(28)

Razen dvoma o upravičenosti opredelitve priglašenega dogodka kot „izjemnega pojava“ je Komisija v odločbi o sprožitvi postopka izrazila tudi dvome o drugih vidikih priglašene pomoči, in sicer: a) upravičencih do ukrepa pomoči, b) nekaterih vrstah izračuna škode, c) zadevnih proizvodih iz ukrepa pomoči in d) možnosti, da bi bil ukrep posredna pomoč v korist avtoprevoznikov, ki so bili udeleženi v stavki. Razlogi za takšne dvome so našteti v nadaljevanju. (a) Upravičenci do ukrepa pomoči. Člen 1 priglašenega zakona in opisni seznam kot upravičence do pomoči navajata „posamezna ali združena podjetja na področju proizvodnje, predelave in trženja kmetijskih izdelkov“. Vseeno se zdi, da veljajo predložene obrazložitve pristojnih organov v zvezi z vrstami izračuna škode in zadevnim nadomestilom le za škodo posameznih primarnih kmetijskih proizvajalcev. Ker pristojni organi niso predložili pojasnila, Komisija dvomi o identiteti upravičencev do pomoči in, če je bila pomoč odobrena tudi proizvajalcem, dejavnim na področju predelave in trženja, o vrsti škode pri vsaki od teh skupin ter o vrstah izračuna in ocene te škode. (b) Nekatere vrste izračuna škode. Pristojni organi so predložili primere izračuna škode kmetov, če je bila kakovost ali količina dostavljenih proizvodov nižja od tiste v pogodbi. V takšnih primerih je škoda enaka razliki med ceno blaga, dogovorjeno v pogodbi, in dejansko ceno, ki jo plača kmet zaradi dostave blaga z nižjo kakovostjo ali količino (zaradi prevelike zrelosti). Vseeno pristojni organi določajo tudi plačilo nadomestila kmetom, ki zaradi stavke in cestnih zapor niso mogli nadaljevati pobiranja in so zato izgubili svojo proizvodnjo. V tem primeru se škoda kmetov izračuna na podlagi „izvedenskega mnenja usposobljenih kmetijskih tehnikov (agronomov) v zvezi z vrednostjo proizvodnje rastlin“, ki se predloži skupaj z ustreznimi pogodbami. Ker pristojni organi niso predložili pojasnil, je Komisija izrazila dvom o vrstah izračuna škode in ustreznih nadomestil v zadevnem primeru ter razlogu za uporabo drugačnih vrst v primerjavi z zgoraj navedenimi primeri. Razen tega je Komisija izrazila dvom tudi o vrsti in namenu navedenega izvedenskega mnenja, predvsem o tem, kdaj in na kakšen način se bo sestavilo, in o vrstah proizvodov, ki so utrpeli škodo, določeno na podlagi zgoraj navedenega izvedenskega mnenja. (c) Zadevni proizvodi iz ukrepa pomoči. Pristojni organi menijo, da velja pomoč za proizvode, ki bi morali biti v zadevnem obdobju (od 30. septembra do 8. oktobra 2000) zaradi svojih lastnosti (pokvarljivost, obdobje pobiranja itd.) hitro dostavljeni ali pobrani in za katere nadomestne oblike skladiščenja (na primer zamrznitev) niso bile na voljo. Službe Komisije so za ocenitev tega vidika od pristojnih organov zahtevale predložitev seznama zadevnih proizvodov. Pristojni organi zgoraj navedenega seznama niso predložili in so se zavezali, da bodo to storili v naslednji fazi, pred odobritvijo pomoči. Ker je bil takšen seznam potreben, da bi se omogočila odobritev ukrepa pomoči, je Komisija izrazila dvom o vrsti proizvodov, za katere pristojni organi nameravajo izplačati pomoč. (d) Možnosti, da bi bil ukrep posredna pomoč v korist avtoprevoznikov, ki so bili udeleženi v stavki. Ker je namen zadevnega ukrepa pomoči kmetijskim podjetjem povrniti nadomestilo za škodo zaradi shoda, stavke in cestnih zapor avtoprevoznikov, Komisija ni mogla izključiti, da bi se lahko, če bi bili avtoprevozniki v skladu z nacionalnim zakonom odgovorni za povračilo škode (pogodbene in nepogodbene), ki so jo zaradi njihovega shoda utrpela kmetijska podjetja, zadevni ukrep pomoči štel za posredno pomoč pri delovanju v korist stavkajočih avtoprevoznikov. Glede na to, da morajo upravičenci za izognitev dvojnemu nadomestilu zaradi plačila kazni in pogodbene škode s strani stavkajočih avtoprevoznikov dokazati, da niso začeli nobenega pravnega postopka zoper vključene avtoprevoznike, in da predložena obrazložitev pristojnih organov, ki navaja, da so avtoprevozniki odgovorni kot posamezni državljani in ne kot podjetniki, ni bila prepričljiva in ni izključevala, da bi lahko stavkajoči avtoprevozniki v smislu nacionalnega zakona veljali za dejansko odgovorne za škodo, povzročeno kmetom, je Komisija izrazila dvom o naravi dejanskih upravičencev do pomoči, ki bi lahko bila tudi pomoč pri delovanju v korist samih avtoprevoznikov in nekaterih od njih.