„Dodatek

Postopek testiranja modelov

1. Cilji

Popravljen postopek testiranja modelov je revizija postopka, vsebovanega v Dodatku k Prilogi Resolucije 14 Konference SOLAS 1995. Od začetka veljavnosti Stockholmskega sporazuma so bila opravljena številna testiranja modelov po prej veljavnem postopku. Med testiranji so bile identificirane številne izpopolnitve. Novi postopek testiranja modelov bo z upoštevanjem teh izpopolnitev, skupaj s priloženimi navodili, zagotovil bolj robusten postopek za ugotavljanje zmožnosti za nadaljnje obratovanje poškodovane RO-RO potniške ladje na morju. Pri v odstavku 1.4 predvidenem testiranju zahtev glede stabilnosti, navedenih v Prilogi I, bi morala biti ladja zmožna kljubovati razmeram na morju, opredeljenim v odstavku 4 spodaj, v primeru najhujše možne škode.

2. Opredelitve pojmov

LBP je dolžina med navpičnicami HS je opredeljena višina valov B je širina ladje med rebri TP je doba konice valov TZ je doba prehajanja na najnižjo točko vala

3. Ladijski model

3.1 Model mora biti posnetek prave ladje glede zunanje podobe in notranje ureditve, zlasti glede vseh poškodovanih prostorov, ki vplivajo na postopek poplavljanja in prodora vode. Uporabiti je treba nepoškodovan ugrez, previs, nagib in omejevalni operativni KG, ustrezen najhujšemu škodnemu primeru. Poleg tega mora(jo) proučevani testni primer(-i) predstavljati najhujši(-e) škodni(-e) primer(-e), opredeljen(-e) v skladu s pravilom II-1/8.2.3.2 (SOLAS 90) Konvencije SOLAS, glede na celotno območje pod pozitivno krivuljo GZ, os odprtine, nastale po poškodbi, pa se mora nahajati v naslednjem območju:

3.1.1 ± 35 % LBP od sredine ladje;

3.1.2 dodatno testiranje bo potrebno za največjo škodo v območju ± 10 % LBP od sredine ladje, če je škodni primer iz 1 izven območja ± 10 % LBP od sredine ladje.

3.2 Model mora izpolnjevati naslednje zahteve:

3.2.1 dolžina med navpičnicami (LBP) je najmanj 3 m ali dolžina, ki ustreza modelu v razmerju 1:40, glede na večjo vrednost, in navpična dimenzija vsaj v 3 standardnih višinah nadgradnje nad glavnim krovom (nadvodjem);

3.2.2 debelina ladijskega trupa na poplavljenih mestih ne sme preseči 4 mm;

3.2.3 tako v nepoškodovanem kot tudi poškodovanem stanju mora model zagotoviti pravilno odmaknitev in vodne brazde (TA, TM, TF, levi in desni bok ladje) z največjo toleranco +2 mm pri vseh brazdah. Vodne brazde morajo biti po vsej dolžini ladje kolikor je mogoče blizu FP in AP;

3.2.4 vsi poškodovani oddelki in prostori za RO-RO tovor morajo biti oblikovani z ustreznima površinsko in prostorninsko prepustnostjo (dejanske vrednosti in porazdelitve), ki bosta zagotovili, da bosta masa poplavne vode in porazdelitev mase pravilno zastopani;

3.2.5 karakteristike gibanja prave ladje morajo biti čim bolj točno oblikovane, pri čemer se posebna pozornost posveča nepoškodovani GM toleranci in polmerom kroženja ladje pri njenem zibanju okoli vzdolžne in prečne osi. Oba polmera morata biti merjena pri kroženju in se gibati med 0,35B ter 0,4B pri zibanju okoli vzdolžne osi in med 0,2LOA ter 0,25LOA pri zibanju okoli prečne osi;

3.2.6 glavni elementi zasnove, kot so vodotesne pregrade, zračniki itd., ki se nahajajo nad in pod glavnim krovom in lahko povzročijo asimetrično poplavljanje, morajo biti oblikovani tako, da v največji možni meri odražajo dejansko stanje; ventilacijske naprave in naprave, ki lahko povzročijo asimetrično poplavljanje, morajo biti zgrajene do minimalnega prereza 500 mm2;

3.2.7 oblika odprtine je naslednja:

1. trapezoidni profil z nagibom strani 15° proti navpičnici in širino ob predvideni vodni črti, opredeljeni v skladu s pravilom II-1/8.4.1 Konvencije SOLAS;

2. enakokrak trikotni profil na vodoravni ploskvi z višino, ki je enaka B/5 v skladu s pravilom II-1/8.4.2 Konvencije SOLAS. Če so bočne zaščitne obloge nameščene znotraj B/5, dolžina poškodbe v smeri bočnih zaščitnih oblog ne sme biti manjša od 25 mm;

3. ne glede na določbe pododstavkov 3.2.7.1 in 3.2.7.2 zgoraj morajo biti vsi oddelki, ki veljajo za poškodovane v najhujšem škodnem primeru(-ih), na katere se nanaša odstavek 3.1, pri testiranjih modelov poplavljeni.

3.3 Model v ravnovesju v poplavljenem stanju je treba nagniti za dodatni kot, ustrezen kotu, ki ga povzroči nagibni moment Mh = max(Mpass; Mlaunch)-Mwind, vendar v nobenem primeru končni kot ne sme znašati manj kot 1° v smeri poškodbe. Mpass, Mlaunch in Mwind so navedeni v pravilu II-1/8.2.3.4 Konvencije SOLAS. Za obstoječe ladje se lahko uporabi kot 1o.

4. Način izvedbe poskusov

4.1 Model mora biti preizkušen v nepravilnem valovanju z dolgim grebenom, določenim na osnovi spektra JONSWAP z opredeljeno višino valov HS, koeficientom največje rasti γ = 3,3 in dobo konice valov . HS je opredeljena višina valov na območju obratovanja, katere prekoračitve ni pričakovati za več kakor 10 % na leto, vendar je omejena na največ 4 m.

Poleg tega

4.1.1 mora širina bazena onemogočati stik ali drugi vpliv robov bazena in naj ne bo manjša od LBP + 2 m;

4.1.2 globina bazena mora zadoščati za ustrezno oblikovanje valov, vendar ne sme biti manjša od 1 m;

4.1.3 za reprezentativno izvedbo valov je treba pred testiranjem izvesti meritve na 3 različnih mestih v območju odnašanja;

4.1.4 merilna sonda ob napravi za povzročanje valovanja mora biti nameščena na mesto, kamor je postavljen model na začetku testiranja;

4.1.5 odstopanje v HS in TP mora biti v območju ± 5 % za vsa tri mesta; in

4.1.6 med testiranjem zaradi odobritve mora biti dovoljena toleranca + 2,5 % v HS, ± 2,5 % v TP in ± 5 % v TZ ob sondi v bližini naprave za povzročanje valovanja.

4.2 Model mora biti postavljen v morje tako, da ga lahko prosto zanaša in da ima valove s strani (smer 90°), odprtina pa mora biti obrnjena proti bližajočim se valovom, brez sidrnega sistema, trajno pritrjenega uporabljenemu modelu. Za vzdrževanje valov s strani s smerjo približno 90° med testiranjem modela je treba zadostiti naslednjim zahtevam:

4.2.1 glavne kontrolne črte, namenjene manjšemu popravku, morajo biti nameščene simetrično ob osi premca in krme, na nivoju med mestom KG in poškodovano vodno črto; in

4.2.2 hitrost toka mora biti enaka dejanski hitrosti odnašanja modela tako, da je mogoče hitrost po potrebi prilagoditi.

4.3 Opraviti je treba najmanj 10 poskusov. Vsak poskus traja toliko časa, da model lahko doseže mirujoče stanje, vendar pa ne sme trajati manj kot 30 minut dejanskega časa. Za vsak poskus je treba uporabiti različen niz valov.

5. Merila za nadaljnje obratovanje

Za model velja, da lahko nadalje obratuje, če doseže mirujoče stanje v času zaporednih poskusov, zahtevanih v odstavku 4.3. Za model velja, da se je prevrnil, če so koti vzdolžnega zibanja večji od 30° glede na navpično os ali je stalni (povprečen) nagib večji kot 20° v obdobju, daljšem od 3 minut dejanskega dogajanja, četudi doseže mirujoče stanje.

6. Dokumentacija o testiranju

6.1 Program za testiranje modelov mora predhodno odobriti uprava.

6.2 Poskusi morajo biti dokumentirani s poročilom in video posnetkom ali drugim vizualnim zapisom, ki vsebuje vse pomembne podatke o modelu in rezultatih testiranj, ki jih mora odobriti uprava. Za reprezentativno izvedbo to pomeni vključitev najmanj teoretičnih in izmerjenih valovnih spektrov in statistike (HS, TP, TZ) dviganja valov na 3 različnih mestih v bazenu, za testiranja z modelom pa časovno zaporedje glavnih statistik izmerjenega dvigovanja valov ob napravi za povzročanje valovanja in posnetke kroženja, dvigovanja in zibanja modela okoli vzdolžne in prečne osi ter hitrosti odnašanja.“