Odločba Komisije

z dne 25. julija 1995

o pogojih v zvezi z zdravstvenim varstvom živali in izdajanjem spričeval za uvažanje školjk Crassostrea gigas iz tretjih držav za distribucijo v vodah Skupnosti

(Besedilo velja za EGP)

(95/352/ES)

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Direktive Sveta 91/67/EGS z dne 28. januarja 1991 o pogojih v zvezi z zdravjem živali, ki urejajo dajanje živali in proizvodov iz ribogojstva na trg [1], kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu Avstrije, Švedske in Finske, in zlasti členov 19(4), 20 in 21 Direktive,

ker je Crassostrea gigas glavna vrsta ostrig, ki se goji v Skupnosti, in tako predstavlja pomemben gospodarski dejavnik in pomemben vir dohodka za osebe, dejavne v sektorju ribogojstva;

ker so v tretjih državah razširjene nekatere bolezni, ki so Skupnosti tuje in katerih vnos v Skupnost bi lahko imel uničujoče posledice za sektor gojenja ostrig;

ker je treba preprečiti vnos takih bolezni;

ker je tveganje vnosa bolezni največje ob vnosu ostrig za distribucijo v vode Skupnosti; ker obstaja enako tveganje, če ni ustreznih metod razkuževanja ostanka vode v bazenihza shranjevanje in prečiščevanje živih ostrig ob vnosu ostrig, ki so pred porabo na ozemlju Skupnosti začasno nameščene v takih objektih;

ker morajo biti zato pogoji v zvezi z zdravstvenim varstvom živali, veterinarska spričevala in seznam tretjih držav, iz katerih se lahko vnaša Crassostrea gigas za distribucijo, dokler niso znani podatki o zoosanitarnem stanju in o organizaciji inšpekcijskih služb tretjih držav, ki še niso na seznamu, zgolj začasni;

ker predstavlja nenamerni uvoz drugih vrst školjk v pošiljkah Crassostrea gigas precejšnje tveganje bolezni; ker je treba, da bi se temu izognili, pošiljke pregledati pred pošiljanjem;

ker uporaba te odločbe ne posega v pogoje v zvezi z javnim zdravstvenim varstvom iz Direktive 91/492/EGS o pogojih v zvezi z zdravstvenim varstvom za proizvodnjo in dajanje na trg živih školjk [2];

ker so ukrepi, predvideni s to odločbo, v skladu z mnenjem Stalnega veterinarskega odbora,

SPREJELA NASLEDNJO ODLOČBO:

Člen 1

Države članice dovolijo uvoze školjk vrste Crassostrea gigas za distribucijo v vodah Skupnosti ali za ponovno potopitev v prečiščevalnem centru v stiku z vodami Skupnosti, iz držav, navedenih v Prilogi I, pod pogojem, da:

1. so izpolnjeni naslednji uvozni pogoji:

(a) na njih je bil na dan nakladanja opravljen pregled, da se preveri, ali izpolnjujejo zahteve iz točke 1 člena 3 Direktive 91/67/EGS;

(b) bile so vzgojene, v njihovem celotnem življenjskem krogu, in nabrane v državnih vodah države izvora;

(c) izvirati morajo iz območja, ki ga je pristojni organ razglasil za prostega bolezni Mikrocytos mackini in iridoviroze, skladno s postopki vzorčenja in diagnostičnimi metodami iz Priloge II, in v katerem ni nobenih drugih pomembnih bolezni školjk razen martelioze (Marteilia refringens) in bonanimoze (Bonamia ostreae);

(d) pred nakladanjem so bile pregledane, z namenom preverjanja odsotnosti školjk katere koli druge vrste, skladno s postopki, določenimi v Prilogi III.

2. so opremljene z zdravstvenim spričevalom, katerega vzorec je določen v Prilogi IV.

Člen 2

Ta odločba se uporablja od 1. oktobra 1995.

Člen 3

Ta odločba je naslovljena na države članice.

V Bruslju, 25. julija 1995

Za Komisijo

Franz Fischler

Član Komisije

[1] UL L 46, 19.2.1991, str. 1.

[2] UL L 268, 24.9.1991, str. 1.

--------------------------------------------------

PRILOGA I

Začasni seznam tretjih držav, iz katerih so dovoljeni uvozi Crassostrea gigas za distribucijo v Skupnosti

(AU) Avstralija

(CA) Kanada

(NZ) Nova Zelandija

(US) Združene države Amerike

--------------------------------------------------

PRILOGA II

Postopki vzorčenja in diagnostične metode za razglasitev območja, prostega bolezni Mikrocytos mackini in iridoviroze

A. METODE VZORČENJA

1. ODVZEM VZORCEV

1.1 Točke odvzema vzorcev

Za vsako navedeno območje se izbere ustrezno število točk za odvzem vzorcev, ki daje največje možnosti odkrivanja patogenov. Upoštevati je treba parametre, ki vplivajo na razvoj patogenih dejavnikov, kot so gostota živali, vodni tokovi in razvojni krog školjk.

Za dano območje je treba izbrati najmanj tri točke odvzema vzorcev. Število vzorcev je treba povečati za večja območja, ki vsebujejo več ločenih območij gojenja občutljive vrste.

Kadar koli je mogoče, je treba najmanj en vzorec vzeti iz naravnih gojišč. Treba je izbrati vse školjke, ki kažejo kakršne koli nepravilnosti (nenormalna rast, zevajoči lupini).

1.2 Trajanje in pogostnost odvzema vzorcev

Pogostnost pregledov temelji na obdobju infekcije in pregledi se morajo opraviti po tem obdobju. Obdobja pregledov morajo upoštevati tudi premeščanje školjk, ki se v splošnem odvija spomladi in jeseni. Vzorčenje je treba torej izvajati dvakrat letno (spomladi/jeseni) za Mikrocytos in za iridovirus.

1.3 Velikost vzorca

V prvem dveletnem obdobju pred dodelitvijo statusa z dovoljenjem, je velikost vzorca za vsako točko odvzema vzorcev 150 ali dovolj veliko število, da zagotovi odkrivanje prenašalcev patogenov s stopnjo zaupanja 95 % pri razširjenosti 2 %.

2. POŠILJANJE VZORCEV

Vse školjke v vzorcu je treba dostaviti odobrenemu laboratoriju v roku 24 ur po odvzemu vzorca. Pakirane morajo biti skladno s trenutno veljavnimi standardi, da se ohranijo v dobrem stanju. Vzorec mora biti opremljen s pritrjeno nalepko, ki jasno navaja kraj odvzema vzorca in (morebitni) časovni razvoj sprememb v zdravstvenem stanju.

3. MAKROSKOPSKA PREISKAVA

Školjke je treba odpreti previdno, da se ne poškoduje tkivo, zlasti plašč, škrge, srce in prebavna žleza. Treba je zabeležiti nepravilnosti in poškodbe, kakor tudi morebitne deformacije lupine, organizme, ki se zavrtajo v lupino, in vidne prebivalce plašča.

4. PREISKAVA ZALOG OB POJAVU NENORMALNE UMRLJIVOSTI

Ob nenormalni umrljivosti v staležih školjk je treba opraviti nujno preiskavo, da se ugotovijo vzroki. Nenormalna umrljivost v naravi pomeni nenadno obsežno umrljivost, ki nastopi v kratkem času med dvema opazovanjema v času oseke. Za drstišče velja, da je umrljivost nenormalna, kadar gojitelj ne more odvzeti ličink v obdobju, ki obsega zaporedne drstitve različnih skupin plemenskih školjk. Za vzgajališče velja, da je umrljivost nenormalna, kadar pride do nenadne obsežne umrljivosti, ki nastopi v kratkem času na mnogih ceveh.

Odvzeti vzorec mora obsegati 150 posamičnih ostrig in se mora obdelati skladno s postopkom, ki je opredeljen za histološko analizo. Ta metoda se mora uporabiti na samem začetku, pred vsemi ostalimi vrstami preiskave. Vzorci se fiksirajo, po možnosti v Carsonovem preparatu za fiksiranje, ki omogoča ponovno uporabo vzorca za elektronsko mikroskopijo.

B. DIAGNOSTIČNE METODE

(a) Mikrocytos mackini

1. PRIPRAVA IN PREISKAVA VZORCEV ZA MIKROCITOZO

1.1 Citološka preiskava

Zarežite skozi abscese, ulkuse ali zeleno-gnojne pustule, popivnajte odvečno vodo tako, da položite vzorec na pivnik, nato razmažite na stekelce vzorec, ki ustreza prerezu skozi okuženo tkivo. Stekelca se posušijo na zraku in nato fiksirajo z metanolom (2 do 3 minute).

Stekelca se obarvajo z uporabo katerega koli barvila, ki ustreza barvanju po Wright-Giemsu (npr. Merckov Hemacolor Kit ali Baxterjev Diff-Quick) skladno z navodili proizvajalca. Pomočite stekelca v prvo kopel za 4 do 5 sekund, nato jih nemudoma potopite v drugo kopel (3 sekunde). Sperite pod tekočo vodo iz pipe, posušite do suhega na hladnem ali toplem zraku in vložite v sintetično smolo (Eukitt).

Zajedavec s premerom 1 do 3 μm se pojavi vključen v hemocite ali prost celic gostitelja in ima modro citoplazmo in majhno rdeče jedro. Zadošča čas opazovanja 5 minut za posamično stekelce.

1.2 Histološka preiskava

Za histološke vzorce zarežite skozi telo ostrige vključno z morebiti prisotnimi pustulami, abscesi in ulkusi. Položite vzorec v tekočino za fiksiranje, kot je na primer Davidsonova, Bouinova ali Carsonova. Slednja omogoča ponovno uporabo vzorcev za elektronsko mikroskopijo, če je potrebna. Razmerje med prostornino tkiva in prostornino preparata za fiksiranje ne sme biti večje od 1:10.

Vzorci se nato obdelajo skladno s klasičnimi histološkimi metodami. Več nespecifičnih barvil omogoča opazovanje Mikrocytosa: hemalum-eozin, Massonov trikrom. Ti primeri niso izključni. Priporoča se preiskava dveh vzorcev za posamično ostrigo.

Faze Mikrocytosa, medceličnega zajedavca s premerom 2/3 μm, lahko opazimo v celicah vezikularnega vezivnega tkiva ob robu poškodb, v mišičnih celicah in v hemocitih v poškodbah.

(b) Iridoviroza

1. PRIPRAVA IN PREISKAVA VZORCEV ZA IRIDOVIRUS

1.1 Citološka preiskava

Prerežite prebavno žlezo in škrge po sagitalni ravnini, popivnajte presežno vodo z vpojnim papirjem, nato pritisnite na stekelce tisti del vzorca, ki poteka skozi prizadete organe. Stekelca se posušijo na zraku in nato fiksirajo z metanolom (2 do 3 minute).

Stekelca se obarvajo z uporabo Merckovega Hemacolor Kita (z raztopino reagenta 2 (ref. št. 11956) za rdečo barvo in raztopino reagenta 3 (ref. št. 11957) za modro barvo). Pomočite stekelca v prvo kopel za 4 do 5 sekund, nato jih nemudoma potopite v drugo kopel (3 sekunde). Sperite pod tekočo vodo iz pipe, posušite do suhega na hladnem ali toplem zraku, in vložite v sintetično smolo (Eukitt).

Zadosten čas za preiskavo posamičnega stekelca je 5 minut.

Citoplazma okuženih celic se obarva modro, in vsebuje bledo obarvano rdeče jedro in inkluzijsko telesce, obarvano živo rdeče, katerega velikost je lahko različna.

1.2 Histološka preiskava

S škarjicami prerežite drobovje in škrge po sagitalni ravnini, in položite vzorec v preparat za fiksiranje (Davidsonovo, Bouinovo ali Carsonovo tekočino); slednja je primerna za vzorce, ki se lahko kasneje po potrebi pregledajo z elektronsko mikroskopijo. Za vsak volumski del vzorca mora biti najmanj 10 delov tekočine.

Vzorci se nato obdelajo s tradicionalnimi histološkimi postopki.

Veliko nespecifičnih barvil pokaže prisotnost iridoviralnih inkluzijskih telesc: hemalun-eozin, Massonov trikrom in drugi. Treba je pregledati po dva vzorca iz vsake ostrige.

Cilirani velarni epitel z intracitoplazmičnimi inkluzijskimi telesci (premera 1,2 do 2,4 μm), ki so v zgodnjem stadiju infekcije okrogla, zgoščena in bazofilična, v virionski obliki pa postanejo nepravilna in manj bazofilična. Inkluzijska telesca se občasno pojavijo v velarju, ki podpira ezofagealne in oralne epitele, in redko v plaščnem epitelu.

1.3 Elektronska mikroskopija

Velarne epitelijske celice z viroplazmo (ki jih v histologiji opazujemo kot inkluzijska telesca), ki predstavljajo virusne delce. Virusni delci z ikozaedrsko simetrijo (premer 228 ± 7 nm) in s kapsido z dvoslojno ovojnico. Zaključeni virusni delci imajo gosto notranje jedro, ki ga od kapside ločuje zmerno gosto območje.

--------------------------------------------------

PRILOGA III

1. Pristojni organ za vsako pošiljko opravi vizualni pregled najmanj 1000 naključno izbranih ostrig za vsak kraj izvora.

2. Pošiljka uspešno prestane preizkus, če preverjanje iz točke 1 ne razkrije prisotnosti drugih školjk razen Crassostrea gigas.

--------------------------------------------------

PRILOGA IV

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

--------------------------------------------------