosti

Vsak študijski obisk bo trajal največ tri dni in je v splošnem namenjen eni sami državi upravičenki, vendar je lahko na isti študijski obisk povabljenih več držav upravičenk, če se to zdi primerno in/ali če za to zaprosijo države same.

Glede na naravo študijskih obiskov bi jih bilo treba izvajati le kot dejavnosti s fizično prisotnostjo. Potekajo lahko v državi članici ali tretji državi (tretje države niso nujno države upravičenke v skladu s tem sklepom Sveta). Študijski obisk bo organiziral izvajalec, pristojen za državo partnerico, ki je upravičena do tega obiska.

3.1.4 Kratkoročna ciljno usmerjena pomoč

3.1.4.1 Cilj dejavnosti

Del pomoči, za katero običajno zaprosijo države upravičenke, zadeva kratkoročno pomoč pri posebnih vprašanjih ali problemih, ki so jih izpostavile države upravičenke. Ta vrsta praktične, usmerjene in neposredne podpore, ki se lahko ponudi na daljavo in/ali s fizično prisotnostjo, je lahko uporabno in prožno orodje za pomoč državam upravičenkam pri reševanju posameznih vprašanj zunaj delavnic in seminarjev. Primeri ukrepov, ki se lahko sprejmejo v okviru te oblike pomoči, vključujejo pregledovanje in ocenjevanje pravnih besedil in drugih uradnih dokumentov (npr. zakonodajnih osnutkov, posodobitev in predlogov sprememb); svetovanje v zvezi s posameznimi primeri, vprašanji ali situacijami (npr. v zvezi z izdajo določenega dovoljenja ali razvrstitvijo določenega blaga), tudi z neposredno podporo na kraju samem; ter razvoj gradiva za pomoč pri praktičnem izvajanju PTO v državi upravičenki (npr. smernice, diagrami, zbornik izbranih tem, povezanih s PTO).

3.1.4.2 Opis dejavnosti

Kratkoročna ciljno usmerjena pomoč se lahko izvede:

(a) na daljavo, izvedejo jo strokovnjaki na podlagi gradiva ali z uporabo spletnih orodij/možnosti;

(b) na kraju samem, na primer v obliki neposrednih in fizičnih informativnih sestankov ali daljših eno- do dvotedenskih nalog, ki jih opravi majhna skupina strokovnjakov (običajno samo eden ali dva), ki ustreznemu organu v državi upravičenki zagotavlja celovito posvetovanje in praktične nasvete; ali

(c) kombinacijo obeh (t. i. „kombinirani pristop“, pri katerem se nekatere dejavnosti, odvisno od teme, izvajajo prek spleta, druge pa s fizično prisotnostjo).

Ta oblika pomoči bo na voljo vsem državam upravičenkam. V proračunu bo določeno največje število strokovnih dni, ki se lahko namenijo za te dejavnosti pomoči. Del proračuna bo kril tudi vsa tehnična orodja in opremo, ki so potrebni za izvajanje teh dejavnosti, kot so naročnine za spletne platforme za izmenjavo dokumentov.

3.1.5. Usposabljanje vodij usposabljanja

3.1.5.1 Cilj dejavnosti

Da bi spodbudili prevzemanje odgovornosti za izvajanje PTO na nacionalni ravni in zagotovili trajnostnost ukrepov pomoči Unije v okviru tega in prejšnjih sklepov, je ključno, da države upravičenke razvijejo zmogljivosti in orodja za nadaljevanje procesa izvajanja PTO neodvisno od zunanje pomoči. Da bi to dosegli, bo pomembno državam upravičenkam ponuditi podporo pri razvoju nacionalnih zmogljivosti v zvezi z a) usposabljanjem lastnega osebja ter b) oblikovanjem zbirke informacij in virov v zvezi z izvajanjem PTO, s katero se bo podpiral razvoj institucionalnega spomina (3).

Da bi se izognili nepotrebnemu podvajanju, bosta izvajalca, po potrebi in kjer je ustrezno, zagotovila usklajevanje z drugimi ukrepi na tem področju, ki jih financira EU, vključno s tistimi, ki jih izvaja sekretariat PTO.

3.1.5.2 Opis dejavnosti

Pristop usposabljanja vodij usposabljanja bo sestavljen iz dveh komplementarnih komponent, ki bosta prilagojeni različnim stopnjam napredka in zrelosti v sistemih za nadzor trgovine v državah upravičenkah.

Ena od komponent tega modula bo izvedba delavnic za usposabljanje več strokovnjakov iz držav upravičenk, da bi lahko v poznejši fazi učinkovito usposabljali svoje sodelavce, ob upoštevanju njihove ravni strokovnega znanja. Novo usposobljeni strokovnjaki bodo v svojih državah delovali kot multiplikatorji strokovnega znanja, povezanega s PTO, in pomagali pri krepitvi samostojnih institucionalnih zmogljivosti.

Cilj teh dejavnosti je prihodnjim vodjem usposabljanja zagotoviti didaktične in poučevalne veščine, ki jih potrebujejo za usposabljanje osebja v svoji državi, hkrati pa povečati zmogljivosti držav upravičenk v zvezi z upravljanjem znanja in institucionalnim spominom. Partnerske države se lahko po potrebi spodbuja k razvoju lastnega programa „usposabljanje vodij usposabljanja“, ki bo temeljil na pristopu usposabljanja in gradivu, ki sta bila razvita v tej in prejšnji fazi programa. Cilj teh dejavnosti je torej državam upravičenkam, zlasti tistim, ki so bile opredeljene za postopno opuščanje, omogočiti, da postanejo bolj neodvisne in samozadostne pri ustvarjanju, razširjanju in ohranjanju znanja, povezanega s PTO, v okviru ustreznih vladnih organov. Zaradi neposredne in praktične narave teh dejavnosti bi bila zanje najprimernejša oblika s fizično prisotnostjo; vendar bi bil lahko učinkovit tudi kombiniran pristop, ki vključuje dejavnosti s fizično prisotnostjo in v virtualni obliki.

Druga komponenta bo spletna platforma, ki bo prihodnjim vodjem usposabljanja pomagala pri pripravi lastnega gradiva za usposabljanje, in sicer bo na njej shranjena zbirka gradiva in dokumentov, ki se nanašajo na izvajanje PTO, kot jih zbereta in/ali po potrebi razvijeta izvajalca, in dajo na voljo državam upravičenkam. Poleg tega bo platforma prihodnjim vodjem usposabljanj omogočila, da se posvetujejo s skupnostjo strokovnjakov in razpravljajo o morebitnih težavah, s katerimi se morda srečujejo pri izvajanju nacionalnih usposabljanj. Platforma se bo uporabljala tudi za dejavnosti spremljanja in arhiviranje rezultatov, uresničenih v skladu s tem in prejšnjimi sklepi.

Na podlagi dela, opravljenega v okviru prejšnjega sklepa, bosta imela izvajalca možnost, da razvoj, obdelavo in pripravo takega gradiva preneseta na zunanje strokovnjake, ki so po potrebi lahko izbrani tudi iz skupine strokovnjakov. Da bi okrepili institucionalne zmogljivosti v ustreznih organih držav upravičenk, bi se morale dejavnosti usposabljanja osredotočiti tudi na spodbujanje držav upravičenk, naj razvijajo in vzdržujejo lastne zbirke informacij in dokumentacije o izvajanju PTO.

Projektna platforma bo povečala vidnost programa, olajšala stike med deležniki, spodbujala dialog med izvajalcema in partnerji ter ohranila sodelovanje zlasti z državami upravičenkami, ki so v fazi postopnega opuščanja projekta. Kjer bo mogoče, bo gradivo, razvito v okviru projekta, dostopno, uporaba tehnologije, ki je podobna družbenim omrežjem, pa bo omogočila dejavno spletno komunikacijo in izmenjavo informacij med udeleženci v njim dobro poznanem okolju. Institucije Unije in države članice bodo prav tako imele koristi od te namenske platforme, na kateri bosta izvajalca izmenjevala informacije o izvajanju dejavnosti.

Kadar je mogoče, bosta izvajalca oglaševala delavnice za vodje usposabljanj in pripravila gradivo; poleg tega bodo pri izvajanju dejavnosti pomoči v državah upravičenkah v skladu s tem sklepom iskali prihodnje vodje usposabljanj (končna odločitev o imenovanju bodočih vodij usposabljanja bo ostala v pristojnosti države upravičenke). Ti uradniki so lahko glede na svojo primernost naknadno registrirani kot člani skupine strokovnjakov in povabljeni, naj sodelujejo kot strokovnjaki pri drugih dejavnostih, opisanih v tem sklepu. Tudi to bi bil sestavni del procesa postopnega opuščanja, saj je bil napredek v teh državah že precejšen, poleg tega pa obstaja velik potencial za izmenjavo njihovega znanja in izkušenj z drugimi državami upravičenkami. Hkrati se bo s tem še naprej podpiral cilj povečanja vključenosti teh držav upravičenk v projekt kot vzor v svojih regijah.

3.2. Podpora splošni uporabi

Poleg zagotavljanja tehnične pomoči državam upravičenkam pri izvajanju PTO, je cilj tega sklepa tudi spodbujanje in pospeševanje splošne uporabe Pogodbe, s čimer se prispeva k širšim večstranskim prizadevanjem za preprečevanje preusmerjanja konvencionalnega orožja in nedovoljene trgovine z njim ter spodbujanje večje varnosti za vse.

V ta namen bodo ukrepi, sprejeti v okviru tega sklepa, osredotočeni tudi na vzpostavitev sodelovanja z državami, ki niso pogodbenice PTO, in spodbujanje pristopa k tej pogodbi. S tem povezane dejavnosti bodo izboljšale vidnost Pogodbe, povečale ozaveščenost javnosti o tveganjih in grožnjah, ki jih predstavljata preusmerjanje konvencionalnega orožja in nedovoljena trgovina z njim, hkrati pa spodbujale dialog med državami pogodbenicami in državami, ki niso pogodbenice PTO, da bi se okrepila zaupanje in preglednost.

Državam, ki niso pogodbenice PTO, vključenim v veljavni sklep, bo zato po potrebi ponujena podpora v obliki dejavnosti tehnične pomoči, kot je opisano v točki 3.1, vključno z nacionalnimi dejavnostmi in kratkoročno ciljno usmerjeno pomočjo. Te dejavnosti bodo organizirane na prošnjo države, ki ni pogodbenica PTO, in glede na povpraševanje in razpoložljivost v državi prosilki.

Poleg tega in za nadaljnje spodbujanje splošne uporabe Pogodbe bodo regionalne in mednarodne dejavnosti, kot so opisane v nadaljevanju, organizirane z namenom:

— povečati ozaveščenost o tveganjih in izzivih preusmerjanja konvencionalnega orožja in nedovoljenega prometa z njim;

— zagotoviti platformo za strokovnjake in uradnike ustreznih organov iz različnih držav, da bodo izmenjevali mnenja o strateških trgovinskih vprašanjih;

— spodbujati cilje splošne uporabe, celovitega izvajanja in krepitve PTO.

Dejavnosti se izvajajo v tesnem sodelovanju z organi zadevnih nacionalnih vlad in po potrebi z ustreznimi akademskimi krogi, nevladnimi organizacijami in/ali regionalnimi organizacijami.

3.2.1 Regionalne, medregionalne in mednarodne dejavnosti

3.2.1.1 Cilj dejavnosti

Dejavnosti, osredotočene na regije, bodo združile več držav, bodisi iz ene same regije bodisi iz različnih regij (medregionalne in mednarodne dejavnosti), da bi izmenjale izkušnje in razpravljale o vprašanjih skupnega pomena in interesa v zvezi z izvajanjem PTO in nadzorom trgovine z orožjem. Države upravičenke, ki so predhodno prejele pomoč na podlagi Sklepa Sveta 2013/768/SZVP in/ali Sklepa Sveta (SZVP) 2017/915 ter so pokazale pomemben napredek in zavezanost v zvezi z izvajanjem PTO, bodo imele posebej pomembno vlogo pri takih dejavnostih kot vzor za svoje regije. To bi lahko spodbudilo prevzemanje odgovornosti za izvajanje PTO na regionalni ravni in dolgoročno promoviralo sodelovanje jug-jug.

Medregionalne in mednarodne dejavnosti so bile vključene v ta sklep kot odziv na zahteve držav upravičenk, ki se želijo učiti iz izkušenj držav v drugih delih sveta. Na ta način lahko medregionalne in mednarodne dejavnosti pripomorejo k spodbujanju in lajšanju bolj globalne izmenjave pristopov in praks v zvezi s PTO.

3.2.1.2 Opis dejavnosti

Regionalne dejavnosti bodo organizirane v obliki dvo- ali tridnevnih dogodkov in bodo dodeljene po regijah. Dejavnosti bi morale vključevati vsaj tri sodelujoče države. Pomembno bo, da lahko na teh dejavnostih poleg držav upravičenk iz točke 3.1.2.3 po potrebi sodelujejo tudi tretje države, ki sicer niso vključene v ta sklep, zlasti države, ki niso pogodbenice PTO. Poleg tega je priporočljivo, da se, kadar je to mogoče, vključi vsaj ena od naprednejših uveljavljenih držav upravičenk (tj. držav, ki so prejele pomoč na podlagi Sklepa Sveta 2013/768/SZVP in/ali Sklepa Sveta (SZVP) 2017/915, kot je opisano v točki 3.1.2.3, in katerih sistem nadzora trgovine z orožjem je že dosegel določeno stopnjo zrelosti), da delujejo kot multiplikator in/ali povabijo k sodelovanju strokovnjake iz teh držav kot način spodbujanja razvoja regionalnega strokovnega znanja in sodelovanja jug-jug.

V vsaki regiji bo potekala vsaj ena regionalna dejavnost. Preostale dejavnosti bodo organizirane glede na povpraševanje in razpoložljivost s strani držav gostiteljic. Fizična udeležba bo najprimernejša oblika za dejavnosti, saj bo zagotovila največji učinek; vendar se lahko glede na okoliščine in želje udeležencev uporabljajo tudi spletne ali hibridne oblike.

V nasprotju s Sklepom Sveta 2013/768/SZVP in Sklepom Sveta (SZVP) 2017/915 regionalne dejavnosti ne bodo omejene na posamezne regije, temveč bodo tudi države upravičenke iz različnih regij imele možnost udeležbe na medregionalnih dejavnostih. Med izvajanjem prejšnjih faz projekta se je izkazalo, da je med partnerskimi državami veliko povpraševanje po učenju in izmenjavi informacij ne le v lastnih regijah, pač pa tudi zunaj njih.

Da bi dosegli čim širše občinstvo in spodbudili ne le splošne uporabe PTO, temveč tudi prizadevanja EU za dosego tega cilja, bosta BAFA in Expertise France organizirala mednarodne konference kot večstranski spremljevalni dogodek, organiziran na ravni ZN, npr. med letnim zasedanjem Prvega odbora Generalne skupščine ZN v New Yorku ali, če to ni izvedljivo, na ravni EU, po možnosti v Bruslju.

Poleg teh dejavnosti bo projekt prek rednih spletnih seminarjev o temah, povezanih s PTO, vključeval tudi vse partnerske države, deležnike PTO in države, ki niso pogodbenice PTO. Spletne seminarje bosta vodila izvajalca, njihov namen pa bo mobilizirati skupino strokovnjakov in partnerskim državam omogočiti izmenjavo svojih izkušenj. Za vsak spletni seminar bo zagotovljeno simultano prevajanje, dogodek pa bo posnet in naložen na platformi ter na voljo za ponovno predvajanje.

O lokaciji in obsegu regionalnih in mednarodnih dejavnosti se bodo skupaj dogovorili izvajalca in morebitne države gostiteljice.

3.2.1.3 Regije

Na teh dejavnostih lahko sodelujejo vse regije na podlagi prošenj držav upravičenk.

3.2.2 Spremljajoči dogodki ob robu konference držav pogodbenic pto

3.2.2.1 Cilj dejavnosti

Letne konference držav pogodbenic PTO so edinstvena priložnost za ozaveščanje ustreznih uradnikov in deležnikov v zvezi s problematiko PTO. Na spremljajočih dogodkih, ki jih bo financirala EU, se bodo zlasti krepila ozaveščenost glede dejavnosti EU za podporo izvajanju, lajšali stiki z državami, ki bi lahko naknadno prosile za pomoč, in spodbujale dobre prakse, zlasti v državah upravičenkah.

3.2.2.2 Opis dejavnosti

Med trajanjem programa bodo organizirani trije spremljajoči dogodki, tj. eden ob vsaki letni konferenci držav pogodbenic PTO, ki jih bosta skupaj organizirala izvajalca. S sredstvi EU se lahko krijejo zlasti potni stroški določenega števila strokovnjakov ali uradnikov iz držav upravičenk.

3.2.3 Zaključna konferenca

3.2.3.1 Cilj dejavnosti

Cilj zaključne konference je izboljšati ozaveščenost in odgovornost za PTO ne le med partnerskimi državami, temveč tudi med zadevnimi deležniki, kot so nacionalni parlamenti, regionalne in mednarodne organizacije ter predstavniki civilne družbe, ki jih zanima širši učinek, ki bi ga morala imeti Pogodba. S tem, ko se bodo zbrali predstavniki iz različnih delov sveta, bo konferenca služila tudi kot forum za krepitev mednarodne mreže in skupnosti akterjev, ki sodelujejo pri izvajanju Pogodbe, in prizadevanj za njeno splošno uporabo.

3.2.3.2 Opis dejavnosti

Dejavnost bo izvedena v obliki dvodnevne konference, ki bo organizirana proti koncu izvajanja tega sklepa in po možnosti vzporedno s sejo COARM. Za njeno izvajanje bosta skupaj odgovorna izvajalca. Na konferenci se bodo zbrali ustrezni predstavniki držav, ki so upravičene do dejavnosti iz točke 3.1, in drugi deležniki, ki sodelujejo pri spodbujanju Pogodbe in njenih ciljev.

Na konferenci si bodo države upravičenke lahko izmenjale izkušnje, razjasnile svoja stališča glede PTO ter dale informacije glede statusa ratifikacije in izvajanja PTO, mogoče pa bo tudi izmenjati ustrezne informacije s predstavniki nacionalnih parlamentov, regionalnih organizacij in civilne družbe.

Med udeleženci te konference bi zato morali biti:

— ustrezno osebje iz držav upravičenk, kot so diplomatsko, vojaško/obrambno, tehnično osebje in osebje organov pregona; zlasti iz organov, pristojnih za nacionalne politike in izvajanje PTO;

— predstavniki nacionalnih, regionalnih in mednarodnih organizacij, ki zagotavljajo pomoč, ter predstavniki držav, ki so zainteresirane za zagotavljanje ali prejemanje pomoči pri strateškem trgovinskem nadzoru;

— predstavniki ustreznih nevladnih organizacij, možganskih trustov, nacionalnih parlamentov in industrije.

Lokacija, oblika (fizična, spletna ali hibridna), končno število udeležencev ter končni seznam držav in organizacij, ki bodo povabljene, bodo določeni v posvetovanju s COARM na podlagi predloga izvajalcev.

4. Upravičenke do projektnih dejavnosti iz oddelka 3.1.2.3

Poleg držav upravičenk, ki so že navedene v tem sklepu, so lahko dodatne upravičenke do projektnih dejavnosti iz oddelka 3 države, ki zaprosijo za pomoč pri izvajanju PTO, izbrane pa bodo, med drugim, po naslednjih merilih:

— stopnja politične in pravne zavezanosti pristopu k Pogodbi in stanje izvajanja mednarodnih instrumentov za nadzor trgovine z orožjem in prenosa orožja, ki veljajo za zadevno državo;

— verjetnost pozitivnih rezultatov dejavnosti pomoči;

— ocena morebitne že prejete ali načrtovane pomoči pri nadzoru nad prenosom blaga z dvojno rabo in orožja;

— pomen države pri svetovni trgovini z orožjem;

— pomen države za varnostne interese Unije;

— upravičenost do uradne razvojne pomoči.

5. Izvajalca

Glede na delovno obremenitev, ki izhaja iz dejavnosti na podlagi tega sklepa, je priporočljivo uporabiti dva pristojna izvajalca, in sicer BAFA in Expertise France. Izvajalca bosta po potrebi sodelovala z agencijami držav članic za nadzor nad izvozom, ustreznimi regionalnimi in mednarodnimi organizacijami, možganskimi trusti, raziskovalnimi inštituti in nevladnimi organizacijami oziroma bosta na njih prenesla naloge.

BAFA in Expertise France sta bila odgovorna za izvajanje Sklepa (SZVP) 2017/915 ter drugih prejšnjih in sedanjih programov EU za ozaveščanje. Oba izvajalca imata torej dokazane izkušnje, usposobljenost in potrebno strokovno znanje v zvezi s celo vrsto ustreznih dejavnosti Unije za nadzor nad izvozom, tudi na področju blaga z dvojno rabo in nadzora nad izvozom orožja.

6. Usklajevanje z drugimi ustreznimi dejavnostmi pomoči

Izvajalca zagotovita ustrezno usklajevanje med različnimi instrumenti Unije, pri čemer po potrebi izkoristita formalne mehanizme usklajevanja, ki so že vzpostavljeni v okviru drugih programov EU v okviru P2P (kot je usklajevalni mehanizem COARM na podlagi Sklepa Sveta (SZVP) 2020/1464), da bi:

— zagotovili skladen pristop dejavnosti Unije za ozaveščanje tretjih držav

— preprečili prekrivanje pri časovnem razporedu in vsebini dejavnosti

— izmenjali izkušnje v zvezi z izvajanjem projektov in opredelili morebitne sinergije med različnimi projekti pomoči na področju nadzora nad izvozom.

Izvajalca bi morala veliko pozornost nameniti tudi dejavnostim v zvezi s PTO, ki se izvajajo na podlagi Akcijskega programa ZN za preprečevanje vseh vidikov nezakonitega trgovanja z osebnim in lahkim orožjem, boj proti njim in njihovo izkoreninjenje ter njegovega podpornega sistema za izvajanje (PoA-ISS), RVSZN 1540 (2004), Prostovoljnega skrbniškega sklada za PTO in UNSCAR, pa tudi drugim dvostranskim dejavnostim pomoči. Ustrezno bi morala sodelovati z drugimi subjekti, ki zagotavljajo pomoč, da bi se izmenjevale informacije, da ne bi prihajalo do nepotrebnih podvajanj ter da bi zagotovili kar največjo usklajenost in dopolnjevanje.

Namen projekta je tudi bolje seznaniti države upravičenke z instrumenti Unije, s katerimi je mogoče podpreti sodelovanje jug-jug pri nadzoru izvoza. Zato bi bilo treba pri dejavnostih pomoči obveščati o razpoložljivih instrumentih, kot je pobuda EU za centre odličnosti na področju KBRJ in drugi programi EU v okviru P2P, in spodbujati njihovo uporabo.

7. Prepoznavnost Unije in razpoložljivost gradiva o pomoči

Gradivo in orodja, pripravljena v okviru projekta, vključno s spletno platformo, opisano v točki 3.1.2.2, bodo zagotovili in okrepili prepoznavnost Unije. Vsi ti rezultati bodo opremljeni z logotipom in grafično podobo Priročnika o komunikaciji in prepoznavnosti v okviru zunanjega delovanja Evropske unije in vsebovali logotip „P2P program EU za nadzor izvoza“. Pri dogodkih v tretjih državah bi morale sodelovati delegacije Unije, da bi spodbudili politično nadgradnjo in prepoznavnost.

Za dejavnosti pomoči v zvezi s PTO na podlagi tega sklepa se bo spodbujala uporaba spletnega portala EU za P2P (https://circabc.europa.eu/ui/welcome). Zato bi morala izvajalca v ustrezne dejavnosti pomoči, ki jih izvajata, vključiti informacije s spletnega portala ter spodbujati k njegovi uporabi in uporabi njegovih tehničnih orodij. Pri spodbujanju uporabe spletnega portala bi morala zagotoviti prepoznavnost Unije. Poleg tega bi bilo treba dejavnostim dati vidno mesto tudi v biltenu EU za P2P.

8. Ocena učinka

Ko bodo končane zadnje dejavnosti, določene v tem sklepu, bi bilo treba strokovno oceniti njihov učinek. Učinek bo na podlagi informacij in poročil izvajalcev ocenil visoki predstavnik v sodelovanju s COARM in po potrebi delegacijami Unije v državah upravičenkah ter z drugimi ustreznimi deležniki.

Pri oceni učinka bi bilo treba posebno pozornost nameniti številu držav upravičenk, ki so ratificirale PTO, in razvoju njihovih zmogljivosti za nadzor nad prenosom orožja. V to oceno zmogljivosti držav upravičenk za nadzor nad prenosom orožja bi morali biti zajeti predvsem priprava in izdaja ustreznih nacionalnih predpisov, izpolnjevanje obveznosti iz PTO glede prijav ter pristojnost ustreznega upravnega organa, odgovornega za nadzor nad prenosom orožja.

9. Poročanje

Izvajalca bosta pripravila redna poročila, tudi po dokončanju vsake posamezne dejavnosti. Poročila bi morala biti predložena visokemu predstavniku najpozneje šest tednov po dokončanju zadevnih dejavnosti.

Dodatek Izvajalca bosta partnerske države obravnavala na naslednji način: Partnerske države BAFA v tretji fazi programa EU za ozaveščanje v podporo PTO: — Kolumbija* — Kostarika* — Malezija* — Peru* — Zambija* — Čile’ — Kazahstan’ — Tajska’ Partnerske države Expertise France v tretji fazi programa EU za ozaveščanje v podporo PTO: — Benin* — Burkina Faso* — Kamerun* — Gvajana’ — Filipini* — Slonokoščena obala* — Senegal* — Togo*. Od tega partnerske države, ki so bolj zrele (pripravljene na delo za postopno opuščanje) 1. Burkina Faso 2. Kostarika 3. Malezija 4. Filipini 5. Senegal 6. Zambija *: nekdanje države, vključene v načrt druge faze programa EU za ozaveščanje v podporo PTO ’: nekdanje ad hoc države v okviru druge faze programa EU za ozaveščanje v podporo PTO v krepkem tisku: nove partnerske države v okviru druge faze programa EU za ozaveščanje v podporo PTO

(1) Pogodba o trgovini z orožjem, člen 1.

(2) „Postopno opuščanje" bi bilo treba razumeti kot postopen pristop k prilagoditvi sodelovanja države/držav v času izvajanja projekta. Cilj tega pristopa je zmanjšati odvisnost držav od zunanje pomoči s krepitvijo institucij in razvojem lastnih zmogljivosti. V tem procesu bo sodelovanje med EU in zadevnimi državami ponovno definirano; prišlo bo do spremembe statusa upravičenk, ki bodo namesto tradicionalnih prejemnic tehnične pomoči postale multiplikatorji ter ponudniki znanja in izkušenj.

(3) Dodatna korist te dejavnosti bo razširitev projektne skupine strokovnjakov, kot je opisano v oddelku 3.1.1.