IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2018/1579

z dne 18. oktobra 2018

o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih novih ali protektiranih pnevmatik iz gume, ki se uporabljajo za avtobuse ali tovornjake, z indeksom obremenitve nad 121, s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ter o razveljavitvi Izvedbene uredbe (EU) 2018/163

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (1), in zlasti člena 9(4) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

1. POSTOPEK

1.1 Začasni ukrepi

(1) Evropska komisija (v nadaljnjem besedilu: Komisija) je 4. maja 2018 sprejela Uredbo Komisije (EU) 2018/683 (2) (v nadaljnjem besedilu: začasna uredba) o uvedbi začasne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih novih ali protektiranih pnevmatik iz gume, ki se uporabljajo za avtobuse ali tovornjake, z indeksom obremenitve nad 121 (v nadaljnjem besedilu: zadevni izdelek), s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (v nadaljnjem besedilu: LRK) v Evropsko unijo (v nadaljnjem besedilu: Unija).

(2) Komisija je 11. avgusta 2017 z objavo obvestila o začetku v Uradnem listu Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: obvestilo o začetku) začela preiskavo na podlagi pritožbe, ki jo je 30. junija 2017 vložila koalicija proti nepoštenemu uvozu pnevmatik (v nadaljnjem besedilu: pritožnik) v imenu proizvajalcev, ki predstavljajo več kot 25 % celotne proizvodnje novih in protektiranih pnevmatik za avtobuse ali tovornjake v Uniji.

(3) Komisija je z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2018/163 (3) uvedla obvezno registracijo uvoza zadevnega izdelka s poreklom iz LRK. Registracija uvoza je prenehala 8. maja 2018 z začetkom veljavnosti začasnih ukrepov.

1.2 Obdobje preiskave in obravnavano obdobje

(4) Kot je navedeno v uvodni izjavi 10 začasne uredbe, je preiskava dampinga in škode zajemala obdobje od 1. julija 2016 do 30. junija 2017 (v nadaljnjem besedilu: obdobje preiskave), proučitev trendov, pomembnih za oceno škode, pa je zajemala obdobje od 1. januarja 2014 do konca obdobja preiskave (v nadaljnjem besedilu: obravnavano obdobje).

1.3 Nadaljnji postopek

(5) Po uvedbi začasnih protidampinških dajatev so pritožnik, „kitajska gospodarska zbornica uvoznikov in izvoznikov kovin, rud in kemikalij“ (v nadaljnjem besedilu: zbornica CCCMC), združenje kitajske gumarske industrije (v nadaljnjem besedilu: združenje CRIA), pet kitajskih proizvajalcev izvoznikov, pet nepovezanih uvoznikov, združenje uvoznikov Unije l'Association Française des Importateurs de Pneumatiques (v nadaljnjem besedilu: združenje AFIP) in en dobavitelj iz Unije (v nadaljnjem besedilu: družba Kraiburg) predložili pisne pripombe glede začasnih ugotovitev.

(6) Ena zainteresirana stran, družba Hämmerling The Tyre Company GmbH (v nadaljnjem besedilu: družba Hämmerling), je dodatne pripombe glede začasnih ugotovitev predložila 2. julija 2018, precej po roku za predložitev pripomb glede začasnega razkritja. Komisija jih je obravnavala v zaključni fazi skupaj z drugimi pripombami, prejetimi glede dokumenta o dokončnem razkritju.

(7) Zaslišanje je bilo odobreno vsem zainteresiranim stranem, ki so to zahtevale. Zaslišanja so potekala z zbornico CCCMC in združenjem CRIA, vsemi vzorčenimi proizvajalci izvozniki: skupino Aeolus Group (4), družbo Pirelli Tyre Co., Ltd (v nadaljnjem besedilu: družba Pirelli) in povezanim uvoznikom Prometeon Tyre Group S.r.l. (v nadaljnjem besedilu: skupina Prometeon), skupino Giti Group (5), skupino Hankook Group (6) in skupino Xingyuan Group (7), dvema nepovezanima uvoznikoma in proizvajalci Unije, združenji ter dobavitelji materiala za tekalno plast in popravila iz Unije, ki podpirajo ukrepe.

(8) Komisija je obravnavala pripombe, ki so jih predložile zainteresirane strani, jih analizirala in po potrebi spremenila začasne ugotovitve.

(9) Komisija je nadaljevala zbiranje in preverjanje vseh informacij, ki so bile po njenem mnenju potrebne za njene dokončne ugotovitve. Da bi se preverili izpolnjeni vprašalniki, ki niso bili preverjeni v začasni fazi postopka, so bili opravljeni preveritveni obiski v prostorih naslednjih strani: (a) pri nepovezanih uvoznikih v Uniji: — Heuver Bandengroothandel B.V, Nizozemska (v nadaljnjem besedilu: družba Heuver), — Hämmerling The Tyre Company GmbH, Nemčija; (b) pri povezanih uvoznikih v Uniji: — Hankook Tire Italia S.r.l., — Hankook España S.A., — Prometeon Tyre Group S.r.l., — Prometeon Tyre Group España y Portugal, S.L.U., — Pneumobil Reifen und KFZ-Technik GmbH, — Prometeon Tyre Deutschland GmbH.

(10) Po končnem razkritju je bil opravljen preveritveni obisk v prostorih družbe Roline N.V., proizvajalca Unije na Nizozemskem.

(11) Komisija je vse zainteresirane strani obvestila o ključnih dejstvih in premislekih, na podlagi katerih je nameravala uvesti dokončno protidampinško dajatev na uvoz nekaterih pnevmatik za avtobuse in tovornjake (v nadaljnjem besedilu: končno razkritje) in dokončno pobrati zneske, zavarovane z začasno dajatvijo.

(12) Za vse zainteresirane strani je bil določen rok, v katerem so lahko predložile pripombe h končnemu razkritju. Pritožnik, kitajski proizvajalci izvozniki (skupina Aeolus Group, skupina Giti Group, skupina Hankook Group, družba Pirelli in njen povezani uvoznik skupina Prometeon), industrijska združenja (združenje CRIA, zbornica CCCMC, italijansko združenje za protektiranje Associazione Italiana Ricostruttori Pneumatici, portugalsko nacionalno združenje industrije protektiranja Assoiaçao Nacional de Industriais de Recauchtagem de Pneus, združenje izvajalcev protektiranja Bipaver, nemško združenje izvajalcev protektiranja Bundesverband Reifenhandel und Vulkaniseur-Handwerk, češko združenje izvajalcev protektiranja Czech Retread Tire Manufacturers Association in združenje Retread Manufacturing Association), uvozniki (družbi Hämmerling in Kirkby Tyres Ltd), izvajalec protektiranja (družba Rula-BRW) in dobavitelji surovin za izvajalce protektiranja (družbe Vipal, Kraiburg in RemaTipTop) so predložili pisne pripombe.

(13) Po končnem razkritju so se izvedla zaslišanja z združenjem CRIA in zbornico CCCMC, skupino Aeolus Group, skupino Giti Group, družbo Prometeon, pritožnikom in združenjem Bipaver.

(14) Pooblaščenec za zaslišanje je 16. avgusta 2018 organiziral zaslišanje na zahtevo skupine Hankook Group, 29. avgusta 2018 pa na zahtevo družbe Hämmerling.

(15) Komisija je 10. septembra 2018 vsem zainteresiranim stranem predložila dodatno končno razkritje, omejeno na posebno vprašanje stopnje ciljnega dobička v tretjem razredu.

(16) Za vse zainteresirane strani je bil določen tridnevni rok, v katerem so lahko predložile pripombe v zvezi z dodatnim dokumentom o končnem razkritju. Pritožnik, kitajski proizvajalci izvozniki (skupina Aeolus Group, skupina Giti Group, družba Pirelli in njen povezani uvoznik skupina Prometeon, skupina Xingyuan Group), industrijska združenja (združenje CRIA, zbornica CCCMC, združenja Associazione Italiana Ricostruttori Pneumatici, Bipaver, Bundesverband Reifenhandel und Vulkaniseur-Handwerk in Czech Retread Tire Manufacturers Association, mednarodno združenje proizvajalcev pnevmatik ITMA Europe in združenje Retread Manufacturing Association), uvozniki (družbe Hämmerling, Heuver in Kirkby Tyres Ltd), izvajalec protektiranja (družba Rula-BRW), združenje uporabnikov (Lithuanian National Road Carriers' Association LINAVA) in dobavitelj surovin za izvajalce protektiranja (družba Kraiburg) so predložili pisne pripombe.

(17) Po dodatnem končnem razkritju je bilo 14. septembra 2018 organizirano zaslišanje s skupino Prometeon.

(18) Pripombe zainteresiranih strani so se proučile in upoštevale, kadar je bilo to primerno.

1.4 Popravek

(19) Družba Pirelli je po objavi začasne uredbe poudarila, da družba Pirelli Tyre Co., Ltd, ni podrejena družba skupine Aeolus Group, kot je napačno navedeno v uvodni izjavi 119 začasne uredbe. Pojasnila je, da je Pirelli Tyre Co., Ltd, družba, ki je neodvisna od družbe Aeolus Tyre Co., Ltd, in skupine Aeolus Group.

(20) Komisija je priznala napako in 10. julija 2018 objavila popravek (8).

(21) Kar zadeva sklicevanje na skupino Aeolus Group, je Komisija opozorila, da njena preiskava obravnava družbe ali skupine povezanih družb. Razmerje med proizvajalci izvozniki je analizirano v skladu s členom 127 Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2015/2447 (9). Zato se v okviru te preiskave za družbi Pirelli Tyre Co., Ltd, in Aeolus Tyre Co., Ltd, šteje, da sta povezani, saj sta imeli v obdobju preiskave skupnega delničarja – družbo China National Tire & Rubber Co., Ltd (v nadaljnjem besedilu: družba CNRC). Skrajšana oblika „skupina Aeolus Group“ se je v začasni uredbi uporabljala zaradi lažjega sklicevanja na povezane družbe. Ta skrajšana oblika je bila izbrana, ker je družba Aeolus Tyre Co., Ltd, največji proizvodni subjekt med povezanimi družbami. Kljub uporabi kratke oblike za sklicevanje na skupino Aeolus Group v začasni uredbi je bila stopnja dampinga izračunana posebej za vsakega povezanega proizvajalca izvoznika, nato pa je bila za vse povezane družbe določena enotna tehtana povprečna stopnja dampinga.

(22) Po končnem razkritju je družba Pirelli trdila, da je ne bi smeli šteti za povezano družbo družbe CNRC in skupine Aeolus Group. Družba Pirelli se ni strinjala z uporabo člena 127 Uredbe (EU) 2015/2447 za namene izračuna tehtane povprečne stopnje dampinga, ki je bila določena za povezane družbe. Za določitev povezave med družbami je predlagala uporabo člena 4 Uredbe (EU) 2016/1036 (v nadaljnjem besedilu: osnovna uredba).

(23) Komisija je spomnila, da člen 4 osnovne uredbe obravnava opredelitev industrije Unije in povezave proizvajalcev Unije s proizvajalci izvozniki. V okviru tega se ne šteje, da je proizvajalec Unije del industrije Unije, če je pod nadzorom proizvajalca izvoznika (10). Vendar se člen 2(1) osnovne uredbe izrecno sklicuje na člen 127 Uredbe (EU) 2015/2447 pri določanju, ali sta dve strani povezani, za namene določitve stopnje dampinga. Preverjanje, ali so strani povezane, zagotavlja učinkovito izvajanje protidampinških ukrepov. Zlasti preprečuje tveganje, da bi izvoz potekal prek povezane družbe z nižjo protidampinško dajatvijo. Poleg tega se je na začetku postopka obvestilo o začetku (11) jasno sklicevalo na člen 127 Uredbe (EU) 2015/2447.

(24) V skladu s členom 127(d) Uredbe (EU) 2015/2447 se osebi štejeta za povezani, če tretja oseba neposredno ali posredno poseduje, nadzoruje ali ima v lasti 5 % ali več deležev z glasovalno pravico ali delnic obeh oseb. Družba CNRC je največji delničar družbe Pirelli. V obdobju preiskave je imela družba CNRC v lasti 65 % delnic družbe Pirelli. Septembra 2018 je imela še vedno v lasti 46 % delnic družbe Pirelli. Zato se v okviru te preiskave šteje, da sta družba Pirelli in skupina Aeolus Group povezani prek skupne matične družbe (družba CNRC). Trditev družbe Pirelli, da je ne bi smeli šteti za povezano družbo družbe CNRC ali skupine Aeolus Group, je bila zato zavrnjena.

(25) Družba Pirelli je po končnem razkritju trdila tudi, da je ne bi smeli šteti za proizvajalca izvoznika, ampak le za sodelujočo stranko, saj je novembra 2017 prenehala proizvajati zadevni izdelek.

(26) Komisija je ugotovila, da je bila družba Pirelli v obdobju preiskave proizvajalec izvoznik. Dejstvo, da je družba Pirelli kasneje prenehala proizvodnjo, tega ne spremeni. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

1.5 Začasno razkritje

(27) Več zainteresiranih strani je trdilo, da je bilo začasno razkritje Komisije nezadostno in je zato vplivalo na njihove pravice do obrambe, ter zahtevalo, naj Komisija predloži dodatna pojasnila in razkritje, ter enake pomisleke ponovilo po končnem razkritju.

(28) Komisija je menila, da že javna dokumentacija in začasna uredba vsebujeta dovolj informacij, da lahko vse zainteresirane strani v celoti uveljavljajo svoje pravice do obrambe. Kljub temu je bilo v javno dokumentacijo pred dokončnim razkritjem vključeno obvestilo v zvezi z dokumentacijo (12) s pojasnili o začasni uredbi, dvema proizvajalcema izvoznikoma pa je bilo predloženih nekaj dodatnih pojasnil v zvezi s podatki, na katerih sta temeljila individualna izračuna dampinga.

(29) Komisija je ugotovila, da sta združenje CRIA in zbornica CCCMC trdila, da Komisija njima in kitajskim izvoznikom ni razkrila podrobnih informacij o izračunih nelojalnega nižanja prodajnih in ciljnih cen, zaradi česar niso mogli preveriti, ali se je Komisija morda zmotila, ali podati pripomb glede nekaterih vidikov teh izračunov.

(30) Združenje CRIA, zbornica CCCMC in kitajski izvozniki so glede na svoje procesne pravice prejeli vse informacije. Vzorčeni kitajski izvozniki so prejeli seznam kontrolnih številk izdelka v prodaji, prodajno ceno na enoto in razpon (13) celotnega obsega zadevne prodaje. Kot je navedeno v uvodnih izjavah od 45 do 49, Komisija ne sme razkriti nobenih informacij, ki se na podlagi predloženih ustreznih razlogov štejejo za zaupne, razen če oseba, ki je zagotovila informacije, tega izrecno ne dovoli.

(31) Skupina Aeolus Group je trdila, da bi moralo ugotavljanje škode za namene člena VI GATT iz leta 1994 temeljiti na pozitivnih dokazih ter vključuje objektivno proučitev (a) obsega dumpinškega uvoza in učinka tega uvoza na cene podobnih izdelkov na domačem trgu in (b) posledičnega vpliva tega uvoza na domače proizvajalce takih izdelkov. Menila je, da odločitve Komisije ne bi smele temeljiti na nejasnih elementih ali zaupnih podatkih, ki so jih predložile strani, ampak na vseh razpoložljivih informacijah in objektivnih dejstvih. Zahteva glede „objektivne proučitve“ pomeni, da je treba domačo industrijo in učinke dampinškega uvoza preiskati nepristransko, ne da bi pri tem v preiskavi dajali prednost interesom katere koli zainteresirane strani ali skupine zainteresiranih strani (14). Po mnenju skupine Aeolus Group je večina podatkov v tem postopku ostala zaupna, kar je zainteresirane strani oviralo pri uveljavljanju pravice do obrambe. Vendar je skupina Aeolus Group trdila, da se je preiskava očitno začela zaradi zaščite interesov določenega segmenta industrije Unije (tj. industrije protektiranja), pri čemer se ni upoštevalo, da večina velikih evropskih proizvajalcev pnevmatik zadevni izdelek prav tako uvaža iz LRK in ga preprodaja na trgu Unije.

(32) Komisija je v odziv na navedene pripombe opozorila, da člen 19 osnovne uredbe izrecno določa, da lahko zainteresirane strani dostavijo informacije na zaupni osnovi, če se predloži ustrezen razlog za to. Poleg tega je bil v javno dokumentacijo vključen razumljiv povzetek zaupnih informacij za vpogled zainteresiranim stranem. Dejstvo, da je identiteta nekaterih sodelujočih proizvajalcev Unije ostala zaupna, Komisiji ni preprečilo, da bi objektivno proučila dejstva, niti ni zainteresiranih strani oviralo pri uveljavljanju pravic do obrambe. Poleg tega so bile pravice zainteresiranih strani do obrambe, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 37, zaščitene s posredovanjem pooblaščenca za zaslišanje.

1.6 Vzorčenje

(33) Združenje CRIA in zbornica CCCMC sta trdila, da so bili kitajski mali in srednji proizvajalci diskriminirani v primerjavi z malimi in srednjimi proizvajalci Unije, saj so imela mala in srednja podjetja (MSP) iz Unije pravico, da izpolnijo manj podroben (in torej manj zanesljiv) vprašalnik. Navedeni strani sta trdili, da je kitajske male in srednje proizvajalce od sodelovanja v preiskavi morda odvrnilo precejšnje breme, ki ga pomeni izpolnjevanje celotnega vprašalnika.

(34) Združenje CRIA in zbornica CCCMC sta trdila še, da glede na to, da je Komisija škodo (domnevno napačno) določila zlasti na podlagi podatkov o majhnem obsegu prodaje MSP, je slabo zastopanost kitajskih malih in srednjih proizvajalcev še poslabšalo dejstvo, da so lahko mali in srednji proizvajalci Unije predložili manj popolne in s tem manj zanesljive odgovore. Podobna trditev je bila ponovljena po končnem razkritju. Poleg tega sta Komisijo pozvala, naj razkrije posebne podatke o vzorčenju proizvajalcev Unije, da bi se zlasti preverila reprezentativnost vzorca industrije Unije za nove in protektirane pnevmatike. Ta trditev je bila ponovljena po končnem razkritju.

(35) Trditev, da je določitev škode temeljila zlasti na podatkih o malih in srednjih proizvajalcih Unije, je napačna, saj je Komisija oblikovala reprezentativen vzorec, da bi natančno analizirala škodo, povzročeno proizvajalcem Unije. Komisija je ponderirala prodajo Unije, da bi zagotovila ustrezno zastopanost prodaje MSP na trgu Unije. Poleg tega je stalna praksa Komisije, da malim in srednjim proizvajalcem v Uniji pošlje poenostavljen vprašalnik, vendar to dejstvo ne vpliva na pravilnost predloženih podatkov ali temeljitost preiskave. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

(36) Kot je navedeno v uvodni izjavi 15 začasne uredbe, sta dva proizvajalca izvoznika trdila, da zaradi zaupnosti niso mogle preveriti, ali pritožnik predstavlja več kot 25 % celotne proizvodnje Unije. Trdile so tudi, da niso mogle preveriti, ali je vzorec za industrijo Unije dovolj reprezentativen.

(37) Službe Komisije so zahtevale posredovanje pooblaščenca za zaslišanje, da bi se glede na navedene trditve zainteresiranim stranem zagotovile pravice do obrambe. Pooblaščenec za zaslišanje je z dopisom z dne 12. julija 2018 javni dokumentaciji priložil obvestilo z naslednjima ugotovitvama: „1. Podatki iz zaupne dokumentacije podpirajo sklep, da so službe Komisije prejete podatke pravilno zajele pri izračunu zadevnih zahtev. Pritožnik, vključno z dvema proizvajalcema Unije, ki sta zahtevala anonimnost, predstavlja več kot 25 % celotne proizvodnje izdelka v preiskavi v Uniji. 2. Podatki iz zaupne dokumentacije podpirajo sklep, da je bilo vzorčenje, ki so ga izvedle službe Komisije, odgovorne za preiskavo, natančno opisano v njihovem ustreznem obvestilu v zvezi z dokumentacijo z dne 18. oktobra 2017 o vzorčenju, ki je v dokumentacijo vključeno, da se zainteresiranim stranem omogoči vpogled .“ ( 15 )

(38) Komisija je zato menila, da so bile pravice zainteresiranih strani do obrambe spoštovane.

(39) Nazadnje, nekateri proizvajalci izvozniki so trdili, da je bila pravica zainteresiranih strani do obrambe omejena, ker niso poznale morebitnih povezav med anonimnimi pritožniki in kitajskimi proizvajalci izvozniki. Vendar ni bilo utemeljeno, kako bi jim poznavanje take morebitne povezave pomagalo pri zagovarjanju njihovega primera. Tudi če bi hipotetično obstajala povezava med enim ali več anonimnimi proizvajalci Unije in enim ali več kitajskimi proizvajalci izvozniki, to ne bi bistveno vplivalo na analizo dampinga in škode.

(40) Skupina Giti Group je trdila, da bi morala Komisija pri izbiri vzorca proizvajalcev Unije upoštevati delež vsakega razreda v celotni prodaji Unije. Tak pristop bi bil objektivnejši kot sedanji pristop, kjer je po mnenju skupine Giti Group pomembnost podatkov o tretjem razredu, ki je utrpel največjo škodo, napihnjena.

(41) Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 24 začasne uredbe, je Komisija pri izbiri vzorca proizvajalcev Unije razrede upoštevala. Poleg tega je v uvodnih izjavah 157 in 158 začasne uredbe ter dodatnih pojasnilih v obvestilu v zvezi z dokumentacijo iz uvodne izjave 28 te uredbe podrobno pojasnjena metodologija, uporabljena za ustrezno upoštevanje vseh razredov v mikroekonomskih kazalnikih (glej tudi oddelek 4.5.1.2 v nadaljevanju).

1.7 Dostop do informacij

(42) Združenje CRIA in zbornica CCCMC sta zahtevala, naj se njunim pravnim zastopnikom zagotovi popoln dostop do stopnje dampinga, cenovnih učinkov in stopnje škode, ki jih je izračunala Komisija, vključno z dostopom do vseh zaupnih informacij drugih zainteresiranih strani, na katerih temeljijo taki izračuni (ob upoštevanju ustreznih obveznosti glede nerazkritja). Poudarila sta, da bi bilo treba zahteve iz člena 19 osnovne uredbe uravnotežiti s pravicami do obrambe, ki so zagotovljene s členom 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

(43) Združenje CRIA in zbornica CCCMC sta trdila, da so odvetniki, ki bi jim bil odobren dostop, registrirani pri Evropski odvetniški zbornici, zaradi česar zanje veljajo stroga pravila zbornice in bi se jim ob razkritju zaupnih informacij njihovim strankam naložili hudi disciplinski ukrepi, vključno z odvzemom licence in morebitnim kazenskim pregonom. Zato sta menila, da dostop do zaupnih spisov ne bi bil v nasprotju z obveznostjo Komisije, da varuje zaupne informacije, hkrati pa omogoča učinkovito uveljavljanje pravic do obrambe. Poleg tega sta navedeni strani menili, da posredovanje pooblaščenca za zaslišanje za dostop do zaupnih informacij in poročanje zainteresiranim stranem o njegovem sklepu ne moreta nadomestiti pregleda teh izračunov.

(44) Skupina Hankook Group je na zaslišanju pri pooblaščencu za zaslišanje 16. avgusta 2018 trdila, da je Komisija kršila njene pravice do obrambe, ko ji je zavrnila dostop do podatkov, za katere je zadevna skupina menila, da so neupravičeno zaupni. Vložila je splošno zahtevo za spremembo politike glede ravnanja z zaupnimi podatki in službe Komisije pozvala, naj spremenijo sedanjo prakso glede razkritja izračunov ter v prihodnosti pravnim zastopnikom zainteresiranih strani omogočijo dostop do izračunov v čim večjem obsegu. Po njenem mnenju bi bilo treba varovanje zaupnih podatkov uporabljati le toliko, kolikor je tako varstvo potrebno za preprečitev morebitne škode zadevnim družbam. Taka škoda ne bi nastala, če bi pravni zastopniki delovali na podlagi sporazuma o zaupnosti s službami Komisije. V zvezi s sedanjo preiskavo je skupina Hankook prav tako zaprosila za dostop svojih pravnih zastopnikov do vseh izračunov stopenj dampinga in škode, vključno s popolnimi podatki o normalni vrednosti.

(45) Člen 19 osnovne uredbe določa, da Komisija ne sme razkriti nobenih informacij, ki so po svoji naravi zaupne ali ki jih strani dostavijo na zaupni osnovi in za katere se predloži ustrezen razlog za to, razen če oseba, ki je dostavila take informacije, tega izrecno ne dovoli. Odobritve takega dostopa kateri koli drugi osebi, vključno z odvetniki, registriranimi pri Evropski odvetniški zbornici, ne predvideva. Opozoriti bi bilo treba tudi, da sta združenje CRIA in zbornica CCCMC 9. januarja 2018 predložila pooblastila, ki so jih podpisali sodelujoči in vzorčeni proizvajalci izvozniki. Komisija je ugotovila, da nekatera pooblastila, ki so jih vzorčeni kitajski proizvajalci izvozniki dali združenju CRIA in zbornici CCCMC, niso zajemala dostopa do zaupnih informacij, ampak le udeležbo na zaslišanjih, predložitev pripomb in vložitev zahtevkov.

(46) Poleg tega sodna praksa Sodišča določa, da mora biti varstvo pravice do obrambe, kjer je to potrebno, usklajeno z načelom zaupnosti, kar je posebej določeno v členu 19 osnovne uredbe. V tem konkretnem primeru se je podal ustrezen razlog za to, saj je več zainteresiranih strani zahtevalo, naj njihova imena ostanejo zaupna, ker so se bale maščevanja strank ali konkurentov. Komisija je navedene trditve ocenila in menila, da so upravičene. Zato je sklenila, da bi imelo razkritje takih zaupnih informacij znaten škodljiv učinek na te strani.

(47) Navedena uskladitev dopušča prejem nezaupnih povzetkov zaupnih informacij (predloženih, na primer, v obliki razponov in/ali indeksiranih elementov informacij), kadar te nezaupne informacije ne bi povzročile razkritja poslovnih skrivnosti. Vendar se za popolno razkritje zaupnih informacij ni štelo, da je združljivo z dolžnostjo varovanja takih informacij. Ker zakonodajalec Unije te izjeme ni predvidel v osnovni uredbi, je Komisija podobno menila, da dejstvo, da za odvetnike, ki so registrirani pri Evropski odvetniški zbornici, veljajo stroga pravila zbornice in da se jim ob kršitvi teh pravil naložijo sankcije, Komisiji ne omogoča, da bi odobrila dostop do zaupnih informacij v nasprotju z veljavno zakonodajo. Komisija je zato sklenila, da odvetnikom, registriranim pri Evropski odvetniški zbornici, ni mogoče odobriti dostopa do zaupnih informacij. Vsekakor je dodaten element za varovanje pravic zainteresiranih strani do obrambe možnost pritožbe pri pooblaščencu za zaslišanje v trgovinskih postopkih v skladu s členom 15 Sklepa predsednika Evropske komisije z dne 29. februarja 2012 o funkciji in mandatu pooblaščenca za zaslišanje v nekaterih trgovinskih postopkih (16). Ker zainteresirane strani v zvezi s tem niso zaprosile za mnenje pooblaščenca za zaslišanje, je treba torej to trditev zavrniti.

(48) Poleg tega je Komisija menila, da je javna dokumentacija, ki je bila na voljo zainteresiranim stranem, tudi združenju CRIA, zbornici CCCMC in skupini Hankook Group, vsebovala vse pomembne informacije o zadevi, uporabljene v preiskavi. Če se je štelo, da so informacije zaupne, so bile v javni dokumentaciji smiselno povzete. Vse zainteresirane strani, vključno z združenjem CRIA in zbornico CCCMC, so imele dostop do javne dokumentacije in pravico do vpogleda vanjo.

(49) Komisija je ob upoštevanju navedenih premislekov menila, da informacije v dokumentih o razkritju in javni dokumentaciji zadostujejo za izpolnitev pravic vseh zainteresiranih strani do obrambe. Ta trditev je bila zato zavrnjena. Kljub temu je Komisija po zaslišanju pri pooblaščencu za zaslišanje razkrila nekatere dodatne podatke o izračunih dampinga in škode, kot je navedeno v uvodnih izjavah 77 in 178.

(50) Družba Hämmerling je zahtevala zaslišanje pri pooblaščencu za zaslišanje, da bi izrazila pomisleke v zvezi s sedanjo preiskavo in nekaterimi horizontalnimi vprašanji glede varstva zaupnih in nezaupnih informacij, vključenih v podatkovno zbirko TRON TDI, ter sedanjo prakso omogočanja dostopa do nezaupnih spisov zainteresiranim stranem zunaj ozemlja Unije prek te zbirke.

(51) Komisija je ugotovila, da se nova splošna uredba o varstvu podatkov (17) v tem primeru ne uporablja. Poleg tega je družba Hämmerling potrdila, da vprašanje varstva osebnih podatkov ni neposredno povezano z morebitnim specifičnim oviranjem njenih pravic do obrambe na podlagi zakonodaje o trgovinski zaščiti. Komisija je zato sklenila, da nova splošna uredba o varstvu podatkov ni vplivala na individualno stališče družbe Hämmerling v postopku in na njene pravice do obrambe.

2. ZADEVNI IZDELEK IN PODOBNI IZDELEK

2.1 Trditve glede segmentacije trga Unije za pnevmatike

(52) Več zainteresiranih strani je znova trdilo, da nove in protektirane pnevmatike niso mogle biti en sam zadevni izdelek ali del enega samega segmenta. Poleg tega je več zainteresiranih strani trdilo, da bi bilo treba trg Unije razdeliti na vsaj štiri razrede: določiti bi bilo treba tri razrede za nove pnevmatike in četrto, novo kategorijo za protektirane pnevmatike. Druga možnost bi bila uvedba novega razreda za poceni uvožene pnevmatike. Združenje CRIA in zbornica CCCMC sta trdila tudi, da bi bilo treba uvesti dodaten segment za pnevmatike, ki so originalna oprema, in nadomestne pnevmatike.

(53) Kot je navedeno v uvodnih izjavah od 72 do 74 začasne uredbe, nove pnevmatike (ki jih je mogoče protektirati ali ne) in protektirane pnevmatike nimajo različnih tehničnih ter osnovnih fizikalnih in kemičnih lastnosti. Zainteresirane strani po začasnem razkritju niso predložile dodatnih dokazov o nasprotnem. Komisija je zato zavrnila trditev združenja CRIA in zbornice CCCMC, da nove in protektirane pnevmatike ne morejo biti isti zadevni izdelek. Kar zadeva zahtevo glede določitve četrtega razreda za protektirane pnevmatike, je Komisija poudarila, da imajo nove in protektirane pnevmatike enake osnovne lastnosti in so večinoma medsebojno zamenljive. Poleg tega protektirane pnevmatike, kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah od 55 do 57 začasne uredbe, večinoma spadajo v tretji razred, zato zanje ni treba ustvariti četrtega razreda. Komisija je zato zavrnila tudi to trditev.

(54) Skupina Aeolus Group je trdila, da bi morala Komisija iz obsega preiskave izključiti nove pnevmatike. Sklicevala se je na poročilo pritožbenega organa STO v zadevi Evropske skupnosti – ukrepi, ki vplivajo na azbest in izdelke, ki vsebujejo azbest (18), v skladu s katerim je ugotavljanje, ali sta si izdelka podobna, v bistvu ugotavljanje, ali zadevna izdelka medsebojno konkurirata. Skupina Aeolus Group je trdila, da bi morala Komisija pri ugotavljanju, ali se izdelka lahko štejeta za podobna ali ne, upoštevati navedeni pristop.

(55) Komisija je menila, da med novimi in protektiranimi pnevmatikami obstaja konkurenčno razmerje. Kot bo prikazano v nadaljevanju v oddelku 4.6 v analizi medsebojne povezave med razredi, uvožene (nove) pnevmatike tretjega razreda konkurirajo pnevmatikam, protektiranim v Uniji, in trenutno prevzemajo tržni delež protektiranih pnevmatik tretjega razreda. To ima obratni kaskadni učinek tudi na pnevmatike prvega in drugega razreda ter je zato vplivalo na konkurenčni položaj proizvajalcev pnevmatik prvega in drugega razreda iz Uniji. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

(56) Skupina Hankook Group je trdila, da bi morala biti njena blagovna znamka Hankook razvrščena v drugi razred, saj do istega rezultata vodijo vsa tri merila, ki jih je uporabila Komisija: (i) prepoznavnost blagovne znamke; (ii) možnost protektiranja in (iii) prodaja pnevmatik neposredno proizvajalcem avtobusov in tovornjakov, tj. prodaja originalne opreme.

(57) V zvezi s prvim merilom, tj. prepoznavnostjo blagovne znamke, je skupina Hankook Group trdila, da je bila blagovna znamka Hankook kot blagovna znamka drugega razreda obravnavana v poročilih združenja ETRMA iz let 2017 in 2018, pa tudi v poročilu Global Tire Intelligence report iz junija 2016 in poročilu komisije Združenih držav za mednarodno trgovino iz marca 2016 (19). Komisija je priznala, da dojemanje blagovne znamke v teh štirih poročilih kaže na to, da je blagovna znamka drugega razreda. Hkrati se skupina Hankook Group na spletišču skupine trži kot znamka vrhunske kakovosti. Poleg tega je bilo, kot je že opozorjeno v uvodni izjavi 63 začasne uredbe, iz internega dokumenta družbe, ki je bil Komisiji predložen med preveritvenim obiskom, razvidno, da je znamka prestopila v prvi razred. Zato je Komisija ugotovila, da se tržno dojemanje in lastno dojemanje skupine Hankook ne ujemata popolnoma.

(58) Skupina Hankook Group je predložila tudi zaupne interne raziskave o pnevmatikah za osebne avtomobile, ki so bile za njeno ekipo za globalno trženjsko strategijo leta 2017 opravljene v Združenem kraljestvu, Nemčiji, Španiji in Italiji. Po navedbah družbe je iz teh dokumentov razvidno, da so med strankami v teh državah druge blagovne znamke prvega razreda bolj znane. Komisija je ugotovila, da je mogoče iz teh podatkov povzeti dva glavna sklepa. Prvič, skupina Hankook Group je sama priznala, da je razvrstitev blagovnih znamk v razrede dinamičen koncept za vse blagovne znamke. V Združenem kraljestvu je bil na primer eden od njenih konkurentov obravnavan kot blagovna znamka drugega razreda, v Nemčiji, Španiji in Italiji pa se uvršča med „najboljše akterje“ ali „prvi razred“. Drugič, zdi se, da je skupina Hankook Group glede na zaznave strank o osebnih avtomobilih „med“ obema razredoma: „prepoznavnost blagovne znamke“ (20) je bila pri blagovni znamki Hankook na splošno manjša kot pri blagovnih znamkah prvega razreda, „priklic blagovne znamke“ (21) pa je bil – razen v Združenem kraljestvu – na isti ravni ali celo nekoliko večji kot pri blagovnih znamkah drugih konkurentov, ki jih je Komisija opredelila kot blagovne znamke prvega razreda.

(59) Komisija je nato obravnavala drugo merilo. Opozorila je, da so pnevmatike prvega razreda zasnovane tako, da so pnevmatike „z več življenjskimi cikli“, s čimer se dodatno poveča znatno večje število prevoženih kilometrov originalnega izdelka (do treh protektiranj za običajno uporabo), kot je navedeno v uvodni izjavi 55 začasne uredbe. V zvezi s tem je skupina Hankook Group navedla, da s pogodbeno garancijo zagotavlja največ eno protektiranje pnevmatik Hankook ter da je tržni delež njene lastne blagovne znamke protektiranih pnevmatik Alphatread zanemarljiv in se zmanjšuje. Poleg tega so cene njenih karkas nižje od cen karkas vodilnih akterjev na trgu.

(60) Komisija se je seznanila s položajem blagovne znamke Alphatread na trgu, vendar je ugotovila, da je lahko to dejstvo bolj vprašanje odločitve družbe, ali naj sama izvaja vertikalno integrirano dejavnost protektiranja. Komisija se je strinjala tudi s trditvijo, da pravno jamstvo za pnevmatike Hankook zajema le eno protektiranje. Vendar možnost protektiranja ni odvisna le od protektiranja pnevmatike blagovne znamke Alphatread ali pravnega jamstva, ki ga izda skupina Hankook Group in je po naravi zadržano. Za razvrstitev je namreč pomembneje, kako pogosto se pnevmatike dejansko protektirajo na trgu in tako pri tem konkurirajo drugim pnevmatikam prvega razreda.

(61) Komisija se je zato pri izvajalcih protektiranja v Uniji pozanimala, ali se lahko pnevmatike Hankook protektirajo le enkrat, dvakrat ali več kot dvakrat. Združenje izvajalcev protektiranja BIPAVER je Komisijo obvestilo, da je vseh sedem izvajalcev protektiranja, s katerimi se je posvetovalo (trije iz Nemčije, eden iz Portugalske, eden iz Španije, eden iz Italije in eden iz Združenega kraljestva), odgovorilo, da se lahko pnevmatike Hankook protektirajo dvakrat. Poleg tega lahko izvajalci protektiranja iz Portugalske, Španije in Združenega kraljestva, ki so odgovorili združenju BIPAVER, pnevmatike Hankook določene dimenzije protektirajo tudi več kot dvakrat. Drug izvajalec protektiranja iz Italije je individualno odgovoril, da se pnevmatike družbe Hankook z nizkim presečnim razmerjem protektirajo le enkrat, pnevmatike z večjim presečnim razmerjem pa dvakrat. Francoski izvajalec protektiranja je individualno odgovoril, da se pnevmatike Hankook protektirajo dvakrat ali več kot dvakrat. Še en španski izvajalec protektiranja je sporočil, da so karkase družbe Hankook enake kakovosti kot pnevmatike vrhunske kakovosti, kot so Michelin, Continental, Goodyear in Bridgestone. Komisija je glede na navedeno ugotovila, da se pnevmatike Hankook v Uniji večinoma protektirajo dvakrat, zaradi kakovosti njihovih karkas pa je pri nekaterih dimenzijah mogoče še dodatno protektiranje.

(62) V zvezi s tretjim merilom je skupina Hankook Group trdila, da je njena prodaja originalne opreme v Uniji predstavljala le 1,6 % celotne prodaje originalne opreme v letu 2017. Tako majhen tržni delež ne zadošča za njeno razvrstitev v prvi razred. Komisija se s to oceno ni strinjala. Opozorila je, da je trend prodaje originalne opreme skupine Hankook Group usmerjen navzgor. Skupina Hankook Group leta 2014 ni imela sklenjenih pogodb za prodajo originalne opreme, nato pa se je njeno poslovanje v tem segmentu do leta 2017 vsako leto povečalo. 1,6 % se sicer zdi malo v absolutnem smislu, vendar vključuje večji delež [7–12] % pri enem od vodilnih evropskih proizvajalcev tovornjakov. Komisija je ugotovila, da je dejstvo, da ta pomembni proizvajalec tovornjakov verjame v vrhunsko kakovost blagovne znamke Hankook, pomembno. Skupina Hankook Group je na zaslišanju 20. junija 2018 nadalje trdila, da te pnevmatike za prodajo originalne opreme niso bile dobavljene iz LRK, ampak iz Južne Koreje. Zato kitajskim izvoženim pnevmatikam ni bilo mogoče pripisati, da se prodajajo kot originalna oprema. Komisija ni preverila navedene trditve. Tudi če je ta trditev dejansko pravilna, ne pojasnjuje, zakaj skupina Hankook Group ne bi mogla svojega znanja in izkušenj uporabiti tudi v kitajskih proizvodnih zmogljivostih ter v bližnji prihodnosti pnevmatik, proizvedenih v LRK, prodajati kot originalno opremo. Komisija je zato ugotovila, da je skupini Hankook Group uspelo dogovoriti prodajo originalne opreme z znanimi evropskimi proizvajalci tovornjakov in bi lahko v bližnji prihodnosti okrepila to dejavnost.

(63) Komisija je ob upoštevanju vseh treh meril skupaj potrdila svojo ugotovitev iz začasne faze, da je blagovna znamka Hankook prestopila iz drugega razreda v prvi razred. Čeprav glede na prevladujočo prepoznavnost na trgu še vedno spada v drugi razred, so dva elementa samoocene skupine Hankook, ugotovljena med preiskavo, in analiza raziskav znamčenja pokazali, da pnevmatike Hankook spadajo v prvi razred. Zato dojemanje skupine Hankook Group spada „med“ zadevna razreda. Vendar je iz odzivov izvajalcev protektiranja razvidno, da se pnevmatike Hankook v Uniji zdaj protektirajo vsaj dvakrat, kakovost njenih pnevmatik pa ji je omogočila tudi sklenitev prodaje originalne opreme z znanimi evropskimi proizvajalci tovornjakov. Komisija je zato skupino Hankook Group za namen te preiskave razvrstila kot proizvajalca prvega razreda.

(64) Skupina Hankook Group je trdila tudi, da bi morala biti njena blagovna znamka Aurora razvrščena v tretji razred. Ker razlika med znamkama Aurora in Hankook ni tako velika, Komisija pa je potrdila svojo razvrstitev blagovne znamke Hankook kot blagovne znamke prvega razreda, je Komisija ohranila tudi svojo razvrstitev blagovne znamke Aurora v drugi razred.

(65) Skupina Giti Group je trdila, da bi morala biti njena blagovna znamka Primewell razvrščena v tretji razred. Komisija je to trditev sprejela, saj je blagovna znamka Primewell izpolnila merila za razvrstitev v tretji razred: je blagovna znamka nižje kakovosti z zelo omejeno možnostjo protektiranja in se ne prodaja kot originalna oprema.

2.2 Zahtevki za izključitev izdelka

(66) Več zainteresiranih strani je trdilo, da se zadeve s področja konkurence iz uvodnih izjav od 68 do 83 začasne uredbe in preiskave, ki so jih izvedle tretje države, ne bi smele zavrniti, ter te pomisleke ponovilo po končnem razkritju. Namesto da je Komisija navedene sklepe zavrnila iz postopkovnih razlogov, bi morala analizirati njihove ugotovitve o vsebini. Navedene strani so znova poudarile, da bi bilo treba upoštevati preiskave, ki so jih izvedli ZDA, Indija, Evrazijska gospodarska komisija in Egipt, ter da je za sedanji postopek pomemben postopek o konkurenci, ki se je začel maja 1996 (22). Poleg tega sta združenje CRIA in zbornica CCCMC trdila, da Komisija ne more enostavno odpraviti svojih ugotovitev v zadevi o združitvi (23), da poceni nove nadomestne pnevmatike niso nadomestki za protektirane pnevmatike. Navedeni strani sta menili, da so navedene ugotovitve zelo pomembne za segmentacijo, ki jo je izvedla Komisija, in splošneje za analizo škode.

(67) Kar zadeva navedene trditve, je Komisije znova poudarila, da se preiskava v zvezi s konkurenco in protidampinška preiskava glede opredelitve ustreznega zadevnega izdelka bistveno razlikujeta. Poleg tega imajo člani na podlagi Protidampinškega sporazuma STO široko diskrecijsko pravico pri opredelitvi zadevnega izdelka in podobnega izdelka. Zato se v zadevni preiskavi neposredno ne uporabljajo niti zadeve s področja konkurence niti druge protidampinške zadeve v tretjih državah. V skladu s tem so bile navedene trditve zavrnjene.

(68) Več zainteresiranih strani je trdilo, da so med novimi in protektiranimi pnevmatikami razlike glede osnovnih fizikalnih, kemičnih in tehničnih lastnosti, uporabe in prodajnih kanalov, ter podobno trditev ponovilo po končnem razkritju. Navedene strani so trdile, da se surovine za proizvodnjo novih pnevmatik precej razlikujejo od tistih, potrebnih za proizvodnjo protektiranih pnevmatik. Pnevmatike, ki jih je mogoče protektirati, ali pnevmatike z več življenjskimi cikli bi bilo zato treba izključiti iz opredelitve zadevnega izdelka.

(69) Kot je navedeno v uvodni izjavi 72 začasne uredbe, imajo nove in protektirane pnevmatike enake tehnične lastnosti in sestavne dele ter strukturo nove pnevmatike. Industrija protektiranja uporabi karkaso, na katero je bila pritrjena nova pnevmatika. Tekalna plast je podobna novi pnevmatiki. Komisija je zato to trditev zavrnila.

(70) Poleg tega sta združenje CRIA in zbornica CCCMC trdila, da so protektirane in nove pnevmatike namenjene različni rabi, ker so varnostne lastnosti protektiranih pnevmatik precej slabše kot pri novih pnevmatikah, ter te pomisleke ponovila po končnem razkritju. Kot dokaz sta predložila citat iz zakonodaje ZDA (24). Trdila sta še, da so tudi po mnenju institucij Unije protektirane pnevmatike na drugih področjih ločene od novih pnevmatik. Dejansko se Uredba (ES) št. 1222/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (25). Zato v nasprotju z navedbo iz uvodne izjave 75 začasne uredbe zanje ne veljala ista zakonodaja.

(71) Komisija je navedeno trditev zavrnila. Komisija je v uvodni izjavi 73 začasne uredbe obravnavala dojemanje pnevmatik z vidika varnostnih lastnostih in sklenila, da se povsem enake tehnične razlike ter razlike glede kakovosti in dojemanja varnosti pojavljajo tudi glede dveh novih pnevmatik iz različnih razredov. Poleg tega Sklep Sveta z dne 13. marca 2006 o spremembi sklepov 2001/507/ES in 2001/509/ES za razglasitev pravilnikov št. 109 in št. 108 Gospodarske komisije Združenih narodov za Evropo o obnovljenih gumah za obvezna (26) določa, da se določbe pravilnikov Gospodarske komisije ZN za Evropo št. 108 in 109 uporabljajo kot obvezni pogoj za dajanje protektiranih pnevmatik na trg Unije, da se zagotovi, da protektirane pnevmatike izpolnjujejo podobne zahteve glede varnosti in preverjanja kakovosti kot nove pnevmatike (27).

(72) Združenje CRIA in zbornica CCCMC sta po končnem razkritju trdila, da se postopek proizvodnje novih pnevmatik bistveno razlikuje od postopka za protektirane pnevmatike. Komisija se strinja s tema stranema, da se proizvodni postopek razlikuje, vendar je uporaba novih in protektiranih pnevmatik enaka – nameščene so na kolesa avtobusov ali tovornjakov za mehki stik s cesto. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

2.3 Podobni izdelek

(73) Vsi vzorčeni kitajski proizvajalci izvozniki, združenje CRIA in zbornica CCCMC so od Komisije zahtevali, naj razkrije več informacij o vrstah pnevmatik, ki so bile uporabljene za primerjavo. Trdili so, da nekatere razlike zelo verjetno niso bile zajete v kontrolni številki izdelka/vrstah izdelka in da bi bile potrebne prilagoditve. Kitajski izvozniki, združenje CRIA in zbornica CCCMC so trdili, da takih razlik niso mogli opredeliti, saj niso imeli informacij o izdelkih, ki so jih prodajali vzorčeni proizvajalci Unije. Te strani so podobne trditve ponovile po končnem razkritju.

(74) Komisija je menila, da javna dokumentacija že vsebuje dovolj informacij v zvezi z opredelitvijo kontrolne številke izdelka/vrst izdelka. Opredelitev vrste izdelka je dokaj zapletena, saj vključuje sedem lastnosti (širino preseka, presečno razmerje, vrsto konstrukcije, premer platišča/kolesa, položaj pnevmatike, ali je pnevmatika zimska (da ali ne) in ali je brez zračnice (da ali ne)). V skladu s tem je Komisija sklenila, da so bile lastnosti kontrolne številke izdelka dovolj podrobno navedene, da so se upoštevale vse lastnosti izdelka na trgu Unije. Dejansko ni nobena druga zainteresirana stran trdila, da iz kontrolnih številk izdelka ne bi bile razvidne vse razlike med različnimi vrstami izdelka in da se ista vrsta izdelka, ki se proizvaja v Uniji, razlikuje od iste vrste izdelka, ki se proizvaja v LRK. Prav tako ni nobena zainteresirana stran predložila informacij o tem, katere druge lastnosti bi bile potrebne za zagotovitev še popolnejše ali obsežnejše primerjave med uvoženimi in domačimi vrstami zadevnega izdelka. Komisija je zato vztrajala pri trditvi, da so lastnosti kontrolnih številk izdelka dovolj podrobne, da zajemajo vse ustrezne razlike med različnimi vrstami izdelka, kar je omogočilo pošteno primerjavo izdelka (in cene). Komisija je zato to trditev zavrnila.

(75) Združenje CRIA in zbornica CCCMC sta trdila, da ni jasno, ali se pojma „vrste izdelkov“ in „kontrolne številke izdelka“ razlikujeta, ter Komisijo pozvala, naj pojasni to vprašanje. Komisija je za namen tega postopka potrdila, da sta pojma medsebojno zamenljiva.

3. DAMPING

(76) Združenje CRIA in zbornica CCCMC, skupina Aeolus Group in družba Pirelli ter skupini Hankook Group in Giti Group so ugovarjali dejstvu, da je ostala zaupna ne samo identiteta proizvajalca iz primerljive države, ampak tudi podrobni izračuni normalne vrednosti. Trdili so, da zaradi tega niso mogli uveljavljati na zakonu temelječih pravic in podati smiselnih pripomb v zvezi z izračunom normalne vrednosti. Skupini Giti Group in Hankook Group sta to trditev ponovili po končnem razkritju.

(77) Komisija je spomnila, da je proizvajalec iz primerljive države zahteval zaupno obravnavo svoje identitete in je to zahtevo tudi utemeljil. Komisija je proučila utemeljenost zahteve po anonimnosti in ugotovila, da obstaja velika verjetnost maščevanja, zato se je strinjala s tem, da se ime te družbe ne bi smelo razkriti. Poleg tega je proizvajalec iz primerljive države predložil dokaze, da bi lahko njegovi konkurenti na podlagi podatkov o prodaji in stroških, zlasti podatkov o prodaji po razredih, ugotovili njegovo identiteto in mu zagrozili z maščevanjem v primeru nadaljnjega sodelovanja. Komisija se je zato s proizvajalcem strinjala, da je treba podrobne izračune normalne vrednosti ohraniti zaupne ali navesti v razponih. Komisija je po zaslišanju pri pooblaščencu za zaslišanje iz uvodne izjave 14 razkrila dodatne informacije o proizvodnih stroških ter splošnih in administrativnih stroških (v nadaljnjem besedilu: PSA-stroški) proizvajalca iz primerljive države.

3.1 Normalna vrednost

3.1.1 Tržnogospodarska obravnava (v nadaljnjem besedilu: TGO)

(78) Skupina Giti Group, združenje CRIA in zbornica CCCMC so po začasnem razkritju trdili, da je pristop Komisije, ki še naprej uporablja člen 2(7) osnovne uredbe (pred spremembo, sprejeto 19. decembra 2017 (28)), pomenil kršitev zavez Unije, izraženih v protokolu o pristopu Kitajske k STO, in je bil zato nezakonit. V zvezi s tem se skupina Giti Group ni strinjala s trditvijo Komisije, da dokazno breme nosi skupina Giti Group, in je nazadnje opozorila še, da Komisiji pravno nič ne preprečuje, da bi določila normalno vrednost na podlagi lastnih stroškov skupine Giti Group in njenih podatkov o (domači) prodaji.

(79) Kot je navedeno v uvodni izjavi 88 začasne uredbe, je Komisija pri preiskavi upoštevala zakonodajo, veljavno v času preiskave, vključno s členom 2(7)(b) in (c) osnovne uredbe. V zvezi s tem trditev, da dokaznega bremena ne nosi skupina Giti Group, ni združljivo z veljavnim členom 2(7)(c) osnovne uredbe, ki določa, da mora biti „[z]ahtevek pod točko (b) […] vložen pisno in vsebovati zadostne dokaze, da proizvajalec deluje v pogojih tržnega gospodarstva […]“. Poleg tega glede določitve normalne vrednosti člen 2(7)(a) osnovne uredbe določa, da se lahko normalna vrednost določi „na podlagi cene ali računsko določene vrednosti v tretji državi s tržnim gospodarstvom ali cene, ki velja pri izvozu iz te tretje države v druge države, vključno z Unijo […]“.

(80) Skupina Giti Group je po začasnem razkritju trdila tudi, da je Komisija z zavrnitvijo njenega zahtevka za TGO kršila njene pravice do obrambe na dva načina: (a) skupina Giti Group ni imela na voljo dovolj časa, da bi podala koristne pripombe v zvezi z razkritjem za TGO, saj je bil rok za predložitev pripomb v zvezi z razkritjem za TGO neustrezen in nerazumen, in (b) Komisija je poročilo o preverjanju v zvezi s TGO razkrila šele 3. maja 2018 ali približno en mesec po tem, ko je bila sprejeta končna odločitev glede TGO (9. aprila 2018).

(81) Komisija se s tema trditvama ni strinjala iz naslednjih razlogov: (a) Komisija je oceno za TGO posredovala 15. marca 2018, rok za predložitev pripomb pa je bil do zaključka delovnega dne 27. marca 2018. Tak 12-dnevni rok je razumen in je skupini Giti Group omogočal, da ustrezno zagovarja svoj interes. (b) Dokument o razkritju za TGO z dne 15. marca 2018 ni vseboval le osnovnih dejstev, ampak tudi rezultate preiskave na kraju samem. Službe Komisije so v tem dokumentu pregledno in podrobno predstavile vse ustrezne elemente, kar je skupini Giti Group omogočalo, da zagovarja svoje interese v zvezi z oceno za TGO. Poleg tega so bili preveritveni obiski pri skupini Giti Group izvedeni v treh tednih, na njih pa je bil prisoten vsaj en pravni svetovalec, ki je zastopal skupino Giti Group. Službe Komisije so med preveritvenimi obiski predstavnike družbe ustno in po e-pošti obveščale o informacijah, ki so bile uspešno preverjene, in informacijah, ki jih je bilo treba še preveriti ali predložiti. Ob koncu vsakega preveritvenega obiska je pravni svetovalec skupine Giti Group prejel kopijo seznama celotnega dokaznega gradiva, zbranega med postopkom preverjanja. Zato je imela skupine Giti Group dovolj priložnosti, da predloži pripombe v zvezi z bistvenimi premisleki za oceno za TGO tudi brez poročila o misiji, v katerem se zgolj povzamejo dejanske ugotovitve, ki so že bile razkrite v dokumentu o razkritju za TGO.

(82) Skratka, po začasnem razkritju pripombe v zvezi s TGO niso vplivale na dejanske ugotovitve in niso bile take, da bi spremenile ugotovitve Komisije o TGO. Komisija je v skladu s členom 2(7)(c) osnovne uredbe presojo, ali je skupina Giti Group izpolnila merila TGO, izvedla v sedmih, vsekakor pa ne pozneje kot v osmih mesecih po začetku preiskave, tj. po tem, ko je industrija Unije dobila priložnost, da predloži pripombe. Komisija je zato menila, da so bile pravice skupine Giti Group do obrambe v zvezi z njenimi ugotovitvami o TGO v celoti spoštovane.

3.1.2 Primerljiva država

(83) V začasni uredbi je Komisija v skladu s členom 2(7) osnovne uredbe kot primerljivo državo izbrala Brazilijo.

(84) Skupina Giti Group je po začasnem razkritju trdila, da Brazilija ni ustrezna primerljiva država, ker: (1) so v Braziliji manj ugodne razmere za dostop do surovin, saj je Kitajska večja proizvajalka naravnega kavčuka in je bližje glavnim virom proizvodnje v Jugovzhodni Aziji; (2) ima Brazilija uvedene protidampinške dajatve proti več državam; (3) ima Brazilija visoke redne 16-odstotne uvozne dajatve na nekatere pnevmatike za avtobuse in tovornjake.

(85) Komisija je spomnila, da je Brazilija konkurenčni trg, na katerem je v proizvodnji pnevmatik za avtobuse in tovornjake dejavnih pet velikih proizvajalcev. Glede na potrošnjo je velik trg ter ima kljub uvedenim protidampinškim dajatvam in rednim carinam znaten uvoz in izvoz. Komisija je spomnila tudi, da nima druge ustrezne alternative. Edini tajski proizvajalec, ki je bil pripravljen sodelovati, je deloval samo v segmentu vrste pnevmatik z zračnico, zaradi česar ni bil primeren, saj več kot 95 % izvoza v Unijo predstavljajo pnevmatike brez zračnic. Južna Afrika je bila precej manjša po proizvodnji in potrošnji ter je imela uvedene celo višje redne protidampinške dajatve, zaradi česar je bila manj primerna od Brazilije. Komisija je zato potrdila, da je Brazilija med predlaganimi alternativami najprimernejša primerljiva država.

(86) Komisija je poglobljeno proučila tudi stroške naravnega kavčuka v proizvodnih stroških proizvajalca iz primerljive države. Stroški naravnega kavčuka na kilogram pnevmatik za avtobuse in tovornjake, ki jih je proizvedel proizvajalec iz primerljive države, so bili [4,1–4,5] RMB, kar je bilo v skladu s stroški, ki so jih kitajski proizvajalci izvozniki navedli v izpolnjenem vprašalniku. Na splošno so proizvodni stroški proizvajalca iz primerljive države na kilogram proizvedenih pnevmatik višji od proizvodnih stroškov, ki jih imajo na kilogram kitajski proizvajalci izvozniki. Vendar je glavna razlika v ravni proizvodnih stroškov v Braziliji posledica višjih stroškov dela, neposrednih stroškov amortizacije ter drugih neposrednih in posrednih proizvodnih stroškov. Zato je bil zahtevek za prilagoditev zaradi razlike v ceni surovin v primerljivi državi in v LRK zavrnjen.

(87) Po začasnem razkritju so skupine Giti Group, Hankook Group in Aeolus Group ter družba Pirelli navedle, da je bilo treba normalno vrednost konstruirati za večino obsega njihove prodaje v Unijo, in trdile, da to vzbuja resen dvom o primerljivosti vrst izdelka, ki se prodajajo na domačem trgu primerljive države. Skupina Giti Group je to trditev ponovila po končnem razkritju.

(88) Zadevni izdelek vključuje širok nabor vrst izdelkov različnih velikosti in z drugimi lastnostmi. Dejstvo, da se nekatere velikosti in vrste pnevmatik v Braziliji niso proizvajale, ne pomeni, da brazilske vrste izdelka niso primerljive. Dejansko vrste izdelka, ki jih proizvaja brazilski proizvajalec, spadajo v isto skupino izdelkov in jih je mogoče deloma primerjati s tistimi, ki jih vzorčeni kitajski proizvajalci izvozniki izvažajo v Unijo. Komisija je zato to trditev zavrnila.

(89) Ker v zvezi z ustreznostjo primerljive države ni bilo drugih pripomb, se začasni sklep Komisije iz uvodne izjave 112 začasne uredbe, da se kot primerljiva država uporabi Brazilija, potrdi.

3.1.3 Normalna vrednost

(90) Podrobni podatki za izračun normalne vrednosti so navedeni v uvodnih izjavah od 113 do 115 začasne uredbe.

(91) Vsi vzorčeni proizvajalci izvozniki so trdili, da je metoda za konstruiranje normalne vrednosti, ki jo je Komisija uporabila v začasni fazi, dala izredno visoke stopnje dampinga in rezultate, za katere pa se ne zdi, da ustrezajo dejanskemu stanju, saj normalna vrednost za drugi in tretji razred ni bila manjša, čeprav so dejansko pnevmatike drugega in tretjega razreda vedno cenejše. Proizvajalci izvozniki so Komisijo pozvali, naj prilagodi normalno vrednost, da bi se upoštevali nižji stroški proizvodnje pnevmatik drugega in tretjega razreda. Skupina Giti Group je zahtevala tudi prilagoditev, v kateri bi se upoštevali nižji proizvodni stroški pnevmatik z večjo širino preseka.

(92) Komisija je sprejela trditev, da se z metodo, ki jo je začasno uporabila za konstruiranje normalne vrednosti za neujemajoče se kontrolne številke izdelka, morda ni ustrezno upoštevala segmentacija na razrede. Analizirala je vrste izdelka, ki jih je proizvajalec iz primerljive države proizvajal v vseh treh razredih, in ugotovila, da so proizvodni stroški/kos v drugem razredu v povprečju znašali [83–87] % proizvodnih stroškov/kos v prvem razredu, proizvodni stroški/kos v tretjem razredu pa so v povprečju znašali [77–82] % proizvodnih stroškov/kos v prvem razredu. Zato se je odločila, da bo izpopolnila metodo za konstruiranje normalne vrednosti, da bi se navedene razlike v proizvodnih stroških/kos za posamezni razred upoštevale, kot sledi. Prvič, izračunala je povprečne proizvodne stroške/kg za vse pnevmatike prvega razreda, ki jih je proizvajal proizvajalec iz primerljive države: [19–21] RMB/kg. Drugič, proizvodne stroške/kg za drugi razred, uporabljene pri konstruiranju normalne vrednosti, je znižala za povprečno razliko pri proizvodnih stroških/kos v prvem in drugem razredu, tako da so znašali [83–87] %, s čimer je dobila proizvodne stroške/kg za drugi razred: [16–18] RMB/kg; proizvodne stroške/kg za tretji razred je zmanjšala za povprečno razliko pri proizvodnih stroških/kos v prvem in tretjem razredu, tako da so znašali [77–82] % oziroma [15–17] RMB/kos. Vrste izdelka, ki jih je proizvajalec iz primerljive države proizvajal v vseh treh razredih, so predstavljale [70–80] % obsega proizvodnje primerljive države, zato se je štel za reprezentativnega in se je lahko uporabil kot osnova za prilagoditev.

(93) Komisija je konstruirala normalno vrednost vsake neujemajoče se vrste izdelka, ki jo izvažajo kitajski proizvajalci, tako da je pomnožila njeno težo s povprečnimi proizvodnimi stroški/kg za vsak razred pnevmatike. Nato je vsaki vrsti izdelka prištela razumni znesek za PSA-stroške in razumni znesek dobička.

(94) Komisija je na podlagi navedenih prilagoditev konstruirala normalno vrednost za neujemajoče se vrste izdelka (kontrolne številke izdelka), pri čemer je upoštevala razlike, ki so bile med zadevnimi tremi razredi opredeljene pri stroških proizvodnje.

(95) Po trditvah, da so PSA-stroški proizvajalca iz primerljive države nerazumno visoki, je Komisija znova podrobno proučila PSA-stroške proizvajalca in ugotovila, da so se v začasni fazi dvakrat upoštevali stroški notranjega prevoza. Komisija je zato te stroške odstranila iz izračunov normalne vrednosti, zaradi česar so se PSA-stroški, uporabljeni za konstruiranje normalne vrednosti, s [35–45] % proizvodnih stroškov proizvajalca iz primerljive države znižali na [20–30] % njegovih proizvodnih stroškov. Ta sprememba ne vpliva na začasne stopnje dajatve, saj se zaradi nje začasna stopnja dampinga ni znižala pod raven stopnje škode. Spremenjeni PSA-stroški so v skladu s povprečnimi PSA-stroški industrije Unije za vse vzorčene proizvajalce v vseh treh razredih. Zato je Komisija menila, da je ta spremenjena raven PSA-stroškov razumna.

(96) Skupina Giti Group je po končnem razkritju trdila, da Komisija pri določitvi PSA-stroškov ni izvedla prilagoditev zaradi dejstva, da imajo proizvajalci v prvem razredu navadno precej višje stroške trženja, pri določitvi dobička pa ne zaradi dejstva, da je dobičkonosnost proizvajalcev v prvem razredu precej večja od proizvajalcev v drugem in tretjem razredu. Zato je trdila, da bi morala Komisija pri konstruiranju normalne vrednosti za pnevmatike drugega razreda uporabiti nižjo stopnjo dobička kot za pnevmatike prvega razreda in še nižjo stopnjo dobička za pnevmatike tretjega razreda.

(97) Komisija je spomnila, da je po začasni fazi pregledala svojo metodologijo, da bi pri konstruiranju normalne vrednosti upoštevala razlike med razredi (glej uvodno izjavo 92). Podatki proizvajalca iz primerljive države niso upravičili nobene nadaljnje prilagoditve. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

(98) Glede zahteve za prilagoditev normalne vrednosti za nižje stroške proizvodnje velikih pnevmatik je Komisija ugotovila, da skupina Giti Group ni predložila podrobne analize, v kateri bi bilo količinsko opredeljeno, koliko je proizvodnja večjih pnevmatik cenejša in ali obstaja jasen vzorec zniževanja stroškov proizvodnje. Skupina Giti Group tudi ni predlagala morebitne metodologije za tako prilagoditev. Skupina Giti Group je po končnem razkritju trdila, da ni prejela dovolj podatkov, da bi lahko predložila morebitno metodologijo za prilagoditev zaradi velikosti pnevmatik. Komisija je menila, da bi lahko skupina Giti Group uporabila svoje podatke za dokazovanje, da obstajajo pomembne razlike med proizvodnimi stroški za velike in manjše velikosti pnevmatik ter na tej podlagi predlagala metodologijo za prilagoditev. Vendar zadevna skupina take metodologije ni predložila. Te trditve so bile zato zavrnjene.

(99) Skupina Giti Group je poudarila tudi, da so v obdobju preiskave obrestne mere, ki jih je objavila brazilska centralna banka, znašale med 14,25 % in 11,25 %, obrestna mera, ki jo je v istem obdobju objavila ljudska banka Kitajske, pa je znašala 4,35 %. Če bi bil velik del PSA-stroškov povezan s finančnimi izdatki, bi bilo treba po trditvah skupine Giti Group te izdatke prilagoditi navzdol, da bi se upoštevale višje obrestne mere za posojila v Braziliji v primerjavi z LRK.

(100) Komisija je opozorila, da je morala stroške primerljive države uporabiti zaradi pomembnih izkrivljanj konkurence, povezanih z močnim državnim posredovanjem v LRK. Ker je dostop kitajskih podjetij do bančnega financiranja eno od teh izkrivljanj konkurence, je Komisija menila, da je primerno uporabiti obrestno mero primerljive države. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

(101) Skupina Giti Group je po končnem razkritju ponovila svojo trditev, da bi morala Komisija izvesti prilagoditev za razliko med stroški financiranja v LRK in v Braziliji, tj. med obrestno mero ljudske banke Kitajske in obrestno mero brazilske centralne banke. Zahtevala je tudi prilagoditev navzdol proizvodnih stroškov proizvajalca iz primerljive države, da se nadomestijo njeni višji splošni stroški, ter PSA-stroškov, da se nadomestijo drugi stroški in višji davki.

(102) Komisija je opozorila, da je treba v skladu s členom 2(7)(a) in (b) osnovne uredbe v primeru LRK normalno vrednost določiti na podlagi cene ali konstruirane normalne vrednosti v tretji državi s tržnim gospodarstvom. Kot je navedeno v uvodni izjavi (100), pomembna izkrivljanja konkurence v LRK vplivajo na stroške financiranja na Kitajskem. Zato dejstvo, da obstajajo razlike v stroških financiranja med LRK in primerljivo državo, ne upravičuje zahtevane prilagoditve. Kar zadeva dodatno trditev, da bi bilo treba proizvodne stroške proizvajalca iz primerljive države prilagoditi navzdol za protiutež višjim splošnim stroškom in davkom v Braziliji, je Komisija opozorila, da je zahtevo za TGO skupine Giti Group zavrnila. Eden od razlogov za to zavrnitev je bil, da njene računovodske evidence niso ustrezno odražale celotnih PSA-stroškov. Zato se Komisija ni mogla zanašati na posebne podatke o stroških podjetja skupine Giti Group ter jih ni uporabila niti jih ni preverila. Iz tega sledi, da primerjava z domnevno višjimi splošnimi in davčnimi stroški v Braziliji ni bila mogoča. Ker bi s sprejetjem zahtevane prilagoditve prišlo do ponovne uvedbe takih nezanesljivih podatkov iz Kitajske, je Komisija tudi to trditev zavrnila.

3.2 Izvozna cena

(103) Podrobni podatki za izračun izvozne cene so navedeni v uvodnih izjavah od 116 do 119 začasne uredbe.

(104) Skupina Hankook Group je trdila, da bi jo bilo treba obravnavati kot en sam gospodarski subjekt, zato prilagoditve na podlagi člena 2(9) osnovne uredbe niso potrebne ali kako drugače upravičene. Trdila je, da so bili zaradi izločitve PSA-stroškov in dobička povezanih družb v Uniji na podlagi člena 2(9) osnovne uredbe iz izvozne cene črtani vsi stroški in izdatki, ki jih je imel oddelek za izvoz, ter delež dobička. Po končnem razkritju je ponovila svojo trditev, da je en sam gospodarski subjekt in da Komisija po njenem mnenju ne bi smela prilagoditi PSA-stroškov ali dobička povezanih trgovcev v Uniji. Namesto tega bi morala Komisija uporabiti dejansko ceno, zaračunano prvi neodvisni stranki v Uniji, saj je po njenem mnenju ta cena zanesljiva.

(105) Kar zadeva konstruiranje izvozne cene na podlagi člena 2(9) osnovne uredbe, obstoj enega samega gospodarskega subjekta Komisiji v skladu z ustaljeno sodno prakso ne preprečuje, da izvozno ceno konstruira na podlagi člena 2(9) (29). V skladu s prvim in drugim pododstavkom člena 2(9) osnovne uredbe lahko Komisija konstruira izvozno ceno, kadar se zdi, da je izvozna cena nezanesljiva zaradi kake povezave med izvoznikom in uvoznikom. V takem primeru se izvede prilagoditev za vse stroške, vključno z dajatvami in davki, plačanimi med uvozom in preprodajo, kakor tudi za nastale dobičke, da se določi zanesljiva izvozna cena na ravni meja Unije. V skladu s tretjim pododstavkom člena 2(9) osnovne uredbe postavke, za katere se delajo prilagoditve, vsebujejo tiste, ki jih običajno nosi uvoznik, vendar plačuje katera koli stran, vključno z razumno stopnjo za PSA-stroške in dobiček. V tem primeru je Komisija ugotovila, da ta povezava obstaja, saj proizvajalci izvozniki in uvozniki spadajo v isto skupino družb, tj. Hankook Group. Zato Komisija lahko izvede prilagoditve za PSA-stroške in dobiček povezanih uvoznikov skupine Hankook Group. Komisija je menila tudi, da preverjeni dobiček sodelujočih nepovezanih uvoznikov predstavlja razumno osnovo za konstruiranje izvozne cene. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

(106) Skupina Hankook Group je trdila, da bi morala Komisija ob morebitni zavrnitvi njene zahteve glede prilagoditve izvozne cene skupine Hankook Group na podlagi člena 2(9) osnovne uredbe, prilagoditi normalno vrednost proizvajalca iz primerljive države z odštetjem prodajnih stroškov in razumnega dobička v skladu s členom 2(10)(d) osnovne uredbe. To po njenem mnenju vključno s prodajnimi stroški in stopnjo dobička proizvajalca iz primerljive države ustvarja asimetrijo, ki vpliva na primerljivost cen, ki jih je treba prilagoditi. Skupina Hankook Group je po dodatnem razkritju količinsko opredelila prilagoditve, ki jih je treba po njenem mnenju izvesti za PSA-stroške in dobiček proizvajalca iz primerljive države, da bi se odpravila asimetrija, ki vpliva na primerljivost cen.

(107) Komisija je pojasnila, da je namen prilagoditev v skladu s členom 2(9) osnovne uredbe določiti zanesljivo izvozno ceno, na katero ni vplivala povezava med izvoznikom in uvoznikom v Uniji, kot je opozorjeno v uvodni izjavi 105. Hkrati je Sodišče odločilo, da določitev normalne vrednosti in določitev izvozne cene urejajo ločena pravila, zato PSA-stroškov ni treba nujno obravnavati enako v obeh primerih (30). Komisija je potrdila svoje mnenje, da je bila končna prodajna cena proizvajalca iz primerljive države znižana na enako raven trgovanja na podlagi franko tovarna, tako da je bila prilagojena z ustrezno preverjenimi popravki, sporočenimi v preglednici posameznih transakcij. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

3.3 Primerjava

(108) V uvodnih izjavah 120 in 121 začasne uredbe je pojasnjeno, kako sta se primerjali normalna vrednost in izvozna cena.

(109) Skupini Giti Group in Hankook Group ter zbornica CCCMC in združenje CRIA so v svojih pripombah glede začasnih in dokončnih ugotovitev izpodbijali metodologijo za prilagoditev DDV iz več razlogov, kot je podrobneje opisano v uvodnih izjavah 110 do 117.

(110) Navedene strani so menile, da je Komisija po zavrnitvi kitajskih cen in stroškov za določitev normalne vrednosti v izračun normalne vrednosti naknadno ponovno uvedla kitajske stopnje DDV. Poleg tega so trdile, da je bila s to metodologijo stopnja dampinga napihnjena, zlasti ker se namesto izvozne cene prilagodi normalna vrednost.

(111) Komisija je te trditve zavrnila. Namen prilagoditev na podlagi člena 2(10) osnovne uredbe je zagotoviti, da se stopnja dampinga določi na podlagi poštene primerjave med normalno vrednostjo in izvozno ceno. Ta zahteva se uporablja ne glede na to, na kakšni podlagi se določi normalna vrednost, tudi kadar je normalna vrednost določena v primerljivi državi v primerih, ko družba ni odobrena TGO. V zvezi s prilagoditvami DDV v skladu s členom 2(10)(b) je Komisija zagotovila, da sta se normalna vrednost in izvozna cena primerjali na enaki ravni obdavčitve, kot je nadalje pojasnjeno v uvodnih izjavah 115 in 116, v skladu z ustaljeno sodno prakso (31).

(112) Skupina Giti Group je trdila, da je po njenem mnenju situacija v sodni praksi, ki jo je navedla Komisija, tj. v sodbi v zadevi Dashiqiao (32), drugačna od situacije skupine Giti Group, saj je bila zadevni družbi z navedeno sodbo odobrena TGO in izvedla se ni nobena prilagoditev v skladu s členom 2(10)(b) osnovne uredbe.

(113) Komisija je priznala, da so okoliščine v preiskavi, proučeni v sodbi v zadevi Dashiqiao, drugačne. V navedeni zadevi je za izvoz veljala obveznost iz naslova DDV po polni 17-odstotni davčni stopnji v obdobju preiskave, zato ni bilo treba prilagoditi normalne vrednosti, da bi se zagotovila poštena primerjava z normalno vrednostjo, ki bi izražala enako stopnjo DDV. Nasprotno je bilo treba v sedanji preiskavi plačati znižano obveznost iz naslova DDV, zato je bila potrebna prilagoditev, da bi se normalna vrednost, vključno z DDV, znižala na enako raven obdavčitve kot tista, ki je vplivala na izvoz. Kot je navedeno v uvodni izjavi 111, ni pomembno, ali se kitajskemu proizvajalcu izvozniku TGO odobri ali ne. Pomembno je, ali se izvozna cena in normalna vrednost primerjata na enaki ravni obdavčitve, da se zagotovi poštena primerjava cen.

(114) Skupina Giti Group je trdila tudi, da breme dokazovanja potrebe po prilagoditvi nosi Komisija. Skupina Hankook Group je poudarila, da v skladu s kitajsko zakonodajo pri izvozu DDV ni bil obračunan, zato prilagoditev ni bila utemeljena. Namesto tega je trdila, da bi bilo treba prilagoditev, tudi če bi bila ta potrebna za obveznost iz naslova DDV, izvesti za izvozno ceno, ne pa za normalno vrednost. Skupina Giti Group je trdila tudi, da bi bilo treba vsako prilagoditev za obveznost iz naslova DDV namesto tega izvesti za izravnavo vsakršne razlike v DDV, ki ga je plačala skupina, po odbitku DDV ali drugih davkov, plačanih za nakup surovin in drugih vhodnih materialov, od obveznosti iz naslova DDV pri izvozu oziroma domači prodaji. Povedano drugače, skupina Giti Group je trdila, da bi morala vsaka prilagoditev DDV izražati razliko v stroških med materiali, namenjenimi izvozu, in tistimi, ki so namenjeni prodaji na domačem trgu.

(115) Trditve skupin Giti Group in Hankook Group temeljijo na napačnem razumevanju utemeljitve prilagoditve za obveznost iz naslova DDV. Prvič, kar zadeva utemeljenost prilagoditve, ti strani ne nasprotujeta dejstvu, da z izvozom zadevnega izdelka nastane obveznost iz naslova DDV za proizvajalca izvoznika. Dejansko sta zadevni strani trdili, da bi bilo treba prilagoditi izvozno ceno ali da bi bilo treba izvesti prilagoditev za izravnavo razlike v stroških med domačo prodajo in izvozom (tj. stroških, nastalih zaradi nezmožnosti povračila celotnega DDV, plačanega pri nakupu surovin ali drugih vhodnih materialov zaradi obveznosti iz naslova DDV, ki nastane z izvozom zadevnega izdelka). Komisija se z navedenimi trditvami ni strinjala iz razlogov, navedenih v uvodnih izjavah 116 in 117, vendar opozarja, da navedene trditve potrjujejo nastanek obveznosti iz naslova DDV ob izvozu (v nasprotju s trditvami skupine Hankook), enakovredni tako imenovani nevračljivi stopnji, ki je pavšalna stopnja, ki se uporablja za izvozno ceno FOB zadevnega izdelka. Drugič, kar zadeva samo prilagoditev, je Komisija ponovno poudarila, da je namen prilagoditve zagotoviti, da se normalna vrednost in izvozna cena primerjata na isti ravni stopnje DDV.

(116) Na tej podlagi je Komisija najprej določila normalno vrednost skupaj z DDV v višini 17 %, kar je običajna stopnja DDV za domačo prodajo v LRK. Nato je prilagodila to normalno vrednost navzdol, da bi se ujemala z nižjo stopnjo obveznosti DDV, ugotovljeno za izvoz zadevnega izdelka (tj. tako imenovana nevračljiva stopnja). S tem se je zagotovila simetrija med normalno vrednostjo in izvozno ceno na ravni posredne obdavčitve. Komisija je v odgovor na trditve skupine Hankook Group, da bi bilo treba prilagoditi izvozno ceno, opozorila, da člen 2(10)(b) osnovne uredbe jasno določa, da je treba vsako razliko v ravni posredne obdavčitve obravnavati v okviru normalne vrednosti, ne pa izvozne cene.

(117) V zvezi s trditvijo, da bi bilo treba prilagoditev izvesti zaradi nevtraliziranja morebitne razlike v stroških surovin ali vhodnih materialov med izvozom in domačo prodajo, ki izhaja iz preostale obveznosti iz naslova DDV za take stroškovne postavke, je Komisija spomnila, da namen prilagoditve, ki se izvede v zvezi s tem, ni obravnavanje domnevne razlike v stroških surovin ali drugih vhodnih materialov. Namesto tega se s prilagoditvijo zagotovi, da so cene, uporabljene pri primerjavi, na enaki ravni obdavčitve. Kar zadeva trditev skupine Giti Group glede dokaznega bremena, je Komisija opozorila, da je bilo dejstvo, da z izvozom zadevnega izdelka nastane obveznost iz naslova DDV, kot tako ugotovljeno v preiskavi in da ga dejansko ne izpodbija nobena od obeh skupin, ki namesto tega ponujata drugačen pristop k obravnavanju tega dejstva (prilagoditev izvozne cene ali prilagoditve zaradi razlik v stroških). Te trditve so bile zato zavrnjene.

(118) Skupina Hankook Group je po končnem razkritju ponovila svojo trditev, da je en sam gospodarski subjekt in da Komisija ne bi smela izvesti prilagoditev za provizije na podlagi člena 2(10)(i) osnovne uredbe.

(119) Komisija je ponovno potrdila svoje stališče, da lahko na podlagi člena 2(10)(i) osnovne uredbe izvede prilagoditve za provizije, ki se plačujejo v zvezi z obravnavano prodajo. V tem primeru je Komisija ugotovila, da so bile provizije določene v pogodbi med stranmi in da so jih proizvajalci izvozniki dejansko plačali povezanim strankam. Plačila so bila sporočena, priznana s strani proizvajalca izvoznika in preverjena med preiskavo. Ugotovljeno je bilo, da so vplivala na primerjavo cen. Komisija je zato morala izvesti prilagoditve zaradi provizij ne glede na to, ali so družbe sestavljale en sam gospodarski subjekt ali ne. Komisija je opozorila tudi, da je bil pojem enega samega gospodarskega subjekta v okviru prilagoditev na podlagi člena 2(10) osnovne uredbe razvit v sodni praksi Sodišča (33) za „navidezne provizije“, vključno s pribitkom, ki ga prejme trgovec, iz drugega pododstavka člena 2(10)(i), ne pa za primere, v katerih so dejanske provizije jasno opredeljene in dejansko plačane. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

(120) Skupina Hankook Group je po končnem razkritju ponovila svojo trditev, da se licenčnine, plačane korejskemu sedežu za uporabo Hankookove tehnologije in blagovne znamke, ne bi smele odšteti od izvozne cene. Komisija je proučila to trditev, ugotovila, da je upravičena, in ustrezno ponovno izračunala stopnjo dampinga.

3.4 Stopnja dampinga

(121) Kot je določeno v oddelkih od 3.1 do 3.3, je Komisija upoštevala več pripomb zainteresiranih strani, ki jih je prejela po začasnem razkritju, in znova izračunala stopnje dampinga vseh vzorčenih proizvajalcev izvoznikov. Zato so se začasno določene stopnje dampinga znižale. Ta sprememba je vplivala tudi na stopnjo dampinga vseh drugih sodelujočih in nesodelujočih družb, saj te stopnje temeljijo na stopnjah vzorčenih družb.

(122) Dokončne stopnje dampinga, izražene kot delež cene CIF meja Unije brez plačane dajatve, so: Preglednica 1 Dokončne stopnje dampinga Družba Dokončna stopnja dampinga Skupina Xingyuan Group 106,7 % Skupina Giti Group 56,8 % Skupina Aeolus Group in družba Pirelli 85 % Skupina Hankook Group 60,1 % Druge sodelujoče družbe 71,5 % Vse druge družbe 106,7 %

4. ŠKODA

4.1 Opredelitev industrije Unije

(123) Kot je opisano v uvodnih izjavah od 127 do 129 začasne uredbe, je podobni izdelek v obravnavanem obdobju proizvajalo več kot 380 proizvajalcev Unije, ki so proizvajali nove in protektirane pnevmatike. Skupaj so bili opredeljeni kot industrija Unije.

(124) Združenje CRIA in zbornica CCCMC sta po končnem razkritju trdila, da izvajalci protektiranja, ki delujejo na podlagi sporazumov o poslih oplemenitenja ali ne, ne morejo biti del industrije Unije. Menila sta, da je protektiranje poprodajna storitev, ki je ni mogoče zaščititi s protidampinškimi ukrepi, saj izvajalci protektiranja uporabijo delno izrabljeno pnevmatiko, ki jo predelajo, da se lahko uporabi. Poleg tega izvajalci protektiranja, ki delujejo na podlagi sporazuma o poslih oplemenitenja, ne morejo biti lastniki karkase. Stranke obdržijo lastništvo karkase, medtem ko se karkasa servisira, na obrabljeno pnevmatiko pa se namesti nova tekalna plast, preden se ta vrne lastniku.

(125) Komisija je opozorila, da industrija protektiranja zagotavlja novo uporabo (ali več novih uporab, saj se lahko ista karkasa protektira večkrat) karkasi, ki izvira iz obrabljene pnevmatike. Obrabljena pnevmatika ni več varna za uporabo na javni cesti in je ni mogoče vrniti v obtok. Brez postopka protektiranja bi bilo treba izrabljeno pnevmatiko zavreči; del izrabljene pnevmatike se sicer lahko pirolizira, pri čemer se iz pnevmatike proizvede gorivo. Kot je opisano v uvodni izjavi 49 začasne uredbe, je protektiranje postopek recikliranja, s katerim se izrabljena pnevmatika obnovi z zamenjavo tekalne plasti na stari karkasi. Protektiranje zato ni le storitev, ampak proizvodni postopek. Izvajalci protektiranja so ne glede na ureditev lastništva proizvajalci Unije, katerih proizvodni proces se začne s karkaso in ki proizvedejo pnevmatiko.

(126) Poleg tega se življenjski cikel obrabljenih pnevmatik zaključi na enega od naslednjih dveh načinov: lahko se zavržejo kot odpadek ali pa se uporabijo kot dobra karkasa, ki jo je mogoče protektirati. Če se obrabljena pnevmatika šteje za odpadek, mora njen lastnik morda plačati pristojbino za odlaganje takšne pnevmatike. V drugem scenariju izrabljena pnevmatika postane vir prihodka. Izvajalci protektiranja lahko izrabljeno pnevmatiko kupijo v avtomehanični delavnici ali izrabljeno pnevmatiko obnovijo na podlagi sporazuma o poslih oplemenitenja. Vsi preverjeni izvajalci protektiranja za proizvodnjo protektirane pnevmatike uporabljajo dva vira karkas (tj. serijske karkase ali sporazum o poslih oplemenitenja). Nakupna cena izrabljene pnevmatike je v povprečju znašala približno 10 % celotnega stroška proizvodnje protektirane pnevmatike. Komisija je menila, da razlika v stroških proizvodnje ali dodane vrednosti med obema načinoma protektiranja karkas ni pomembna, in je oba štela za različna poslovna modela protektiranja. Zato je sklenila, da so izvajalci protektiranja del industrije Unije.

(127) Zato so se za določitev kazalnikov škode in izračun stopnje škode uporabili podatki, ki so jih posredovali izvajalci protektiranja in jih je preverila Komisija (vključno z dejanskimi stroški in prodajnimi cenami).

4.2 Analiza škode po segmentih

(128) Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 162 začasne uredbe, je bil gospodarski položaj industrije Unije analiziran na zbirni osnovi in v primeru nekaterih mikroekonomskih kazalnikov na ravni razredov glede na segmentacijo trga Unije. Nekatere zainteresirane strani so po končnem razkritju ponovile iste pomisleke, da bi bilo treba v analizi škode po segmentih upoštevati vse kazalnike škode in kazalnike vzročne zveze. Sklicevale so se na poročilo pritožbenega organa v zadevi Združene države – vroče valjani izdelki iz jekla iz Japonske (34). Poleg tega bi morala Komisija po njihovem mnenju razlikovati tudi med novimi in protektiranimi pnevmatikami ter pnevmatikami, ki so originalna oprema, in nadomestnimi pnevmatikami, saj je trg originalne opreme zaščiten pred kitajsko konkurenco, pri čemer so se ponovno sklicevale na poročilo pritožbenega organa v zadevi Združene države – vroče valjani izdelki iz jekla iz Japonske (35). Združenje CRIA in zbornica CCCMC sta po končnem razkritju ponovila iste pomisleke.

(129) Iz navedene sodne prakse je razvidno, da bi morali preiskovalni organi, ki preiščejo en del domače industrije, „načeloma na podoben način preiskati vse ostale dele industrije, in tudi industrijo kot celoto“ (36). Vendar poročilo pritožbenega organa ne določa, da morajo preiskovalni organi vse kazalnike škode določiti po segmentih.

(130) Poleg tega so bila dejstva v navedeni zadevi drugačna. V poročilu pritožbenega organa v zadevi Združene države – vroče valjani izdelki iz jekla iz Japonske je bil velik del domače proizvodnje v Združenih državah – proizvodnja za lastno uporabo – pred neposredno konkurenco zadevnega uvoza zaščiten s strukturo domačega trga. V tem posebnem primeru je pritožbeni organ izvedel „primerjalno preverjanje“ vsakega dela domačega trga, v okviru katere sta se primerjala prodajni in zaprti trg. Po mnenju pritožbenega organa je to „povečalo“ zmožnost preiskovalnih organov, da ustrezno ugotovijo stanje domače industrije kot celote. Vendar v obravnavanem primeru segmenta trga Unije za pnevmatike prvega in drugega razreda nista zaščitena. Prodaja kitajskega uvoza je osredotočena predvsem na trgu nadomestnih delov; to je dejansko stanje, ki ni posledica strukture trga Unije. Poleg tega se je zadevni izdelek prodajal tudi proizvajalcem originalne opreme. Zato je bila trditev, da je trg originalne opreme Unije zaščiten pred kitajsko konkurenco in bi ga bilo torej treba analizirati ločeno, zavrnjena.

(131) Poleg tega, kot je navedeno v uvodni izjavi 160 začasne uredbe, sodna praksa potrjuje tudi, da se lahko pri preverjanju, ali obstaja škoda za industrijo Unije kot celoto, taka analiza osredotoči na segment, ki ga je dampinški uvoz najbolj prizadel. V obravnavanem primeru je približno 65 % kitajskega uvoza pnevmatik povezanega s tretjim razredom. Zato se v ustrezni analizi škode ne sme zanemariti vpliv dampinškega uvoza, zlasti v razmerah na trgu, ko se prodaja pnevmatik tretjega razreda stalno povečuje, vsi razredi, ki sestavljajo trg Unije s pnevmatikami, pa so med seboj povezani.

(132) Zato se je Komisija odločila za ustrezno preverjanje industrije kot celote.

4.3 Potrošnja Unije

(133) Kot je navedeno v uvodni izjavi 9, je Komisija izvedla preveritvene obiske v prostorih dveh nepovezanih uvoznikov. Ugotovljeno je bilo, da je bil uvoz zadevnega izdelka v obravnavanem obdobju naveden tudi pod oznakama KN 4011 90 00 in 4011 99 00. Ta uvoz se je nanašal na pnevmatike tretjega razreda. Vendar ni bilo mogoče ugotoviti, ali v zvezi s prijavljanjem zadevnega izdelka obstaja sistemska težava ali pa je bila težava omejena na tega določenega uvoznika.

(134) Poleg tega je skupni obseg, ki so ga sodelujoči kitajski proizvajalci izvozniki sporočili v obdobju preiskave, presegal skupni uvoz s poreklom iz Ljudske republike Kitajske glede na Eurostatovo podatkovno zbirko COMEXT. Ker ti proizvajalci izvozniki niso sporočili podatkov v zvezi s predhodnimi leti, se je Komisija odločila, da bo uporabila konservativen pristop in ne bo spremenila obsega uvoza iz LRK.

(135) Po začasnem razkritju je bilo ugotovljeno, da se pri določanju potrošnje Unije ni upoštevala prodaja dobaviteljev tekalnih plasti, ki niso člani organizacije ETRMA Europool. Zato je Komisija spremenila potrošnjo Unije v obravnavanem obdobju.

(136) V obravnavanem obdobju se je potrošnja Unije razvijala (37), kot je navedeno v nadaljevanju. Preglednica 2 Potrošnja Unije (v kosih) 2014 2015 2016 Obdobje preiskave Celotna potrošnja Unije 20 499 603 20 962 782 21 600 223 21 748 781 Indeks (2014 = 100) 100 102,3 105,4 106,1 Vir: združenje ETRMA in dobavitelji tekalnih plasti, ki niso člani organizacije ETRMA Europool.

(137) V skladu s tem se je potrošnja Unije v obravnavanem obdobju povečala. Na splošno se je potrošnja v obravnavanem obdobju povečala za 6,1 %, tj. s približno 20,5 milijona pnevmatik na približno 21,7 milijona pnevmatik v obdobju preiskave.

4.4 Medsebojna povezava med novimi in protektiranimi pnevmatikami

(138) Več zainteresiranih strani je izpodbijalo začasne ugotovitve o medsebojni povezavi med novimi in protektiranimi pnevmatikami ter med razredi, iste pomisleke pa so ponovile po končnem razkritju. Komisija je vse informacije v zvezi s tem zbrala v obvestilu v zvezi z dokumentacijo o medsebojni povezavi (38).

(139) Kar zadeva uvodno izjavo 140 začasne uredbe, sta združenje CRIA in zbornica CCCMC trdila, da pnevmatikam prvega in drugega razreda ni bilo mogoče pripisati vrednosti, ki bi izvirala iz obstoja industrije protektiranja.

(140) Informacije o pomembnosti dejavnosti protektiranja so dobro razširjene in javno dostopne. Kot je navedeno v uvodni izjavi 58 začasne uredbe, proizvajalci novih pnevmatik proizvajajo tudi protektirane pnevmatike. Nekateri kitajski proizvajalci izvozniki imajo lastne blagovne znamke za protektirane pnevmatike, kot sta Hankook Alphatread ali Giti Genesis. Kot je pojasnjeno v obvestilu v zvezi z dokumentacijo o medsebojni povezavi, je Komisija ugotovila, da se glavni proizvajalci pnevmatik, vključno s kitajskimi proizvajalci izvozniki, ukvarjajo z dejavnostjo protektiranja. Za skupino Hankook Group dejavnost protektiranja izvajajo izvajalci protektiranja iz Unije, kot sta družbi Vacu-Lug iz Združenega kraljestva ali B.R.P. Pneumatici iz Italije. Pnevmatike Giti Genesis, prej znane pod blagovno znamko GT REE Tread, protektira družba Vacu-Lug iz Združenega kraljestva.

(141) Poleg tega je družba Pirelli Italy leta 2009 v zvezi s pogodbo, ki jo je podpisala z družbo Marangoni (ponudnikom protektiranja iz Unije), izjavila, da naj bi ta projekt, ki je del strategije za krepitev in povečanje ponudbe storitev družbe Pirelli za tovornjake, dodal vrednost zlasti novim izdelkom serije 88 in serije 1, ki so bili na evropski trg dani leta 2009 in za katere je med drugim značilno, da so zelo primerni za protektiranje (39). Tudi drugi proizvajalci svoje pnevmatike oglašujejo kot pnevmatike, ki jih je mogoče protektirati, na primer uvoznik znamke Athos, ki trdi, da je pnevmatikam Athos mogoče ponovno vrezati kanale ter da so primerne za hladno in vroče protektiranje, kar velja tudi za znamko Aeolus (40) (za oboje pnevmatike je bilo sporočeno, da so tretjega razreda). Iz tega je razvidno, da je možnost protektiranja pomemben dejavnik vrednosti v Evropski uniji in v zadevni državi. Dejansko je preiskava Komisije pokazala, da se proizvajalci „višjega razreda“ močno opirajo na obstoj in razpoložljivost industrije protektiranja, in sicer ne le zaradi ustvarjanja tržnega dojemanja, da gre za izdelke visoke vrednosti, temveč tudi zaradi svojih strategij za potrošnike in neprekinjeno poslovanje. Kot je prav tako razvidno iz obvestila v zvezi z dokumentacijo o medsebojni povezavi, proizvodna industrija v Uniji in zadevni državi možnosti projektiranja ne dojemata le kot trženjsko sredstvo, ampak kot dejanski vir vrednosti za višja razreda. Vrednost in prodajna cena pnevmatik višjih razredov sta zato neločljivo povezani z zdravo industrijo protektiranja „nižje v prodajni verigi“. Zato je Komisija v uvodni izjavi 140 začasne uredbe navedla, da „velik del vrednosti, pripisane pnevmatikam prvega in drugega razreda, dejansko izvira iz obstoja industrije protektiranja iz tretjega razreda“.

(142) Komisija je na tej podlagi potrdila svoje začetne ugotovitve o medsebojni povezavi med novimi in protektiranimi pnevmatikami ter med razredi.

(143) Kar zadeva uvodno izjavo 141 začasne uredbe, sta združenje CRIA in zbornica CCCMC menila, da Komisija ni razkrila vira visoke medsebojne zamenljivosti protektiranih pnevmatik, zaradi katere je cena odločilni dejavnik, kadar se stranka odloča, ali bi kupila protektirane pnevmatike ali nove pnevmatike tretjega razreda.

(144) Komisija se je z navedeno trditvijo strinjala. Skladno s tem je v obvestilu v zvezi z dokumentacijo o medsebojni povezavi navedla primere pnevmatik različnih razredov s skupnimi prodajnimi kanali.

4.5 Uvoz iz zadevne države

4.5.1 Obseg in tržni delež uvoza iz zadevne države

(145) Skupina Aeolus Group in družba Pirelli sta trdili, da bi morala Komisija pri analizi upoštevati povečanje potrošnje Unije in zagotoviti ločeno analizo za zadevne tri razrede. V zvezi s prvim in drugim razredom sta trdili, da se je kitajski uvoz med letoma 2015 in 2016 zmanjšal za 2,7 % oziroma 2 %, uvoz pnevmatik tretjega razreda pa povečal za 3,9 %. Nazadnje sta trdili, da nobeno domnevno povečanje uvoza (v absolutnem ali relativnem smislu) v obdobju preiskave ni bilo bistveno in ni škodovalo industriji Unije.

(146) Kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 128 in 132, je bil gospodarski položaj industrije Unije analiziran na zbirni osnovi, kar je vključevalo analizo uvoza. Dodatna analiza na ravni razredov je bila izvedena le v primeru nekaterih ključnih mikroekonomskih kazalnikov glede na segmentacijo trga Unije. Obseg uvoza zadevnega izdelka iz LRK se je povečal. Na podlagi statistike o uvozu iz Eurostatove podatkovne zbirke Comext (ki je, kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 133 in 134, morda prenizko ocenjena) je bilo tako povečanje obsega uvoza iz LRK znatno tako v absolutnem kot v relativnem smislu.

4.5.2 Cene uvoza iz zadevne države

(147) Skupina Aeolus Group in družba Pirelli sta trdili, da analiza Komisije ne vsebuje sklicevanja na segmentacijo trga in poroča le o podatkih iz Eurostata, sklicevanj na podatke o uvozu, zbrane pri vzorčenih proizvajalcih izvoznikih, pa ni.

(148) Kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 128 in 132, je bil gospodarski položaj industrije Unije analiziran na zbirni osnovi, pri nekaterih ključnih mikroekonomskih kazalnikih pa bil analiziran tudi na ravni razredov glede na segmentacijo trga Unije. Vendar so se pri izračunih nelojalnega nižanja prodajnih cen cene vzorčenih proizvajalcev izvoznikov dejansko primerjale s cenami proizvajalcev Unije, upošteval pa se je tudi posebni razred, v katerega so spadali.

(149) Skupina Aeolus Group in družba Pirelli sta trdili tudi, da so na uvozne cene močno vplivala nihanja menjalnega tečaja. Komisija ni razumela pomembnosti menjalnega tečaja, saj so vse cene, uporabljene za primerjavo v izračunu stopnje škode, izražene v eurih. Zato nihanje med ameriškimi dolarji in euri pri določanju nelojalnega nižanja prodajnih cen ali ravni ukrepov ni bilo pomembno. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

(150) Nekatere zainteresirane strani (družba Pirelli, skupina Giti Group) so trdile, da so se glede na Eurostat kitajske uvozne cene (povezane zlasti s pnevmatikami tretjega razreda) v zadnjih treh letih znižale le zaradi čedalje nižjih cen surovin (za 15,6 EUR/kos). Trdile so, da so se cene surovin (naravnega kavčuka in nafte) bistveno znižale, kar je v obdobju preiskave stalno vplivalo na uvozne cene.

(151) Razvoj povprečne cene uvoza iz zadevne države v Unijo z razvojem cen glavne surovine se je gibal, kot je prikazano v nadaljevanju. Preglednica 3 Razvoj uvoznih cen in cen glavnih surovin 2014 2015 2016 Obdobje preiskave Cena uvoza iz LRK (v EUR/kos) 144,4 144,3 127,7 128,8 Indeks (2014 = 100) 100 100 88 89 Naravni kavčuk: SGX RSS3 (v USD/tono) 1 957 1 560 1 641 2 050 Indeks (2014 = 100) 100 80 84 105 SGX TSR20 (v USD/tono) 1 710 1 370 1 378 1 660 Indeks (2014 = 100) 100 80 81 97 Butadien (v centih USD/funt) 59,0 34,0 37,2 62,5 Indeks (2014 = 100) 100 58 63 106 Kazalnik za nafto brent (v USD/sodček) 99,7 53,4 43,6 49,6 Indeks (2014 = 100) 100 54 44 50 Vir: Eurostatova podatkovna zbirka COMEXT in pritožba.

(152) V obravnavanem obdobju se v cenah kitajskega uvoza ni upošteval razvoj cen surovin. Kitajske uvozne cene so med letoma 2014 in 2015 ostale stabilne, cena glavnih surovin pa se je bistveno znižala, in sicer za 20 % za naravni kavčuk in za približno 45 % za butadien in kazalnike za nafto brent. Kitajske uvozne cene so se med letoma 2015 in 2016 znižale za 12 %, cene surovin pa so ostale razmeroma nespremenjene. V letu 2016 in obdobju preiskave, ko se je večina cen surovin od drugega četrtletja leta 2016 do prvega četrtletja leta 2017 znatno zvišala, pa so kitajske uvozne cene ostale stabilne. Komisija je sklenila, da kitajske uvozne cene niso bile povezane z razvojem cen surovin. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

4.5.3 Nelojalno nižanje prodajnih cen

(153) Več zainteresiranih strani je trdilo, da bi bilo treba nelojalno nižanje prodajnih cen izračunati po analogiji z metodologijo, uporabljeno za izračun stopnje dampinga, na podlagi primerjave tehtanih povprečnih prodajnih cen za posamezno vrsto izdelka in segment vzorčenih proizvajalcev Unije, ki se zaračunavajo nepovezanim strankam, in tehtanega povprečja cen vseh primerljivih izvoznih transakcij. Poleg tega sta združenje CRIA in zbornica CCCMC trdila, da bi morala Komisija kitajske cene prilagoditi navzgor ali cene Unije za protektirane pnevmatike navzdol, da bi zagotovila, da se v primerjanih cenah upošteva podobno število prevoženih kilometrov, ter za poprodajne in garancijske storitve, ki jih zagotavljajo proizvajalci Unije, ki prodajajo protektirane pnevmatike, zlasti za tretji razred, saj kitajski proizvajalci takih storitev ne zagotavljajo. Zadevne strani so podobne trditve ponovile po končnem razkritju.

(154) Kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 149 in 150 začasne uredbe, se je v metodologiji za določitev nelojalnega nižanja prodajnih cen s primerjavo upoštevala povprečna prodajna cena za posamezno vrsto izdelka (kontrolno številko izdelka) in posamezni segment. Nelojalno nižanje prodajnih cen je bilo izračunano na podlagi primerljivih transakcij, ki se nanašajo na zadevno vrsto izdelka, ali za vsako vrsto izdelka posebej. Za pnevmatike znotraj posameznega razreda se šteje, da so podobne v smislu števila prevoženih kilometrov, zato splošna prilagoditev ni potrebna. To velja tudi za garancijske storitve, razen za tretji razred, kjer lahko Unija v nasprotju s kitajskimi proizvajalci dejansko zagotavlja poprodajne in garancijske storitve. Zato je Komisija po potrebi prilagodila cene vzorčenih proizvajalcev Unije za poprodajne in garancijske storitve za tretji razred. Stopnji nelojalnega nižanja prodajnih in ciljnih cen sta bili določeni brez ponderiranja. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

(155) V zvezi s trditvijo o analogiji med izračuni dampinga in škode je Komisija opozorila, da je treba pri izračunih dampinga, ko se računajo stopnje dampinga za podobni izdelek kot celoto, dejansko upoštevati „vse primerljive izvozne transakcije“ (41). Nasprotno „preiskovalnemu organu ni treba […] ugotoviti obstoja nelojalnega nižanja prodajnih cen za vsako vrsto izdelka v preiskavi ali glede na celoten obseg blaga, ki sestavlja domači podobni izdelek. Ne glede na to mora preiskovalni organ objektivno proučiti učinek dampinškega uvoza na domače cene.“ (42) V obravnavanem primeru je bila Komisija zadovoljna z zelo visoko stopnjo ujemanja med vrstami izdelkov proizvajalcev Unije in proizvajalcev izvoznikov, ki se prodajajo na trgu Unije (na splošno je ujemanje med 80- in 90-odstotno). Ta trditev je bila zato zavrnjena.

(156) Združenje CRIA in zbornica CCCMC sta trdila, da bi morala Komisija razkriti dodatne informacije o fizikalnih lastnostih vrst pnevmatik, ki so bile uporabljene za primerjavo, saj je zelo verjetno, da obstajajo razlike, ki niso upoštevane v kontrolnih številkah izdelka, ki jih je treba prilagoditi, vendar kitajski izvozniki, združenje CRIA in zbornica CCCMC takih razlik enostavno ne morejo opredeliti, saj nimajo informacij o proizvodih, ki jih prodajajo vzorčeni proizvajalci Unije. Zadevni strani sta trdili, da je v poročilu pritožbenega organa STO v zadevi ES – pritrdilni elementi (43) podprt ta pristop. Zadevne strani so podobne trditve ponovile po končnem razkritju.

(157) Komisija se ni strinjala s to trditvijo. Poudarila je, da se navedeno poročilo pritožbenega organa nanaša na nezagotovitev potrebnih informacij v zvezi z lastnostmi zadevnega izdelka, ki so bile uporabljene pri določitvi normalne vrednosti. Posledično proizvajalci niso mogli odločati o tem, ali je treba zahtevati prilagoditve zaradi prilagoditve ravni trgovanja ali ne, da bi se v okviru izračuna dampinga zagotovila poštena primerjava na podlagi člena 2(10) osnovne uredbe. Vendar je bilo v poročilu odbora v isti zadevi navedeno, da „čeprav je jasno, da splošne zahteve glede objektivne proučitve in pozitivnih dokazov [iz člena 3(2) osnovne uredbe] omejujejo polje proste presoje preiskovalnega organa pri analizi nelojalnega nižanja prodajnih cen, to ne pomeni, da se uporabljajo zahteve iz člena 2(10) osnovne uredbe glede ustreznega upoštevanja razlik, ki vplivajo na primerljivost cen“ (44). Zato sklicevanje na to sodno prakso ni mogoče v tej zadevi, kjer združenje CRIA in zbornica CCCMC ugibata o nerazkritju informacij o „vseh ostalih ustreznih lastnostih“ in razlikah, ki pri izračunih nelojalnega nižanja prodajnih cen in škode niso zajete v kontrolni številki izdelka. Poleg tega je Komisija nelojalno znižanje prodajnih cen izračunala v skladu s svojo običajno prakso, da bi zagotovila pošteno primerjavo, v kontrolnih številkah izdelka pa se ustrezno upoštevajo fizikalne in vse druge razlike med vrstami izdelka, ki jih prodajajo proizvajalci Unije in proizvajalci izvozniki. Poleg tega bi morali proizvajalci izvozniki, če menijo, da imajo njihovi izdelki posebne značilnosti, ki se običajno razlikujejo od značilnosti izdelkov Unije in ki jih po njihovem mnenju kontrolna številka izdelka ne zajema, nanje pravočasno opozoriti. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

(158) Nekatere zainteresirane strani so trdile, da Komisija nelojalnega nižanja prodajnih cen ni določila za celotno obravnavano obdobje. Podroben izračun nelojalnega nižanja prodajnih cen je bil izveden le za obdobje preiskave. Povprečne kitajske uvozne cene v prejšnjih obdobjih je mogoče primerjati s prodajnimi cenami industrije Unije, vendar je taka primerjava v bistvu nesmiselna, saj (1) za kitajske uvozne cene niso na voljo ločeni podatki po razredih, poleg tega pa (2) se v teh povprečnih cenah ne upošteva možnost, da se je morda nabor izdelkov v zadevnem obdobju spremenil.

(159) V skladu s poročilom pritožbenega organa STO v zadevi Kitajska – visoko odporne brezšivne cevi iz nerjavnega jekla (EU) (45) mora pritožbeni organ oceniti pomen nelojalnega nižanja prodajnih cen zaradi dampinškega uvoza v zvezi z deležem domače proizvodnje, za katerega ni bilo ugotovljeno nelojalno nižanje prodajnih cen. Zadevne strani so menile, da Komisija take ocene ni izvedla. Zadevne strani so podobne trditve ponovile po končnem razkritju.

(160) Kot je navedeno v uvodni izjavi 149 začasne uredbe, je Komisija v skladu z veljavno sodno prakso izvedla običajne izračune na podlagi preverjenih podatkov za obdobje preiskave, in sicer za posamezno kontrolno številko izdelka in posamezni razred. Zainteresiranim stranem so bili ob spoštovanju njihovih procesnih pravic razkriti vsi pomembni izračuni. Splošna stopnja nelojalnega nižanja prodajnih cen v obdobju preiskave je znašala približno 21 % in je po mnenju Komisije visoka. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

(161) Vendar sta združenje CRIA in zbornica CCCMC menila, da je Komisija nelojalno znižanje prodajnih cen verjetno ugotovila le za majhno podskupino prodaje vzorčenih proizvajalcev Unije. Po njunem mnenju mora Komisija oceniti morebitni cenovni pritisk, ki bi ga lahko kitajski uvoz izvajal na preostalo prodajo industrije Unije, za katero ni ugotovila nelojalnega nižanja prodajnih cen.

(162) Ta trditev je bila zavrnjena, ker se je z uvozom kitajskih proizvajalcev izvoznikov ujemal precejšen delež prodaje vzorčenih proizvajalcev Unije (med 80 in 90 %). Poleg tega je bila ugotovljena precejšnja tehtana povprečna stopnja nelojalnega nižanja prodajnih cen v vseh treh razredih, in sicer med 18 in 24 %:

(163) Skupina Aeolus Group in družba Heuver sta zahtevali spremembo CIF cen skupine Aeolus Group, da bi se upoštevali stroški družbe Heuver po uvozu. Družba Pirelli je trdila, da mora Komisija upoštevati njene dodatne stroške pri primerjavi pnevmatik družbe Pirelli in drugih pnevmatik, ki jih proizvaja in prodaja industrija Unije in ki se prodajajo (neodvisnim) trgovcem na drobno.

(164) Komisija je ugotovila, da družba Heuver ni bila povezana s skupino Aeolus Group. Zato prilagoditev ni bila utemeljena. Kar zadeva družbo Pirelli, je bila tehtana povprečna cena CIF določena v skladu s členom 2(9) osnovne uredbe, kot je opisano v uvodni izjavi 118 začasne uredbe. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

(165) Več strani je trdilo, da se Komisija pri analizi nelojalnega nižanja prodajnih cen in določitvi stopnje ne more zanašati na konstruirane izvozne cene ter da je uporabljena metodologija v nasprotju s členom 3(2)(a) in členom 3(3) osnovne uredbe. Poleg tega je skupina Hankook Group trdila, da bi jo bilo treba pri izračunih stopnje dampinga in škode obravnavati kot en sam gospodarski subjekt.

(166) Prvič, člen 3(2) osnovne uredbe se nanaša na učinek dampinškega uvoza, ki lahko povzroči škodo proizvajalcem Unije, ne pa na nadaljnjo prodajno ceno družbe (povezanega uvoznika) v Uniji drugi stranki.

(167) Drugič, kar zadeva nelojalno nižanje prodajnih cen, osnovna uredba ne določa nobene posebne metodologije v zvezi z navedenim pojmom. Institucije zato uživajo široko diskrecijsko pravico pri ocenjevanju tega dejavnika škode. To diskrecijsko pravico omejuje potreba po utemeljitvi sklepov na pozitivnih dokazih in objektivnem preverjanju, kot se to zahteva v členu 3(2) osnovne uredbe.

(168) Kar zadeva elemente, ki so se upoštevali pri izračunu nelojalnega nižanja prodajnih cen (zlasti izvozno ceno), mora Komisija opredeliti tisto točko, na kateri se prvič pojavi (ali bi se lahko pojavilo) konkuriranje proizvajalcem Unije na trgu Unije. Ta točka je dejansko nakupna cena prvega nepovezanega uvoznika, saj se lahko družba načeloma odloči, ali bo dobavljala pri industriji Unije ali pri čezmejnih strankah. Nasprotno proučitev cen nepovezanih uvoznikov pri nadaljnji prodaji ne izraža točke, kjer poteka dejanska konkurenca. To je le točka, kjer uveljavljena prodajna struktura izvoznika poskuša najti stranke, vendar je že za točko, v kateri je bila sprejeta odločitev o uvozu. Ko izvoznik vzpostavi svoj sistem povezanih družb v Uniji, so se te družbe že odločile, da bodo blago nabavljale iz tujine. Zato bi bilo treba