3.

oddelek 6.2.1.1 se nadomesti z naslednjim: „6.2.1.1 Vrsta finančnega premoženja 1. Skupne zahteve za primernost Biti mora dolžniški instrument, ki ima: (a) fiksen, brezpogojen znesek glavnice (1); in (b) kupon, ki ne more povzročiti negativnega denarnega toka in sodi v eno od naslednjih vrst: (i) fiksni kuponi, brezkuponski in večstopenjski kuponi, tj. instrumenti z vnaprej določenim razporedom kuponov in vnaprej določenimi vrednostmi kuponov; (ii) variabilni kuponi brez vzvoda, vezani na en sam indeks, ki ustreza obrestni meri na eurskem denarnem trgu, npr. EURIBOR, LIBOR in podobni indeksi, ali višini obrestne zamenjave s konstantno zapadlostjo, npr. indeksi CMS, EIISDA, EUSA; (iii) variabilni kuponi z nadproporcionalnim in podproporcionalnim vzvodom, vezani na en sam indeks, ki ustreza obrestni meri na eurskem denarnem trgu, npr. EURIBOR, LIBOR in podobni indeksi, ali višini obrestne zamenjave s konstantno zapadlostjo, npr. indeksi CMS, EIISDA, EUSA; (iv) variabilni kuponi brez vzvoda, z nadproporcionalnim in podproporcionalnim vzvodom, vezani na donosnost ene državne obveznice iz euroobmočja z zapadlostjo enega leta ali manj (indeks ali bruto referenčna donosnost); (v) variabilni kuponi brez vzvoda, vezani na indekse inflacije v euroobmočju, katerih izplačilo oziroma natekanje ni vezano na vnaprej določen razpon referenčnega indeksa (ki ne vsebujejo strukture discrete range) ali katerih višina ni že vnaprej omejena (ki ne vsebujejo struktur range accrual ali ratchet) ali ki ne vsebujejo podobnih kompleksnih struktur. Izključene so predvsem naslednje strukture kuponov: vsi variabilni kuponi, vezani na obrestne mere v tuji valuti, blagovne in delniške indekse in devizne tečaje, kuponi, vezani na razliko med dvema variabilnima obrestnima merama ali indeksoma, in variabilni kuponi, vezani na razmik na obrestne zamenjave ali na drugo kombinacijo indeksov, vse vrste kuponov, katerih višina je že vnaprej omejena (s strukturo ratchet in range accrual), ter obratno spremenljivi kuponi in kuponi, ki so odvisni od bonitetnih ocen. Poleg tega so izključene kompleksne terminske strukture, kot so instrumenti s kuponi, vezani na indeks, ki zagotavljajo garantirano vsoto kuponov, in opcije, ki z uresničenjem pravic omogočajo spremembo vrste kupona. Primerni kuponi ne smejo imeti opcij za izdajatelja, tj. ne smejo omogočati sprememb definicije kupona v času do zapadlosti instrumenta, ki so odvisne od odločitve izdajatelja. Poleg tega, če je višina kupona navzgor ali navzdol omejena, morajo biti te meje fiksne in vnaprej določene. Če ima instrument večstopenjski kupon, bo klasifikacija tega instrumenta glede na njegov kupon temeljila na v prihodnost usmerjeni perspektivi. Finančno premoženje ni primerno v primeru neskladnosti z zgoraj navedenimi merili primernosti, tudi če ta merila veljajo samo za del njegove strukture plačil (na primer za premijo), in tudi če je izrecno zajamčeno nenegativno kuponsko plačilo in poplačilo najmanj v znesku glavnice. Zahteve iz odstavkov 1(a) in (b) veljajo, dokler ni obveznost dokončno odplačana. Dolžniški instrumenti ne smejo dati pravic do glavnice in/ali obresti, ki so podrejene pravicam imetnikov drugih dolžniških instrumentov istega izdajatelja. 2. Dodatna merila primernosti, ki veljajo za listinjene vrednostne papirje Za potrebe pravnega okvira Eurosistema v zvezi z denarno politiko se krite obveznice ne štejejo kot listinjeni vrednostni papirji. Odstavek 1(a) ne velja za listinjene vrednostne papirje. Eurosistem ocenjuje primernost listinjenih vrednostnih papirjev po dodatnih merilih, ki so določena v tem oddelku. Finančno premoženje, ki ustvarja denarni tok in s katerim so zavarovani listinjeni vrednostni papirji, mora izpolnjevati naslednje zahteve: (a) pridobitev takšnega finančnega premoženja mora urejati pravo države članice EU; (b) subjekt s posebnim namenom pri listinjenju ga mora pridobiti od originatorja ali posrednika na način, ki ga Eurosistem šteje za ‚pravo prodajo‘, izvršljivo proti tretjim osebam, ter mora biti zunaj dosega originatorja in njegovih upnikov ali posrednika in njegovih upnikov, tudi v primeru originatorjeve ali posrednikove insolventnosti (2); (c) ustvari in izdajatelju ga proda originator s sedežem v EGP in, če je predvideno, posrednik s sedežem v EGP; (d) ne sme vsebovati, v celoti ali delno, dejansko ali potencialno, tranš drugih listinjenih vrednostnih papirjev (3). Poleg tega ne sme vsebovati, v celoti ali delno, dejansko ali potencialno, kreditnih zapisov, poslov zamenjav ali drugih izvedenih finančnih instrumentov (4) ali sintetičnih vrednostnih papirjev; (e) če gre za bančna posojila, morajo imeti dolžniki in upniki sedež (če so fizične osebe, pa morajo biti rezidenti) v EGP, kjer se mora tudi nahajati zadevno zavarovanje, če pride v poštev. Pravo, ki ureja ta bančna posojila, mora biti pravo države EGP. Če gre za obveznice, morajo njihovi izdajatelji imeti sedež v EGP, izdane morajo biti v državi EGP po pravu države EGP in zadevno zavarovanje se mora nahajati v EGP. Kakor je določeno v oddelku 6.2.1.7, mora biti izdajatelj listinjenega vrednostnega papirja ustanovljen v EGP. Za primere, ko imajo originatorji ali, če je predvideno, posredniki sedež v euroobmočju ali v Združenem kraljestvu, je Eurosistem preveril, da v teh pravnih sistemih ni strogih določb o razveljavitvi prodaje premoženja. Če ima originator ali, če je predvideno, posrednik sedež v drugi državi EGP, se lahko listinjeni vrednostni papirji štejejo za primerne samo, če se Eurosistem prepriča, da bi bile njegove pravice ustrezno zavarovane pred določbami o razveljavitvi prodaje premoženja po pravu zadevne države EGP, ki jih Eurosistem šteje za pomembne. V ta namen je treba, preden se listinjeni vrednostni papirji lahko štejejo za primerne, predložiti neodvisno pravno oceno v obliki, sprejemljivi za Eurosistem, ki vsebuje upoštevna pravila o razveljavitvi prodaje premoženja v tej državi. Eurosistem lahko za potrebe odločanja o tem, ali so njegove pravice ustrezno zavarovane pred pravili o razveljavitvi prodaje premoženja, zahteva druge dokumente, vključno s potrdilom o solventnosti v obdobju izpodbojnosti, ki ga zagotovi prevzemnik. Pravila o razveljavitvi prodaje premoženja, ki jih Eurosistem šteje za stroga in zato nesprejemljiva, vključujejo pravila, po katerih lahko upravitelj v postopku zaradi insolventnosti doseže razveljavitev prodaje finančnega premoženja, ki ustvarja denarni tok in s katerim so zavarovani listinjeni vrednostni papirji, zgolj zato, ker je bila izvedena znotraj določenega obdobja (obdobja izpodbojnosti) pred razglasitvijo insolventnosti prodajalca (originatorja/posrednika), in primere, ko lahko prevzemnik prepreči takšno razveljavitev samo, če lahko dokaže, da v času prodaje ni vedel za insolventnost prodajalca (originatorja/posrednika). Finančno premoženje je primerno, če znotraj strukturirane izdaje tranša (ali podtranša) ni podrejena drugim tranšam iste izdaje. Tranša (ali podtranša) šteje kot nepodrejena drugim tranšam (ali podtranšam) iste izdaje, če – v skladu z vrstnim redom poplačila, ki se uporabi po dostavi obvestila o izvršbi, kakor je določen v prospektu – nobena druga tranša (ali podtranša) nima prednosti pred to tranšo ali podtranšo glede prejema plačila (glavnice in obresti), s čimer takšna tranša (ali podtranša) med različnimi tranšami ali podtranšami znotraj strukturirane izdaje zadnja utrpi škodo. Pri strukturiranih izdajah, kjer prospekt predvideva dostavo obvestila o predčasni izpolnitvi in obvestila o izvršbi, je treba zagotoviti nepodrejenost tranše (ali podtranše) pri vrstnem redu poplačila tako v zvezi z obvestilom o predčasni izpolnitvi kot tudi v zvezi z obvestilom o izvršbi. Da listinjeni vrednostni papirji postanejo ali ostanejo primerni za operacije denarne politike Eurosistema, Eurosistem zahteva, da zadevne stranke pri listinjenem vrednostnem papirju predložijo celovite in standardizirane podatke na ravni posameznega posojila o skladu finančnega premoženja, ki ustvarja denarni tok in s katerim je zavarovan listinjen vrednostni papir, v skladu z dodatkom 8. Eurosistem pri ugotavljanju primernosti listinjenih vrednostnih papirjev upošteva podatke, ki so vneseni v obvezna polja ustreznega obrazca za poročanje podatkov na ravni posameznega posojila, kakor je določeno v dodatku 8. Pri oceni primernosti Eurosistem upošteva: (a) vsak primer neporočanja podatkov; in (b) kako pogosto posamezna polja za podatke na ravni posameznega posojila ne vsebujejo smiselnih podatkov. Listinjen vrednostni papir je primeren, če je zavarovan s finančnim premoženjem, ki ustvarja denarni tok in ga Eurosistem šteje za homogeno, tj. če finančno premoženje, ki ustvarja denarni tok in s katerim je zavarovan listinjen vrednostni papir, obsega eno samo vrsto finančnega premoženja, ki pripada stanovanjskim hipotekam, hipotekam na poslovnih nepremičninah, posojilom malim in srednje velikim podjetjem, posojilom za nakup avtomobila, potrošniškim posojilom ali terjatvam iz naslova leasinga. Listinjeni vrednostni papirji niso primerni za operacije denarne politike Eurosistema, če sklad finančnega premoženja, s katerim so zavarovani, vsebuje heterogeno finančno premoženje, ker jih ni mogoče poročati z enim obrazcem za določeno vrsto finančnega premoženja (5). Eurosistem si pridržuje pravico, da od posameznih tretjih oseb, npr. izdajatelja, originatorja ali organizatorja, zahteva kakršno koli pojasnilo in/ali pravno potrditev, za katero šteje, da je potrebna za oceno primernosti listinjenih vrednostnih papirjev ali v povezavi z zagotavljanjem podatkov na ravni posameznega posojila. V primeru neizpolnitve takih zahtev se lahko zadevni transakciji z listinjenimi vrednostnimi papirji odvzame primernost ali zavrne dodelitev primernosti. 3. Dodatna merila primernosti, ki veljajo za krite obveznice Za krite obveznice veljajo od 31. marca 2013 naslednje dodatne zahteve: Kritni sklad krite obveznice ne sme vsebovati listinjenih vrednostnih papirjev, razen tistih listinjenih vrednostnih papirjev, ki: (a) izpolnjujejo zahteve direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES glede listinjenih vrednostnih papirjev v kritih obveznicah; (b) jih je ustvaril član iste konsolidirane skupine, katere član je tudi izdajatelj kritih obveznic, ali subjekt, povezan z istim centralnim organom, s katerim je povezan tudi izdajatelj kritih obveznic; (c) se uporabljajo kot tehnično orodje, s katerim se hipoteke ali posojila za nakup nepremičnin z jamstvom prenesejo od originatorja v kritni sklad. Krite obveznice, ki so bile na listi primernih listinjenih vrednostnih papirjev na dan 28. novembra 2012 in niso izpolnjevale zahtev (a) do (c), ostanejo primerne do 28. novembra 2014.