UREDBA SVETA (ES) št. 366/2006

z dne 27. februarja 2006

o spremembi Uredbe (ES) št. 1676/2001 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz folije iz polietilen tereftalata (PET) s poreklom, med drugim, iz Indije

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (1) („osnovna uredba“), in zlasti člena 11(3) Uredbe,

ob upoštevanju predloga Komisije, ki ga je dala po posvetovanju s Svetovalnim odborom,

ob upoštevanju naslednjega:

A. POSTOPEK

1. Obstoječi ukrepi in zaključene preiskave glede istega izdelka

Svet je z Uredbo (ES) št. 2597/1999 (2) uvedel dokončno izravnalno dajatev na uvoz folije iz polietilen tereftalata („PET“), ki se uvršča pod oznaki KN ex 3920 62 19 in ex 3920 62 90, s poreklom iz Indije („dokončni izravnalni ukrepi“). Ukrepi v obliki dajatve ad valorem v višini od 3,8 % do 19,1 % so bili uvedeni na uvoz poimensko navedenih izvoznikov, na uvoz iz vseh drugih družb pa je bila uvedena stopnja preostale dajatve v višini 19,1 %.

Svet je z Uredbo (ES) št. 1676/2001 (3) uvedel dokončne protidampinške dajatve na uvoz folije iz PET s poreklom, med drugim, iz Indije („dokončni protidampinški ukrepi“). Pri indijskih proizvajalcih izvoznikih je bila uporabljena metoda vzorčenja; za vzorčene družbe so bile uvedene individualne dajatve v višini od 0 % do 62,6 %, za druge sodelujoče družbe, ki niso bile vključene v vzorec, pa je bila uvedena dajatev na podlagi tehtane povprečne stopnje dampinga v višini 57,7 %, od katere je bila odšteta individualna stopnja izvozne subvencije. Za vse druge družbe je bila uvedena dajatev v višini 53,3 %. Obdobje prvotne preiskave je trajalo od 1. aprila 1999 do 31. marca 2000 („prvotno OP“).

Svet je z uredbama (ES) št. 1975/2004 in 1976/2004 razširil dokončne izravnalne in protidampinške ukrepe za uvoz folije iz PET s poreklom iz Indije na uvoz enakega izdelka, poslanega iz Brazilije in Izraela, ne glede na to, ali je njegovo poreklo deklarirano v Braziliji ali Izraelu ali ne.

2. Zahtevek za pregled

Dne 5. novembra 2004 so naslednji proizvajalci Skupnosti vložili zahtevek za delni vmesni pregled Uredbe (ES) št. 1676/2001, omejen na stopnjo dampinga: Du Pont Teijin Films, Mitsubishi Polyester Film GmbH in Nuroll SpA („vložniki“). Vložniki predstavljajo večji delež proizvodnje folije iz PET v Skupnosti. Družba Toray Plastics Europe je izrazila svojo podporo zahtevi, čeprav ni bila uradni vložnik.

Vložniki so trdili, da raven obstoječih ukrepov v zvezi z uvozom folije iz PET petih indijskih proizvajalcev, katerih zaveze so bile sprejete z Odločbo 2001/645/ES, za preprečevanje škodljivega dampinga ne zadostuje več.

3. Preiskava

Pregled se je omejil na preučitev dampinga petih indijskih proizvajalcev izvoznikov, katerih zaveze so bile sprejete, in na raven preostale dajatve, da bi se ocenila potreba po nadaljevanju, odpravi ali spremembi stopnje obstoječih ukrepov. Obdobje preiskave je trajalo od 1. oktobra 2003 do 30. septembra 2004.

Komisija je proizvajalce izvoznike, predstavnike države izvoznice in proizvajalce Skupnosti uradno obvestila o začetku delnega vmesnega pregleda. Zainteresiranim strankam je bila dana možnost, da pisno izrazijo svoja stališča in zaprosijo Komisijo za zaslišanje v roku, navedenem v obvestilu o začetku.

Za pridobitev informacij, za katere je menila, da so potrebne za njeno preiskavo, je Komisija poslala vprašalnike zadevnim proizvajalcem izvoznikom, ki so sodelovali in izpolnili vprašalnik. Preveritveni obiski so bili opravljeni v prostorih naslednjih proizvajalcev izvoznikov v Indiji:

B. ZADEVNI IZDELEK IN PODOBNI IZDELEK

1. Zadevni izdelek

Zadevni izdelek je, kot je bilo določeno v prvotni preiskavi, folija iz polietilen tereftalata (PET) s poreklom iz Indije, ki je navadno prijavljen pod oznakama KN ex 3920 62 19 in ex 3920 62 90.

2. Podobni izdelek

Kot je bilo ugotovljeno že v prvotni preiskavi, imata folija iz PET, ki se proizvaja in prodaja na domačem trgu v Indiji, ter folija iz PET, ki se izvaža v Skupnost iz Indije, enake osnovne fizikalne in tehnične lastnosti in uporabe. Zato se v smislu člena 1(4) osnovne uredbe štejeta za podobna izdelka.

C. DAMPING

1. Normalna vrednost

Potem se je ugotavljalo, ali je skupna domača prodaja posamezne vrste izdelka predstavljala 5 % ali več obsega prodaje iste vrste, izvožene v Skupnost. Za dve družbi je bilo ugotovljeno, da sta prodajali drugorazredno folijo na domačem trgu, ne pa tudi v Skupnost. Ker drugorazredna folija ni neposredno primerljiva s prvorazredno folijo, se prodaja drugorazredne folije ni upoštevala pri izračunu normalne vrednosti. Neka druga družba je na domačem trgu prodajala tri različno kakovostne vrste folije, v Skupnost pa samo prvorazredno folijo. Ta družba je tri vrste folije pogosto prodajala tako, da je prvo- in drugorazredne folije prodajala v velikih količinah skupaj s tretjerazredno folijo, vse pa po ceni tretjerazredne folije. To je bilo utemeljeno z razlago, da gre za obliko razprodaje zalog. Tudi tukaj se prodaja ni upoštevala pri izračunu.

Za tiste vrste izdelka, kjer je domača prodaja predstavljala 5 % ali več obsega prodaje iste vrste izdelka, izvožene v Skupnost, se je potem preverilo, ali je bila zadostna količina prodana v okviru običajnega poteka trgovanja v skladu s členom 2(4) osnovne uredbe. Za vse vrste izdelka, katerih obseg domače prodaje po neto prodajni ceni, ki je bila enaka proizvodnim stroškom ali višja od njih, je predstavljal več kakor 80 % celotnega obsega prodaje in katerih tehtana povprečna cena je bila enaka proizvodnim stroškom ali višja od njih, je normalna vrednost temeljila na tehtanem povprečju dejansko plačanih cen za vso domačo prodajo navedene vrste, ne glede na to, ali je bila ta prodaja dobičkonosna ali ne. Za tiste vrste izdelka, katerih obseg dobičkonosne prodaje je bil 80 % ali manj, vendar ne manj kot 10 % prodaje, ali katerih tehtana povprečna cena te vrste izdelka je bila nižja od stroškov prodaje, je normalna vrednost temeljila na tehtanem povprečju dejansko plačanih cen zgolj dobičkonosne domače prodaje te vrste izdelka.

Za vrste izdelka, pri katerih domačih cen proizvajalcev izvoznikov ni bilo mogoče uporabiti za določitev normalne vrednosti zaradi nezadostne reprezentativnosti ali pomanjkanja zadostne prodaje v okviru običajnega poteka trgovine, je bila normalna vrednost oblikovana na podlagi stroškov izdelave vrst izdelka, izvoženih v Skupnost, ki so jih imeli zadevni proizvajalci izvozniki, ter razumnega zneska za prodajne, splošne in administrativne stroške („PSA stroški“) in za dobiček, v skladu s členom 2(3) in (6) osnovne uredbe.

V skladu s členom 2(6) osnovne uredbe so PSA stroški temeljili na stroških, ki so jih imeli proizvajalci izvozniki pri svoji domači prodaji zadevnega izdelka in so bili reprezentativni. Stopnja dobička je bila izračunana na podlagi tehtanega povprečja stopnje dobička vsake družbe za tiste vrste izdelka, ki so bile prodane na domačem trgu v zadostnih količinah v okviru običajnega poteka trgovanja.

Obseg drugo- in tretjerazredne folije, ki se nista upoštevali pri izračunu, predstavlja manj kot 3 % celotne domače prodaje. Preostale domače transakcije so, kot take, dovolj reprezentativne za natančen izračun normalne vrednosti. Zato ponoven izračun stopnje dobička ni potreben.

Proizvajalci izvozniki so prejeli obvestilo o izračunu in predložili določene pripombe. Komisija je te pripombe preučila in ustrezno prilagodila izračune, v kolikor je presodila, da so pripombe upravičene.

2. Izvozna cena

Glede določitve izvoznih cen je treba opomniti, da želi sedanja preiskava ugotoviti, ali so se stopnje dampinga spremenile in ali bi lahko bile te spremembe trajne. V tem smislu določitev izvoznih cen ne more biti omejena na preučitev preteklega ravnanja izvoznikov, temveč mora preučiti tudi možen razvoj izvoznih cen v prihodnosti. Drugače povedano, ugotoviti je treba, ali so pretekle izvozne cene dovolj zanesljiv kazalnik za določanje možnih prihodnjih izvoznih cen. V tem primeru in glede na dejstvo, da so bile zaveze sprejete, je bilo preučeno predvsem to, ali je obstoj takšnih zavez vplival na pretekle izvozne cene na tak način, da so postale nezanesljiva podlaga za določitev gibanja prihodnjih izvoznih cen.

Glede na obstoj zavez in da bi se preučilo, ali so bile izvozne cene za Skupnost zanesljive, je bila narejena analiza izvoznih cen za Skupnost glede na minimalne uvozne cene (MUC) zavez. Dejansko je bilo treba ugotoviti, ali so bile stopnje izvoznih cen v Skupnost oblikovane predvsem zaradi obstoja MUC, določenega z zavezami, in ali so bile zato trajnostne ali ne. Zato se je na osnovi tehtanega povprečja za vsako posamezno družbo preverilo, ali so bile cene prodaje na trg Skupnosti znatno višje od MUC ali ne, ob upoštevanju posebnosti zadevnega izdelka in trgov, na katerih se je prodajal med OP, ter zveze med temi cenami in cenami za izvoz v tretje države. Kjer so bile izvozne cene za Skupnost v povprečju precej višje od MUC v posamezni družbi, se je štelo, da so bile te izvozne cene določene sorazmerno neodvisno od zavez in so bile zato zanesljiv kazalnik možne politike določanja cen, ki bi jo lahko izvozniki uporabljali v prihodnosti. Kjer pa izvozne cene za Skupnost v povprečju niso bile znatno višje od MUC, hkrati pa so bile občutno višje od izvoznih cen za tretje države, se je štelo, da so na prve vplivale zaveze in zato niso bile dovolj zanesljive, da bi se lahko v okviru vmesnega pregleda upoštevale pri izračunu dampinga v skladu s členom 2(8) osnovne uredbe.

Za dva indijska izvoznika, Flex in Polyplex, je bilo ugotovljeno, da so bile njune izvozne cene za Skupnost znatno višje od MUC. Zato so bile te izvozne cene za Skupnost ocenjene za zanesljive in so se upoštevale pri izračunu dampinga.

Za ostale tri proizvajalce izvoznike, Ester, Garware in MTZ, je bilo ugotovljeno, da so bile izvozne cene za Skupnost zelo blizu MUC. Poleg tega je bilo tudi ugotovljeno, da so bile izvozne cene teh treh družb za tretje države, obravnavane po vrsti izdelka, občutno nižje od cen za Skupnost, zaradi česar obstaja verjetnost, da se bodo takšne cene za Skupnost brez obstoja kakršnih koli zavez poenotile s cenami za enake vrste izdelka za tretje države. Zato je bilo sklenjeno, da se v okviru sedanjega vmesnega pregleda izvozne cene teh treh družb za Skupnost ne morejo upoštevati pri določanju zanesljivih izvoznih cen v smislu člena 2(8) osnovne uredbe.

Kljub temu pa se je štelo, da odsotnost zanesljive cene za te tri indijske izvoznike, zaradi obstoja zavez v tem primeru, ne sme imeti za posledico zaključka pregleda, če se lahko trajna sprememba okoliščin v zvezi z njihovim ravnanjem glede dampinga, zlasti v zvezi z izvoznimi cenami, ugotovi tudi na drugačen način. V ta namen in glede na to, da so proizvajalci izvozniki prodajali zadevni izdelek na svetovnem trgu, je bilo sklenjeno, da se izvozna cena določi na osnovi dejansko plačanih ali plačljivih cen za vse tretje države, in sicer za vrste, prodane v Skupnost.

Več indijskih proizvajalcev izvoznikov in indijska vlada so trdili, da v skladu s členom 2(8) ali 2(9) osnovne uredbe ne obstaja nobena pravna podlaga za to, da bi izvozne cene temeljile na cenah, ki veljajo za tretje države. Trdili so, da so izvozne cene za Skupnost že obstajale in da razlog za zavrnitev teh izvoznih cen ni bil utemeljen v zadostni meri. Vztrajali so pri svojem stališču, da so izvozne cene za Skupnost zanesljive in bi jih bilo treba upoštevati namesto cen za tretje države.

Glede upoštevanja izvoznih cen za tretje države je treba poudariti, da je v skladu s členom 11(3) osnovne uredbe namen tega pregleda ugotoviti, ali je nadaljnje izvajanje ukrepov za preprečevanje dampinga še vedno potrebno. Pri preučitvi stopnje dampinga za zadevne izvoznike je treba preveriti spremembo stopnje dampinga v primerjavi s prvotnimi ugotovitvami o dampingu. Opozoriti je treba, da v primeru treh indijskih proizvajalcev izvoznikov upoštevanje cen za tretje države namesto cen za Skupnost ne temelji na uporabi člena 2(8) in 2(9) osnovne uredbe. Kakor je razloženo v uvodnih izjavah (27) in (28), je to utemeljeno s potrebo po tem, da se oceni, kakšna je verjetnost, da se te cene za Skupnost ohranijo v prihodnje in posledično, kakšna je verjetnost ponovnega pojava dampinga.

Sklep, ki izhaja iz te ocene je ta, da je v primeru treh indijskih proizvajalcev izvoznikov na njihove cene za Skupnost vplival obstoj MUC, saj med njimi ni bilo velike razlike. Torej niso bile posledica delovanja zgolj tržnih sil in ni bilo verjetno, da se bodo v prihodnje ohranile na isti stopnji. Zato se je štelo, da se za izračun dampinga ne more upoštevati nobena cena za Skupnost. Zaradi neobstoja izvozne cene za Skupnost se je štelo, da lahko cene za tretje države verodostojno in smiselno nadomestijo osnovo za določitev izvoznih cen med obdobjem preiskave in se uporabijo za izračun dampinga.

En indijski proizvajalec izvoznik je trdil, da je neupoštevanje njegovih prodajnih cen za Skupnost in uporaba njegovih cen za tretje države diskriminatorno ravnanje, in sicer v tem smislu, da je bil obravnavan na drugačen način kot tisti izvozniki, katerih dejanske prodajne cene za Skupnost so bile upoštevane.

V zvezi s tem je treba opozoriti, da pri določanju izvoznih cen ni prišlo do diskriminacije, saj je bil za vse indijske izvoznike uporabljen isti pristop. Za vsakega proizvajalca izvoznika je bilo ocenjeno, ali obstajajo ustrezne izvozne cene za Skupnost za izračun dampinga. To je bilo izvedeno s primerjavo izvoznih cen vsakega proizvajalca izvoznika za Skupnost z MUC, da bi se ugotovilo, ali se te cene lahko obravnavajo kot cene, ki so bile določene neodvisno od teh MUC, ali ne. Kakor je razloženo v uvodni izjavi (28), se je štelo, da v primerih, kjer so bile te cene v zadostni meri višje od MUC, nanje MUC ni vplival in bi bile lahko uporabljene za izračun dampinga, saj so bile zanesljiv kazalnik možne politike določanja cen, ki bi jo lahko proizvajalci izvozniki uporabljali v prihodnje.

Kjer je bilo ocenjeno, da je na cene za Skupnost vplival obstoj MUC, so se te cene štele za nezanesljiv kazalnik možne politike določanja cen, ki bi jo lahko izvozniki uporabljali v prihodnje, in se niso upoštevale pri izračunu dampinga, namesto njih pa so se uporabile cene za tretje države. Zato se dejstvo, da so se pri nekaterih izvoznikih upoštevale njihove dejanske izvozne cene, pri drugih izvoznikih pa njihove izvozne cene za tretje države, ne šteje za diskriminatorno obravnavanje izvoznikov.

Več indijskih proizvajalcev izvoznikov je izrazilo nestrinjanje z ugotovitvijo, da so njihove izvozne cene za Skupnost zelo podobne MUC in se zato niso mogle upoštevati pri izračunu dampinga. Menili so, da so njihove cene v zadostni meri višje od MUC, in poudarili, da se je v skladu z zavezami glede cen od njih zahtevalo zgolj to, da ne prodajajo pod višino MUC. En izvoznik je trdil, da primerjava z MUC ni zadostna podlaga za ugotovitev, ali so cene za Skupnost verodostojne in zanesljive ali ne, in da bi bila primerjava s cenami drugih indijskih proizvajalcev izvoznikov ali cenami industrije Skupnosti ustreznejša.

Kakor je razloženo v uvodni izjavi (30), so institucije Skupnosti v zvezi s tem ugotovile, da cene treh proizvajalcev izvoznikov niso bile nad stopnjo MUC v tolikšni meri, da bi bilo mogoče dokazati, da so bile določene neodvisno od MUC. Zato te cene niso bile primerna podlaga za izračun dampinga. Dejstvo, da se je v skladu z zavezami glede cen od proizvajalcev izvoznikov zahtevalo zgolj to, da ne prodajajo pod višino MUC, se zato sploh ni izpodbijalo in za tovrstno analizo nikakor ni bilo bistveno.

Glede presoje, ali je na cene za Skupnost vplival obstoj MUC, je treba opozoriti na to, da je pri zavezah treba upoštevati, ali so izvozne cene zanesljive in so ustrezna podlaga za izračun stopnje dampinga ali ne. Kadar na cene za Skupnost poleg tržnih sil vplivajo tudi drugi dejavniki, kot je na primer zaveza glede MUC, se te cene ne štejejo za verodostojne in zanesljive. V tem primeru je treba poudariti, da je bila za ugotovitev politike določanja cen določenega proizvajalca izvoznika primerjava s cenami vsakega proizvajalca izvoznika za druge tretje države, kakor je omenjena v uvodni izjavi (28), ustreznejša kot pa primerjava s cenami drugih indijskih proizvajalcev izvoznikov ali cenami industrije Skupnosti, saj je omogočila boljši vpogled v način poslovanja posameznega proizvajalca izvoznika.

Industrija Skupnosti je trdila, da se glede na učinek zavez glede MUC dejanske prodajne cene za Skupnost ne bi smele upoštevati in da bi se namesto njih morale uporabljati cene za tretje države v primeru vseh indijskih proizvajalcev izvoznikov. Izrazila je tudi zaskrbljenost, da bodo tisti indijski proizvajalci izvozniki, katerih nizke stopnje dampinga so bile izračunane na osnovi izvoznih cen za Skupnost, tudi v prihodnje ohranjali svoje cene na isti ravni.

Glede na to utemeljitev in kakor je bilo razloženo v uvodni izjavi (32), je bil za vse indijske proizvajalce izvoznike uporabljen isti pristop. Upoštevanje ali neupoštevanje cen vsakega izvoznika za Skupnost je temeljilo na rezultatih ocene, ali je na te cene vplival obstoj MUC ali ne, in na razliki med njihovo ceno za Skupnost in izvoznimi cenami za tretje države, kakor je razloženo v uvodni izjavi (28).

Industrija Skupnosti je zagovarjala tudi stališče, da je primerjava na podlagi tehtanega povprečja izvoznih cen z MUC, da bi se ugotovilo, ali so cene za Skupnost reprezentativne za napoved ravnanja izvoznikov v prihodnje in zanesljive za oceno dampinga, v nasprotju z ugotovitvami pregleda oblike ukrepov, tj. da MUC ni bil več ustrezen.

V zvezi s tem je treba opozoriti, da je bilo vprašanje, zastavljeno v okviru pregleda oblike protidampinških ukrepov, ali so zaveze glede cen še vedno ustrezne ali smotrne (v tem smislu, da bi imele isti učinek kot uvedba protidampinške dajatve) za izdelke, ki se izvažajo v skladu z njimi (glej uvodno izjavo (8) Uredbe (ES) št. 365/2006). V tem pregledu je bilo ugotovljeno, da se je za nekatere skupine izdelkov razpon dejanskih cen za Skupnost občutno spremenil (povečal ali zmanjšal) v primerjavi s prvotno preiskavo in da določene minimalne uvozne cene, ki temeljijo na prvotnih cenah, niso bili več primerni za preprečevanje škodljivih učinkov dampinga glede na sedanjo prodajo. Vprašanje v okviru sedanjega pregleda je bilo, ali je na cene v Skupnost vplival obstoj zavez glede MUC ali ne, tj. ali so te cene trajne ali ne. Trdi se, da na tiste cene, ki so občutno višje od MUC, slednji ne vpliva. To velja ne glede na to, ali so zaveze glede cen ustrezne za izdelek. V tem primeru cene določajo tržne sile in ustvarjajo primerno podlago za oceno ravnanja glede dampinga. Zato se ta utemeljitev zavrne.

3. Primerjava

Normalna vrednost in izvozna cena sta se primerjali na podlagi cene izdelka franko tovarna. Razlike, ki vplivajo na ceno in primerljivost cene, so bile ustrezno popravljene v obliki prilagoditev v skladu s členom 2(10) osnovne uredbe. V skladu s tem in kjer je bilo to potrebno ter podprto s preverjenimi dokazi, so bile izvedene prilagoditve za razlike v popustih, rabatih, prevoznih, zavarovalniških, manipulativnih, nakladalnih in drugih tozadevnih stroških, stroških pakiranja, posojil ter provizij. Tudi pri izvoznih cenah nekaterih vrst izdelka, ki so jih prodajale družbe Ester, Garware in MTZ, so bile izvedene prilagoditve za razlike v fizikalnih lastnostih izdelka, prodanega na trge tretjih držav, v primerjavi z izdelkom, prodanim v Skupnost, v skladu s členom 2(10)(a) osnovne uredbe.

Proizvajalci izvozniki so za omejeno količino izvoza zahtevali tudi prilagoditev izvozne cene v skladu s členom 2(10)(k) osnovne uredbe, kar ustreza višini ugodnosti, ki so bile dodeljene za izvoz v okviru sheme „Duty Entitlement Passbook“ (DEPB) na podlagi proizvoda. V tem smislu je bilo ugotovljeno, da se lahko v okviru te sheme posojila, prejeta ob izvozu zadevnega izdelka, uporabijo za nadomestilo carine, predpisane za uvoz kakršnega koli blaga, ali za prosto prodajo drugim družbam. Poleg tega ni omejitve, da se mora uvoženo blago uporabljati samo pri proizvodnji izvoznega izdelka. Proizvajalci zato niso dokazali, da je ugodnost v okviru sheme DEPB na podlagi proizvoda vplivala na primerljivost cen in zlasti, da so stranke na domačem trgu dosledno plačevale različne cene zaradi ugodnosti DEBP. Zato je bila zahteva zavrnjena.

4. Stopnja dampinga

Stopnja dampinga je bila v skladu s členom 2(11) osnovne uredbe določena na podlagi primerjave tehtane povprečne normalne vrednosti s tehtano povprečno izvozno ceno. Kjer so izvozne cene temeljile na cenah za tretje države, so bile ustrezne vrednosti CIF izračunane tako, da se je ceni franko tovarna za tretje države prištela razlika v tehtanem povprečju, glede na vrsto izdelka, med izvoznimi cenami za Skupnost na ravni franko tovarna in na ravni CIF.

Glede na občutno znižanje individualnih stopenj dampinga v primerjavi s tistimi, ki so bile podlaga za prvotne ukrepe, se je štelo za primerno, da se spremeni preostala dajatev. Slednja je bila v skladu s členom 11(9) osnovne uredbe določena na podlagi najvišje ugotovljene stopnje dampinga za pet indijskih proizvajalcev izvoznikov iz sedanjega pregleda, ki so bili ocenjeni za reprezentativne med vzorčenimi sodelujočimi proizvajalci, na podlagi katerih je bila izračunana prvotna preostala dajatev.

D. TRAJNA NARAVA SPREMENJENIH OKOLIŠČIN

V tem smislu je treba opomniti, da je bila normalna vrednost določena na podlagi stroškov in cen vložnika. Izvozniki imajo velik domači trg za zadevni izdelek in domače cene so višje, kot so bile med prvotno preiskavo. Nobena ugotovitev ne opozarja na to, da bi normalna vrednost, določena med sedanjo preiskavo, ne bila trajne narave.

Lahko bi trdili, da lahko razvoj cen surovin, tesno povezanih s cenami nafte, pomembno vpliva na normalno vrednost. Vendar pa se je glede na to, da so materiali bazični proizvodi, katerih cena je določena na mednarodni ravni, upoštevalo, da bo povišanje cen vplivalo na vse udeležence na trgu in s tem tudi na normalno vrednost ter izvozno ceno.

Kakor je bilo omenjeno že v uvodnih izjavah (22) in (23), je bilo treba glede na obstoj zavez in z namenom, da bi se preučilo, ali bi se izvozne cene za Skupnost lahko štele za trajne ali ne, narediti analizo slednjih glede na MUC, določene v zavezah. Ravno tako je bila narejena primerjava med cenami zadevnega izdelka, prodanega za izvoz v Skupnost, in cenami zadevnega izdelka, namenjenega za izvoz v tretje države, med obdobjem preiskave. Kakor je razloženo v uvodni izjavi (23), se je štelo, da v primeru, ko izvozne cene za Skupnost niso bile znatno višje od MUC in so bile občutno višje od izvoznih cen za tretje države, prve niso bile zanesljiv kazalnik možne politike določanja cen, ki bi jo lahko izvozniki uporabljali v prihodnosti. Namesto tega so se za določitev prihodnjih izvoznih cen, ki bi se lahko štele za trajne, upoštevale izvozne cene za tretje države.

Občutno znižane individualne stopnje dampinga vzorčenih družb v primerjavi z začetnimi ukrepi in njihova trajna narava so lahko reprezentativni tudi za vse ostale družbe. Zato je treba preostalo dajatev ustrezno spremeniti, kakor je razloženo v uvodni izjavi (30).

E. SKLEPNE UGOTOVITVE

V skladu s členom 14(1) osnovne uredbe se za noben izdelek ne smejo uporabljati protidampinške in izravnalne dajatve za namene obravnavanja enih in istih okoliščin, ki so posledica dampinga ali subvencioniranega izvoza, zato se je veljavna izravnalna dajatev, ki ustreza izvoznim subvencijam, odštela od protidampinške dajatve, ki se uporablja. Pri preostali dajatvi odbitek ustreza stopnji izvozne subvencije družbe, na podlagi katere je bila določena preostala stopnja dampinga.

Na podlagi zgoraj navedenega in ob upoštevanju ugotovitev pregleda zaradi izteka ukrepa dokončnih izravnalnih dajatev (Uredba (ES) št. 367/2006) so predlagani zneski dajatev, izraženi kot cena CIF na meji Skupnosti, brez plačane carinske dajatve, naslednji:

Kot je opredeljeno v uvodni izjavi (4), so bili veljavni protidampinški ukrepi razširjeni, tako da zajemajo tudi uvoz folije iz PET, poslane iz Brazilije in Izraela, ne glede na to, ali je njihovo poreklo deklarirano v Braziliji ali Izraelu ali ne. Kot je opredeljeno v uvodni izjavi (59), bi morali spremenjeni protidampinški ukrepi še naprej zajemati uvoz folije iz PET, poslane iz Brazilije in Izraela, ne glede na to, ali je njihovo poreklo deklarirano v Braziliji ali Izraelu ali ne. Brazilske in izraelske proizvajalce izvoznike, za katere ukrepi, razširjeni z Uredbo (ES) št. 1975/2004, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 101/2006, ne veljajo, je treba izvzeti tudi iz ukrepov, spremenjenih s to uredbo.

Vse zainteresirane stranke so bile obveščene o osnovnih dejstvih in premislekih, na podlagi katerih je nameravala biti predlagana sprememba Uredbe (ES) št. 1676/2001, in jim je bila dana možnost, da podajo svoje pripombe.

Stopnje protidampinških dajatev za posamezne družbe, navedene v tej uredbi, so bile določene na podlagi ugotovitev sedanje preiskave. Zatorej odražajo stanje, ki se je med preiskavo nanašalo na te družbe. Te stopnje dajatev (v nasprotju z dajatvijo za celotno državo, ki se uporablja za „vse druge družbe“) se tako uporabljajo izključno za uvoz izdelkov s poreklom iz zadevne države, ki jih proizvedejo družbe, in torej posamezne navedene pravne osebe. Uvoženi izdelki, ki jih proizvaja katera koli druga družba, ki ni posebej navedena z imenom in naslovom v operativnem delu te uredbe, vključno s subjekti, povezanimi s tistimi, ki so izrecno navedeni, teh stopenj ne morejo koristiti in za njih velja stopnja dajatve, ki se uporablja za „vse druge družbe“.

Vsak zahtevek za uporabo teh stopenj protidampinških dajatev za posamezne družbe, npr. zaradi spremembe imena družbe ali zaradi ustanovitve novih proizvodnih ali prodajnih obratov, je treba takoj vložiti pri Komisiji, skupaj z vsemi potrebnimi informacijami, zlasti o vsaki spremembi dejavnosti družbe na področju proizvodnje ter domače in izvozne prodaje, povezani npr. s to spremembo imena ali spremembo proizvodnih in prodajnih obratov. Po potrebi bo Uredba (ES) št. 1676/2001 ustrezno spremenjena s posodobitvijo seznama družb, za katere veljajo individualne dajatve.

Za namene preglednosti in ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 365/2006, sprejete istočasno s to uredbo in ki ravno tako zadeva pregled dokončnih protidampinških ukrepov, je treba novo prečiščeno različico člena 1 Uredbe (ES) št. 1676/2001 vključiti v operativni del te uredbe –

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Člen 1 Uredbe (ES) št. 1676/2001, kakor je bil nazadnje spremenjen z Uredbo (ES) št. 365/2006, se nadomesti z naslednjim:

„Člen 1

1. Uvede se dokončna protidampinška dajatev na uvoz folije iz polietilen tereftalata (‚PET’), ki se uvršča pod oznaki KN ex 3920 62 19 (oznake TARIC: 3920621903, 3920621906, 3920621909, 3920621913, 3920621916, 3920621919, 3920621923, 3920621926, 3920621929, 3920621933, 3920621936, 3920621939, 3920621943, 3920621946, 3920621949, 3920621953, 3920621956, 3920621959, 3920621963, 3920621969, 3920621976 in 3920621994) in ex 3920 62 90 (oznaki TARIC 3920629033 in 3920629094), s poreklom iz Indije in Republike Koreje.

2. Stopnja dokončne protidampinške dajatve na neto ceno franko meja Skupnosti, pred carinjenjem, je naslednja za izdelke s poreklom iz:

Država Družba Dokončna dajatev (%) Dodatna oznaka TARIC Indija Ester Industries Limited 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi - 110 003 Indija 17,3 % A026 Indija Flex Industries Limited A-1, Sector 60, Noida 201 301, (U.P.), Indija 0,0 % A027 Indija Garware Polyester Limited Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, Indija 17,4 % A028 Indija Jindal Poly Films Limited 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, Indija 0,0 % A030 Indija MTZ Polyfilms Limited New India Centre, 5th floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, Indija 18,0 % A031 Indija Polyplex Corporation Limited B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, Indija 0,0 % A032 Indija Vse druge družbe 17,3 % A999 Koreja Kolon Industries Inc. Kolon Tower, 1-23, Byulyang-dong, Kwacheon-city, Kyunggi-do, Koreja 0,0 % A244 Koreja SKC Co. Ltd. Kyobo Gangnam Tower, 1303-22, Seocho 4 Dong, Seocho Gu, Seoul 137-074, Koreja 7,5 % A224 Koreja Toray Saehan Inc. 17F, LG Mapo B/D 275 Kongdug-Dong Mapo-Gu Seoul 121-721 Koreja 0,0 % A222 Koreja HS Industries Co. Ltd. Kangnam Building, 5th floor 1321, Seocho-Dong Seocho-Ku Seoul Koreja 7,5 % A226 Koreja Hyosung Corporation 450, Kongduk-Dong Mapo-Ku Seoul Koreja 7,5 % A225 Koreja KP Chemical Corporation No. 89-4, Kyungun-Dong Chongro-Ku Seoul Koreja 7,5 % A223 Koreja Vse druge družbe 13,4 % A999

3. Če katera koli stranka Komisiji zagotovi zadostne dokaze,

— da ni izvažala blaga, opisanega v členu 1(1), med prvotnim obdobjem preiskave,

— da ni povezana z nobenim izvoznikom ali proizvajalcem, za katerega veljajo ukrepi, uvedeni s to uredbo, in

— da je izvažala zadevno blago po obdobju preiskave ali da je prevzela nepreklicno pogodbeno obveznost, da izvozi znatno količino v Skupnost,

lahko Svet z navadno večino in na predlog Komisije ter po posvetovanju s Svetovalnim odborom spremeni člen 1(2) tako, da doda to stranko na seznam družb, ki so predmet protidampinških ukrepov, navedenih v tabeli v členu 1(2).

4. Če ni drugače določeno, se uporabljajo veljavne carinske določbe.“