ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
10.

Iz področja uporabe registra so izvzete naslednje dejavnosti: (a) dejavnosti glede zagotavljanja pravnega in drugega strokovnega svetovanja, če so povezane z uveljavljanjem temeljne pravice stranke do nepristranskega sojenja, vključno s pravico do obrambe v upravnih postopkih, kot jih opravljajo pravniki ali kateri koli drugi zadevni strokovnjaki. V področje uporabe registra ne spadajo (ne glede na to, kdo pri njih sodeluje): svetovalne dejavnosti in stiki z javnimi organi, katerih namen je boljša obveščenost stranke o splošnem pravnem položaju, o njenem specifičnem pravnem položaju ali svetovanje o tem, ali je nek pravni ali administrativni ukrep v dani obliki zakonsko ustrezen ali dopusten; svetovanje stranki z namenom, da se ji pomaga zagotoviti skladnost njenih dejavnosti z zakonodajo; zastopanje v okviru spravnih postopkov ali postopkov mediacije, namenjenih reševanju spora brez sodnih ali upravnih organov. Ta pristop velja za vse poslovne sektorje v Evropski uniji in ni omejen zgolj na nekatere posebne postopke (konkurenca). Če so družba in njeni svetovalci vpleteni kot stranka v poseben pravni ali upravni primer, katera koli dejavnost, ki je neposredno povezana s tem primerom in ki ni namenjena spreminjanju obstoječega pravnega okvira, ne spada v področje uporabe registra; (b) dejavnosti socialnih partnerjev kot udeležencev v socialnem dialogu (sindikati, delodajalska združenja itd.), kadar delujejo v vlogi, ki jim je bila podeljena s pogodbami. To smiselno velja za vse subjekte, ki jim je bila s pogodbami podeljena institucionalna vloga; (c) dejavnosti, ki so odgovor na neposredno in individualizirano zahtevo institucije EU ali poslanca Evropskega parlamenta, kot so na primer ad hoc ali redni zahtevki za dejstva, podatke ali strokovna znanja in/ali individualizirana vabila na javne razprave ali na udeležbo pri delu posvetovalnih odborov ali na podobnih forumih.
Izjava Komisije o izključni pristojnosti v skladu z Uredbo (EU) 2022/1031 Evropskega parlamenta in Sveta (1)

(2022/C 248/02)

Kot je bilo potrjeno v Mnenju 2/15 Sodišča, sodelovanje gospodarskih subjektov, blaga in storitev iz tretjih držav v postopkih javnega naročanja Unije spada na področje uporabe skupne trgovinske politike, za katero ima Unija izključno pristojnost, kot je izrecno navedeno v členu 3(1)(e) PDEU. Zato države članice ter njihovi javni naročniki in naročniki ne smejo sprejeti ali ohraniti nobenih zakonodajnih ali drugih splošno veljavnih ukrepov, ki urejajo dostop gospodarskih subjektov, blaga in storitev iz tretjih držav, razen tistih, ki se uporabljajo v skladu s to uredbo in drugimi zakonodajnimi akti Unije.

(1) Uredba (EU) 2022/1031 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. junija 2022 o dostopu gospodarskih subjektov, blaga in storitev iz tretjih držav do trgov javnih naročil in koncesij Unije ter postopkih za podporo pogajanjem o dostopu gospodarskih subjektov, blaga in storitev iz Unije do trgov javnih naročil in koncesij tretjih držav (instrument za mednarodno javno naročanje, IPI) (UL L 173, 30.6.2022, str. 1.
Izjava Sveta o upravljanju v zvezi z instrumentom za sosedstvo ter razvojno in mednarodno sodelovanje – Evropa v svetu

(2021/C 226 I/03)

Svet v skladu s členom 16(1) PEU opravlja funkcijo oblikovanja politike in usklajevanja. Svet prispeva tudi k splošnemu okviru politike za izvajanje Uredbe (EU) 2021/947 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. junija 2021 o vzpostavitvi instrumenta za sosedstvo ter razvojno in mednarodno sodelovanje (NDICI) – Globalna Evropa , kot je določeno v členu 7 te uredbe. NDICI – Globalna Evropa v enem širokem in celovitem instrumentu združuje 10 nekdanjih instrumentov. Zato so potrebne okrepljene strateške smernice Sveta za glavne politične cilje in prednostne naloge instrumenta, vključno z zagotavljanjem večje skladnosti, doslednosti in dopolnjevanja z drugimi ustreznimi instrumenti in politikami EU, ko gre za uresničevanje vrednot in interesov EU.

Svet namerava ob upoštevanju delitve pristojnosti in vlog med institucijami EU in za podlago svojim strateškim usmeritvam redno izmenjevati mnenja in nadalje ukrepati v zvezi s splošnimi strateškimi odločitvami glede programskega načrtovanja, vključno z dodeljevanjem sredstev za geografski in tematski steber instrumenta, pa tudi v zvezi z uporabo stebra za hitro odzivanje in aktiviranjem rezerve za nove izzive in prednostne naloge.

Te izmenjave mnenj bi morale zajemati tudi spremljanje optimalne uporabe virov glede na cilje porabe, ustavitev zunanje pomoči EU v okviru instrumenta ter rezultate geografskih in tematskih ocen.

Poleg tega bi morale te izmenjave mnenj zajemati tudi vprašanje, kako se sredstva Unije uporabljajo za doseganje ciljev iz instrumenta, med drugim za zmanjšanje, dolgoročno pa za izkoreninjenje revščine, trajnostni razvoj in boj proti podnebnim spremembam, utrjevanje, podpiranje in spodbujanje demokracije, pravne države in spoštovanja človekovih pravic ter uporabo prožnega mehanizma financiranja na področju migracij, in vprašanje, kako uporaba potrebnih vzvodov vpliva na morebitne spremembe financiranja.

Komisija naj zagotovi ustrezne informacije za lažjo izmenjavo mnenj s Svetom in v celoti upošteva stališča Sveta.

Medtem ko Svet določa strateške smernice in zagotavlja splošno usklajevanje, bodo predstavniki držav članic v odboru, ustanovljenem z uredbo NDICI – Globalna Evropa, svoje naloge opravljali v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011. Odbor bi se moral sestajati v različnih sestavah, pristojnih za specifična področja ukrepanja, kot so geografski in tematski ukrepi ter ukrepi za hitro odzivanje, kar bi državam članicam omogočilo, da zagotovijo ustrezno strokovno znanje. Predstavniki držav članic bi morali s Komisijo redno izmenjevati mnenja o večletnem programskem načrtovanju NDICI – Globalna Evropa, zlasti kar zadeva geografski in tematski steber, vmesne in ad hoc preglede večletnih okvirnih programov. Predstavniki držav članic lahko zahtevajo preučitev zadev, povezanih z izvajanjem instrumenta. Svet poziva Komisijo, naj navedeno upošteva v svojem predlogu poslovnika odbora.
Skupna izjava Komisije, Sveta in Evropskega parlamenta o instrumentu za odvračanje tretjih držav od prisilnih ukrepov in odzivanje nanje

(2021/C 49/01)

Komisija je seznanjena s pomisleki Parlamenta in držav članic glede prakse nekaterih tretjih držav, da skušajo EU in/ali njene države članice prisiliti, da sprejmejo ali umaknejo določene ukrepe politike. Strinja se, da take prakse vzbujajo veliko zaskrbljenost. Potrjuje, da namerava nadalje preučiti, kakšen instrument bi bilo mogoče sprejeti za odvračanje prisilnih ukrepov tretjih držav ali izravnavo njihovih učinkov, ki bi hkrati omogočil tudi hitro sprejetje protiukrepov, ki bi jih sprožili takšni ukrepi. Nadaljevati namerava oceno in na podlagi nje ob upoštevanju vseh relevantnih okoliščin sprejeti zakonodajni predlog, ki bo določal mehanizem za odvračanje ali izravnavo takih ukrepov na način, ki je skladen z mednarodnim pravom. Kot je bilo napovedano v pismu o nameri predsednice Komisije z dne 16. septembra 2020, naslovljenem na predsednika Parlamenta in predsedujočega Svetu, bo Komisija ta predlog v vsakem primeru sprejela najpozneje do konca leta 2021 ali prej, če bi bilo to potrebno zaradi prisilnega ukrepa tretje države.

Svet in Evropski parlament sta seznanjena z namero Komisije, da predloži predlog instrumenta za odvračanje tretjih držav od prisilnih ukrepov in odzivanje nanje. Obe instituciji sta zavezani izpolnitvi svoje institucionalne vloge sozakonodajalcev in pravočasni obravnavi predloga, pri čemer bosta upoštevali obveznosti Unije v skladu z mednarodnim javnim pravom in pravom STO ter ustrezen razvoj dogodkov v mednarodni trgovini.
Izjava Komisije v zvezi z uredbo (EU) 2021/691 Evropskega parlamenta in Sveta o Evropskem skladu za prilagoditev globalizaciji za presežne delavce (ESPG) in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 1309/2013

(2021/C 161 I/01)

V Medinstitucionalnem sporazumu med Evropskim parlamentom, Svetom Evropske unije in Evropsko komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju ter novih virih lastnih sredstev, vključno s časovnim načrtom za uvedbo novih virov lastnih sredstev, je v točkah 30 do 33 določeno, da mora Komisija dati na voljo integriran in interoperabilen informacijski sistem in sistem spremljanja, ki bo vključeval enotno orodje za podatkovno rudarjenje in oceno tveganja ter s katerim se bodo ocenjevali in analizirali zahtevani podatki, namen pa je njegova vsesplošna uporaba v državah članicah. Vse tri institucije so se poleg tega dogovorile, da bodo v zakonodajnem postopku v zvezi z zadevnimi temeljnimi akti lojalno sodelovale, da bi zagotovile nadaljnje ukrepanje na podlagi sklepov Evropskega sveta iz julija 2020 v zvezi s tem elementom.

Komisija meni, da dogovor, ki sta ga sozakonodajalca dosegla na podlagi člena 23(2) o obvezni uporabi enotnega orodja za podatkovno rudarjenje ter zbiranju in analizi podatkov o dejanskih lastnikih prejemnikov sredstev, ne zadostuje za okrepitev zaščite proračuna Unije in instrumenta NextGenerationEU pred goljufijami in nepravilnostmi ter za zagotovitev učinkovitega preverjanja nasprotij interesov, nepravilnosti, primerov dvojnega financiranja in kaznive zlorabe sredstev. Zato pristop, o katerem sta se sozakonodajalca dogovorila v uredbi o Evropskem skladu za prilagoditev globalizaciji za presežne delavce, ne odraža ustrezno želenega cilja in duha Medinstitucionalnega sporazuma.
Skupna izjava Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije o ponovni oceni določb o zunanjih namenskih prejemkih ter najemanju in dajanju posojil v finančni uredbi

(2020/C 444 I/06)

V kontekstu Next Generation EU se Evropski parlament, Svet in Komisija strinjajo, da bodo v okviru naslednje revizije finančne uredbe ocenjene in po potrebi revidirane:

— določbe o zunanjih namenskih prejemkih, zlasti tiste v členu 21(5) finančne uredbe;

— določbe o poročanju glede najemanja in dajanja posojil.

Vse tri institucije potrjujejo, da se za namenske prejemke uporabljajo veljavna pravila o revizijah in postopku razrešnice.
Izjave v zvezi z Direktivo (EU) 2019/1153 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2019 o določitvi pravil za lažjo uporabo finančnih in drugih informacij za namene preprečevanja, odkrivanja, preiskovanja ali pregona nekaterih kaznivih dejanj ter o razveljavitvi Sklepa Sveta 2000/642/PNZ (1)

(2019/C 234/01)

Izjava Evropskega parlamenta o členu 9

Evropski parlament obžaluje, da v nasprotju s prvotnim predlogom ta direktiva ne vključuje pravil o natančnih rokih in kanalih IT za izmenjavo informacij med finančnimi obveščevalnimi enotami posameznih držav članic. Evropski parlament obžaluje tudi, da je področje uporabe tega člena omejeno na primere terorizma in organiziranega kriminala, povezanega s terorizmom, ne zajema pa – kakor je bilo prvotno predlagano – vseh vrst hudih kaznivih dejanj, ki prav tako lahko resno škodujejo našim družbam. Evropski parlament poziva Komisijo, naj to vprašanje ponovno preuči v okviru svojih poročil o izvajanju in oceni te direktive ter direktive o preprečevanju pranja denarja, konkretno v sklopu svoje ocene na podlagi člena 21. Evropski parlament bo ta poročila in presoje pozorno spremljal in analiziral ter po potrebi sam pripravil priporočila.

Izjava Komisije

V zvezi s členom 9 Direktive Komisija obžaluje, da direktiva v nasprotju z njenim prvotnim predlogom ne vključuje pravil o natančnih rokih in kanalih IT za izmenjavo informacij med finančnoobveščevalnimi enotami različnih držav članic. Komisija tudi obžaluje, da je bilo področje uporabe tega člena omejeno na primere terorizma in organiziranega kriminala, povezanega s terorizmom, ter da ne zajema vseh vrst hudih kaznivih dejanj, kot je bilo prvotno predlagano. Komisija bo dodatno preučila sodelovanje med finančnoobveščevalnimi enotami, zlasti v okviru svojih poročil o izvajanju te direktive in direktive o preprečevanju pranja denarja.

(1) UL L 186, 11.7.2019, str. 122.
Skupna izjava Evropskega parlamenta in Sveta o Uredbi (EU) 2018/1240 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. septembra 2018 o vzpostavitvi Evropskega sistema za potovalne informacije in odobritve (ETIAS) ter spremembi uredb (EU) št. 1077/2011, (EU) št. 515/2014, (EU) 2016/399, (EU) 2016/1624 in (EU) 2017/2226 (1)

(2018/C 333/01)

Stroški delovanja in vzdrževanja informacijskega sistema ETIAS, centralne enote ETIAS in nacionalnih enot ETIAS se bodo v celoti krili iz prihodka, ustvarjenega s pristojbinami. Pristojbino bi bilo zato treba po potrebi prilagoditi glede na stroške. Sem spadajo tako stroški, ki jih imajo države članice EU, kot tudi stroški, ki jih imajo pridružene schengenske države, v skladu z določbami uredbe o sistemu ETIAS. Stroški, ki nastanejo z razvojem informacijskega sistema ETIAS, vključevanjem obstoječih nacionalnih mejnih infrastruktur in povezovanjem z nacionalnimi enotnimi vmesniki ter gostovanjem nacionalnih enotnih vmesnikov, vzpostavitvijo centralne enote ETIAS in nacionalnih enot ETIAS, vključno s stroški, ki jih imajo države članice EU in pridružene schengenske države, bremenijo Sklad za notranjo varnost (meje in vizumi) oziroma njegove naslednike.

Zato se ti stroški ne bi smeli upoštevati pri izračunu prispevka pridruženih schengenskih držav za sistem ETIAS v skladu z zadevnim pridružitvenim sporazumom in z ustreznimi posebnimi ureditvami za sodelovanje pridruženih schengenskih držav v agencijah. To bi bilo treba upoštevati zlasti v okviru pogajanj o naslednikih Sklada za notranjo varnost (meje in vizumi) in posebnih dogovorov za sodelovanje pridruženih schengenskih držav v njem.

Evropski parlament in Svet pozivata Komisijo, naj po sprejetju te uredbe nemudoma predstavi predlog o posebnih dogovorih iz člena 95 te uredbe.

(1) UL L 236, 19.9.2018, str. 1.
1.

nova spodbuda za delovna mesta, rast in naložbe, pri kateri želimo zlasti podvojiti in okrepiti Evropski sklad za strateške naložbe (EFSI 2.0), posodobiti instrumente trgovinske zaščite, zagotoviti boljše ravnanje z odpadki v krožnem gospodarstvu, dokončati bančno unijo na način, ki bi v okviru prizadevanj za poglobitev ekonomske in monetarne unije zagotavljal ravnotežje med delitvijo in omejevanjem tveganja, ter oblikovati varnejše in preglednejše trge za listinjenje, pa tudi boljše prospekte za vrednostne papirje, da bi vzpostavili unijo kapitalskih trgov;
3.1

Osebje Europola, ki sodeluje v skupni preiskovalni skupini, pomaga članom skupine in pri skupni preiskavi zagotavlja vse storitve podpore, ki jih ima na voljo Europol, kot je določeno v uredbi o Europolu in v skladu z njo. Ne uporablja prisilnih ukrepov. Kljub vsemu je lahko osebje Europola, ki sodeluje v skupni preiskovalni skupini, če dobi takšna navodila in pod vodstvom vodje/vodij skupine, prisotno med operativnimi dejavnostmi skupne preiskovalne skupine, da bi na kraju samem svetovalo in pomagalo članom skupine, ki izvajajo prisilne ukrepe, pod pogojem, da v državi, v kateri skupina deluje, na nacionalni ravni ni zakonskih omejitev.
2.

Svet se seznanja z mnenjem Komisije, da je za dosego teh ciljev treba dodatno razviti celovit pristop ter pri tem upoštevati naslednja področja ukrepanja: a) Prednostna naloga nacionalnih strategij bi moralo biti izvajanje svežnja instrumentov, ki zagotavljajo visoko raven skladnosti z zakonodajo, zlasti glede malih in srednjih podjetij (MSP) ter na področjih z visokim tveganjem: — širjenje primerov dobre prakse na lokalni ravni; — usposabljanje in izobraževanje; — razvoj enostavnih orodij in smernic; — boljša dostopnost kakovostnih preventivnih storitev; — zadostni finančni in človeški viri za inšpektorate za delo; — uporaba gospodarskih vzpodbud na nacionalni ravni ter na ravni Skupnosti. Te strategije bi morale, po potrebi in v skladu s prednostnimi nalogami držav in okoliščinami v njih, obravnavati predvsem demografske spremembe, učinkovitost preventive pri zdravstvenem nadzoru, rehabilitacijo in ponovno vključevanje delavcev ter boljše in bolj učinkovito uveljavljanje in krepitev skladnosti politik. b) V nacionalnih strategijah bi si bilo treba prizadevati za določitev izmerljivih ciljev za zmanjšanje pojavljanja poklicnih nesreč in bolezni pri določenih kategorijah delavcev, vrstah podjetij in/ali sektorjev. c) Izboljšanje upravnega in institucionalnega regulativnega okvira bo še naprej ključna prednostna naloga na nacionalni ravni ter na ravni Skupnosti, pri tem pa bo imelo ocenjevanje pomembno vlogo. d) Treba je povečati skladnost ustreznih politik, kot sta politiki javnega zdravja in zaposlovanja, s politikama zdravja in varnosti pri delu. e) Potrebne so nadaljnje raziskave novih in obstoječih tveganj na delovnem mestu na naslednjih področjih: — psihosocialni problemi in mišično-kostne bolezni; — nevarne snovi, reproduktivna tveganja in tveganja, ki izhajajo iz novih tehnologij, na primer nanotehnologij; — tveganja zaradi novih oblik organizacije dela; in — upravljanje zdravja in varnosti pri delu; — ob ustreznem upoštevanju vidikov spolov. f) Delovna mesta je treba oblikovati tako, da bo zagotovljena zaposljivost delavcev skozi njihovo celotno delovno dobo. Hkrati pa bi morala biti delovna mesta prilagojena posameznim potrebam starejših in invalidnih delavcev. g) Spremembe v vedenjskih vzorcih v zvezi z varnostjo in zdravjem pri delu je treba spodbujati na vseh stopnjah izobraževanja in na vseh področjih. h) Treba je dodatno razviti nove instrumente za merjenje napredka in prizadevanj vseh akterjev na ravni držav in EU, predvsem z uporabo kazalnikov. i) Mednarodno sodelovanje je treba pospešiti, prav tako pa je treba še naprej dejavno sodelovati z Mednarodno organizacijo dela, Svetovno zdravstveno organizacijo in drugimi mednarodnimi organizacijami.
1.

Za pomoč pri doseganju lizbonskih ciljev iz marca 2000 obstaja jasna potreba po reviziji in, kjer je to potrebno, izboljšanju politik na evropski in nacionalni ravni, da se poveča razširjanje in razvoj IKT v celotni družbi.
(5)

Španija je 1. oktobra 2013 in s tem v roku, določenem v členu 9(3) in členu 17(2) Uredbe (EU) št. 473/2013, Komisiji in Svetu predložila program ekonomskega partnerstva, v katerem so zlasti opisane fiskalno-strukturne reforme, katerih cilj je zagotovitev učinkovite in trajne odprave čezmernega primanjkljaja. Program ekonomskega partnerstva vključuje ukrepe, namenjene izvajanju priporočil iz leta 2013 za posamezno državo, ki jih je Svet v priporočilu naslovil na Španijo 9. julija (3) (v nadaljnjem besedilu: Priporočilo Sveta z dne 9. julija 2013). Ukrepi so razvrščeni v skupine po naslednjih ciljih: (i) diferencirana, rasti prijazna konsolidacija javnih financ (priporočilo 1 in 2); (ii) ponovna vzpostavitev zagotavljanja posojil gospodarstvu (priporočilo 3); (iii) boj proti brezposelnosti in socialnim posledicam krize (priporočilo 4, 5, in 6); (iv) spodbujanje konkurenčnosti in rasti (priporočilo 7 in 8) ter (v) modernizacija javne uprave (priporočilo 9).
2.2.

V členu 1(1)(a) ECB navaja štiri podsektorje denarnih finančnih institucij (MFI), in sicer: „(a) centralne banke“, „(b) kreditne institucije“, „(c) druge MFI“ ter „(d) sklade denarnega trga (SDT)“. Po mnenju Komisije je ta razdelitev na štiri podsektorje preveč podrobna, saj se kot splošno pravilo in za namene makroekonomske analize – kakor v Evropskem sistemu nacionalnih in regionalnih računov (ESR 95) in v skladu s predlogom Evropskega sistema nacionalnih in regionalnih računov v Evropski uniji (ESR 2010) – uporabljata samo dva glavna podsektorja MFI, namreč centralne banke in druge MFI. Zato drugačen pomen pojma „druge MFI“ v osnutku uredbe ustvarja zmedo. Če ECB meni, da je to razlikovanje štirih podsektorjev bistveno za posebne namene, je treba v osnutku uredbe za podsektor „(c) druge MFI“ najti drugo ime.
(2)

Ko je recesija konec leta 2008 resno prizadela Švedsko, se je njeno gospodarstvo od takrat sicer stabiliziralo, vendar z negativno rastjo BDP v letu 2009. Za to fazo cikla je sicer nekoliko neznačilno, vendar je švedsko gospodarstvo temeljilo predvsem na povpraševanju potrošnikov, medtem ko so bili industrijska proizvodnja, vlaganje in izvoz le rahlo nad najnižjo ravnjo po predhodnih velikih padcih. Potrošnjo prebivalstva so podpirali fiskalna in monetarna politika ter stabilizacija položaja na finančnih trgih. Boljše možnosti za trg dela, rastoči borzni indeksi in nadaljevanje prejšnjega trenda rasti cen nepremičnin so prav tako prispevali h krepitvi zaupanja potrošnikov. Ko je gospodarstvo zdrsnilo v recesijo, se je vrednost švedske valute v manj kot enem letu zmanjšala za skoraj 30 % glede na trgovinsko ponderirano podlago, vendar se je od takrat ponovno popravila za približno tri četrtine izgubljene vrednosti. Nedavna rast vrednosti te valute bi morala prispevati k omejitvi inflacijskih pritiskov, ki so že zdaj bolj umirjeni zaradi znatnega nazadovanja gospodarstva. Zaradi recesije in odziva fiskalne politike, ki ga je sprožila, se je saldo javnega sektorja iz presežka 2,5 % BDP v letu 2008 spremenil v primanjkljaj v višini 0,8 % v letu 2009. Za zagotovitev trajnostnega razvoja javnih financ bi bilo nujno treba preprečiti, da bi morebitno z vidika zaposlovanja dokaj šibko izboljšanje trajno negativno učinkovalo na dolgoročno nezaposlenost in povzročilo trajno izgubo delovne sile. V zvezi s tem bo treba zagotoviti, da ostanejo aktivne politike na trgu dela visokokakovostne, tudi ob širitvi njihovega področja uporabe. Dodaten izziv za oblikovalce politik bo natančna določitev odprave različnih spodbujevalnih ukrepov, tako da se okrevanje ne ustavi že na začetku in v sektorju gospodinjstev ne nastanejo morebitna destabilizacijska neravnovesja.
(2)

Zaradi mednarodne finančne in gospodarske krize se je avstrijsko gospodarstvo znašlo v najgloblji recesiji v povojni zgodovini. Upadanje gospodarske rasti je Avstrija občutila predvsem zaradi zmanjšanja izvoza, kar je odraz upada svetovne trgovine, in zmanjšanja investicij v osnovna sredstva zaradi manjšega povpraševanja in strožjih pogojev na kreditnem trgu. Po zadnji uradni oceni se je BDP leta 2009 skupno zmanjšal za okoli 3,6 % (2). Najbolj je bil prizadet močno izvozno usmerjen proizvodni sektor. Rast zasebne potrošnje, ki je sicer precej nižja kot v zadnjih letih, je postala stabilizacijski dejavnik. Potrošniške cene so se leta 2009 povečale za samo 0,4 %, predvsem zaradi močnih baznih učinkov padajočih cen goriva in kurilnega olja ter zaradi dejstva, da je šibko povpraševanje vplivalo na zmanjševanje stopenj dobička. Recesija je trg dela prizadela tako, da se je zaposlenost leta 2009 zmanjšala za 1,4 %, kar pomeni, da se je stopnja brezposelnosti povečala na 5,0 % (s 3,8 % v prejšnjem letu). Avstrijska vlada se je na to odzvala z obsežnim svežnjem diskrecijskih fiskalnih spodbud v skladu z evropskim načrtom za oživitev gospodarstva. Zaradi stimulativnih ukrepov in delovanja avtomatskih stabilizatorjev so se javne finance znatno poslabšale, in sicer se je leta 2009 javnofinančni primanjkljaj povečal na 3,5 % BDP (z 0,4 % BDP leta 2008) in državni dolg na 66,5 % BDP. Svet je 2. decembra 2009 sklenil, da v Avstriji obstaja čezmeren primanjkljaj, in izdal priporočilo za njegovo odpravo do leta 2013. Čeprav je imela Avstrija na začetku krize skoraj uravnoteženo proračunsko stanje, so zaradi močnega poslabšanja javnih financ potrebni obsežni konsolidacijski ukrepi.