SL Uradni list Evropske unije L 351/1

SKLEP KOMISIJE (EU) 2016/2326

z dne 21. oktobra 2015

o državni pomoči SA.38375 (2014/C ex 2014/NN), ki jo je Luksemburg odobril podjetju Fiat

(notificirano pod dokumentarno številko C(2015) 7152)

(Besedilo v francoskem jeziku je edino verodostojno)

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) PDEU (1),

ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,

po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenimi določbami (2), in ob upoštevanju teh pripomb,

ob upoštevanju naslednjega:

1. POSTOPEK

(1) Z dopisom z dne 19. junija 2013 je Komisija zaprosila Luksemburg, naj posreduje podrobne informacije o nacionalnih praksah izdajanja davčnih stališč (3).

(2) Luksemburški organi so odgovorili z dopisom z dne 17. julija 2013, v katerem so navedli splošen odgovor in del zahtevanih informacij. Njihov odgovor je vseboval predvsem opis pravnih načel in nacionalnih pravil, ki jih mora luksemburška davčna uprava (Administration des contributions directes) upoštevati pri sprejetju predhodnega stališča na področju obdavčevanja pravnih oseb („davčno stališče“ ali „stališče“ (4)), natančen opis postopka za pridobitev takega stališča in informacij, ki jih mora predložiti davčni zavezanec, ter podatek, ali so bila stališča, ki jih je sprejela davčna uprava, objavljena ali ne. Luksemburški organi niso odgovorili na prošnjo Komisije, naj ji predložijo seznam stališč, ki jih je njihova davčna uprava sprejela v letih 2010, 2011 in 2012, ter druge koristne informacije, kot so imena družb, njihova dejavnost, datum in obdobje veljavnosti stališč ter vrsta posla, ki ga zadevajo ta stališča.

(3) Komisija je z dopisom z dne 30. avgusta 2013 luksemburške organe ponovno zaprosila, naj predložijo seznam davčnih stališč, sprejetih v letih 2010, 2011 in 2012 (5).

(4) Luksemburški organi so v dopisih z dne 20. in 23. septembra 2013 izrazili obžalovanje, da so nekateri podatki v zvezi z zahtevo po podatkih, ki jo je poslala Komisija, prišli v medije. Poleg tega so izpodbijali pravno podlago zahteve Komisije po podatkih.

(5) Komisija je luksemburškim organom odgovorila z dopisom z dne 2. oktobra 2013, v katerem je navedla pravno podlago, ki ji omogoča, da na lastno pobudo začne preiskavo o praksi Luksemburga na področju izdajanja davčnih stališč, in jim je odobrila dodaten rok za predložitev zahtevanega seznama davčnih stališč.

(6) Luksemburški organi in Komisija so se sestali 11. oktobra 2013. Luksemburški organi so v dopisu z dne 14. oktobra izrazili dvom, da pravna podlaga, na katero se sklicuje Komisija, upravičuje tako široko in splošno zahtevo po podatkih. Komisija je na ta dopis odgovorila z dopisom z dne 15. oktobra 2013.

(7) V novi izmenjavi dopisov med luksemburškimi organi (dopisa z dne 11. novembra in 2. decembra 2013) in Komisijo (dopisa z dne 14. novembra in 12. decembra 2013) so luksemburški organi pojasnili, da zaradi oblikovanja nove vlade ne morejo odgovoriti na zahtevo po podatkih. Zato je Komisija rok za odgovor podaljšala do 15. januarja 2014, pri čemer je v obeh dopisih pojasnila, da bo morala, če na zahtevo po podatkih ne bo dobila odgovora, sprejeti odredbo za predložitev podatkov.

(8) Luksemburški organi so z dopisom z dne 15. januarja 2014 predložili 22 davčnih stališč za obdobje 2010–2013, vendar so iz dokumentov odstranili imena davčnih zavezancev. Po mnenju luksemburških organov je teh 22 davčnih stališč – med katerimi se eno, naslovljeno na družbo FFT, nanaša na vnaprejšnji cenovni sporazum (v nadaljnjem besedilu: vnaprejšnji cenovni sporazum FFT ali sporno davčno stališče) – reprezentativnih za prakso Luksemburga na področju izdajanja davčnih stališč.

(9) Vnaprejšnji cenovni sporazum FFT je vseboval naslednje dokumente (6): (a) dopis [davčnega svetovalca] (*1) v imenu stranke, družbe FFT, z dne 14. marca 2012, ki vsebuje prošnjo luksemburški davčni upravi za odobritev sporazuma v zvezi s transfernimi cenami; (b) poročilo o transfernih cenah, ki vsebuje analizo transfernih cen in ga je pripravil davčni svetovalec v podporo zahtevku za vnaprejšnji cenovni sporazum FFT (v nadaljnjem besedilu: poročilo o transfernih cenah); (c) dopis luksemburške davčne uprave z dne 3. septembra 2012, s katerim je sprejela sporazum v zvezi s transfernimi cenami, ki ga je predlagal davčni svetovalec.

(10) Komisija je z dopisom z dne 7. marca 2014 zaprosila luksemburške organe, naj potrdijo, da je davčni zavezanec, ki je v vnaprejšnjem cenovnem sporazumu FFT naveden kot družba FFT, družba Fiat Finance and Trade Ltd. Poleg tega je navedla, da na podlagi predloženih informacij ne more izključiti, da vnaprejšnji cenovni sporazum FFT predstavlja državno pomoč, odobreno družbi FFT, ki ni združljiva z notranjim trgom. Komisija je luksemburške organe prosila, naj ji predložijo dodatne informacije, ki bi lahko bile koristne pri presoji vnaprejšnjega cenovnega sporazuma FFT. Ker luksemburški organi niso odgovorili na ta dopis, jim je Komisija 7. aprila 2014 poslala opomin (7).

(11) Luksemburški organi so 24. aprila 2014 odgovorili na dopis z dne 7. marca 2014 in potrdili, da nimajo nobenih dodatnih koristnih informacij, potrebnih za presojo vnaprejšnjega cenovnega sporazuma FFT. Luksemburški organi so se zvezi z vprašanjem, ali je družba FFT družba Fiat Finance and Trade Ltd, sklicevali na določbe o zaupnosti iz luksemburške zakonodaje in trdili, da jim te določbe prepovedujejo potrditi identiteto zadevnega davčnega zavezanca.

(12) Komisija je 24. marca 2014 na podlagi člena 10 Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 (8) sprejela odredbo za predložitev podatkov, s katero je od luksemburških organov zahtevala seznam davčnih stališč iz uvodne izjave 2.

(13) Komisija je s sklepom z dne 11. junija 2014 začela formalni postopek preiskave na podlagi člena 108(2) PDEU (v nadaljnjem besedilu: sklep o začetku postopka) (9) v zvezi s vnaprejšnjim cenovnim sporazumom FFT. Sklepu o začetku postopka je bila priložena odredba za predložitev podatkov (v nadaljnjem besedilu: odredba), s katero je bilo Luksemburgu naloženo, naj v enem mesecu po vročitvi navedenega sklepa predloži vse dokumente, informacije in podatke, ki jih Komisija potrebuje za odločitev o domnevnem obstoju pomoči in po potrebi o združljivosti te pomoči z notranjim trgom. Komisija je od Luksemburga zlasti zahtevala, da potrdi identiteto upravičenca do ukrepa.

(14) Luksemburg je z dopisom z dne 14. julija 2014 predložil pripombe k sklepu o začetku postopka. Navedel je tudi, da mu ni treba odgovoriti na vprašanja iz sklepa o začetku postopka in odredbe, ker Komisija ni mogla ugotoviti obstoja državne pomoči.

(15) Komisija je z dopisom z dne 14. avgusta 2014 Luksemburg prosila, naj predloži manjkajoče informacije, navedene v sklepu o začetku postopka in odredbi. Poleg tega je Luksemburg zaprosila za dovoljenje, da vprašanja, na katera ni dobila odgovora, naslovi neposredno na družbo FFT v skladu s členom 6a Uredbe (ES) št. 659/1999.

(16) Luksemburg je 3. septembra 2014 delno odgovoril na še neodgovorjena vprašanja in navedel, da je del zahtevanih podatkov poslovna skrivnost družbe FFT, s katerimi ne razpolaga. Poleg tega je potrdil, da je družba FFT družba Fiat Finance and Trade Ltd, in Komisiji dovolil, da svoja vprašanja naslovi neposredno nanjo.

(17) Sklep o začetku postopka je bil 17. oktobra 2014 objavljen v Uradnem listu Evropske unije (10). Komisija je pozvala vse zainteresirane strani, naj predložijo svoje pripombe o zadevni pomoči. Komisija je z dopisom z dne 30. oktobra 2014 prejela pripombe družbe FFT.

(18) Luksemburg je 22. decembra 2014 predložil seznam upravičencev davčnih stališč, da bi odgovoril na zahtevek po podatkih iz dopisa Komisije z dne 19. junija 2013. Ta seznam vsebuje davčna stališča, ki jih je luksemburška davčna uprava sprejela v letih 2010, 2011 in 2012.

(19) Luksemburg je z dopisom z dne 5. januarja 2015 predložil komentarje k pripombam, prejetim v odgovor na sklep o začetku postopka.

(20) Komisija je 12. februarja 2015 sprejela sklep, s katerim je Luksemburg obvestila, da je v skladu s členom 6a Uredbe (ES) št. 659/1999 ugotovila, da formalni postopek preiskave v zvezi s spornim davčnim stališčem doslej ni dal rezultatov. Na podlagi tega in z dovoljenjem Luksemburga (11) je lahko Komisija svoja vprašanja naslovila neposredno na družbo FFT.

(21) Komisija je z dopisoma z dne 20. februarja 2015 Luksemburgu in družbi FFT poslala zahtevo po podatkih. Zahteva po podatkih, naslovljena na družbo FFT, je temeljila na členu 6a(6) Uredbe (ES) št. 659/1999.

(22) Luksemburg je na sklep Komisije z dne 12. februarja 2015 odgovoril z dopisom z dne 24. februarja 2015, v katerem je izrazil presenečenje nad razvojem postopka v tej zadevi in dvom v utemeljenost ugotovitve o neučinkovitosti postopka glede na obseg informacij, ki jih je Luksemburg med preiskavo predložil Komisiji.

(23) Družba FFT je v elektronski pošti z dne 26. februarja in 3. marca 2015 prosila za pojasnila v zvezi z zahtevo po podatkih in za podaljšanje roka za odgovor, ki ga je Komisija odobrila v elektronski pošti z dne 5. marca 2015.

(24) Komisija je na dopis Luksemburga z dne 24. februarja 2015 odgovorila z dopisom z dne 5. marca 2015.

(25) Komisija je 23. marca 2015 (12) v odgovoru na seznam davčnih stališč, ki ga je Luksemburg poslal 22. decembra 2014, zaprosila za dodatne informacije v zvezi z davčnimi stališči, navedenimi za leta 2010, 2011 in 2012. Luksemburg je zlasti prosila, naj pojasni, katera davčna stališča se nanašajo na naloge zakladništva in katera na nepovezane ali samostojne družbe. Komisija je Luksemburg prosila še, naj ji pošlje več stališč v zvezi z določenimi skupinami družb.

(26) Luksemburg je na zahtevo po podatkih, ki jo je Komisija poslala 20. februarja 2015, odgovoril z dopisom z dne 24. marca 2015 (13).

(27) Družba FFT je na zahtevo po podatkih, ki jo je Komisija poslala 20. februarja 2015, odgovorila z dopisom z dne 31. marca 2015. Njen odgovor je med drugim vseboval smernice skupine Fiat za transferne cene.

(28) Luksemburg je 23. aprila 2015 predložil dodatne informacije o 1 900 davčnih stališčih izmed davčnih stališč, ki so navedena v njegovem odgovoru z dne 22. decembra 2014. Navedel je, da se tri od naštetih davčnih stališč nanašajo na eno zakladniško funkcijo: dve sta bili sprejeti leta 2010 in eno leta 2011. Komisija je 23. marca 2015 zaprosila za dve od teh davčnih stališč, ker sta se nanašali na družbi, navedeni v zahtevi z dne 23. marca 2015.

(29) Družba FFT, luksemburški organi in Komisija so se sestali 27. aprila 2015.

(30) Luksemburg je 4. junija 2015 poslal dodatne informacije, za katere je Komisija zaprosila 23. marca 2015, o 5 327 davčnih stališčih od vseh davčnih stališč, ki so navedena v njegovem odgovoru z dne 22. decembra 2014. Navedel je zlasti, da se še 10 drugih davčnih stališč nanaša na zakladniške funkcije […]. Poleg tega je bilo 25. junija 2015 Komisiji predloženo davčno stališče v zvezi z družbo G.

(31) Luksemburg je 18. junija 2015 predložil davčno stališče v zvezi z družbo E (v nadaljnjem besedilu: davčno stališče iz leta 2011).

(32) Luksemburg je v dopisu z dne 10. julija 2015 navedel trditev, da Komisija v primeru negativne končne odločitve ne bi smela imeti možnosti, da bi od upravičenca retroaktivno zahtevala vračilo morebitne pomoči vse od datuma davčnega stališča.

(33) Finančni direktor družbe Fiat Chrysler Automobiles N.V., ki je nasledila družbo Fiat S.p.A., luksemburški organi in Komisija so se sestali 15. julija 2015.

2. OPIS UKREPA

2.1 Opis upravičenca

(34) Družba FFT je del skupine Fiat. V času spornega davčnega stališča so skupino Fiat sestavljale Fiat S.p.A., družba italijanskega prava s sedežem v Torinu, in vse družbe pod njenim nadzorom. (v tem sklepu skupno imenovane družba ali skupina Fiat). Po združitvi družb Fiat S.p.A. in Fiat Investments N.V. 12. oktobra 2014 je družba Fiat Chrysler Automobiles N.V. nasledila družbo Fiat S.p.A. (14).

(35) Družba Fiat opravlja industrijsko dejavnost in finančne storitve v avtomobilskem sektorju. Komisija za natančnejši opis dejavnosti družbe Fiat navaja sklic na uvodni izjavi 20 in 21 sklepa o začetku postopka.

(36) Družba FFT zagotavlja zakladniške storitve in financiranje družbam skupine Fiat s sedežem (predvsem) v Evropi (razen v Italiji); upravlja tudi več struktur za združevanje denarnih sredstev za družbe skupine Fiat s sedežem v Združenem kraljestvu, na Danskem, v Belgiji, na Nizozemskem, v Švici, Avstriji, Nemčiji in Španiji. Družba FFT deluje v Luksemburgu, kjer ima sedež, in prek dveh podružnic, ene v Londonu (Združeno kraljestvo) in druge v Madridu (Španija).

(37) Poročilo o transfernih cenah, ki ga je Luksemburg poslal Komisiji 15. januarja 2014, vsebuje informacije v zvezi s družbo FFT, povzete v uvodnih izjavah od 38 do 51 (15).

(38) Družba Fiat se je odločila za centralizacijo svojih finančnih nalog in zakladniških funkcij, tako da vse dejavnosti na področju financiranja, finančnih storitev za družbe, bančnih povezav, upravljanja valutnih in obrestnih tveganj, združevanja denarnih sredstev, dejavnosti na denarnem trgu, upravljanja denarnih sredstev ter odreditve plačil in izterjave izvajajo „zakladniške družbe“.

(39) Zakladniške družbe so organizirane tako: — Fiat Finance S.p.A. (v nadaljnjem besedilu družba FF) je zakladniška družba s sedežem v Italiji, odgovorna za usklajevanje financiranja družb skupine Fiat s sedežem v Italiji, — družba FFT opravlja zakladniške funkcije za družbe skupine Fiat s sedežem v Evropi (razen v Italiji), — Fiat Finance North America, Inc. (v nadaljnjem besedilu družba FFNA) opravlja zakladniške funkcije za družbe skupine Fiat s sedežem v Združenih državah, — Fiat Finance Canada Ltd (v nadaljnjem besedilu družba FFC) opravlja zakladniške funkcije za družbe skupine Fiat s sedežem v Kanadi, — Fiat Finanças Brasil Ltda (v nadaljnjem besedilu družba FFB) opravlja zakladniške funkcije za družbe skupine Fiat s sedežem v Braziliji.

(40) Čezmejne transakcije med družbami znotraj skupine, pri katerih sodeluje družba FFT, je mogoče združiti v dve glavni kategoriji: — Transakcije med zakladniškimi družbami (znotrajsektorske transakcije) — T1 – posojila družbe FFT družbi FF: viri financiranja družbe FFT temeljijo na obveznicah, bančnih kreditnih linijah in vlogah med družbami v skupini, — T2 – posojila družbe FFNA družbi FFT: viri financiranja družbe FFNA temeljijo predvsem na obveznicah, izdanih z zavarovanjem. — Transakcije med zakladniškimi družbami in družbami skupine Fiat (transakcije znotraj skupine) — T3 – transakcije (posojila/vloge) med družbo FFT in družbami skupine s sedežem v drugih (predvsem evropskih) državah, — T4 – jamstva družbe Fiat S.p.A. (16) za obveznice, ki sta jih izdali družbi FFT in FFNA, dvostranske kreditne linije in ad hoc programi financiranja (in sicer komercialni zapisi za družbo FFT v Franciji).

(41) Slika spodaj opisuje financiranje (od T1 do T3). Glavne čezmejne transakcije znotraj skupine

(42) Družba FFT opravlja naslednje naloge: tržno financiranje in likvidnostne naložbe, odnose z udeleženci na finančnih trgih, storitve usklajevanja in finančnega svetovanja za družbe v skupini, storitve upravljanja denarnih sredstev za družbe v skupini, kratkoročno (KR) in srednjeročno (SR) financiranje med družbami v skupini ter usklajevanje z drugimi finančnimi družbami.

(43) V zvezi s tržnim financiranjem in likvidnostnimi naložbami družba FFT zbira sredstva, da z njimi podpira dejavnosti in rast družb v skupini ter jih ustrezno vlaga. V zvezi z upravljanjem finančnih tveganj družba FFT sledi smernicam v skladu z ustreznimi notranjimi politikami skupine (valutna in obrestna tveganja). Družba FFT se financira iz instrumentov, kot so izdajanje obveznic (prek Global Medium Term Note ali programa GMTN, v katerem je družba FFT skupaj z družbama FFNA in FFC izdajateljica), bančni premostitveni krediti, zavezujoče in nezavezujoče kreditne linije itd. Za upravljanje likvidnih sredstev družba FFT vlaga presežna denarna sredstva pri najbolje ocenjenih bančnih institucijah ali odlično ocenjenih likvidnostnih skladih.

(44) V zvezi z izpostavljenostjo valutnim tveganjem družba FFT za obvladovanje te izpostavljenosti uporablja predvsem valutne terminske pogodbe in valutne zamenjave. Izpostavljenost valutnemu tveganju je v precejšnji meri povezana z različnim trajanjem sredstev in obveznosti ter upravljanjem. Družba FFT uporablja predvsem zamenjave obrestnih mer (IRS) in dogovore o terminski obrestni meri (FRA).

(45) V zvezi z odnosi z udeleženci na finančnih trgih družba FFT v sodelovanju z družbo FF posluje predvsem s finančnimi trgi in institucijami, tako da jim zagotavlja informacije in podatke o skupini, s čimer podpira solventnost in finančni položaj skupine.

(46) V okviru storitev usklajevanja in finančnega svetovanja družbam v skupini je družba FFT zadolžena za zagotavljanje finančne pomoči tem družbam, preučitev njihovih finančnih potreb, določanje najboljših finančnih rešitev, sestavljanje finančnih pogodb in spremljanje uspešnosti finančnih produktov v zvezi s potrebami družb v skupini.

(47) Družba FFT nadzoruje denarne tokove, finančne potrebe in likvidnost družb v skupini, da se optimizirata uspešnost in učinkovitost upravljanja lastnega kapitala skupine. Upravlja strukture za združevanje denarnih sredstev v Združenem kraljestvu, na Danskem, v Belgiji, na Nizozemskem, v Švici, Avstriji, Nemčiji in Španiji. Vsak dan se stanje po državah centralizira na centralnem računu družbe FFT, da upravlja celoten finančni položaj. Natančneje, čez dan družbe v skupini prek računov (odprtih pri bankah) prejemajo in opravljajo plačila v okviru svojih običajnih dejavnosti. Na koncu dneva je stanje na računih družb v skupini pozitivno ali negativno. V obeh primerih se stanje samodejno pokrije s centralnega računa družbe FFT, odprtega v vsaki državi. Nato se zneski z različnih nacionalnih centralnih računov z ročnimi transakcijami preusmerijo na enotni centralni račun ali z njega. Zato se vsak dan stanje na tekočih računih družb v skupini vrne na nič. Glede na dnevno stanje na tekočih računih se udeležencem iz družb v skupini, ki so sodelovali pri shemah združevanja denarnih sredstev, v dobro ali v breme vpišejo obresti, izračunane na podlagi cenika, ki se uporablja med družbami.

(48) Obrestna mera za posojila znotraj skupine je določena kot vsota tehtanih povprečnih stroškov kapitala skupine, ki se ji doda še marža. Obrestna mera za vloge je določena kot netvegana obrestna mera, povečana za maržo na kratkoročne vloge pri bankah, kot je opredeljeno v politiki skupine glede likvidnosti.

(49) V zvezi s kratko- in srednjeročnim financiranjem skupine ter usklajevanjem z drugimi finančnimi družbami, družba FFT ravna tako: za prvo daje družba FFT družbam v skupini na voljo sredstva, ki so bila pridobljena v velikih količinah po veleprodajnih pogojih na reguliranih trgih (trg obveznic) ali prek pogajanj s finančnimi institucijami; za drugo so pogosti prenosi sredstev med finančnimi družbami, da odgovorijo na finančne zahteve družb v skupini, ne da bi sredstva iskale na trgu, če je skupen finančni položaj skupine pozitiven.

(50) Glavna tveganja, s katerimi se običajno srečujejo zakladniške družbe, poudarjena v poročilu o transfernih cenah, so: — Tržno tveganje: Družba FFT redno ocenjuje svojo izpostavljenost obrestnemu in valutnemu tveganju (da je popolnoma varovana) in se pred tem tveganjem zavaruje tako, da uporablja izvedene finančne instrumente v skladu s politiko skupine glede obvladovanja tveganj. Instrumenti, ki jih uporablja za ta kritja, so predvsem navadne valutne zamenjave, valutne terminske pogodbe in zamenjave obrestnih mer. — Kreditno tveganje v zvezi z bančnimi vlogami ali drugimi podobnimi kratkoročnimi naložbami: v poročilu o transfernih cenah je potrjeno, da je to tveganje ublaženo, ker družba FFT posluje samo z velikimi finančnimi institucijami in ima razvejano porazdelitev denarnih sredstev. Sredstva skupine temu tveganju niso izpostavljena, saj je v njenem interesu, da finančno podpira vse družbe v skupini (17); sčasoma naj znotraj skupine ne bi bilo nobenega primera nesolventosti; družbe v skupini ne oblikujejo rezervacij za dvomljive terjatve za dolg skupine. — Tveganje neplačila nasprotne stranke v zvezi s sredstvi v obliki izvedenih finančnih instrumentov v lasti tretjih oseb (bank): to tveganje je manjše, ker družba FFT posluje samo z velikimi finančnimi institucijami in ker so posli z izvedenimi finančnimi instrumenti porazdeljeni med številnimi institucijami. Iz zgoraj navedenih razlogov sredstva skupine temu tveganju niso izpostavljena. — Operativna tveganja: Družba FFT opravlja svoje finančne transakcije v skladu s smernicami in postopki, ki jih je določila družba Fiat S.p.A. Finančne dejavnosti se stalno spremljajo in so predmet postopkov nadzora za obvladovanje tveganja, da se preprečijo kakršne koli motnje v dnevnem postopku.

(51) Družba FFT upravlja veliko finančnih sredstev, ki so povezana predvsem s posojili med družbami v skupini, terjatvami družb v skupini in v manjši meri z bančnimi vlogami. Pri tem uporablja računalniške sisteme, ki so nujni za opravljanje dnevnih transakcij in spremljanje stanja na finančnih trgih.

2.2 Sporno davčno stališče

(52) Ta sklep se nanaša na vnaprejšnji cenovni sporazum FFT, davčno stališče v zvezi s transfernimi cenami, ki ga je Luksemburg sprejel v korist družbi FFT v dopisu z dne 3. septembra 2012. Sporno davčno stališče potrjuje metodo za dodelitev dobička znotraj skupine Fiat družbi FFT, ki jo je predlagal davčni svetovalec skupine in ki ji omogoča, da določi letni znesek davka od dohodkov pravnih oseb, ki ga mora plačati v Luksemburgu.

2.2.1 Vnaprejšnji cenovni sporazum FFT

(53) Dokumenti, ki jih je Luksemburg poslal Komisiji kot sestavne elemente v podporo spornemu davčnemu stališču, vsebujejo dva dopisa in poročilo o transfernih cenah iz uvodne izjave 9.

(54) Luksemburška davčna uprava je z dopisom z dne 3. septembra 2012 potrdila, da „je bila spodnja analiza transfernih cen opravljena v skladu z okrožnico 164/2 z dne 28. januarja 2011 in da spoštuje neodvisno tržno načelo“ (sic). Drugače povedano, luksemburška davčna uprava je priznala, da je analiza transfernih cen, ki jo je opravil davčni svetovalec in je navedena v poročilu o transfernih cenah, podlaga za plačilo po tržnem načelu za naloge, ki jih je opravljala družba FFT, in tveganja, ki jih je nosila. „Plačilo“ družbi FFT „po tržnem načelu“, kot je določeno v poročilu o transfernih cenah in dovoljeno v spornem davčnem stališču, je naslednje: „V študiji transfernih cen je določeno ustrezno plačilo za lastni kapital, izpostavljen tveganju, in lastni kapital, namenjen za plačilo nalog, ki jih družba opravlja, v višini 2,542 milijona EUR s predvidenim odstopanjem +/– 10 %“. Za čisti dobiček, ki ga je družba FFT ustvarila na podlagi tega plačila, se uporabi običajna, 28,80-odstotna stopnja davka od dohodkov pravnih oseb v Luksemburgu. V dopisu je poleg tega navedeno, da odločba, ki jo je sprejela davčna uprava, velja 5 let (to je za poslovna leta od 2012 do 2016) (18).

2.2.2 Poročilo o transfernih cenah

(55) V skladu s poročilom o transfernih cenah se za najprimernejšo metodo za določitev obdavčljivega dobička družbe FFT znotraj skupine Fiat šteje metoda stopnje čistega dobička („méthode transactionnelle de la marge nette“, v nadaljnjem besedilu: MTMN). Po mnenju davčnega svetovalca je MTMN še posebej primerna, kadar ena stranka, ki sodeluje v transakciji, ne zagotavlja dragocenih ali edinstvenih prispevkov; ker družba FFT, kot meni davčni svetovalec, opravlja samo finančne storitve, je ta metoda najprimernejša za določitev primerljive tržne cene v skladu s smernicami OECD za določanje transfernih cen. Ker poleg tega družba FFT svoje storitve zagotavlja samo družbam skupine Fiat, ki ne prejemajo nobenih podobnih storitev od tretjih oseb, ni možna nobena notranja primerjava. Zato davčni svetovalec meni, da je primernejša zunanja primerjava, tako da se določijo neto marže, ki bi se zaračunale pri primerljivih transakcijah med neodvisnimi družbami (19).

(56) V poročilu o transfernih cenah davčni svetovalec določi plačilo družbi FFT, ki predstavlja obdavčljivi prihodek, glede na kapitalska sredstva, ki jih ta družba potrebuje, da opravlja svoje naloge in nosi tveganja, ki jim je izpostavljena, pri čemer se upoštevajo uporabljena sredstva (20).

(57) To plačilo se določi na naslednji način: (i) z oceno „lastnega kapitala, izpostavljenega tveganju“, družbe FFT; (ii) z opredelitvijo lastnega kapitala družbe FFT, uporabljenega za opravljanje nalog in podpiranje finančnih naložb; (iii) z oceno pričakovanega plačila za „lastni kapital, izpostavljen tveganju“, družbe FFT z uporabo modela ocenjevanja finančnih sredstev („modèle d'évaluation des actifs financiers“, v nadaljnjem besedilu: MEDAF) (21) in opredelitvijo donosa za plačilo lastnega kapitala, uporabljenega za opravljanje teh nalog; ter (iv) izračunom skupne donosnosti, ki jo je treba pustiti družbi FFT za plačilo tveganja, ki jih nosi, in naloge, ki jih opravlja, s kombinacijo rezultatov iz faz od (i) do (iii).

(58) V zvezi s fazo (i) davčni svetovalec na podlagi funkcionalne analize iz poročila o transfernih cenah meni, da družba FFT nosi naslednja tveganja: operativna in kreditna tveganja ter tveganja neplačila nasprotne stranke, medtem ko po njegovem mnenju družba FFT ne nosi valutnega tveganja. Davčni svetovalec je z uporabo okvira Basel II (22) po analogiji (23) ocenil, da so minimalne kapitalske zahteve za družbo FFT, da pokrije tveganja, naslednje: operativna tveganja, tveganja neplačila nasprotne stranke, valutna in kreditna tveganja: — operativno tveganje: 15 % * (prihodek od obresti na bančne vloge – dolgovane obresti na bančna posojila), — tveganje neplačila nasprotne stranke: 20 % * 6 % * (prihodnja izpostavljenost + pozitivna poštena vrednost izvedenih instrumentov), — kreditno tveganje: 20 % * 6 % * terjatve do tretjih oseb (letno povprečje).

(59) Rezultat teh izračunov je to, kar davčni svetovalec imenuje „lastni kapital, izpostavljen tveganju“, družbe FFT, ki ustreza hipotetičnemu regulativnemu kapitalu družbe FFT v skladu z okvirom Basel II, ki ga je uporabil davčni svetovalec, kot je povzeto v preglednici 1. Preglednica 1 Minimalne kapitalske zahteve za družbo FFT (v tisoč EUR) Minimalne kapitalske zahteve Leto 2011 Operativno tveganje 938 Tveganje neplačila nasprotne stranke 2 603 Valutno tveganje 0 Kreditno tveganje 24 982 Minimalne kapitalske zahteve, ki izhajajo iz okvira Basel II 28 523

(60) V zvezi s fazo (ii) se to, kar se v poročilu o transfernih cenah imenuje „lastni kapital, ki se uporablja za opravljanje nalog“ (24), oceni tako, da se od skupnega lastnega kapitala družbe FFT odšteje del minimalnih kapitalskih zahtev za družbo FFT, ki izhajajo iz okvira Basel II, kakor jih je ocenil davčni svetovalec, in del lastnega kapitala družbe FFT, uporabljenega za podpiranje finančnih naložb v družbi FFNA in FFC.

(61) Po navedbah davčnega svetovalca družbe FFT je imela družba FFT konec leta 2011 287,5 milijona EUR lastnega kapitala, od tega: — 28,5 milijona EUR pomeni minimalne kapitalske zahteve iz okvira Basel II za pokrivanje tveganj, ki jih nosi družba FFT („minimalni lastni kapital, izpostavljen tveganju“ (25)), — 165,2 milijona EUR se uporablja za kompenziranje deležev družbe FFT v družbah FFNA in FFC (26) („lastni kapital, s katerim se pokrivajo finančne naložbe v družbah FFNA in FFC“), in — 93,7 milijona EUR znaša lastni kapital, ki se uporablja za opravljanje nalog („lastni kapital za pokrivanje nalog, ki jih družba opravlja (27)“).

(62) V preglednici 2 je navedena porazdelitev celotnega lastnega kapitala družbe FFT, kot jo je davčni svetovalec predstavil v poročilu o transfernih cenah. Preglednica 2 Porazdelitev lastnega kapitala družbe FFT (v tisoč EUR) Porazdelitev lastnega kapitala družbe FFT po navedbah davčnega svetovalca Lastni kapital v letu 2011 Minimalni lastni kapital, izpostavljen tveganju 28 523 Lastni kapital, s katerim se pokrivajo finančne naložbe v družbah FFNA in FFC 165 244 Lastni kapital za pokrivanje nalog, ki jih družba opravlja 93 710 Lastni kapital skupaj 287 477

(63) V fazi (iii) davčni svetovalec najprej predlaga, da se plača del lastnega kapitala družbe FFT, ki ga imenuje „minimalni lastni kapital, izpostavljen tveganju“ in ustreza hipotetičnemu regulativnemu kapitalu družbe FFT, kot ga je določil davčni svetovalec v fazi (i), tako da se oceni donos lastnega kapitala, ki ga pričakujejo vlagatelji („pričakovani donos pred davki“) z uporabo modela MEDAF, to je: Pričakovani donos pred davki = (netvegana obrestna mera + β × premija za tveganje lastnega kapitala) / (1 – stopnja obdavčitve)

(64) Davčni svetovalec je za MEDAF uporabil naslednje spremenljivke: — 2,85-odstotno netvegano obrestno mero (10-letne nemške obveznice „Bund“, letno povprečje za leto 2011), — količnik beta (β) v vrednosti 0,29, ocenjen (28) na podlagi sklopa 66 primerljivih družb, ki opravljajo finančne storitve, navedenih na spletni strani Damodaran (29), — 5-odstotno premijo za tveganje lastnega kapitala za Luksemburg, navedeno na spletni strani Damodaran (posodobljena julija 2011), — 28,80-odstotno stopnjo obdavčitve v Luksemburgu.

(65) Davčni svetovalec družbe FFT je te spremenljivke vnesel v formulo iz uvodne izjave 63 in izračunal „donos lastnega kapitala, ki ga vlagatelji pričakujejo za prevzeta tveganja“ v višini 6,05 %.

(66) Preglednica 3 vsebuje seznam družb, ki jih je davčni svetovalec družbe FFT izbral kot primerljive družbe, ki neodvisno delujejo v finančnem sektorju, ter seznam njihovih količnikov beta, uporabljenih pri izračunu količnika beta, za uporabo v modelu MEDAF. Preglednica 3 Seznam primerljivih družb, ki zagotavljajo finančne storitve Ime družbe Količnik beta ING Groep NV (EXTAM:INGA) 3,00 UBS AG (SWX:UBSN) 1,80 Wüstenrot & Württembergische AG (XTRA:WUW) 0,41 Deutsche Börse AG (XTRA:DB1) 1,28 Oslo Bors VPS Holding ASA (OTCNO:OSLO) 0,13 London Stock Exchange Group (LSE:LSE) 1,24 Fimalac SA (ENXTPA:FIM) 0,68 International Personal FinancePlc (LSE:IPF) 1,92 GrenkeLeasing AG (XTRA:GLJ) 0,55 Mittel S.p.A. (CM:MIT) 0,93 GlobeOp Financial Services SA (LSE:GO) 0,56 KBC Ancora (ENXTBR:KBCA) 3,61 Aktiv Kapital ASA (OB:AIK) 0,25 IG Group Holdings Plc (LSE:IGG) 0,75 IFG Group plc (LSE: IFP) 1,11 Conafi Prestito S.p.A. (CM:CNP) 0,74 NEOVIA Financial Plc (AIM:NEC) 0,60 H&T Group Plc (AIM:HAT) – 0,11 Hesse Newman Capital AG (XTRA:RTM) 0,29 Acta Holding ASA (OB:ACTA) 1,70 Manx Financial Group PLC (AIM:MFX) 0,30 PLUS Markets Group plc (AIM:PMK) – 0,05 Law Debenture Corp. Plc (LSE:LVVDB) 0,95 Hypoport AG (DB:HYQ) 0,70 Perrot Duval Holding SA (SWX:PEDP) 0,16 Albemarie & Bond Holdings plc (AIM:ABM) 0,21 MCB Finance Group plc (AIM:MCRB) NA Brightside Group plc (AIM:BRT) 0,11 DF Deutsche Forfait AG (DB:DE6) 0,83 Autobank AG (DB:AW2) NA Ambrian capital plc (AIM:AMBR) 0,83 Gruppo MutuiOnline S.p.A. (CM:MOL) 0,77 Park Group plc (AIM:PKG) 0,09 OVB Holding AG (XTRA:O4B) – 0,19 Albis Leasing AG (DB:ALG) 0,57 Hellenic Exchanges SA (ATSE:EXAE) 1,42 FORIS AG (XTRA:FRS) 0,20 Creon Corporation Plc (AIM:CRO) 2,03 Investeringsselskabet Luxor A/S (CPSE:LUXOR B) 0,50 Univerma AG NA OFL AnlagenLeasing AG (DB:OFL) 0,86 Ideal GroupSA (ATSE:INTEK) NA Nøtterø SpareBank (OB:NTSG) 0,20 Apulia Prontoprestitio S.p.A. (CM:APP) 1,07 Ultimate Finance Group plc (AIM:UFG) 0,54 Dresdner Factoring AG (XTRA:D2F) 0,42 Heidelberger Beteiligungsholding AG (DB:IPO) 0,14 ABC Arbitrage SA (ENXTPA:ABCA) 0,48 Baydonhill plc (AIM:BHL) 0,04 London Capital Group Holdings plc (AIM:LCG) 0,72 Imarex ASA (OB:IMAREX) 0,48 Toscana Finanza S.p.A. (CM:TF) 0,49 Banca Finnat Euramerica S.p.A. (CM:BFE) 0,79 S&U plc (LSE:SUS) 0,27 Bolsas y Mercados Españoles SA(CATS:BME) 0,97 Banca IFIS S.p.A. (CM:IF) 0,69 Paris Orleans SA (ENXTPA:PAOR) 0,60 SNS Reaal NV (ENXTAM:SR) 2,37 Close Brothers Group plc (LSE:CBG) 0,94 Provident Fiancial plc (LSE:PFG) 0,35 Pohola Bank plc (HLSE:POH1S) 1,43 Investec plc (LSE:INVP) 1,73 Banque Nationale de Belgique SA (ENXTBR:BNB) 0,49 Credit Suisse Group (SWX:CSGN) 1,43 Deutsche Bank AG (DB:DBK) 1,98 Schweizerische Nationalbank (SWX:SNBN) 0,22 Vir: Damodaran.

(67) V preglednici 4 je prikazano „tržno območje“ količnikov beta za izbrane primerljive družbe, ki ga je izračunal davčni svetovalec družbe FFT. Preglednica 4 Tržno območje količnikov beta za primerljive družbe Tržno območje Količniki beta Število družb 66 MAX 3,61 90. centil 1,79 75. centil 1,04 Mediana 0,64 25. centil 0,29 10. centil 0,13 MIN 0,19

(68) Nato davčni svetovalec družbe FFT predlaga, da se plača del lastnega kapitala družbe FFT, ki ga v preglednici 2 imenuje „lastni kapital za pokrivanje nalog, ki jih družba opravlja“ in ustreza „lastnemu kapitalu, ki se uporablja za opravljanje nalog“, opredeljenemu v fazi (ii), tako da se uporabi tržna obrestna mera za kratkoročne vloge (30), ki po mnenju davčnega svetovalca družbe FFT znaša 0,87 %.

(69) Nato davčni svetovalec družbe FFT predlaga, da se ne plača dela lastnega kapitala družbe FFT, ki ga označuje kot del, s katerim se pokrivajo finančne naložbe družbe FFT v družbah FFNA in FFC, in ki se v preglednici 2 imenuje „lastni kapital, s katerim se pokrivajo finančne naložbe v družbah FFNA in FFC“, kar pomeni, da je plačilo za ta del za namene obdavčitve enako nič.

(70) Nazadnje davčni svetovalec v fazi (iv) izračuna skupno plačilo, ki pripada družbi FFT, za dejavnosti financiranja in zakladniške dejavnosti ter tveganja, ki jih prevzema. To plačilo sestavljajo naslednji elementi, ki izhajajo iz zgornjih faz od (i) do (iii): — „plačilo za tveganje“, ki se izračuna tako, da se hipotetični regulativni kapital družbe FFT, ki ga je davčni svetovalec v fazi (ii) ob uporabi okvira Basel II po analogiji ocenil na 28 500 000 EUR, pomnoži s pričakovanim donosom pred davki, ki ga je davčni svetovalec v fazi (iii) z modelom MEDAF ocenil na 6,05 %, in — „plačilo za naloge“, ki se izračuna tako, da se to, kar davčni svetovalec imenuje lastni kapital družbe FFT, ki se uporablja za opravljanje nalog, v fazi (ii) ocenjen na 93 710 000 EUR, pomnoži s tržno obrestno mero za kratkoročne vloge, ki jo je davčni svetovalec družbe FFT v fazi (iii) ocenil na 0,87 %.

(71) V preglednici 5 je prikazano, kako je davčni svetovalec ocenil skupno donosnost, ki jo je treba pustiti družbi FFT za namene obdavčitve v Luksemburgu. Preglednica 5 Ocena davčne osnove družbe FFT (v tisoč EUR) Plačilo za lastni kapital Dobiček leta 2011 pred davki Plačilo za tveganje 1 726 Plačilo za naloge 816 Plačilo za lastni kapital, s katerim se pokrivajo finančne naložbe v družbah FFNA in FFC (31) 0 Skupni dobiček pred davki 2 542

(72) Skupni znesek 2,542 milijona EUR ustreza znesku iz spornega davčnega stališča, za katerega luksemburška davčna uprava meni, da je plačilo po tržnem načelu (32).

(73) V preglednici 6 so povzeti zaključki davčnega svetovalca družbe FFT iz faz od (i) do (iv) zgoraj, v uvodnih izjavah od 58 do 72. Preglednica 6 Povzetek izračuna minimalnih kapitalskih zahtev in vpliva na dobiček ali izgubo pred davki družbe FFT Minimalne kapitalske zahteve FFT Leto 2011 (v tisoč EUR) Operativno tveganje 938 a Tveganje neplačila nasprotne stranke 2 603 b Valutno tveganje 0 c Kreditno tveganje 24 982 d Minimalne kapitalske zahteve 28 523 e = a + b + c + d Lastni kapital, ki se kompenzira z obrestmi iz udeležbe 165 244 x Presežni lastni kapital 93 710 f = g – e – x Lastni kapital 287 477 g Kazalnik čistega dobička Pričakovani donos lastnega kapitala 6,05 % h Kratkoročna obrestna mera 0,87 % i Plačilo za lastni kapital Plačilo za tveganje 1 726 k = h * e Plačilo za naloge 816 j = i * f Skupni dobiček pred davki 2 542 l = k + j a = 15 % * (finančni prihodki na bančno vlogo – finančni odhodki za bančna posojila) b = 20 % * 6 % * (prihodnja izpostavljenost + pozitivna poštena vrednost izvedenih instrumentov tretjih oseb) c = 100 % pokrito z izvedenimi instrumenti d = 20 % * 6 % * terjatve do tretjih oseb (letno povprečje) h = ocenjen z uporabo modela MEDAF i = letno povprečje indeksa EONIA za leto 2011 Opozorilo: glavna domneva je, da pri poslih z družbami v skupini ni kreditnega tveganja/tveganja neplačila nasprotne stranke.

2.3 Opis luksemburških pravil za določanje transfernih cen

(74) Davčno stališče za družbo FFT je bilo sprejeto na podlagi člena 164(3) luksemburškega zakonika o davku od dohodkov (spremenjeni zakon z dne 4. decembra 1967 o davku od dohodkov (v nadaljnjem besedilu: L.I.R.)) in okrožnice L.I.R. št. 164/2 z dne 28. januarja 2011 (v nadaljnjem besedilu: okrožnica) (33).

2.3.1 Člen 164 luksemburškega zakonika o davku od dohodkov

(75) Člen 164(3) L.I.R. določa, da „[je treba] prikrita izplačila dobička […] vključiti v obdavčljivi dohodek. Do prikritega izplačila dobička pride zlasti, če delničar, družbenik ali zainteresirana stran od družbe ali združenja neposredno ali posredno prejme ugodnosti, ki jih, če tega statusa ne bi imel(-a), praviloma ne bi prejel(-a)“. Ta določba v luksemburško davčno zakonodajo vnaša neodvisno tržno načelo, v skladu s katerim morajo biti transakcije med družbami iz iste skupine plačane, kot če bi jih sprejele neodvisne družbe, ki poslujejo v primerljivih okoliščinah po običajnih tržnih pogojih.

2.3.2 Okrožnica L.I.R. št. 164/2

(76) Člen 164(3) L.I.R. je pojasnjen v okrožnici, ki ima naslednjo strukturo: v oddelku 1 so opredeljeni pojmi „finančna družba skupine“ (34), „financiranje znotraj skupine“ (35) in „povezana podjetja“ (36).

(77) Oddelek 2 z naslovom „Splošno“ se začne z naslednjim opisom storitev znotraj skupine, za katere se okrožnica uporablja: „Storitev znotraj skupine (vključno s financiranjem znotraj skupine) je bila opravljena, če bi bilo neodvisno podjetje v primerljivih okoliščinah pripravljeno drugemu neodvisnemu podjetju plačati izvedbo te dejavnosti ali če bi jo samo izvedlo.“ Oddelek 2 okrožnice vsebuje tudi opis neodvisnega tržnega načela, kot je opredeljeno v smernicah OECD za določanje transfernih cen in preneseno v nacionalno zakonodajo. V zvezi s tem je v njem navedeno: „[č]e je bila opravljena storitev znotraj skupine, je treba tako kot za druge vrste transferjev znotraj skupine ugotoviti, ali je dogovorjeno plačilo skladno z neodvisnim tržnim načelom, to je ali ustreza ceni, ki bi jo v primerljivih okoliščinah zaračunala in sprejela neodvisna podjetja“ (37).

(78) V zvezi s sklicevanjem na „primerljive okoliščine“ je v okrožnici pojasnjeno, da mora analiza primerljivosti vključevati elemente, kot so „značilnosti prenesenega blaga ali storitev, naloge strank, pogodbeni pogoji, ekonomske okoliščine strank in industrijske ali tržne strategije, za katere si stranke prizadevajo“ (38).

(79) V oddelku 3 okrožnice je zlasti pojasnjeno, kako se določi plačilo po tržnem načelu za finančne družbe skupine. V skladu z okrožnico morajo biti naloge, ki jih te družbe opravljajo in od katerih je odvisno plačilo vsake od teh družb, primerljive z nalogami, ki jih opravljajo neodvisne finančne institucije, ki so pod nadzorom organa za nadzor finančnega sektorja. Torej, plačilo po tržnem načelu za naloge, ki jih družbe opravljajo (ob upoštevanju vloženih sredstev in prevzetih tveganj), „bi moralo temeljiti na plačilu, ki ga te institucije zahtevajo za primerljivo kreditno dejavnost“ (39).

(80) Poleg tega finančne institucije, preden dodelijo posojilo ali predplačilo, opravijo analizo tveganj, tako da ocenijo zlasti finančno tveganje v zvezi s transakcijo, tveganje kreditojemalca, poslovno tveganje kreditojemalca in strukturno tveganje. Kar zadeva stroške, povezane z dodelitvijo posojila, je treba upoštevati tudi dodatne stroške, med drugim „dodatne stroške zaradi spoštovanja zahtev glede solventnosti, dodatne stroške, povezane s kreditnim tveganjem, stroške obdelave ali dodatne stroške zaradi valutnega tveganja“ (40). Kreditno tveganje se določi na podlagi pogojev iz kreditne pogodbe in rezult atov analize tveganj.

(81) Nazadnje, v skladu z okrožnico neodvisni ponudniki finančnih storitev znesek plačila praviloma povežejo bodisi z izposojenim zneskom bodisi z realno vrednostjo sredstev v upravljanju. Podobno kot neodvisni ponudniki storitev „bi morale tudi finančne družbe skupine, ki opravljajo kreditno dejavnost znotraj skupine, pred dodelitvijo posojila povezanemu podjetju opraviti analizo tveganj in upoštevati vse druge dejavnike, ki bi lahko vplivali na določitev transferne cene“ (41).

(82) V oddelku 4 okrožnice je pojasnjeno, da davčni organi dajo informacije, ki so zanje zavezujoče, samo če je zadevna družba dejansko prisotna v Luksemburgu. Nato so v njem našteti različni pogoji, ki jih mora izpolnjevati finančna družba skupine, da je dejansko prisotna v državi. Zlasti lastni kapital družbe mora biti ustrezen glede na naloge, ki jih družba opravlja (ob upoštevanju vloženih sredstev in prevzetih tveganj), znesek lastnega kapitala pa mora znašati vsaj 1 % nominalne vrednosti posojil(-a) ali 2 milijona EUR brez drugih navedb.

(83) V okrožnici je tudi navedeno, katere informacije ali dokumente je treba predložiti za pridobitev informacij, ki so zavezujoče za davčno upravo. Prošnja za zavezujoče informacije mora med drugim vsebovati „študijo transfernih cen, ki upošteva smernice OECD na tem področju in vsebuje zlasti popoln opis predlagane metodologije ter podrobne informacije in analize v podporo tej metodologiji, na primer opredelitev primerljivih družb in razpon pričakovanih rezultatov“ (42). Nazadnje je v okrožnici pojasnjeno, da je davčno stališče običajno veljavno pet let, razen če se spremenijo dejstva in okoliščine, pravni predpisi, na katerih temelji davčno stališče, ali katera od bistvenih značilnosti transakcije (43).

2.4 Opis smernic OECD za določanje transfernih cen

(84) Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj (v nadaljnjem besedilu: OECD) svojim državam članicam zagotavlja navodila s področja obdavčevanja, opisana v „smernicah za določanje transfernih cen“ (v nadaljnjem besedilu: smernice OECD za določanje transfernih cen), ki so nezavezujoč pravni instrument, ki daje navodila glede transfernih cen (44).

(85) Transferne cene pomenijo cene, zaračunane za komercialne transakcije med različnimi subjekti iste skupine podjetij. Multinacionalne družbe imajo finančno spodbudo, da čim manj dobička dodelijo na tista ozemlja, kjer je dobiček bolj obdavčen, zaradi česar lahko nastanejo previsoke transferne cene, ki jih ne bi smeli sprejeti kot osnovo za izračun obdavčljivega dohodka. Da bi se davčne uprave izognile tej težavi, lahko sprejmejo transferne cene med družbami iz iste skupine le, če so transakcije plačane, kot če bi jih sprejele neodvisne družbe, ki poslujejo v primerljivih okoliščinah v običajnih tržnih pogojih (45). To se imenuje „neodvisno tržno načelo“.

(86) Uradna izjava o neodvisnem tržnem načelu je v členu 9(1) vzorčne davčne konvencije OECD, ki je podlaga za dvostranske davčne konvencije, katerih pogodbenice so države članice OECD in vse več držav nečlanic. Člen 9 določa, da: „[k]adar […] obstajajo ali se uvedejo med [povezanima] podjetjema v njunih komercialnih ali finančnih odnosih pogoji, drugačni od tistih, ki bi obstajali med neodvisnimi podjetji, se kakršen koli dobiček, ki bi prirastel enemu od podjetij, če takih pogojev ne bi bilo, vendar prav zaradi takih pogojev ni prirastel, lahko vključi v dobiček tega podjetja in ustrezno obdavči“.

(87) Prvotno različico smernic za določanje transfernih cen je odbor za davčne zadeve OECD sprejel 27. junija 1995 (46); ta je bila precej posodobljena julija 2010 (47). Glede na to, da te smernice niso zavezujoče, se davčnim upravam držav članic OECD samo priporoča, naj jih upoštevajo. Te smernice pa se na splošno uporabljajo kot referenca in očitno vplivajo na davčno prakso držav članic (in tudi nečlanic) OECD. Poleg tega so te smernice v številnih državah članicah OECD pridobile zakonsko veljavo ali pa se uporabljajo kot podlaga za razlago nacionalne davčne zakonodaje. Komisija v tem sklepu navaja smernice OECD za določanje transfernih cen zato, ker so te smernice obstoječ priročnik na tem področju, ki so nastale kot plod razprav strokovnjakov v okviru OECD, in zagotavljajo pojasnila o tehnikah za reševanje skupnih izzivov, ki jih prinaša uporaba neodvisnega tržnega načela v konkretnih primerih. Zato smernice OECD za določanje transfernih cen davčnim upravam in multinacionalnim podjetjem zagotavljajo koristna navodila za uporabo neodvisnega tržnega načela. Obenem pa poudarjajo mednarodno soglasje na področju transfernih cen.

(88) V smernicah OECD za določanje transfernih cen je naštetih pet metod za določitev približka primerljivih tržnih cen in razdelitve dobička med družbami v isti skupini: (i) metoda primerljivih prostih cen (v nadaljnjem besedilu: metoda CUP); (ii) metoda dodatka na stroške; (iii) metoda preprodajne cene; (iv) metoda MTMN in (v) metoda porazdelitve dobička. Smernice razlikujejo med tradicionalnimi transakcijskimi metodami (prve tri metode) in metodami transakcijskega dobička (zadnji dve metodi). Multinacionalna podjetja lahko še vedno prosto uporabljajo metode določanja transfernih cen, ki niso opisane v teh smernicah, če se pri teh metodah upošteva neodvisno tržno načelo.

(89) Za ta sklep sta primerni metodi CUP in MTMN, zato sta podrobneje predstavljeni v uvodnih izjavah od 90 do 92.

(90) Pri metodi CUP se primerja cena, zaračunana za prenos blaga ali storitev v okviru povezane transakcije (transakcije med podjetjema, ki sta medsebojno povezani), s ceno, zaračunano za prenos blaga ali storitev v okviru primerljive transakcije na prostem trgu (transakcije med podjetjema, ki sta neodvisni eno od drugega) v primerljivih okoliščinah.

(91) Metoda MTMN je ena od „posrednih metod“, ki se uporabljajo za določitev približka primerljivih tržnih cen za transakcije in razdelitve dobička med družbami v isti skupini. Pri tej metodi se na podlagi neodvisnega tržnega načela oceni potencialni znesek dobička za dejavnost v celoti namesto za določene transakcije. Njen cilj ni določiti ceno prodanega blaga, temveč oceniti dobiček, ki bi ga neodvisne družbe lahko po pričakovanjih ustvarile z določeno dejavnostjo, na primer z dejavnostjo prodaje blaga. V ta namen izbere ustrezno podlago („kazalnik dobičkonosnosti“), kot so stroški, promet ali naložbe v osnovna sredstva, in zanjo uporabi stopnjo dobička, ki izraža stopnjo, ugotovljeno za primerljive transakcije na prostem trgu.

(92) Ker se z metodo MTMN ne določajo cene za posamične transakcije, je možno, da obdavčljivi dohodek subjekta, za katerega se metoda uporabi, nima neposrednih posledic za obdavčljivi dohodek drugega subjekta iz iste skupine družb. Zato se ta metoda razlikuje od uporabe metode CUP, ki transferno ceno določi kot ceno določenega blaga ali storitve, ki se nato v enakem znesku vključi v obdavčljivi dohodek družbe iz skupine, ki prodaja, in družbe iz skupine, ki kupuje zadevno blago ali storitev.

2.5 Dodatne informacije, poslane po začetku formalnega postopka preiskave

2.5.1 Dopis Luksemburga z dne 3. septembra 2014

(93) Luksemburg je v odgovor na vprašanja iz sklepa o začetku postopka Komisijo obvestil, da višina posojil, odobrenih znotraj skupine Fiat, ni bila omejena navzgor.

(94) Luksemburg je predložil tudi pojasnila o povprečnih cenah danih in najetih posojil znotraj skupine v letih od 2011 do 2013. Obrestna mera za posojila znotraj skupine, ki jih je odobrila družba FFT, je […]. Konec leta 2011 je ustrezala obrestni meri Euribor, povišani za maržo [6–9 %]. Povprečna obrestna mera za saldo na tekočih računih družb skupine za leti 2012 in 2013 je bila [6–9 %] oziroma [6–9 %]. V letih 2011, 2012 in 2013 je bila povprečna obrestna mera, ki jo je plačala družba FFT za vloge znotraj skupine, [0–3 %], [0–3 %] oziroma [0–3 %] (povprečne pavšalne mere).

(95) Luksemburg je izrazil tudi mnenje o plačilu za kapital, ki ga dovoljuje sporno davčno stališče. Navedel je zlasti, da je bil kapital, vložen v deleže, poplačan z razdeljenimi dividendami in da te po naravi niso predmet analize transfernih cen, saj jih družba prejme samo zato, ker je delničarka. Zato se dividende ne upoštevajo pri določitvi obsega nalog, ki jih opravlja, in tveganj, ki jih prevzema.

(96) Luksemburg je še pojasnil, da se je nakup deležev družbe FFT v celoti financiral z lastnim kapitalom in da ta način financiranja avtomatično pomeni, da ta sredstva niso več na voljo za pokrivanje drugih tveganj, ki jih nosi FFT.

(97) Skliceval se je tudi na člen 57 Direktive 2006/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta (48), v skladu s katerim nekonsolidirana lastna sredstva kreditnih institucij ne vključujejo deležev v drugih kreditnih institucijah, ki presegajo 10 % kapitala teh institucij.

(98) Poleg tega se je Luksemburg skliceval na enostavni pristop, opredeljen z okvirom Basel II, ki določa, da je stopnja, ki jo je treba uporabiti za povprečje treh obdobij pozitivnih letnih bruto dohodkov, 15 %.

2.5.2 Dopis Luksemburga z dne 24. marca 2015

(99) V odgovor na prošnjo Komisije, naj ji pošlje primere davčnih stališč, naslovljenih na davčne zavezance, ki so v podobnem položaju kot družba FFT, je Luksemburg v dopisu z dne 24. marca 2015 navedel, da je položaj družbe FFT čisto poseben. Po njegovem mnenju je tako, ker je družba FFT finančna institucija, ki sredstva pridobiva na trgu, v nasprotju z večino finančnih institucij v Luksemburgu, ki z maržo posojajo sredstva, ki so jim jih dale na voljo druge družbe v skupini, katere del so.

(100) Poleg tega je po mnenju luksemburške davčne uprave položaj vsakega davčnega zavezanca dovolj specifičen, da ga ni mogoče primerjati s položajem drugih davčnih zavezancev. Zato naj bi bila v luksemburškem nacionalnem pravu le ena splošna določba, ki se uporablja kot okvir za transferne cene (to je člen 164 L.I.R.), ki tej upravi omogoča, da čim bolje spozna ekonomski položaj vsakega podjetja, ne glede na to ali je predmet davčnega stališča ali ne.

(101) Luksemburg je sporočil tudi davčno osnovo družbe FFT za obdobje od leta 2009 do leta 2013 na podlagi davčnih napovedi družbe (49), ki je povzeta v preglednici 7. Preglednica 7 Davčna osnova družbe FFT za obdobje od leta 2009 do leta 2013 (v EUR) Leto 2009 2 643 424 Leto 2010 2 424 869 Leto 2011 2 600 416 Leto 2012 1 684 103 Leto 2013 2 095 969

(102) Luksemburg je navedel, da je iz davčne napovedi družbe FFT za leto 2013 razvidno, da so pomisleki iz uvodne izjave 64 sklepa o začetku postopka, v skladu s katerimi je davčna osnova določena v razponu med 2 288 000 EUR in 2 796 000 EUR, povsem neutemeljeni. Jasno je, da sporno davčno stališče dovoljuje samo izbrano metodo in da se tržni parametri spreminjajo.

(103) Nazadnje je Luksemburg na prošnjo Komisije posredoval tudi vsa predhodna davčna stališča, ki jih je luksemburška davčna uprava sprejela glede družb iz skupine Fiat.

(104) Prvič, prošnja za davčno stališče z dne 9. decembra 2009, ki jo je luksemburška davčna uprava sprejela, se je nanašala na odobritev davčne osnove družbe FFT […].

(105) Drugič, luksemburška davčna uprava je posredovala dva dopisa z dne 3. septembra 2012. Prvi dopis je sporno davčno stališče, ki temelji na prošnji za davčno stališče z dne 14. marca 2012, kot je navedeno v uvodni izjavi 9. Ta prošnja za davčno stališče je bila Komisiji ponovno in v neokrnjeni različici poslana v dopisu Luksemburga z dne 24. marca 2015, ki je vseboval informacije, ki jih je Luksemburg, ko je to davčno stališče prvič poslal Komisiji, počrnil.

(106) Drugi, skoraj enak dopis je bil poslan v odgovor na vzporedno prošnjo za davčno stališče, vloženo […] pri luksemburški davčni upravi 18. aprila 2012 za družbo, imenovano [F], za katero se zdi, da ustreza družbi FFT v drugačni strukturi finančnih družb skupine. V tej drugi prošnji za davčno stališče je opis nalog [družbe F] enak opisu nalog družbe FFT v prošnji z dne 14. marca 2012. Ta druga struktura naj bi bila drugačna samo v tem, da naj bi ta družba imela eno podružnico v Združenem kraljestvu in nobene v Španiji ter da naj [družba F] ne bi bila lastnica [nobene hčerinske družbe].

(107) Druga prošnja za davčno stališče, podprta s poročilom o transfernih cenah, vsebuje zaključek, ki je oblikovan enako kot zaključek v prošnji za davčno stališče družbe FFT [naveden v uvodni izjavi 54]. Vendar je rezultat analize transfernih cen bistveno drugačen. Plačilo [družbi F] po tržnem načelu, kot je določeno v poročilu o transfernih cenah, je naslednje: „Študija transfernih cen določa ustrezno plačilo, ki temelji na (i) tveganem kapitalu v znesku 44,6 milijona EUR in (ii) kapitalu za plačilo nalog, ki jih družba opravlja, v znesku 8,8 milijona EUR v razponu +/–10 %.“

(108) Obe davčni stališči sta bili na seznamu, ki ga je Luksemburg 4. junija 2015 posredoval Komisiji v zvezi z davčnimi stališči, ki se nanašajo na naloge zakladništva [glej uvodno izjavo 29].

(109) Tretjič, Komisiji sta bili posredovani še dve drugi prošnji za davčno stališče […], ki ju je sprejela luksemburška davčna uprava. Ti prošnji sta bili iz let 2002 in 2012 ter sta se nanašali na druge vidike strukture skupine Fiat v Luksemburgu. Ta sklep ne obravnava teh dveh davčnih stališč.

2.5.3 Informacije, ki jih je skupina Fiat sporočila 31. marca 2015

2.5.3.1 Informacije o družbah skupine Fiat, ki imajo neposredno povezavo z družbo FFT

(110) Skupina Fiat poudarja, da je približno 40-odstotni delež družbe FFT v lasti družbe Fiat S.p.A. in približno 60-odstotni delež v lasti družbe FF, ki je hčerinska družba v 100-odstotni lasti družbe Fiat S.p.A. (50). Družba FFT pa ima v lasti 100-odstotna deleža družb FFNA in FFC (51). Skupina Fiat poudarja tudi, da je družba FFT ena od finančnih družb skupine Fiat, ki so naštete v uvodni izjavi 39.

(111) Skupina Fiat je Komisiji v skladu z njeno prošnjo poslala podrobne finančne podatke o finančnih družbah skupine. Posredovala je zlasti letna poročil družb FFT, FF, FFNA, FFC in FFB za leta od 2011 do 2013 ter opise nalog teh družb. Po teh podatkih je v družbi FF zaposlenih 52 oseb, od tega [20–30] v „finančni“ službi in [10–20] v „računovodstvu“. Družba FFT ima 14 zaposlenih, od tega enega direktorja, [0–10] zaposlenih (v Združenem kraljestvu), ki so v neposrednih stikih s strankami, [0–10] zaposlenih, odgovornih za upravne naloge, in [0–10] oseb, ki skrbijo za računovodstvo in nadzor. V družbi FFNA je zaposlenih pet oseb, dejavnosti družbe FFC pa so omejene.

(112) V skladu z informacijami, ki jih je posredovala skupina Fiat, je računovodska vrednost hčerinskih družb družbe FFT (družb FFNA in FFC) […]. V letnem poročilu družbe FFT je navedeno, da sta bili družbi FFNA in FFC leta 2011 odkupljeni od družb Fiat S.p.A. in FF. Družba FFT je v Luksemburgu od leta 2011 pripravljala konsolidirane računovodske izkaze.

(113) Družbi FF in FFT sta finančni družbi za euroobmočje. Finančni podatki za ti dve družbi za obdobje 2010-2013 na podlagi posredovanih letnih poročil so predstavljeni v preglednicah 8 in 9 (52). Preglednica 8 Finančni podatki za družbo FFT za obdobje od leta 2010 do leta 2013 (v tisoč EUR) Leto 2010 Leto 2011 Leto 2012 Leto 2013 Obresti in podobni prihodki 613 561 650 641 664 707 736 561 od tega od družb skupine 605 880 626 806 648 497 731 462 Drugi prihodki 72 292 76 910 29 185 10 125 SKUPAJ PRIHODKI 685 853 727 551 693 892 746 686 Operativni stroški in amortizacija 3 419 3 655 2 926 2 499 Odhodki za obresti in drugi finančni odhodki 625 078 640 207 631 854 666 246 Od tega dolgovani družbam skupine 59 409 55 520 38 041 20 268 Od tega dolg v obveznicah in drugih menicah 551 229 574 561 592 099 643 853 Provizija za jamstva za obveznice, plačane družbi Fiat S.p.A. (53) 3 161 2 851 2 702 3 006 Drugi odhodki 51 709 78 211 54 702 72 805 SKUPAJ ODHODKI (brez davka od dohodkov pravnih oseb) 683 367 724 924 692 185 745 032 Dobiček pred davkom od dohodkov pravnih oseb 2 485 2 627 1 707 1 652 Davki 748 776 491 508 Čisti dobiček 1 737 1 851 1 217 1 146 Lastni kapital 285 625 287 477 288 693 289 839 Zneski, dolgovani družbam skupine 4 354 692 2 275 578 1 530 146 1 661 930 Izdani dolžniški vrednostni papirji 7 716 844 7 746 301 9 116 345 11 030 180 Druge obveznosti (bančni dolg, dajatve itd.) 2 470 513 446 444 144 671 158 865 SKUPAJ LASTNI KAPITAL IN OBVEZNOSTI 14 827 674 10 755 800 11 079 855 13 140 814 Terjatve do družb skupine 11 869 312 7 387 279 7 950 092 9 637 038 Likvidna sredstva in vrednostni papirji 2 705 622 3 028 255 2 853 245 3 221 203 Udeležba v povezanih podjetjih 0 165 244 164 244 165 244 Druga sredstva (opredmetena osnovna sredstva, aktivne časovne razmejitve itd.) 252 740 175 022 112 274 117 329 SKUPAJ SREDSTVA 14 827 674 10 755 800 11 079 855 13 140 814

(114) Družba FFT je konec let 2011, 2012 in 2013 pri različnih bankah izdala jamstva za družbe skupine v skupnem znesku 2 560 802 EUR, 10 772 314 EUR oziroma 10 155 339 EUR. Preglednica 9 Finančni podatki za družbo FFT za obdobje od leta 2010 do leta 2013 (v tisoč EUR) Leta 2010 Leta 2011 Leta 2012 Leta 2013 Finančni prihodki 552 090 752 007 676 177 722 610 Od tega od družb skupine 528 267 672 225 655 576 711 218 Drugi prihodki (dividende, dobiček iz izvedenih finančnih instrumentov, menjalnih tečajev itd.) 29 708 18 962 18 117 8 935 Prihodki od storitev za skupino 6 410 7 616 2 336 2 027 Operativni stroški 14 616 13 332 8 594 9 280 Finančni odhodki 550 331 729 851 654 763 706 825 Od tega za družbe skupine 523 123 698 009 625 216 687 712 Dobiček pred davkom od dohodkov pravnih oseb 23 261 35 402 33 273 17 466 Davki 5 968 10 112 8 822 6 952 Čisti dobiček 17 292 25 290 24 450 10 514 Lastni kapital 271 047 268 610 268 837 256 053 Obveznosti 14 878 871 12 567 582 11 277 171 12 758 761 Finančna sredstva 9 267 614 8 201 011 9 164 768 9 905 386 Likvidna sredstva in vrednostni papirji 5 519 622 4 349 837 2 201 190 2 928 409 Udeležba v povezanih podjetjih 358 362 264 116 160 833 160 833 Druga sredstva (opredmetena osnovna sredstva, aktivne časovne razmejitve itd.) 4 320 21 228 19 217 20 186 SKUPAJ SREDSTVA 15 149 918 12 836 192 11 546 008 13 014 814

(115) Konec leta 2013 (in konec leta 2012) je imela družba FF kapitalske deleže v povezanih podjetjih, v družbi FFT v znesku 157 269 000 EUR (to je 60 % osnovnega kapitala družbe FFT) in v družbi FFB v znesku 2 013 000 EUR ter neobvladujoče deleže v drugih družbah skupine v znesku 725 000 EUR. Konec leta 2011 je bilo 100 % delnic družbe FFT vknjiženih v deleže družbe FF v znesku 262 102 000 EUR. Konec leta 2010, preden sta bili družbi FFNA in FFC leta 2011 prodani družbi FFT, je delež družbe FF v družbi FFC znašal 7 213 000 EUR, v družbi FFT 262 077 000 EUR, v družbi FFNA 87 055 EUR in v družbi FFB 2 013 000 EUR, to pomeni, da je njena skupna udeležba v hčerinskih družbah, ki so v 100-odstotni lasti skupine Fiat, znašala 358 000 000 EUR, kot je navedeno v preglednici 8.

2.5.3.2 Podrobne informacije o sredstvih in obveznostih družbe FFT

(116) Skupina Fiat je posredovala imena 61 nasprotnih strank iz skupine, s katerimi je družba FFT v obdobju 2011–2013 sklepala transakcije. Sporočila je povprečne neporavnane zneske med družbo FFT in temi nasprotnimi strankami za šest največjih upnikov in dolžnikov za leta 2011, 2012 in 2013. Informacije za leto 2013 so navedene v preglednici 10 (stolpec, ki se nanaša na obresti za povprečen neporavnani znesek, je dodala Komisija). Preglednica 10 Nasprotne stranke družbe FFT v letu 2013 (v tisoč EUR) Sredstva Povprečen neporavnani znesek Prejete obresti Obresti, deljene s povprečnim neporavnanim zneskom Nasprotna stranka skupine Fiat št. 1 [10 000 000 ] [500 000 ] […] Nasprotna stranka skupine Fiat št. 2 [150 000 ] [10 000 ] […] Nasprotna stranka skupine Fiat št. 3 [150 000 ] [10 000 ] […] Nasprotna stranka skupine Fiat št. 4 [100 000 ] [5 000 ] […] Nasprotna stranka skupine Fiat št. 5 [50 000 ] [4 000 ] […] Nasprotna stranka skupine Fiat št. 6 [20 000 ] [3 000 ] […] Obveznosti Povprečen neporavnani znesek Plačane obresti Obresti, deljene s povprečnim neporavnanim zneskom Nasprotna stranka skupine Fiat št. 7 [450 000 ] [10 000 ] […] Nasprotna stranka skupine Fiat št. 8 [250 000 ] [400] […] Nasprotna stranka skupine Fiat št. 9 [200 000 ] [1 000 ] […] Nasprotna stranka skupine Fiat št. 10 [50 000 ] [200] […] Nasprotna stranka skupine Fiat št. 11 [50 000 ] [150] […] Nasprotna stranka skupine Fiat št. 12 [50 000 ] [150] […]

(117) Skupina Fiat je predložila tudi informacije o izdaji dolga družbe FFT od leta 2009 v programu EMTN (54), ki je glavni vir financiranja družbe FFT, in njegovem prospektu izdaje. V tem obdobju je družba FFT izvedla 14 izdaj z zapadlostjo največ 7 let. Izdala je obveznice v eurih s kuponi med 5,75 % in 7,75 % (razen ene izdaje, kjer je obrestna mera 9 %) ter v švicarskih frankih s kuponi od 4 % do 5 %.

(118) Iz informacij, ki jih je predložila skupina Fiat, je razvidna zapadlost poslov financiranja znotraj skupine. Konec leta 2013 je bila pogodbena zapadlost krajša od enega leta za terjatve v znesku 12 613 000 EUR od skupnega zneska 12 858 000 EUR (likvidna sredstva in posojila družbam skupine so predstavljeni v preglednici 9).

(119) Iz poslanih informacij o različnih transakcijah znotraj skupine je razvidno, da so številne transakcije transakcije čez noč. Kljub temu družba FFT sklepa tudi transakcije z drugačno zapadlostjo […]. Družba FFT skupini dodeljuje posojila v različnih oblikah […]. Konec leta 2013 so skoraj vse vloge imele zapadlost […] Izdaje obveznic so imele različne zapadlosti […]

(120) Skupina Fiat je posredovala tudi dokument o politiki skupine glede likvidnih sredstev, ki je omenjen v poročilu o transfernih cenah, na katerega se opira prošnja za davčno stališče. V tem dokumentu so zapisana notranja pravila za denarne naložbe skupine. […]

2.5.3.3 Informacije o politiki skupine Fiat glede transfernih cen

(121) V dopisu z dne 20. februarja 2015 je Komisija skupino Fiat prosila, naj pojasni metodo, s katero lahko doseže čisti poslovni izid, ki je enak stalnemu deležu lastnega kapitala v letih 2009, 2010 in 2011 [kot je razvidno iz preglednice 4 v uvodni izjavi 51 sklepa o začetku postopka], kljub velikim razlikam v sredstvih, obveznostih, finančnih dajatvah in prihodkih.

(122) V odgovor na to prošnjo, v kateri je bila pozvana, naj pojasni določanje cen za posojila in vloge znotraj skupine, je skupina Fiat predložila dokument z naslovom „Transfer Pricing Policy“ (politika transfernih cen). Iz tega dokumenta je razvidno, da skupina Fiat cene za posojila znotraj skupine, ki jih odobrijo finančne družbe skupine, določi tako, da te družbe dobijo vnaprej določen donos.

(123) Razen nekaterih informacij so naloge, opisane kot naloge, ki jih opravlja družba FFT, in prevzeta tveganja enaki kot v opisu iz poročila o transfernih cenah, kot je povzet v uvodnih izjavah od 38 do 51. […] dokument o politiki transfernih cen se nanaša na kreditno tveganje in tveganje neplačila nasprotne stranke, ki je v davčnem stališču opisano kot neobstoječe v zvezi s sredstvi skupine, v tem dokumentu pa je to tveganje opisano kot „omejeno“.

(124) V dokumentu o politiki transfernih cen je pojasnjeno, da se cene za transakcije znotraj skupine oblikujejo na podlagi naslednje ocene. […], oceni znesek posojila znotraj skupine, ki ga je treba financirati. […], na tej podlagi oceni maržo, ki jo je treba uporabiti za posojila znotraj skupine, tako da znesek ciljnega donosa, povečanega za stroške poslovanja, deli s skupnim zneskom posojil, ki jih je treba financirati. Nazadnje to maržo doda stroškom financiranja finančnih družb, da dobi izračun cene za posojila znotraj skupine.

(125) V dokumentu o politiki transfernih cen je ta metoda oblikovanja cen za posojila znotraj skupine ponazorjena na podatkih za leto 2012. Pričakovani donos lastnega kapitala za leto 2012 je ocenjen na [4–7 %] za družbi FF in FFT na konsolidirani podlagi. Dokument vsebuje ocene količnikov beta za Evropsko unijo za leto 2012 ter ločeno predstavljene netvegane obrestne mere in premije za tveganje za Italijo in Luksemburg nato pa na tej podlagi takole oceni pričakovani donos: Preglednica 11 Informacije iz notranjega dokumenta o politiki transfernih cen Tržno območje Količniki beta Število družb 75 75. centil 1,22 Mediana 0,80 25. centil 0,34

(v %) Spremenljivi in pričakovani RCP (55) Italija Luksemburg Netvegana obrestna mera 1,57 1,57 Davčna stopnja 31,4 28,8 Premija za tveganje lastnega kapitala 7,73 6,00 RCP – 75. centil 16,09 12,52 RCP – Mediana 11,27 8,92 RCP – 25. centil 6,16 5,10

(126) Poleg tega se v dokumentu razlikuje med posojili z vnaprej določenim obdobjem, ki so bila sklenjena v preteklosti in za katera ni mogoče spreminjati pogojev oblikovanja cen, in prilagodljivimi posojili znotraj skupine s spremenljivo obrestno mero. […]

2.5.4 Dopis Luksemburga z dne 10. julija 2015

(127) Luksemburg v dopisu z dne 10. julija 2015 trdi, da bi Komisija kršila načelo pravne varnosti, če bi v sklepu o zaključku formalnega postopka preiskave odredila, da mora upravičenec vrniti domnevno pomoč. Sklicuje se na ustrezne predhodne sklepe Komisije, ki se nanašajo na sheme davčne pomoči, v katerih je Komisija priznala, da to načelo lahko prepreči vračilo pomoči (56), in dovolila prehodno obdobje na podlagi obstoja legitimnega pričakovanja (57).

(128) Poleg tega Luksemburg trdi, da vračila natančnega zneska pomoči ni mogoče odrediti, pri čemer je treba upoštevati, da pri oblikovanju transfernih cen natančne primerljive tržne cene ni mogoče določiti niti se je ne sme določiti v skladu s smernicami OECD. Poleg tega Luksemburg trdi še, da Komisija glede na to, da je ukrep nov, in v skladu s predhodnimi odločbami ne bi smela odrediti vračila pomoči v skladu z načelom legitimnega pričakovanja (58).

3. RAZLOGI ZA ZAČETEK POSTOPKA

(129) Komisija se je odločila začeti formalni postopek preiskave, ker je predhodno menila, da se je s spornim davčnim stališčem družbi FFT odobrila državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, ki ni združljiva z notranjim trgom.

(130) Komisija je zlasti izrazila dvome glede združljivosti spornega davčnega stališča z neodvisnim tržnim načelom. Ti dvomi se nanašajo na elemente, opisane v uvodnih izjavah od 131 do 137.

(131) Prvič, zdi se, da je v davčnem stališču za dejavnosti družbe FFT v Luksemburgu sprejeta nespremenljiva davčna osnova v višini 2,542 milijona EUR (+/–10 %), ki se lahko zelo malo spreminja in bi ostala stabilna, tudi če bi se na primer dejavnosti družbe FFT, na podlagi katerih je določena davčna osnova, zelo povečale.

(132) Drugič, Komisija je izrazila dvome glede ustreznosti metode, s katero je davčni svetovalec družbe FFT ocenil plačilo te družbe za naloge, ki jih opravlja. Davčni svetovalec je v analizi transfernih cen za izračun tega plačila uporabil posredno metodo MTMN, vendar Komisija meni, da je treba v primerih, ko na trgu obstajajo primerljive transakcije, dati prednost uporabi neposrednih metod, zlasti metodi CUP. V zvezi s tem je Komisija ugotovila, da Chrysler, ameriška družba skupine Fiat, sredstva za financiranje svojih dejavnosti pridobiva neposredno na kapitalskih trgih in da so nekatere od teh transakcij primerljive s transakcijami, ki jih opravlja družba FFT.

(133) Tretjič, v zvezi z uporabo modela MEDAF za oceno zahtevane donosnosti lastnega kapitala je Komisija izrazila dvom, da je davčni svetovalec družbe FFT pravilno uporabil model MEDAF. Poudarila je, da sta oba elementa, ki na podlagi modela MEDAF določata plačilo družbe FFT, to sta znesek poplačanega lastnega kapitala in višina plačila za ta znesek lastnega kapitala, določena prenizko.

(134) V zvezi z zneskom poplačanega lastnega kapitala je v davčnem stališču uporaba modela MEDAF sprejeta samo za del lastnega kapitala, ki je označen kot „lastni kapital, izpostavljen tveganju“, medtem ko se lastni kapital, vložen v družbi FFNA in FFC, odšteje od lastnega kapitala, ki ga je treba poplačati, ne da bi za to obstajala dobra razlaga (59). Poleg tega se je izkazalo, da je izračun „lastnega kapitala, izpostavljenega tveganju“ povzročil, da je davčna osnova prenizka, saj ni vključeval sredstev znotraj skupine, za kar prav tako ni prepričljivega razloga. Komisija je v sklepu o začetku postopka izpodbijala predpostavko, da pri transakcijah z družbami znotraj skupine ni kreditnega tveganja. Izrazila je tudi dvom v izračun minimalnih kapitalskih zahtev za tveganje neplačila nasprotne stranke in kreditno tveganje. Neupravičena je bila zlasti izbira sorazmerno nizkega, 20-odstotnega koeficienta uteži tveganja za tveganje neplačila nasprotne stranke in podatkov o tem, kaj je predvideno, če bi se regulativni okvir bistveno spremenil, ni bilo. V poročilu davčnega svetovalca o transfernih cenah ni pojasnjeno, zakaj je „razlika med obračunanimi prihodkom od obresti za bančne vloge in obračunanimi dolgovanimi obrestmi za bančna posojila“ dober pokazatelj operativnega tveganja, in tudi ni pojasnjeno, zakaj je treba uporabiti 15-odstotno utež tveganja. Prav tako ni pojasnjeno, zakaj je tveganje neplačila nasprotne stranke pomnoženo s 6 % in ne z 8 %, čeprav so minimalne kapitalske zahteve, določene v okviru Basel II za tveganje neplačila nasprotne stranke, na katere se poročilo o transfernih cenah izrecno sklicuje, 8-odstotne.

(135) V zvezi s plačilom, uporabljenim za ta kapital, je Komisija izrazila dvom v določitev količnika beta, kajti zdi se, da je prenizek v primerjavi s količnikom beta drugih družb, ki zagotavljajo finančne storitve. Izrazila je tudi dvome glede izbire davčnega svetovalca, ki je za izračun količnika beta namesto mediane izbral 25. centil.

(136) Četrtič, v zvezi s pričakovanim donosom lastnega kapitala, ki je v prošnji za davčno stališče opredeljen kot presežen, je Komisija izrazila dvome glede tega, da je v spornem davčnem stališču brez kakršne koli utemeljitve sprejeta uporaba zelo nizke, 0,87-odstotne stopnje.

(137) Ker se zdi, da se pri analizi transfernih cen, sprejeti v spornem davčnem stališču, ne upošteva neodvisno tržno načelo, je Komisija predhodno menila, da se s tem davčnim stališčem daje prednost družbi FFT. Menila je, da je bila ta prednost pridobljena vsako leto in se je ponovila vsakič, ko je luksemburška davčna uprava sprejela davčno obveznost, izračunano na podlagi tega davčnega stališča. Po mnenju Komisije je bila ta prednost dodeljena selektivno, saj pomeni odmik od upravne prakse ter izrecno daje prednost družbi FFT v primerjavi z družbami, ki so v podobnem dejanskem in pravnem položaju.

(138) Ker so vsi ostali pogoji iz člena 107(1) PDEU izpolnjeni in ker ni očitnih razlogov za združljivost, je Komisija predhodno ugotovila, da je sporno davčno stališče državna pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom. Zato se je odločila, da začne formalni postopek preiskave v zvezi s tem davčnim stališčem.

(139) Komisija je v sklepu o začetku postopka na podlagi člena 10(3) Uredbe (ES) št. 659/1999 med drugim odredila, da ji mora Luksemburg predložiti vse dokumente, informacije in podatke v zvezi z izpodbijanim ukrepom, ki jih potrebuje za odločanje o obstoju državne pomoči in po potrebi o združljivosti te pomoči z notranji trgom. Če ji Luksemburg ne bi predložil vseh zahtevanih informacij, ga je pozvala, naj ji v skladu s členom 6a(2)(b) Uredbe (ES) št. 659/1999 dovoli, da upravičenca do izpodbijanega ukrepa, to je družbo FFT, prosi, naj ji predloži zahtevane informacije.

4. PRIPOMBE LUKSEMBURGA

(140) Luksemburg je z dopisom z dne 19. julija 2014 poslal pripombe k sklepu o začetku postopka. Najprej trdi, da je postopek nepravilen, nato pa, da je Komisija v sklepu o začetku postopka naredila vsebinske napake.

4.1 Pripombe Luksemburga v zvezi s postopkom Komisije

(141) Luksemburg v zvezi s postopkom trdi, da v obravnavani zadevi ni bil izveden pravilen postopek za izdajo odredbe o predložitvi podatkov, ker Uredba (ES) št. 659/1999 Komisiji ne dovoljuje, da bi odredbe izdajala v sklepu o začetku postopka. Preden bi lahko izdala tako odredbo, bi morala izvesti postopek iz člena 10 Uredbe (ES) št. 659/1999.

(142) Poleg tega Luksemburg v zvezi z informacijami, zahtevanimi v odredbi, trdi, da Komisija ni pojasnila, zakaj je razkritje identitete upravičenca potrebno za presojo ukrepa z vidika pravil o državni pomoči. Glede na številne informacije, ki so se pojavile v javnosti, in nepremišljene javne izjave Komisije Luksemburg v tisti fazi ni mogel razkriti identitete upravičenca. Poleg tega v odredbi ni bila zahtevana nobena druga konkretna informacija, ki bi jo bilo treba predložiti. V skladu s priročnikom Komisije za postopke je treba v odredbi natančno pojasniti, katere informacije so potrebne v okviru zadevnega postopka.

(143) Luksemburg tudi trdi, da ne more izvajati obveznosti mirovanja, ker v sklepu o začetku postopka ni pojasnjeno, zakaj je sporno davčno stališče pomoč. Družba FFT mora predložiti davčno napoved, ker pa Komisija v sklepu o začetku postopka ni pojasnila, po kateri metodi je treba izračunati davčno obveznost, bo luksemburška davčna uprava uporabila metodologijo, dogovorjeno v davčnem stališču.

(144) Luksemburg trdi še, da je Komisija kršila načela lojalnega sodelovanja, nepristranskosti in dobrega upravljanja, zlasti ker se ni odzvala na ponudbe za sestanek, ki bi luksemburškim organom omogočil, da pojasnijo metodologijo, uporabljeno v spornem davčnem stališču.

(145) Luksemburg izpodbija sklep Komisije o začetku postopka v zvezi z družbo FFT (z novo številko zadeve SA.38375), ki je ločen od splošnega postopka o praksah Luksemburga na področju izdajanja davčnih stališč, začetega pod številko zadeve SA.37267. Ker je Luksemburg pri Splošnem sodišču vložil pritožbo zoper odredbo za predložitev podatkov, ki jo je Komisija sprejela v zadevi SA.37267, je Komisija s tem, ko je odprla novo zadevo, lahko umetno obšla razglasitev ničnosti navedene odredbe.

(146) Nazadnje Luksemburg trdi, da je Komisija zlorabila pooblastila, ker je pomešala izvajanje diskrecijske pravice in preprosto razlago splošnega pravnega pravila. Natančneje, davčno stališče za družbo FFT ni v prosti presoji luksemburške davčne uprave, temveč je skladno s členom 164(3) L.I.R. in okrožnico. Po mnenju Luksemburga je pri uporabi teh določb neizogibno, da jih bo treba razlagati ob upoštevanju dejstev vsakega posameznega primera, da bi privedle do rešitev, ki jih določajo posebne okoliščine in ki temeljijo na teh posebnih okoliščinah. Komisija ne upošteva razlike med diskrecijsko pravico na eni strani in razlago pravil, ki vključujejo abstraktne pravne pojme, ki jih je treba nato uporabiti v zadevnem primeru, na drugi strani. Poleg tega Komisija, s tem ko namesto luksemburških organov razlaga luksemburško pravo, ne upošteva pristojnosti držav članic na področju neposrednega obdavčenja.

(147) Ker po mnenju Luksemburga njegova davčna uprava v primeru družbe FFT ni izvajala svoje diskrecijske pravice, Komisija ni mogla dokazati, da sporno davčno stališče odstopa od običajne upravne prakse. Luksemburg pojasnjuje, da njegovi upravni postopki temeljijo na načelih zakonitosti in enakosti, tako da so vsi davčni zavezanci, ki so v pretežno enakem položaju, deležni enake obravnave. Trdi, da je sklep o začetku postopka preučen samo z vidika smernic OECD za določanje transfernih cen, ne pa z vidika luksemburške upravne prakse.

4.2 Pripombe Luksemburga v zvezi z vsebinskimi napakami v sklepu o začetku postopka

(148) Luksemburg na splošno trdi, da je Komisija naredila vsebinsko napako, s tem ko je kot referenčni sistem za določitev selektivne prednosti izbrala neodvisno tržno načelo, uveljavljeno v smernicah OECD za določanje transfernih cen, ne pa nacionalne zakonodaje in praks.

(149) Trdi tudi, da je Komisija napačno razlagala smernice OECD za določanje transfernih cen. Zdi se, da Komisija v uvodni izjavi 65 sklepa o začetku postopka določi hierarhijo metod za določanje transfernih cen in trdi, da je treba dati prednost uporabi neposrednih metod, zlasti metodi CUP, pred posrednimi metodami, kot je MTMN. Komisija torej ne upošteva dejstva, da od leta 2010 glede na smernice OECD za določanje transfernih cen hierarhija metod ni več v skladu s sodobnimi zahtevami in praksami. Luksemburg ob sklicevanju na odstavek 1.13 teh smernic navaja, da te priznavajo, da „določanje transfernih cen ni eksaktna znanost“ in da „izbira metodologije za določanje transfernih cen po neodvisnem tržnem načelu pogosto ne bo nedvoumno jasna“. Ker je davčni svetovalec družbe FFT ocenil, da je uporaba metode MTMN upravičena, in uporabil člen 164 L.I.R., je luksemburška davčna uprava preprosto potrdila, da je analiza s pravnega vidika pravilna.

(150) Komisija po mnenju Luksemburga priznava, da različne davčne uprave ter davčne uprave in družbe različno razlagajo in uporabljajo neodvisno tržno načelo (60); zato ne more po eni strani dovoliti, da bi se neodvisno tržno načelo različno razlagalo in uporabljalo, ter po drugi strani meniti, da obstaja samo ena pravilna metoda, po kateri bi Luksemburg moral izvajati neodvisno tržno načelo.

(151) Poleg tega Luksemburg Komisiji očita, da v obravnavani zadevi ni uporabila zadevne nacionalne zakonske določbe, to je člena 164(3) L.I.R., in upravne prakse, ki iz njega izhaja, temveč da je za referenco izbrala samo smernice OECD za določanje transfernih cen. Komisija tako določi metodo izračuna, ki se ji zdi najprimernejša, medtem ko v luksemburškem pravu ni določeno, da je za določitev transfernih cen treba uporabiti določene metode. Komisija torej sploh ne upošteva luksemburškega pravnega okvira in upravne prakse na tem področju. Poleg tega Komisija za namene analize selektivnosti ne predloži primerjave med davčno obravnavo družbe FFT in davčno obravnavo drugih družb v podobnem dejanskem in pravnem položaju v Luksemburgu.

(152) V zvezi z dvomi, ki jih je Komisija izrazila v sklepu o začetku postopka, ji Luksemburg očita, da se preveč in preveč enostransko osredotoča na domnevno davčno strategijo podjetja Fiat na ravni skupine ter pri tem ne upošteva dejstva, da bi lahko imelo podjetje Fiat, ker gre za skupino, druge razloge za to, da se je strukturiralo, kot se je.

(153) Prvič, luksemburški davčni organi se gotovo niso strinjali z „nespremenljivo davčno osnovo“, kot se trdi v uvodni izjavi 64 sklepa o začetku postopka. Obdavčljivi dohodek družbe FFT je odvisen od obsega odobrenih posojil in s poročilom o transfernih cenah se je samo ohranil razpon – izražen v bazičnih točkah – marže, ki jo je treba ustvariti.

(154) Drugič, Luksemburg v zvezi z zahtevanim zneskom lastnega kapitala in dvomi, ki jih je v zvezi s tem izrazila Komisija, meni, da je izbira okvira Basel II razumna, enako kot odločitev, da se udeležbe izključijo. Luksemburg trdi, da je bilo logično, da so se finančne udeležbe izključile iz izračunov, ker v dejavnosti, ki je omejena na transferne cene za posojila znotraj skupine, nimajo kaj iskati. Poleg tega je v skladu s poročilom o transfernih cenah za naložbo v kapital namenjenih 165 244 000 EUR, to pa je znesek, ki ustreza nakupni ceni deležev soudeležbe v kapitalu v lasti družbe FFT, zato tega po mnenju Luksemburga ni mogoče izpodbijati. Ker je poleg tega dohodek iz soudeležbe v kapitalu po luksemburškem pravu oproščen davka, tudi povezani stroški, na primer stroški obresti, niso odbitni. Nazadnje, ker se deleži poplačajo z dividendami, ki jih izplačajo hčerinske družbe in katerih znesek se lahko spreminja glede na poslovni izid teh družb in njihove potrebe po reinvestiranju, koncept marže, ki bi jo uporabili za ta tip dohodkov, gospodarsko ni smiseln.

(155) Tretjič, Luksemburg trdi, da je iz izračuna upravičeno tudi izključiti terjatve znotraj skupine, saj so dolgovi družbe FFT povezani z izrecnimi jamstvi v korist kreditodajalcev družbe FFT. Glede na industrijsko strategijo, ekonomske interese in tveganje, povezano z morebitno izgubo ugleda družbe, je tveganje, da družba FFT ne bi izpolnila obveznosti, zelo majhno, „prosti“ znesek 93 710 000 EUR pa več kot zadosten za pokrivanje tega tveganja.

(156) Četrtič, Luksemburg očita Komisiji, da izpodbija način, kako je bil izračunan količnik beta za določitev premije za tveganje. Prvič, ti izračuni niso popolnoma matematični in različni rezultati se lahko utemeljijo; zato so rezultati iz poročila o transfernih cenah povsem utemeljeni in trdni. Drugič, tudi če bi Komisija prišla do drugačnih rezultatov, bi morala preučiti, ali to daje družbi FFT prednost v primerjavi z drugimi podjetji s sedežem v Luksemburgu. Tretjič, celo v okviru alternativne ocene, v kateri se premija za tveganje, izračunana za družbo FFT, primerja z izplačilom delničarjem družbe, ki kotira na borzi, in katere rezultat je od 3,5 % do 4 %, kar je bistveno nižje od 6,05-odstotne premije za tveganje, izračunane za družbo FFT, primerjava pokaže, da je 6,05-odstotna premija za tveganje povsem upravičena in v celoti izpolnjuje zahteve iz člena 164 L.I.R.

(157) Nazadnje Luksemburg trdi, da je Skupina za kodeks ravnanja (obdavčitev podjetij) izrecno potrdila, da je bila praksa izdajanja davčnih stališč v Luksemburgu skladna s kodeksom ravnanja in smernicami OECD, zato načelo legitimnega pričakovanja pomeni, da bi družba FFT morala imeti možnost, da davčno stališče z dne 3. septembra 2012 uveljavlja celotno obdobje veljavnosti, to je pet let.

5. PRIPOMBE ZAINTERESIRANIH STRANI

(158) Družba FFT je pripombe k sklepu o začetku postopka poslala 30. oktobra 2014. Te pripombe so prispele v dveh ločenih dokumentih.

5.1 Prvi sklop pripomb družbe FFT

(159) Prvi sklop pripomb družbe FFT je razdeljen na dva dela. V prvem delu je pojasnjeno, zakaj družba FFT meni, da je Komisija napačno uporabila smernice OECD za določanje transfernih cen za vnaprejšnji cenovni sporazum FFT. V drugem delu je opisano, zakaj se v sklepu o začetku postopka ne upošteva zahtevani pravni standard, v skladu s katerim je treba selektivnost dokazati na podlagi člena 107(1) Pogodbe.

5.1.1 Napačna uporaba smernic OECD

(160) Prvič, družba FFT v nasprotju s trditvami Komisije v sklepu o začetku postopka trdi, da se z luksemburško davčno upravo ni dogovorila za nespremenljiv obdavčljivi dohodek. Dogovor se je nanašal samo na metodo plačila za naloge zakladništva, ki jih opravlja družba FFT. Družba FFT vsako leto od leta 2011 dalje posodobi vse parametre, ki jih uporablja, da oceni lastni kapital, izpostavljen tveganju, in donos lastnega kapitala za izračun ciljnega dobička. Poleg tega vnaprejšnji cenovni sporazum FFT velja samo pet let, če se dejstva in okoliščine, na katerih temelji, ne spremenijo; to trajanje ustreza praksi izdajanja davčnih stališč v drugih državah članicah.

(161) Drugič, nič ne nasprotuje temu, da bi davčni svetovalec družbe FFT izbral metodo MTMN, saj ni nobenih notranjih primerjav glede na transakcije družbe FFT, ki bi jih lahko uporabili za metodo CUP. Razlogi za to so, da (i) družba FFT ne dodeljuje posojil tretjim osebam in da (ii) družbe skupine Fiat ne dobivajo podobnih posojil od tretjih oseb. Družba FFT se sklicuje na odstavek 2.2 smernic OECD za določanje transfernih cen, v skladu s katerim izbrana metoda vedno temelji na izbiri najprimernejše metode za posamezen primer. Nato družba FFT navede odstavek 2.4 teh smernic, v skladu s katerim obstajajo situacije, ko se ugotovi, da so metode, ki temeljijo na transakcijskem dobičku, primernejše kot tradicionalne transakcijske metode.

(162) Družba FFT meni, da bi imela izgube, če bi davčni svetovalec pri določitvi transfernih cen za posojila, odobrena družbam skupine, v metodi CUP uporabil valorizacijo njenih obveznic, saj si ne bi povrnila stroškov likvidnih sredstev, potrebnih za pokritje finančnih potreb skupine. Družba FFT je manj zapleten subjekt kot druge družbe skupine in njene marže je mogoče preveriti z metodo MTMN. Ta metoda se v analizah transfernih cen uporablja vse pogosteje, smernice OECD za določanje transfernih cen iz leta 2010 pa ne določajo nikakršne hierarhije metod.

(163) Poleg tega je lahko po mnenju družbe FFT lastni kapital pogosto plod predhodnih odločitev, povezanih z dejavnostjo družbe, in ni neposredno povezan z ravnjo lastnega kapitala, potrebnega za prevzemanje tveganj, povezanih z dejavnostjo družbe.

(164) Nazadnje družba FFT opozarja, da smernice OECD za določanje transfernih cen priznavajo, da določanje transfernih cen ni eksaktna znanost. V zvezi s tem se sklicuje na odstavek 1.13 teh smernic in, natančneje, na naslednje razmišljanje: „[p]omembno je, da se pri tem ne izgubi cilj, da se išče zanesljiva ocena o rezultatu po neodvisnem tržnem načelu, ki temelji na zanesljivih informacijah. Pri tem je treba tudi opozoriti, da določanje transfernih cen ni eksaktna znanost, ampak zahteva trezno presojo na obeh straneh, pri davčnem organu in davčnem zavezancu.“ Družba FFT navaja, da se je kljub temu čim bolj potrudila oceniti plačilo za svoje dejavnosti po tržnem načelu.

(165) Tretjič, v zvezi z ustreznostjo lastnega kapitala družbe FFT mora ta družba dokazati, da njen lastni kapital zadošča za prevzemanje tveganj, povezanih z njeno dejavnostjo financiranja. V okrožnici ni nobenih posebnih smernic, ki bi jih bilo treba upoštevati pri določitvi ustrezne ravni lastnega kapitala, izpostavljenega tveganju. Zato se je družba FFT odločila analizirati lastni kapital, da bi ocenila, kakšen del lastnega kapitala je potreben za opravljanje dejavnosti in prevzemanje tveganj z vidika okvira Basel II. Tudi v okrožnici se družbe, ki izvajajo dejavnosti posrednega financiranja, primerjajo z neodvisnimi finančnimi institucijami. V okrožnici je tudi določeno, da morajo imeti davčni zavezanci, ki izvajajo financiranje znotraj skupine, zadosten lastni kapital, da lahko nosijo finančna tveganja, povezana s tem financiranjem. Nasprotno pa se dejavnosti udeležbe ne upoštevajo za namene vnaprejšnjega cenovnega sporazuma FFT; zato je bila izključitev deležev družbe FFT iz njenega tveganega lastnega kapitala upravičena. Poleg tega se znesek lastnega kapitala v vrednosti naložb v hčerinske družbe družbe FFT ni upošteval, ker vključuje naložbe v hčerinske družbe, ki niso portfeljske in so poplačane z dividendami. Vendar dividende niso predmet analize transfernih cen, saj niso odvisne od pomena nalog, ki jih družba opravlja, niti od tveganj, ki jih prevzema. Tako sklepanje je skladno tudi z okvirom Basel II (61) in členom 57 Direktive 2006/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta (CRD III) (62).

(166) Četrtič, v zvezi z analizo Komisije, ki se nanaša na obravnavanje terjatev znotraj skupine in dejstvo, da vnaprejšnji cenovni sporazum FFT ne upošteva vseh sredstev, razen tistih, ki niso v lasti tretjih oseb, družba FFT trdi, da je bonitetna ocena skupine že upoštevana v strošku financiranja skupine s strani družbe FFT. Ker imajo družba FFT in vse povezane družbe skupine enako bonitetno oceno kot družba Fiat S.p.A. (63), družba FFT ni izpostavljena večjemu kreditnemu tveganju, ko gre za njena posojila povezanim družbam v skupini. Zato je obrestna mera, ki jo družba FFT zaračuna povezanim družbam v skupini, enaka vsoti (i) stroška financiranja skupine, (ii) provizij za jamstva, plačanih družbi Fiat S.p.A.; (iii) stroškov poslovanja, ki nastanejo zaradi zagotavljanja storitev drugim družbam skupine; (iv) „negativnega prenosa“, ki nastane, ker morajo biti precejšnji zneski, ki si jih izposodi družba FFT, kratkoročni in z nižjo obrestno mero, da se odzove na kratkoročne likvidnostne potrebe skupine; in (v) plačila kapitala za prevzeta tveganja, ki je povezano z nalogami družbe FFT pri upravljanju denarnih sredstev skupine.

(167) Petič, po mnenju družbe FFT je bila uporaba 6-odstotnega koeficienta za tveganju prilagojena sredstva (v nadaljnjem besedilu: APR) upravičena, saj se to ujema z načinom, kako družba FFT razume okvir Basel II, ki so ga na nekaterih ozemljih EU (na primer v Italiji) lokalni regulativni organi prenesli na nebančne finančne institucije v skladu s CRD. Ker je poleg tega izpostavljenost sredstev družbe FFT do tretjih oseb predvsem v obliki bančnih vlog, je bila uporabljena 20-odstotna utež tveganja v skladu s standardiziranim pristopom iz okvira Basel II (64). Družba FFT podobno v zvezi s 15-odstotno utežjo tveganja, uporabljeno za operativno tveganje, Komisiji navaja sklic na enostavni pristop, pri katerem je treba v skladu s točko 649 okvira Basel II uporabiti tak koeficient. Prav tako v okviru tega pristopa bruto prihodek ustreza neto prihodkom od obresti plus čistim neobrestnim prihodkom, vključno z rezervacijami in stroški poslovanja, vendar brez izrednih dobičkov. Družba FFT nima neobrestnih dobičkov, zato je sklicevanje na prihodek od obresti na bančne vloge brez dolgovanih obresti za bančna posojila upravičeno, saj je to najboljši približek operativnih tveganj družbe FFT. V zvezi s kakršno koli morebitno spremembo regulativnega okvira družba FFT trdi, da tudi v okviru Basel III (65) in Direktivi 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta (66) (CRD IV) o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij ustrezna merila še vedno veljajo.

(168) Šestič, v zvezi z dvomi, ki jih je Komisija izrazila glede količnika beta, družba FFT trdi, da bi tržno območje, tudi če bi izključili določene elemente primerjave (na primer nacionalne banke), ostalo skoraj popolnoma enako. Družba FFT deluje kot finančna družba in je ni mogoče enačiti z banko, zato družba FFT in [davčni svetovalec] menita, da so količniki beta finančnih družb najustreznejši element za primerjavo. Poleg tega se okrožnica jasno nanaša na ponudnike finančnih storitev. Na tej podlagi je za določitev ustreznega količnika beta smiselno upoštevati vse družbe, ki so dejavne v sektorju finančnih storitev. Uporaba 25. centila tržnega območja je skladna s smernicami OECD za določanje transfernih cen, v skladu s katerimi vse točke v tržnem območju prinašajo cene/dobiček po tržnem načelu. Poleg tega se ocenjuje, da družba FFT prevzema omejena tveganja, ker dela izključno za družbe skupine, ker so dejavnosti skupine zelo povezane in ker je v interesu matične družbe, da podpira dejavnosti hčerinskih družb.

(169) Sedmič, družba FFT se ne strinja s pomisleki Komisije, da je donos lastnega kapitala v višini 0,87 % prenizek. Presežni lastni kapital, to je lastni kapital, ki ni nujen za pokrivanje tveganj, ki jih v okviru svoje dejavnosti financiranja prevzema družba FFT, se bodisi posodi drugi družbi skupine, ki potrebuje dodatno financiranje, bodisi uporabi za financiranje stroškov poslovanja družbe FFT v okviru zagotavljanja finančnih storitev. Zato mora biti plačilo prilagojeno kratkoročnim naložbam likvidnih sredstev.

5.1.2 Analiza selektivnosti, ki jo je opravila Komisija

(170) Družba FFT trdi, da čeprav je analiza Komisije v zvezi s spoštovanjem neodvisnega tržnega načela pravilna, v sklepu o začetku postopka ni nobenega dokaza, da je bila družba FFT deležna ugodnejše obravnave kot kateri koli drugi luksemburški davčni zavezanec v primerljivem pravnem in dejanskem položaju. V sklepu o začetku postopka ni nobene primerjave med položajem družbe FFT in položajem drugih luksemburških davčnih zavezancev, na primer 21 drugih davčnih zavezancev, katerih vnaprejšnje cenovne sporazume je preučila Komisija.

(171) Družba FFT je lahko sklenila vnaprejšnji cenovni sporazum z luksemburško davčno upravo tako kot vsak drug luksemburški davčni zavezanec, ki je dejansko prisoten v Luksemburgu.

(172) Še več, ker je skupna stopnja davka od dohodkov pravnih oseb v Luksemburgu za družbo FFT znašala 28,8 % (za poslovno leto 2011), medtem ko glavna stopnja davka od dohodka pravnih oseb v Italiji znaša približno 33 %, bi višji dobiček družbe FFT pomenil višje davčno priznane stroške v Italiji, saj je družba FFT večino posojil dodelila družbi Fiat Finance S.p.A. Zato ni jasno, kakšno vrsto „pomoči“ je dobila cela skupina, če je družba FFT v Luksemburgu prijavila nižji dobiček, zaradi česar je imela v Italiji nižjo davčno olajšavo za obresti.

5.2 Drugi sklop pripomb družbe FFT

5.2.1 Vnaprejšnji cenovni sporazum ne daje nobene „prednosti“

(173) Drugi sklop pripomb družbe FFT se začne s pojasnilom, kako pomembni so vnaprejšnji cenovni sporazumi na splošno; veljajo za del splošnega davčnega sistema in luksemburški davčni sistem jih sprejema. Vnaprejšnji cenovni sporazum FFT upošteva smernice, določene v okrožnici, in ne odstopa od luksemburškega splošnega davčnega sistema. Petletno trajanje vnaprejšnjega cenovnega sporazuma FFT je skladno s standardnim trajanjem vnaprejšnjih cenovnih sporazumov, sklenjenih v drugih državah članicah.

(174) Luksemburška pravila o transfernih cenah, ki so podlaga za okrožnico, so del splošnega davčnega sistema, saj se uporabljajo med povezanimi družbami v skupini v okviru transakcij med podjetji. Luksemburška pravila o transfernih cenah ne odstopajo od splošnega davčnega sistema v tem smislu, da v praksi upoštevajo smernice OECD za določanje transfernih cen in so namenjena ugotavljanju dobička po tržnem načelu.

(175) V zvezi z dvomi, ki jih je Komisija izrazila v sklepu o začetku postopka glede izbire metode za določanje transfernih cen, družba FFT trdi, da je MTMN splošno sprejeta metodologija, ki jo je odobril OECD in je v skladu z luksemburškim splošnim davčnim sistemom. Komisija je priznala, da se metoda MTMN široko uporablja in da njena uporaba lahko povzroči težave (67). Smernice za nekatere podrobne vidike niso zadostne, vendar si Komisija pridržuje pravico, da sporna vprašanja transfernih cen reši s svojo vizijo tega, kako bi bilo treba metodo MTMN uporabiti v obravnavani zadevi. Poleg tega je obdavčljivi dobiček družbe FFT usklajen s statutarnim dobičkom, s čimer se ponovno potrjuje, da uporaba metode MTMN družbi FFT ne prinaša nobene ekonomske prednosti.

(176) Po mnenju družbe FFT bi morali imeti davčni organi določeno stopnjo diskrecije, kadar uporabljajo metodo MTMN, ki v zvezi z določitvijo obdavčljivega dobička nikdar ne da enega samega rezultata, ampak vrsto veljavnih rezultatov. Zato razlika med obdavčljivim dohodkom, ki ga je izračunala družba FFT (in so ga sprejeli luksemburški davčni organi), in domnevnim obdavčljivim dohodkom po mnenju Komisije ne bi smela šteti za prednost v smislu pravil o državni pomoči. Taka prednost nastane le, če ukrep očitno odstopa od standardnih pravil za določanje transfernih cen in prekorači diskrecijsko pravico davčne uprave (68). V nasprotnem primeru bi šlo za vmešavanje Komisije v pristojnosti države članice na področju obdavčenja.

(177) Nazadnje družba FFT trdi, da bi morala Komisija pri ocenjevanju obstoja prednosti upoštevati celotni učinek „na skupino“. S tega vidika skupina Fiat nima nobene prednosti, saj se kakršno koli povečanje davčne osnove v Luksemburgu izravna z višjo davčno olajšavo v drugih evropskih državah (zadnja leta zlasti v Italiji). Po mnenju družbe FFT je Komisija ta učinek priznala v več odločbah (69).

5.2.2 Neobstoj „selektivnosti“

(178) Po mnenju družbe FFT referenčni sistem, ki ga je treba upoštevati za oceno selektivnosti, lahko vključuje samo družbe, za katere veljajo pravila o transfernih cenah, to je družbe, ki poslujejo samo s povezanimi tretjimi osebami. To je priznano v odločbi Komisije o shemi Groepsrentebox (70), v kateri trdi, da so povezana podjetja glede dejavnosti dolžniškega financiranja v dejanskem in pravnem položaju, ki ni primerljiv s položajem nepovezanih podjetij. Zato bi Komisija, da bi dokazala selektivnost, morala dokazati, da je družba FFT vnaprejšnji cenovni sporazum dobila pod drugačnimi pogoji, kot veljajo za druge luksemburške subjekte v skupini, ki opravljajo dejavnosti financiranja. Vendar je v okrožnici pojasnjeno, da so vnaprejšnji cenovni sporazumi na voljo vsem družbam finančnih skupin. Zato ni selektivnosti.

(179) Komisija praviloma sprejema davčna stališča kot orodje, s katerim se davčnim zavezancem zagotovita pravna varnost in predvidljivost v zvezi z njihovim davčnim položajem. Davčna stališča, ki jih sprejema luksemburška davčna uprava, niso diskrecijska, saj spoštujejo načela iz okrožnice, ki se izrecno sklicuje na neodvisno tržno načelo, opredeljeno v členu 9 vzorčne davčne konvencije OECD, ter zagotavlja smernice in pojasnila glede minimalnih kapitalskih zahtev in analize transfernih cen, ki jih mora spoštovati luksemburška družba, ki opravlja dejavnost financiranja znotraj skupine. Zato je diskrecijska pravica luksemburške davčne uprave, če jo sploh ima, omejena s smernicami in okrožnico. Poleg tega je to omejeno polje proste presoje, prepuščeno davčni upravi, del izvajanja smernic OECD za določanje transfernih cen. Ta preprosti element sam po sebi ne more povzročiti obstoja državne pomoči. Poleg tega družba FFT trdi, da se vnaprejšnji cenovni sporazum FFT redno pregleduje, njegovo najdaljše obdobje veljavnosti pa je pet let.

(180) Družba FFT trdi še, da Komisija ni dokazala, da je vnaprejšnji cenovni sporazum FFT z uporabo metode MTMN odstopal od drugih davčnih stališč, sklenjenih z družbami v položaju, ki je primerljiv s položajem družbe FFT. Po mnenju družbe FFT ni nobenega dvoma, da bi primerljiva družba, ki bi bila v podobnem položaju kot ona, lahko zaprosila za davčno stališče in določila svoj obdavčljivi dobiček na podlagi metode MTMN. Ker za družbo FFT in primerljive družbe velja isti davčni sistem, ni smiselno ugotavljati, ali je bila metoda za določitev transfernih cen, uporabljena za družbo FFT, skladna s smernicami OECD za določanje transfernih cen (kar je vsekakor bila) ali ne.

5.2.3 Dejanski položaj družbe FFT je bistveno drugačen od položaja, ugotovljenega v odločbah o centrih za usklajevanje.

(181) Po mnenju družbe FFT se sklep o začetku postopka občutno razlikuje od predhodnih odločb, v katerih je Komisija izpodbijala uporabo metode za določanje transfernih cen (to je metode dodatka na stroške) kot davčnega ukrepa, ki je omogočil selektivno prednost (71). V teh odločbah je bila shema na voljo le davčnim zavezancem, ki so izpolnjevali določene zahteve, medtem ko Komisija v sklepu o začetku postopka izpodbija samo uporabo metode MTMN, to je posebno določitev obdavčljivega dobička v okviru postopka vnaprejšnjega cenovnega sporazuma, ki je na voljo vsem luksemburškim davčnim zavezancem, ki opravljajo dejavnosti financiranja s povezanimi subjekti.

(182) Poleg tega se je v teh odločbah dohodek, ugotovljen z metodo dodatka na stroške, lahko zelo razlikoval od statutarnega dobička, kar ne velja za družbo FFT, katere dohodek, ugotovljen z metodo MTMN, je skladen z računovodskim izidom družbe. Prav tako uporaba metode za določitev transfernih cen v predhodnih odločbah očitno ni bila skladna s smernicami OECD za določanje transfernih cen. V obravnavani zadevi te smernice niso kršene. Vendar, kot je bilo ugotovljeno v odločbah o centrih za usklajevanje, smernice OECD za določanje transfernih cen prav tako ne vsebujejo natančnih navodil za določanje transfernih cen za določene dejavnosti, ki jih izvaja družba FFT (kot sta financiranje in zakladništvo).

(183) Poleg tega družba FFT trdi, da Komisija prav tako ni upoštevala dejstva, da je vnaprejšnji cenovni sporazum FFT temeljil na ekonomski študiji, skladni s smernicami OECD za določanje transfernih cen, kar posledično dokazuje, da dobiček ni bil določen samovoljno in da luksemburški davčni organi niso izvajali nikakršne diskrecijske pravice.

6. ODGOVOR LUKSEMBURGA NA PRIPOMBE TRETJIH OSEB

(184) Luksemburg je v dopisu z dne 5. januarja 2015 navedel, da se popolnoma strinja s pripombami skupine Fiat.

7. OCENA IZPODBIJANEGA UKREPA

7.1 Obstoj pomoči

(185) V skladu s členom 107(1) PDEU je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami.

(186) V skladu z ustaljeno sodno prakso morajo biti za opredelitev državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU izpolnjeni vsi pogoji iz te določbe (72). Da bi bilo mogoče ukrep oprede