Uredba Komisije (ES) št. 2183/2001

z dne 9. novembra 2001

o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 104/2000 o dodelitvi kompenzacijskih plačil za tuna, namenjene za predelovalno industrijo

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 104/2000 z dne 17. decembra 1999 o skupni ureditvi trga z ribiškimi proizvodi in proizvodi iz ribogojstva [1], in zlasti člena 27(6) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Člen 27 Uredbe (ES) št. 104/2000 določa nadomestilo, ki se plača organizacijam proizvajalcev, če je ugotovljeno, da so cene določenih proizvodov v določenem koledarskem četrtletju pod določenim sprožitvenim pragom.

(2) Za namene uporabe sistema nadomestil je treba določiti povprečno prodajno ceno iz člena 27(1) Uredbe (ES) št. 104/2000.

(3) Za količine, ki so upravičene do nadomestila, je treba določiti pravila, ki urejajo predložitev vlog za nadomestilo in izplačevanje nadomestila, vključno s pogoji v zvezi z dokazilom porekla iz Skupnosti in narave proizvodov Skupnosti.

(4) Treba je določiti okvir in cilje nadzornega postopka, vendar mora biti sprejetje primernih ukrepov za učinkoviti redni nadzor uvedenega sistema prepuščeno nadzornim organom držav članic.

(5) Da se zagotovi pravilno delovanje zadevnega sistema, je treba določiti pravila glede obveščanja, ki ga morajo izvajati države članice.

(6) Uredba Komisije (ES) št. 142/98 z dne 21. januarja 1998 o podrobnih pravilih za dodelitev kompenzacijskih plačil za tuna, namenjene za predelovalno industrijo [2], kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 150/2001 [3], se razveljavi.

(7) Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Upravljalnega odbora za ribiške proizvode –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Ta uredba določa podrobna pravila za dodelitev kompenzacijskih plačil iz člena 27 Uredbe (ES) št. 104/2000.

Člen 2

Dodelitev nadomestila in najvišjega zneska nadomestila je določena v uredbi, ki je bila sprejeta v skladu s postopkom iz člena 38 Uredbe (ES) št. 104/2000, če je potrjeno, da so bili izpolnjeni pogoji iz člena 27(1) navedene uredbe za zadevno koledarsko četrtletje.

Člen 3

1. Nadomestilo se dodeli organizacijam proizvajalcev, za katere veljajo omejitve iz člena 27(3) Uredbe (ES) št. 104/2000, in sicer za proizvode, ki jih navaja Priloga III k navedeni uredbi in so jih ulovili njihovi člani ter jih prodali in dostavili predelovalcem s sedežem znotraj carinskega območja Skupnosti za popolno in dokončno predelavo v izdelke, ki jih zajema tarifna številka HS 1604.

2. Države članice preverijo maksimalne količine iz člena 27(3) Uredbe (ES) št. 104/2000 glede na morebitne spremembe, ki so nastale v članstvu organizacij proizvajalcev. O tem obvestijo Komisijo.

Člen 4

Povprečno prodajno ceno na trgu Skupnosti, ki jo navaja prva alinea člena 27(1) Uredbe (ES) št. 104/2000, Komisija določi na podlagi mesečnih povprečnih cen, ki so jih sporočile države članice in se izračunajo na podlagi vrednosti količin, ki so bile prodane in dostavljene industriji v skladu s členom 6 Uredbe Komisije (ES) št. 80/2001 [4].

Države članice določijo mesečne povprečne cene na podlagi prodajnih cen pri prvi prodaji v Skupnosti med referenčnim mesecem, kakor so jih fakturirale organizacije proizvajalcev ali njihovi člani. Prodajna cena se določi:

- za proizvode, ki so bili prodani pri iztovarjanju, za blago na krovu, ob obali,

- za proizvode, ki jih organizacija proizvajalcev ali njeni člani prodajo po zaključku skladiščenja, v skladišču.

Člen 5

V mejah količin, ki jih določa člen 27(3) Uredbe (ES) št. 104/2000, pristojni organi zadevne države članice dodelijo nadomestilo organizacijam proizvajalcev v skladu s členom 27(4) navedene uredbe.

Člen 6

Za določitev upravičenosti do nadomestila se upoštevajo tiste prodaje, pri katerih so datumi na računih znotraj ustreznega četrtletja in ki so bile upoštevane pri izračunu povprečne mesečne prodajne cene, ki jo navaja člen 2.

Člen 7

1. Vloge za plačilo nadomestila s priloženo dodatno dokumentacijo iz odstavka 2 zadevne organizacije proizvajalcev predložijo pristojnim organom države članice, kjer ima organizacija proizvajalcev sedež, in sicer za vse prodaje, ki se upoštevajo v skladu s členom 4, najpozneje 45 dni po začetku veljavnosti uredbe iz člena 1(1).

2. Dodatna dokumentacija zajema:

(a) kopijo računa od prodaje proizvodov, ki vsebuje vsaj imena in naslove kupca in prodajalca, kakor navaja člen 1(2), in sicer za vsako pošiljko v določeni kategoriji proizvoda:

- količino, ki je bila prodana,

- dejansko doseženo prodajno ceno,

- datum dostave,

- kraj dostave;

(b) dokaz o poreklu iz Skupnosti in posledično naravo proizvodov Skupnosti;

(c) dokaz o dostavi zadevnih proizvodov predelovalcu s sedežem znotraj carinskega območja Skupnosti;

(d) dokaz o plačilu za blago po ceni, ki jo navaja druga alinea točke (a);

(e) izjavo predelovalca, da je kupljena količina namenjena predelavi v skladu s členom 1(2).

Člen 8

1. Dokaz o poreklu iz Skupnosti in naravi Skupnosti, ki se zahteva v skladu s členom 7(2)(b), mora vsebovati dokument T2M v skladu s členi 325 do 337 Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 [5].

Zaradi tega carinski urad, ki je potrdil vnos proizvodov na carinsko območje Skupnosti v skladu s členom 334 Uredbe (EGS) št. 2454/93, vlagatelju izroči eno samo kopijo dokumenta T2M z napisom "EDINA KOPIJA ZA KOMPENZACIJSKA PLAČILA".

Vlagatelj, čigar ime je v okvirčku 1 dokumenta T2M, mora biti proizvajalec, ki je ulovil proizvode, za katere se predloži vloga za nadomestilo.

2. Če so carinski organi v pristanišču, kjer so bili proizvodi iztovorjeni, opustili predložitev dokumenta T2M v skladu s členom 326(2) Uredbe (EGS) št. 2454/93, je dokaz o poreklu iz Skupnosti izjava, ki je določena v členu 8(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2847/93 [6], ali dokument, ki so ga pravilno potrdili pristojni organi države članice iztovarjanja, in tako potrjuje iztovarjanje znotraj carinskega območja Skupnosti.

3. Dokument, ki je predložen kot dokaz o poreklu proizvodov, mora jasno navajati vrsto, obliko ponudbe in maso proizvodov. Če je potrebno, mora biti dokumentu priloženo potrdilo o tehtanju pri iztovarjanju znotraj carinskega območja Skupnosti, ki ga izdajo pristojni organi države članice iztovarjanja.

Člen 9

1. Nadomestilo zadevna država članica izplača organizaciji proizvajalcev v roku 75 dni od prejema celotnega spisa, kot navaja člen 7(1), razen v primerih, ko je bila sprožena upravna poizvedba v zvezi z upravičenostjo do nadomestila.

2. Organizacija proizvajalcev izplača nadomestilo svojim članom v roku 90 dni po prejemu zneska od države članice.

3. Zadevne države članice Komisijo vsako četrtletje najpozneje en mesec po koncu zadevnega četrtletja obvestijo o izplačilih organizacij proizvajalcev in obdobju, za katerega so bila dodeljena, v skladu z odstavkom 1, kot tudi o količinah za vsako posamezno vrsto.

Člen 10

1. Zadevne države članice uvedejo nadzorni sistem za preverjanje, ali so proizvodi, za katere se zahteva nadomestilo, do njega upravičeni oziroma ali so bila upoštevana vsa ostala ustrezna pravila Skupnosti.

2. Podrobna pravila, ki urejajo nadzorni sistem, predpisujejo najmanj naslednje:

(a) določbe v zvezi s potrditvijo porekla iz Skupnosti in narave proizvodov Skupnosti, zlasti na podlagi ladijskih dokumentov;

(b) identifikacijo organizacij proizvajalcev v listini o opravljeni prodaji, prav tako njihovih članov ali izvajalcev storitev, ki se upoštevajo v skladu s to ureditvijo, ter za vsako zadevno količino sklic na dokument T2M ali nadomestni dokument, datum prodaje in dostave, kupca proizvoda, ceno, po kateri je bila omenjena količina prodana, in referenčno številko računa. Listine o opravljeni prodaji morajo zato biti ustrezno oblikovane;

(c) nenapovedane inšpekcijske preglede prostorov organizacij proizvajalcev, njihovih članov ali izvajalcev storitev, da bi se na mestu samem preverilo, ali podatki iz člena 5(2) in (3) ustrezajo dejanskemu stanju;

(d) neposredne inšpekcijske preglede predelovalnih podjetij, zlasti s ciljem preverjanja na mestu samem, ali so bili proizvodi, kupljeni v skladu s to ureditvijo, dejansko poslani v predelavo v skladu s členom 1(2).

3. Inšpekcijski pregledi bodo podrobno opisani v poročilu, ki navaja, do kakšne mere je prejemnik nadomestila izpolnil svoje obveznosti, kot tudi naravo in obseg opravljenih preverjanj.

4. Države članice Komisijo vsako četrtletje obvestijo o inšpekcijskih pregledih, ki so bili opravljeni, in njihovem izidu.

Člen 11

Zadevne države članice obvestijo Komisijo o ukrepih nadzora, ki so bili sprejeti v skladu s členom 7, najpozneje v roku treh mesecev po začetku veljavnosti te uredbe, in o vseh prilagoditvah omenjenih ukrepov v roku treh mesecev od njihove uvedbe.

Člen 12

Uredba (ES) št. 142/98 se razveljavi.

Člen 13

Ta uredba začne veljati sedmi dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Uporablja se od 1. januarja 2002.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 9. novembra 2001

Za Komisijo

Franz Fischler

Član Komisije

[1] UL L 17, 21.2.2000, str. 22.

[2] UL L 17, 22.1.1998, str. 8.

[3] UL L 24, 26.1.2001, str. 10.

[4] UL L 13, 17.1.2001, str. 13.

[5] UL L 253, 11.10.1993, str. 1.

[6] UL L 261, 20.10.1993, str. 1.

--------------------------------------------------