SL Uradni list Evropske unije L 171/66

UREDBA (EU) 2016/1012 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 8. junija 2016

o zootehniških in genealoških pogojih za rejo, trgovino s čistopasemskimi plemenskimi živalmi, hibridnimi plemenskimi prašiči in njihovim zarodnim materialom ter za njihov vstop v Unijo ter o spremembi Uredbe (EU) št. 652/2014, direktiv Sveta 89/608/EGS in 90/425/EGS ter razveljavitvi določenih aktov na področju reje živali („Uredba o reji živali“)

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 42 in člena 43(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

po posvetovanju z Odborom regij,

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Reja živali vrst goveda, prašičev, ovc, koz in enoprstih kopitarjev ima z ekonomskega in socialnega vidika strateško mesto v kmetijstvu Unije in prispeva k njeni kulturni dediščini. Ta kmetijska dejavnost, ki prispeva k prehranski varnosti v Uniji, je vir dohodka za kmetijsko skupnost. Reja živali iz teh vrst se najbolje spodbuja s spodbujanjem uporabe čistopasemskih plemenskih živali ali hibridnih plemenskih prašičev z dokazano visoko genetsko kakovostjo.

(2) Države članice so si zato v okviru svoje kmetijske politike nenehno prizadevale spodbujati prirejo živine s posebnimi genskimi značilnostmi, in sicer z določanjem standardov, včasih tudi prek javnih naložb. Zaradi razlik med temi standardi lahko pride do tehničnih ovir v trgovini s plemenskimi živalmi in njihovim zarodnim materialom v Uniji ter pri njihovem vstopu v Unijo.

(3) Pravni okvir za pravo Unije o reji čistopasemskih plemenskih živali vrst goveda, prašičev, ovc, koz in enoprstih kopitarjev ter hibridnih plemenskih prašičev je določen v direktivah Sveta 88/661/EGS (3), 89/361/EGS (4), 90/427/EGS (5), 91/174/EGS (6), 94/28/ES (7) in 2009/157/ES (8). Namen teh direktiv je bil razvoj živinoreje v Uniji ter hkrati urejanje trgovine s plemenskimi živalmi in njihovim zarodnim materialom v Uniji ter njihovega vstopa v Unijo in s tem ohranjati konkurenčnost sektorja Unije za rejo živali.

(4) Direktive Sveta 87/328/EGS (9), 90/118/EGS (10) in 90/119/EGS (11) so bile sprejete, da bi se preprečilo, da države članice ohranijo ali sprejmejo nacionalna pravila v zvezi s sprejemom plemenskega goveda in prašičev za pleme ter pridobivanjem in uporabo njihovega semena, jajčnih celic in zarodkov, ki bi lahko pomenila prepoved, omejitev ali oviro trgovine, in sicer v primeru naravnega pripusta, umetne osemenitve ali odvzema semena, jajčnih celic ali zarodkov.

(5) Na podlagi direktiv 88/661/EGS, 89/361/EGS, 90/427/EGS, 91/174/EGS, 94/28/ES in 2009/157/ES je Komisija po posvetovanju z državami članicami prek Stalnega odbora za zootehniko, ustanovljenega v skladu s Sklepom Sveta 77/505/EGS (12), sprejela številne sklepe o določitvi meril za posamezne živalske vrste za odobritev ali priznanje rejskih organizacij in združenj rejcev, za vpis plemenskih živali v rodovniške knjige za govedo, prašiče, ovce, koze ali konje za sprejem čistopasemskih plemenskih ovc in koz za pleme in umetno osemenitev, za lastno preizkušnjo in ocenjevanje genetske vrednosti plemenskega goveda, prašičev, ovc in koz ter za izdajo spričeval o poreklu ali zootehniških spričeval za trgovino s plemenskimi živalmi in njihovim zarodnim materialom.

(6) Komisija je prav tako vzpostavila seznam rejskih organov v tretjih državah in vzorec spričevala o poreklu ali zootehniškega spričevala za vstop plemenskih živali in njihovega semena, jajčnih celic in zarodkov v Unijo.

(7) Direktive 88/661/EGS, 89/361/EGS, 90/427/EGS, 91/174/EGS, 94/28/ES in 2009/157/ES so si večinoma strukturno in vsebinsko podobne. Več teh navedenih direktiv je bilo medtem spremenjenih. Zaradi enostavnosti in doslednosti prava Unije je primerno, da se pravila Unije, določena v navedenih direktivah, racionalizirajo.

(8) V zadnjih dvajsetih letih je morala Komisija odgovoriti na precejšnje število pritožb rejcev in nosilcev dejavnosti, ki izvajajo rejske programe, v zvezi z različnim prenosom pravnih aktov Unije o reji živali v nacionalno zakonodajo ter njihovo razlago v različnih državah članicah. Da se zagotovi enotna uporaba pravil Unije o plemenskih živalih in preprečijo ovire v trgovini s plemenskimi živalmi ter njihovim zarodnim materialom, ki so posledica razlik pri prenosu navedenih direktiv v nacionalno zakonodajo, bi bilo treba zakonodajo Unije o zootehniških in genealoških pogojih za trgovino s plemenskimi živalmi in njihovim zarodnim materialom v Uniji ter za njihov vstop v Unijo določiti v obliki uredbe.

(9) Poleg tega so izkušnje pokazale, da je treba za lažjo uporabo pravil iz navedenih direktiv v številnih določbah uporabiti natančnejšo ubeseditev, skupaj z dosledno terminologijo, ki je ustaljena v vseh državah članicah. Zaradi jasnosti in doslednosti prava Unije je prav tako primerno vključiti več opredelitev, tudi opredelitev pasme.

(10) Spodbujanje konkurenčnosti sektorja reje živali ne bi smelo privesti do izumrtja pasem, katerih značilnosti so prilagojene posebnemu biofizičnemu okolju. Če je njihova populacija premajhna, lokalnim pasmam lahko grozi izguba genske raznovrstnosti. Živalski genski viri kot pomemben del kmetijske raznovrstnosti zagotavljajo temelje trajnostnemu razvoju živinorejskega sektorja in omogočajo, da se živali prilagodijo okoljskim spremembam, proizvodnim pogojem, trgu in povpraševanju potrošnikov. Pravni akti Unije na področju reje živali bi morali tako prispevati tudi k ohranjanju živalskih genskih virov, k zaščiti raznovrstnosti ter k proizvodnji značilnih regionalnih kakovostnih proizvodov, ki temeljijo na specifičnih dednih značilnosti lokalnih pasem domačih živali. Pravni akti Unije bi morali tudi spodbujati vzdržne rejske programe za izboljšanje pasem, zlasti v primeru ogroženih ali avtohtonih pasem, ki niso splošno razširjene v Uniji, za ohranjanje pasem ter za ohranjanje genske raznovrstnosti v pasmi in med pasmami.

(11) S selekcijo in rejo je bil dosežen pomemben napredek pri razvoju lastnosti v zvezi z produktivnostjo domačih živali, kar vodi v nižje proizvodne stroške na ravni kmetije. Nezaželeni stranski učinki tega pa so v nekaterih primerih bili pomisleki v družbi v zvezi z dobrobitjo živali in problemi, povezanimi z okoljem. Uporaba genomike in naprednih informacijskih tehnologij, kot je „precizna živinoreja“, ki omogoča zapis velikih podatkovnih nizov o alternativnih lastnosti, neposredno ali posredno povezanih z dobrobitjo živali in vprašanja trajnosti, dajejo precejšnje možnosti za odpravo pomislekov v družbi in doseganje ciljev o trajnostni reji živali glede boljšega izkoristka virov in večje odpornosti in krepkosti živali. Zbiranje podatkov o teh alternativnih lastnosti bi moralo biti bolj pomembno v okviru rejskih programov in bi morali biti imeti večjo težo pri opredeljevanju ciljev selekcije. V zvezi s tem bi bilo treba genske vire ogroženih pasem obravnavati kot zbiralnik genov, ki lahko pripomore k dosegi dobrobiti teh živali in trajnostnih ciljev.

(12) Ta uredba bi se morala uporabljati za plemenske živali vrst goveda, prašičev, ovc, koz in enoprstih kopitarjev in njihov zarodni material, kadar se namerava te živali ali potomce iz tega zarodnega materiala vpisati v rodovniško knjigo kot čistopasemske plemenske živali ali registrirati kot hibridne plemenske prašiče v rodovniškem registru, zlasti če so namenjene za trgovanje v Uniji, tudi v posamezni državi članici, ali za vstop teh plemenskih živali in njihovega zarodnega materiala v Unijo.

(13) Izraz „plemenska žival“ ali „čistopasemska plemenska žival“ ne bi smel veljati le za živali, ki imajo še vedno sposobnost razmnoževanja. Tudi kastrirane živali s svojimi rodovniškimi in zootehničnimi informacijami lahko prispevajo k oceni genetske kakovosti pasemske populacije in k celovitosti razvrstitvene lestvice plemenskih živali na podlagi teh rezultatov. Glede na cilje rejskih programov bi pomanjkanje ali izguba podatkov zaradi izključitve kastriranih živali iz rodovniške knjige ali registra lahko izkrivilo rezultate ocene genetske kakovosti plemenskih živali, ki so genetsko povezane s temi kastriranimi živalmi.

(14) Zato bi moral biti namen pravil o čistopasemskih plemenskih živalih iz te uredbe zagotoviti dostop do trgovine na podlagi dogovorjenih načel za priznavanje rejskih društev, ki upravljajo pasme, in za odobritev njihovih zadevnih rejskih programov. Ta uredba bi morala določati tudi pravila za vpis čistopasemskih plemenskih živali v glavni del rodovniških knjig in v različne razrede genetske vrednosti glavnega dela, kadar ti obstajajo. Določati bi morala tudi pravila za lastno preizkušnjo in ocenjevanje genetske vrednosti ter pravila za sprejem plemenskih živali za pleme, kot tudi vsebino zootehniških spričeval.

(15) Podobno bi moral biti namen pravil o hibridnih plemenskih prašičih iz te uredbe zagotoviti dostop do trga na podlagi dogovorjenih načel za priznavanje rejskih podjetij, ki upravljajo različne pasme, linije ali križance prašičev, in za odobritev njihovih rejskih programov. Ta uredba bi morala določati tudi pravila za registracijo hibridnih plemenskih prašičev v rodovniške registre. Določati bi morala tudi pravila za lastno preizkušnjo in ocenjevanje genetske vrednosti ter pravila za sprejem hibridnih plemenskih prašičev za pleme, kot tudi vsebino zootehniških spričeval.

(16) V tej uredbi ni primerno obravnavati vprašanj v zvezi s kloniranjem.

(17) Ker cilja te uredbe, namreč zagotoviti usklajen pristop k trgovini s plemenskimi živalmi in njihovim zarodnim materialom v Uniji in k njihovem vstopu v Unijo, kot tudi k uradnemu nadzoru, ki ga je treba izvajati za rejske programe rejskih društev in rejskih podjetij, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi učinka, zahtevnosti ter čezmejne in mednarodne narave lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega člena.

(18) Kakovost storitev, ki jih ponujajo rejska društva in rejska podjetja, ter njihov način ocenjevanja in razvrščanja plemenskih živali vplivajo na kakovost in natančnost zbranih ali ugotovljenih zootehničnih in rodovniških informacij o teh živalih in njihovi vrednosti na trgu. Zato bi bilo treba določiti pravila za priznavanje rejskih društev in rejskih podjetij ter za odobritev njihovih rejskih programov na podlagi harmoniziranih meril Unije. Ta pravila bi morala zajemati tudi njihov nadzor s strani pristojnih organov držav članic za zagotovitev, da pravila, ki so jih določila rejska društva in rejska podjetja, ne ustvarjajo razlik med rejskimi programi ter tako ne povzročajo tehničnih ovir za trgovino v Uniji.

(19) Ta uredba bi morala določati podobne postopke, kot so določeni v direktivah 88/661/EGS, 89/361/EGS, 90/427/EGS, 91/174/EGS, 94/28/ES in 2009/157/ES, glede priprave seznama priznanih rejskih društev in rejskih podjetij, vključno s posodabljanjem, prenosom in objavo seznamov.

(20) Splošni namen izvajanja rejskih programov čistopasemskih plemenskih živali je na trajnosten način izboljšati proizvodne in neproizvodne lastnosti plemenskih živali ali ohranitev pasme. Ti rejski programi bi morali zajemati zadostno število čistopasemskih plemenskih živali v lasti rejcev, ki z rejo in selekcijo spodbujajo in razvijajo želene lastnosti teh živali ali zagotavljajo ohranitev pasme v skladu s cilji, ki so skupni sodelujočim rejcem. Prav tako je namen izvajanja rejskih programov hibridnih plemenskih prašičev razvijanje želenih lastnosti z načrtnim križanjem različnih prašičjih pasem, linij ali križancev. Plemenske živali (čistopasemske ali hibridne) iz rejskega programa se vpišejo v rodovniško knjigo ali register, vključno z informacijami o njihovih prednikih in so, odvisno od ciljev reje iz rejskega programa, podvržene lastni preizkušnji ali kakršno koli drugo ocenjevanje katerega rezultat je zapisovanje podatkov o lastnostih v zvezi s cilji tega rejskega programa. Kadar je to navedeno v rejskem programu, se opravi ocenjevanje genetske vrednosti, da se oceni plemenska vrednost živali, ki se lahko ustrezno razvrstijo. Te plemenske vrednosti in rezultati lastne preizkušnje, kot tudi rodovniške informacije, so podlaga za rejo in selekcijo.

(21) Pravica biti priznan kot rejsko društvo ali rejsko podjetje, ki izpolnjuje določena merila, bi moralo biti temeljno načelo prava Unije o reji živali in notranjem trgu. Varstvo gospodarske dejavnosti obstoječega priznanega rejskega društva ne bi smelo opravičevati zavrnitve priznanja s strani pristojnega organa glede novega rejskega društva za isto pasmo ali opravičevati kršitev načel, ki urejajo notranji trg. Enako velja za odobritev nadaljnjega rejskega programa ali odobritev geografske razširitve obstoječega rejskega programa, ki se izvaja za isto pasmo ali za plemenske živali te iste pasme, ki lahko izhajajo iz plemenske populacije rejskega društva, ki že izvaja rejski program za to pasmo. Kadar pa v državi članici eno ali več priznanih rejskih društev že izvaja odobren rejski program za določeno pasmo, bi moral imeti pristojni organ te države članice v določenih primerih možnost zavrniti odobritev nadaljnjnega rejskega programa za isto pasmo, četudi ta rejski program izpolnjuje vse pogoje, potrebne za odobritev. Eden od razlogov za zavrnitev bi lahko bilo dejstvo, da bi lahko odobritev nadaljnjega rejskega programa za isto pasmo ogrozila ohranitev te pasme ali gensko raznovrstnost znotraj te pasme v tej državi članici. Ohranitev te pasme lahko ogrozi zlasti razdrobljenost plemenske populacije, kar lahko povzroči pogostejše parjenje v sorodstvu, pogostejše genetske okvare, izgubo selekcijskega potenciala ali zmanjšan dostop rejcev do čistopasemskih plemenskih živali ali njihovega zarodnega materiala. Drugi razlog za zavrnitev bi lahko bil povezan z neskladnostmi v opredeljenih plemenskih značilnostih ali v glavnih ciljih teh rejskih programov. Ne glede na namen rejskega programa, to je ohranitev pasme ali njeno izboljšanje, bi moral imeti pristojni organ možnost, da zavrne odobritev nadaljnjega rejskega programa glede iste pasme, kadar bi razlike v glavnih ciljih dveh rejskih programov ali v bistvenih lastnostih značilnosti pasme, opredeljenih v teh rejskih programih, povzročile izgubo učinkovitosti genetskega napredka v okviru teh ciljev ali teh lastnosti ali kakršnih koli povezanih lastnostih, ali kadar bi izmenjava živali med obema plemenskima populacijama pomenila nevarnost, da se te bistvene lastnosti iz začetne plemenske populacije s selekcijo ali križanjem izgubijo. V primeru ogrožene pasme ali avtohtone pasme, ki ni splošno razširjena na enem ali več ozemljih Unije, bi moral imeti pristojni organ možnost zavrniti odobritev nadaljnjega rejskega programa za isto pasmo na podlagi razloga, da bi ta nadaljnji rejski program onemogočil dejansko izvajanje obstoječega rejskega programa, zlasti zaradi pomanjkanja usklajevanja ali izmenjave rodovniških ali zootehniških informacij, kar onemogoči korist od enotne ocene zbranih podatkov o tej pasmi. V primeru zavrnitve odobritve rejskega programa bi moral pristojni organ vlagateljem prošnje vedno posredovati utemeljeno obrazložitev in jim dati možnost, da se na to zavrnitev pritožijo.

(22) Rejci bi morali imeti pravico rejski program oblikovati in ga izvajati za lastno uporabo, ne da bi ta program moral odobriti pristojni organ. Vendar bi vsaka država članica ali njeni pristojni organi morala obdržati možnost, da ureja(jo) te dejavnosti, zlasti takoj ko tak rejski program omogoča poslovne transakcije v zvezi s plemenskimi živalmi ali njihovim zarodnim materialom ali ogroža že obstoječ odobren rejski program za to isto pasmo.

(23) Če je namen rejskega programa ohranitev pasme, bi lahko zahteve rejskega programa dopolnili ohranitveni ukrepi ex situ ter in situ ali druga orodja za spremljanje stanja pasme, ki bi zagotovila njeno dolgoročno, trajnostno ohranitev. Te ukrepe bi moralo biti možno določiti v rejskem programu.

(24) Združenja rejcev ali rejske organizacije, vključno z rejskimi podjetji, ki so zasebna podjetja, ali javni organi se lahko priznajo kot rejska društva le, če njihovi rejci sodelujejo v njihovih rejskih programih in kadar zagotavljajo, da imajo ti rejci prosto izbiro pri selekciji in reji čistopasemskih plemenskih živali, pravico, da se potomci teh živali vpišejo v njihovo rodovniško knjigo, ter možnost, da so lastniki teh živali.

(25) Rejsko društvo ali rejsko podjetje bi moralo pred izvajanjem sprememb odobrenega rejskega programa te spremembe predložiti pristojnemu organu, ki je priznal to rejsko društvo ali podjetje. V izogib nepotrebnemu upravnemu bremenu za pristojni organ in rejsko društvo ali rejsko podjetje, bi moralo rejsko društvo ali rejsko podjetje pristojnemu organu predložiti samo tiste spremembe, ki lahko bistveno vplivajo na rejski program. Te spremembe bi se morale nanašati zlasti na širitev geografskega območja, na spremembe namena rejskega programa ali njegovih ciljev selekcije in reje, na spremembe opisa plemenskih značilnosti ali prenosa nalog na zunanje izvajalce, kot tudi na večje spremembe v sistemu za evidentiranje porekla ali metod, uporabljenih za lastno preizkušnjo in ocenjevanje genetske vrednosti in na vse druge spremembe, za katere pristojni organ meni, da bistveno spreminja rejski program. Ne glede na obvezno predložitev bistvenih sprememb pristojnemu organu bi moralo rejsko društvo ali rejsko podjetje pristojnemu organu na njegovo zahtevo predložiti posodobljeno različico rejskega programa.

(26) Kadar je treba ohraniti pasmo ali spodbujati njen razvoj na določenem ozemlju ali v primeru ogrožene pasme, bi moral imeti pristojni organ možnost, da sam začasno izvaja rejski program za to pasmo, pod pogojem, da zanjo rejski program dejansko še ni oblikovan. Če se rejski program lahko preda nosilcu dejavnosti, ki izpolnjuje zahteve, potrebne za ustrezno izvajanje tega rejskega programa, pristojni organ, ki izvaja tak rejski program, ne bi smel več imeti možnosti še naprej izvajati program.

(27) Ker je za ohranjanje ogroženih pasem potrebna ustanovitev in priznanje rejskih društev z omejenim številom plemenskih živali, ki sodelujejo v njihovih rejskih programih, velikost plemenske populacije na splošno ne bi smela veljati kot bistveni pogoj za priznanje rejskih društev, ki upravljajo ogrožene pasme, in odobritev njihovih rejskih programov, zlasti ker se priznanje izda na nacionalni ravni.

(28) Da bi se upošteval poseben status ogroženih pasem, bi bilo treba v tej uredbi določiti posebna pravila, zlasti glede nadgradnje dodatnega dela v glavni del in odstopanj od lastne preizkušnje in ocenjevanja genetske vrednosti.

(29) Unija je pogodbenica Konvencije o biološki raznovrstnosti, odobrene s Sklepom Sveta 93/626/EGS (13), katere cilji so zlasti ohranjanje biotske raznovrstnosti, trajnostna raba njenih sestavnih delov ter poštena in pravična delitev koristi, ki izhajajo iz uporabe genskih virov. Ta konvencija določa, da imajo pogodbenice suvereno pravico do uporabe svojih bioloških virov in da so odgovorne za ohranjanje svoje biotske raznovrstnosti in trajnostno rabo svojih bioloških virov. Unija je tudi pogodbenica Nagojskega protokola o dostopu do genskih virov ter pošteni in pravični delitvi koristi, ki izhajajo iz uporabe konvencije o biološki raznovrstnosti, odobrenega s Sklepom Sveta 2014/283/EU (14). Ta uredba bi torej morala upoštevati, kadar je ustrezno, Konvencijo o biološki raznovrstnosti in Nagojski protokol ter bi se morala uporabljati ne glede na Uredbo (EU) št. 511/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (15).

(30) Rejska društva in rejska podjetja, priznana v eni državi članici, bi morala imeti možnost, da izvajajo svoje odobrene rejske programe v eni ali več drugih državah članicah, da bi v Uniji zagotovila najboljšo možno uporabo plemenskih živali z visoko genetsko vrednostjo. V ta namen bi bilo treba s poenostavljenim postopkom obveščanja zagotoviti, da je pristojni organ v drugi državi članici obveščen o nameri izvajanja čezmejnih dejavnosti. Vendar sezonsko gibanje plemenskih živali znotraj meja države članice ali čez več držav članic ne bi smelo obvezno pomeniti tudi širitve geografskega območja.

(31) Spodbujati bi bilo treba čezmejno sodelovanje med rejskimi društvi in med rejskimi podjetji, ki to želijo, obenem pa zagotoviti poslovno svobodo in odpravo ovir za prosti pretok plemenskih živali in njihovega zarodnega materiala.

(32) Ker bo pristojni organ mogoče moral odobriti več rejskih programov rejskega društva ali rejskega podjetja, ki ga je priznal, in ker bo pristojni organ mogoče moral odobriti širitev, na njegovem ozemlju, rejskih programov, ki jih izvaja rejsko društvo ali rejsko podjetje, priznano v drugi državi članici, bi moralo biti priznavanje rejskega društva ali rejskega podjetja ločeno od odobritve njegovih rejskih programov. Vendar bi bilo treba ob ocenjevanju prošnje za priznanje rejskega društva ali rejskega podjetja pristojnemu organu predložiti tudi prošnjo za odobritev vsaj enega rejskega programa.

(33) Iz različnih pritožb, ki jih je morala Komisija obravnavati v preteklih letih, je videti, da bi ta uredba morala jasno urejati odnos med rejskim društvom, ki ustanovi hčerinsko rodovniško knjigo za posamezno pasmo čistopasemskih plemenskih enoprstih kopitarjev, in rejskim društvom, ki trdi, da je vzpostavilo rodovniško knjigo o izvoru te pasme.

(34) Pojasniti je treba razmerje med rejci in rejskimi društvi, zlasti da se zagotovi njihova pravica sodelovati v rejskem programu na geografskem območju, za katero je odobren, in v primeru možnosti članstva je treba rejcem zagotoviti pravico do članstva. Rejska društva bi morala imeti pravila za reševanje sporov z rejci, ki sodelujejo v njihovih rejskih programih, ter za zagotavljanje enake obravnave teh rejcev. Določiti bi morala tudi svoje pravice in obveznosti ter pravice in obveznosti rejcev, ki sodelujejo v njihovih rejskih programih.

(35) Rejci, katerih živali se sezonsko gibljejo znotraj meja države članice ali območja, ki presega nacionalne meje, bi morali imeti pravico nadaljnjega sodelovanja v rejskem programu, v kolikor se sedež njihovega kmetijskega gospodarstva nahaja znotraj geografskega območja tega rejskega programa.

(36) V tej uredbi bi treba upoštevati posebne razmere, ki prevladujejo v sektorju hibridnih plemenskih prašičev. Večina zasebnih podjetij v sektorju hibridnih plemenskih prašičev ima zaprt proizvodni sistem in upravljajo svojo plemensko živino. Za ta podjetja bi bilo treba torej določiti odstopanja, zlasti glede sodelovanja rejcev v rejskem programu in pravice do registracije hibridnih plemenskih prašičev v rodovniških registrih.

(37) Opredelitev pojma „hibridni plemenski prašič“ zajema živali iz vseh ravni plemenske in selekcijske piramide, ki se uporabljajo za optimizacijo načrtov križanja s kombiniranjem posebnih značilnosti različnih genotipov in izkoriščanjem učinkov heteroze. Glede na raven plemenske in selekcijske piramide „hibridni plemenski prašič“ zajema pasme, linije ali križance. Vendar pa ni nujno, da so vse živali „hibridi“ v tradicionalnem pomenu besede.

(38) Na podlagi pridobljenih izkušenj, zlasti pri uporabi Direktive 90/427/EGS, v manjši meri pa tudi direktiv 89/361/EGS in 2009/157/ES, se je pokazalo, da so potrebna natančnejša pravila za učinkovito reševanje sporov med rejci na eni strani in rejskimi društvi na drugi strani, ki temeljijo na jasno določenih poslovnikih ter opisanih pravicah in dolžnostih rejcev. To se najbolje doseže tako, da se spori rešujejo znotraj pravnega sistema države članice, v kateri nastanejo.

(39) Rejska društva, ki vzpostavijo in vodijo rodovniške knjige za čistopasemsko plemensko govedo, prašiče, ovce, koze in enoprste kopitarje, kot tudi rejska podjetja, ki niso zasebna podjetja, ki delujejo v zaprtih proizvodnih sistemih, ki vzpostavijo in vodijo registre za hibridne plemenske prašiče, bi morala v svoje rodovniške knjige oziroma registre vpisovati oziroma registrirati plemenske živali brez diskriminiranja glede na državo članico izvora živali ali njihovih lastnikov ter te živali ustrezno razvrstiti v skladu z njihovimi genetskimi vrednostmi, kadar je to predvideno v rejskem programu.

(40) Rejskim društvom bi bilo treba tudi dovoliti, da vzpostavijo dodatne dele za evidenco živali, ki ne izpolnjujejo starševskih meril, a za katere rejska društva menijo, da ustrezajo plemenskim značilnostim iz rejskega programa zadevne pasme, z namenom, da se te živali nato redi s čistopasemskimi plemenskimi živalmi iz pasme, ki jo zajema rejski program, njihovi potomci pa bi bili nato uvrščeni v glavni del rodovniške knjige. Posebna pravila za uvrstitev potomcev teh živali v glavni del rodovniške knjige bi bilo treba določiti na ravni Unije.

(41) Uvrstitev potomcev teh živali v glavni del rodovniških knjig bi bilo treba dovoliti le prek starševske linije samice, razen v primeru enoprstih kopitarjev. Vendar pa bi morale imeti države članice možnost rejskim društvom dovoliti, da za ogrožene pasme goveda, prašičev, ovc in koz ali odpornih pasem ovc, za katere ni dovolj čistopasemskih samcev za razmnoževanje, uporabijo manj stroga pravila za uvrstitev njihovih potomcev iz dodatnih delov v glavni del rodovniške knjige, da se prepreči nadaljnje slabšanje genske raznovrstnosti teh pasem. Prav tako bi bilo treba določiti posebna pravila, ki bi omogočala obnovo pasem, ki so izumrle ali so v resni nevarnosti, da izumrejo. Države članice, ki uveljavljajo taka odstopanja, bi morale skrbno oceniti status tveganja teh plemenskih populacij in zagotoviti varno upravljanje genskih virov.

(42) Kadar je treba oblikovati novo pasmo s križanjem značilnosti čistopasemskih plemenskih živali različnih pasem ali križanjem živali z zadostno stopnjo fizične podobnosti, ki se že razmnožujejo z zadostno genetsko stabilnostjo, da se jih lahko šteje za novo pasmo, bi bilo treba rejskim društvom omogočiti, da odprejo rodovniške knjige in izvajajo rejske programe za te nove pasme.

(43) Ta uredba ne bi smela preprečevati, da bi živali, vpisane v dodatni del rodovniške knjige določene pasme, spadale v področje uporabe obvez kmetijsko-okoljsko-podnebnega ukrepa iz člena 28 Uredbe (EU) št. 1305/2013 Evropskega Parlamenta in Sveta (16) in bi bile tako upravičene do pomoči nacionalnih ali regionalnih organov v okviru programov za razvoj podeželja.

(44) Za čistopasemske plemenske živali enoprstih kopitarjev bi morala rejska društva v svojih rejskih programih določiti pravila, ki bi prepovedala ali omejila uporabo določenih razmnoževalnih tehnik in določenih čistopasemskih plemenskih živali, vključno z njihovim zarodnim materialom. Rejska društva bi na primer morala imeti možnost zahtevati, da se potomci zaplodijo le z naravnim pripustom. Rejska društva, ki uveljavljajo te prepovedi ali omejitve, bi morala ta pravila določiti v svojih rejskih programih, v skladu s pravili, ki jih določi rejsko društvo, ki vodi izvorno rodovniško knjigo.

(45) Čistopasemske plemenske živali, vpisane v rodovniške knjige, bi bilo treba določiti v skladu z Uredbo (EU) 2016/429 Evropskega parlamenta in Sveta (17).

(46) V primeru čistopasemskih plemenskih enoprstih kopitarjev Uredba (EU) 2016/429 določa, da pristojni organ na področju zdravja živali za enoprste kopitarje izda enoten identifikacijski dokument za celotno življenjsko dobo živali, ki ga Komisija z delegiranimi akti nadalje podrobno opredeli. Da bi bilo zootehnično spričevalo glede vsebine in upravnega postopka čim bolj v skladu z enotnim identifikacijskim dokumentom za celotno življenjsko dobo živali, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) sprejme akte v zvezi z obliko in vsebino enotnega identifikacijskega dokumenta za celotno življenjsko dobo enoprstih kopitarjev.

(47) Primernost čistopasemskih plemenskih enoprstih kopitarjev za tekmovanja na mednarodni ravni urejajo mednarodni zasebni sporazumi. Glede na mednarodno razsežnost sektorja enoprstih kopitarjev bi morala Komisija pri pripravi in oblikovanju ustreznih delegiranih in izvedbenih aktov upoštevati te sporazume, da se ohrani primernost teh čistopasemskih plemenskih živali za tekmovanje na mednarodni ravni.

(48) Sprejem plemenskih živali za plemenske namene in zlasti naravni pripust ali oploditev z biomedicinsko pomočjo bi bilo treba urediti na ravni Unije, da se preprečijo ovire v trgovini, zlasti, kadar je bila na takih plemenskih živalih opravljena lastna preizkušnja ali je bila ocenjena njihova genetska vrednost v skladu s pravili iz te uredbe, zlasti iz Priloge III.

(49) Jasno je, da države članice ali njihovi pristojni organi ne smejo uporabiti te uredbe, da prepovejo, omejijo ali preprečijo uporabo čistopasemskih plemenskih živali ali njihovega zarodnega materiala za proizvodnjo živali, ki niso namenjene vpisu ali registraciji kot plemenske živali v rodovniški knjigi ali rodovniškem registru.

(50) Medtem ko so bila pravila za lastno preizkušnjo in ocenjevanje genetske vrednosti plemenskega goveda, prašičev, ovc in koz, pri katerih se preskuša določeno število lastnosti, določena na ravni Unije, pa pri čistopasemskih plemenskih enoprstih kopitarjih zaradi številnih zahtev za posamezno pasmo, uporabo in selekcijo taka pravila doslej še niso bila harmonizirana. Pravila za posamezno pasmo za lastno preizkušnjo in ocenjevanje genetske vrednosti so namreč trenutno določena v izvorni rodovniški knjigi za pasmo konj.

(51) Da bi se upošteval tehnični razvoj, znanstveni napredek ali potreba po ohranitvi genskih virov, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 PDEU sprejeme delegirane akte za spremembo Priloge III k tej uredbi. Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prav tako prenesti izvedbena pooblastila, ki ji omogočajo, da določi enotna in natančnejša pravila za lastno preizkušnjo in ocenjevanje genetske vrednosti čistopasemskega plemenskega goveda, ovc in koz.

(52) Moralo bi biti mogoče, da lastno preizkušnjo ali oceno genetske vrednosti izvede zunanji izvajalec, ki ga imenuje rejsko društvo ali rejsko podjetje, ali javni organ, tudi organ, ki to poslanstvo opravlja kot samostojno nalogo. Pristojni organ lahko tega zunanjega izvajalca pooblasti in oceni v okviru odobritve rejskega programa. Rejsko društvo ali rejsko podjetje, za katerega zunanji izvajalci opravijo lastno preizkušnjo ali oceno genetske vrednosti, bi moralo biti odgovorno za zagotavljanje skladnosti z zahtevami, ki veljajo za te dejavnosti, razen če ustrezna država članica ali njen pristojni organ ne odloči drugače, ter bi moralo v svojem rejskem programu natančno navesti imenovanega zunanjega izvajalca.

(53) Odvisno od, med drugim, vrste ali pasme bi bilo morda treba harmonizirati ali izboljšati metode za lastno preizkušnjo in ocenjevanje genetske vrednosti čistopasemskih plemenskih živali, ki jih uporabljajo rejska društva ali zunanji izvajalci, ki jih imenujejo rejska društva. Za zagotovitev enotinih pogojev izvajanja te Uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila, ki ji omogočajo, da določi referenčna središča Evropske unije. Da po potrebi spremeni nalogo teh referenčnih središč, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme delegirane akte. Ta referenčna središča Evropske unije bi morala biti upravičena do finančne podpore Unije v skladu z Uredbo (EU) št. 652/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (18). V primeru čistopasemskega plemenskega goveda te naloge opravlja Interbull Centre, stalni pododbor Mednarodnega odbora za kontrolo proizvodnosti živali (ICAR), ki je referenčno središče Evropske unije, imenovano z Odločbo Sveta 96/463/ES (19).

(54) Poleg tega bi bilo treba v podporo rejskim društvom pri upravljanju ogroženih pasem, kadar se izkaže kot potrebno, na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila, ki ji omogočajo, da določi referenčna središča Evropske unije s posebno nalogo spodbujanja vzpostavljanja ali harmoniziranje metod, ki jih uporabljajo ta rejska društva. Da po potrebi spremeni nalogo teh referenčnih središč, bi bilo treba na Komisijo prav tako prenesti pooblastilo, da sprejme delegirane akte v skladu s členom 290 PDEU. Komisija bi morala pri določanju teh središč in opisu njihovih nalog ustrezno upoštevati dejavnosti Evropske regionalne kontaktne točke za živalske genske vire, ki je bila vzpostavljena v okviru globalnega akcijskega načrta Organizacije za prehrano in kmetijstvo (FAO) za živalske genske vire v Evropi. Metode, ki jih določajo ta središča, ne bi smele biti zavezujoče.

(55) Rejci, ki sodelujejo v rejskem programu, bi morali imeti pravico prejeti zootehniška spričevala za svoje plemenske živali, vključene v ta rejski program, in za zarodni material teh živali. Zootehniška spričevala bi morala spremljati plemenske živali ali njihov zarodni material, kadar se z njimi trguje v Uniji ali vanjo vstopijo, da se živali ali njihovi potomci, ki so nastali iz zarodnega materiala, vpišejo ali registrirajo v druge rodovniške knjige ali rodovniške registre. V zootehniških spričevalih bi moral rejec najti informacije o genetski kakovosti in poreklu kupljene živali. Taka spričevala bi bilo treba po potrebi na primer izdati za plemenske živali za razstavne namene ali kadar se jih namesti v testne postaje ali v centre za umetno osemenjevanje.

(56) Moralo bi biti jasno, da ta uredba državam članicam ali pristojnim organom ne prepoveduje, da zahtevajo, da seme čistopasemskega plemenskega goveda, prašičev, ovc, koz in enoprstih kopitarjev, namenjeno umetnemu osemenjevanju za proizvodnjo živali, ki naj ne bi postale čistopasemske plemenske živali, pri trgovanju spremljajo informacije o kakovosti in poreklu te živali. Na splošno se upa, da bi se konkurenčnost sektorja Unije za rejo živali lahko izboljšala, če bi bil zarodni material plemenskih živali, zlasti njihovo seme, ter informacije v zootehniških spričevalih na voljo tudi nosilcem dejavnosti, ki razmnožujejo živali, a ne nameravajo njihovih potomcev vpisati v rodovniško knjigo.

(57) Vstop v Unijo in izvoz plemenskih živali in njihovega zarodnega materiala v tretje države sta pomembna za kmetijstvo Unije. Vstop plemenskih živali in njihovega zarodnega materiala v Unijo bi zato moral potekati pod pogoji, ki so skoraj povsem primerljivi s pravili, ki se uporabljajo za trgovino v Uniji. Vendar pa bi morale biti plemenske živali in njihov zarodni material do vpisa v glavni del rodovniške knjige ali registra v Uniji upravičene le, če raven nadzora, ki se izvaja v tretji državi izvoznici, zagotavlja enako zanesljivost podatkov o poreklu in rezultatov lastne preizkušnje ter ocenjevanja genetske vrednosti kot v Uniji, in če so rejski organi, ki zagotavljajo te podatke in rezultate, vključeni na seznam, ki ga vodi Komisija. Poleg bi morali rejski organi v tretjih državah vzajemno sprejemati plemenske živali in njihov zarodni material iz zadevnega rejskega društva ali rejskega podjetja, priznanega v Uniji.

(58) Uredba Sveta (EGS) št. 2658/87 (20) določa, da nomenklaturo blaga, in sicer „kombinirano nomenklaturo“ ali s kratico „KN“, ki hkrati izpolnjuje zahteve skupne carinske tarife, zunajtrgovinske statistike Skupnosti ter drugih politik Unije v zvezi z uvozom ali izvozom blaga, določi Komisija. Priloga I k navedeni uredbi navaja oznake KN za čistopasemsko plemensko govedo, prašiče, ovce, koze in enoprste kopitarje ter seme samcev goveda ter navaja, da se izvzamejo iz običajne stopnje dajatev. V tem primeru moralo te živali in njihov zarodni material spremljati ustrezno zootehnično spričevalo, ki dokazuje njihovo razvrstitev v čistopasemske plemenske živali ali njihov zarodni material. Čistopasemske plemenske živali bi moral spremljati tudi dokument, ki navaja, da bodo vpisane v rodovniško knjigo, ki jo vodi rejsko društvo, ali v rodovniški register, ki ga vodi rejsko podjetje.

(59) Ob vstopu v Unijo se pri plemenskih živalih in njihovem zarodnem materialu opravijo veterinarski pregledi v skladu z direktivama Sveta 91/496/EGS (21) in 97/78/ES (22). V primeru čistopasemskih plemenskih živalih bi bilo treba tudi za uporabo oprostitve konvencionalne stopnje dajatve za čistopasemske plemenske živali tudi pri njih opraviti potrebne preglede.

(60) Določiti je treba pravila o uradnem nadzoru, opravljenem za preverjanje skladnosti s pravili iz te uredbe, in o drugih uradnih dejavnostih, ki jih izvajajo pristojni organi v skladu s to uredbo, ki so prilagojena živinorejskemu sektorju. Pristojni organi bi morali imeti možnost izvajanja uradnega nadzora nad vsemi nosilci dejavnosti, za katere velja ta uredbe, zlasti nad rejskimi društvi, rejskimi podjetji, zunanjimi izvajalci, ki izvajajo lastno preizkušnjo ali ocenjevanje genetske vrednosti, in rejci ter, če izdajajo zootehnična spričevala, nad središči za zbiranje semena in skladiščenje, središči za skladiščenje zarodkov in nad skupinami za odvzem ali pridobivanje zarodkov.

(61) Pristojni organi bi morali izvajati uradni nadzor, da se preveri skladnost s pravili iz te uredbe in zahtevami iz odobrenega rejskega programa. Ta nadzor lahko vključuje pregled opreme, uporabljene za lastno preizkušnjo, ali preverjanje postopkov za zapisovanje zootehničnih in genealoških podatkov ali pregled dokumentov ali sistemov, uporabljenih za hrambo ali obdelavo zbranih podatkov o plemenskih živalih. Pregled lahko upošteva preverjanje kakovosti ali nadzorne sisteme za zagotavljanje pravilnosti zabeleženih podatkov, kot je starševski nadzor, ki se ga izvaja za preverjanje porekla živali. Pristojni organi lahko uradni nadzor izvajajo v prostorih in pisarnah ter nad opremo rejcev, rejskih društev ali rejskih podjetij, kot tudi nad plemenskimi živalmi ali zarodnim materialom, odvzetim tem plemenskim živalim, vključenim v rejski program.

(62) Kadar se v tej uredbi sklicuje na „druge uradne dejavnosti“, bi bilo to treba razlagati kot vključujoč priznavanje rejskih društev in rejskih podjetij, odobritev rejskih programov ali nudenje pomoči drugim državam članicam in tretjim državam.

(63) Za dejansko uporabo pravil Unije o plemenskih živalih in njihovem zarodnem materialu iz te uredbe morajo pristojni organi držav članic med seboj sodelovati in si po potrebi zagotavljati upravno pomoč. Zato bi morala biti splošna pravila o upravni pomoči in sodelovanju podobna tistim iz naslova IV Uredbe (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (23), s potrebnimi prilagoditvami določena v tej uredbi.

(64) Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila, da, kadar obstajajo dokazi, da v tretji državi prihaja do obsežnih resnih neskladnosti s pravom Unije o reji živali, sprejme posebne ukrepe za omejitev vpliva takih neskladnosti.

(65) Pristojni organ države članice bi moral imeti tudi potrebna pooblastila za izvrševanje zootehniških in genealoških pravil o plemenskih živalih iz te uredbe, vključno z začasnim preklicem odobritve rejskega programa ali preklicem priznanja rejskega društva ali rejskega podjetja v primeru neupoštevanja pravil iz te uredbe.

(66) Komisija bi morala po potrebi izvajati nadzor v državah članicah, med drugim ob upoštevanju rezultatov uradnega nadzora, ki ga izvajajo države članice, da bi zagotovila uporabo pravil iz te uredbe v vseh državah članicah.

(67) Komisija bi morala po potrebi izvajati nadzor v tretjih državah z namenom, da se pripravi seznam rejskih organov tretjih držav, iz katerih bi bilo treba dovoliti vstop plemenskih živali in njihovega semena, jajčnih celic in zarodkov v Unijo, z namenom, da se določijo pogoji za njihov vstop v Unijo, ter z namenom, da se pridobijo zootehniške in genealoške informacije, povezane z delovanjem sporazumov o enakovrednosti. Komisija bi morala izvajati nadzor tudi v tretjih državah, kjer je to potrebno zaradi kakršne koli ponavljajoče se ali nove težave v zvezi s plemenskimi živalmi ali njihovim zarodnim materialom.

(68) Izredno pomembno je prek uradnega nadzora preverjati skladnost s pravili iz te uredbe, da se zagotovi, da se v Uniji dejansko uresničijo cilji iz te uredbe. Nedelovanje nadzornega sistema države članice lahko v nekaterih primerih zelo oteži uresničitev teh ciljev in povzroči resno in razširjeno skladnost s temi pravili. Komisija bi zato morala imeti možnost, da se sprejetjem ukrepov odzove na te neuspehe nadzornega sistema države članice, dokler zadevna država članica ne sprejme potrebnih ukrepov za odpravo napake. Taki ukrepi lahko vključujejo prepoved ali uvedbo posebnih pogojev za trgovanje s plemenskimi živalmi ali njihovim zarodnim materialom ali druge ukrepe, za katere Komisija meni, da so ustrezen odziv na obsežno kršitev.

(69) Ker ta uredba razveljavlja in nadomešča direktive 88/661/EGS, 89/361/EGS, 90/427/EGS, 94/28/ES in 2009/157/ES, je treba razveljaviti tudi akte Komisije, sprejete na podlagi navedenih direktiv, ter jih po potrebi nadomestiti z delegiranimi ali izvedbenimi akti, sprejetimi na podlagi ustreznih pooblastil, prenesenih s to uredbo. Zato bi bilo treba navedene akte Komisije razveljaviti in po potrebi nadomestiti.

(70) Da se zagotovi pravilna uporaba te uredbe in njena dopolnitev ali sprememba prilog k tej uredbi, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte v zvezi z določitvijo zahtev za izvajanje lastne preizkušnje in ocenjevanja genetske vrednosti, nalogami referenčnih središč Evropske unije in zahtevami zanje ter vsebino in obliko zootehniških spričeval.

(71) Zlasti je pomembno, da se Komisija pri svojem pripravljalnem delu ustrezno posvetuje, vključno na ravni strokovnjakov, in da se ta posvetovanja opravijo v skladu z načeli iz Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje z dne 13. aprila 2016 (24). Za zagotovitev enakopravnega sodelovanja pri pripravi delegiranih aktov Evropski parlament in Svet zlasti prejmeta vse dokumente sočasno s strokovnjaki iz držav članic, njuni strokovnjaki pa se sistematično lahko udeležujejo sestankov strokovnih skupin Komisije, ki zadevajo pripravo delegiranih aktov.

(72) Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja določb te uredbe v zvezi z vzorčnimi obrazci za informacije, ki jih države članice posredujejo javnosti s seznamom priznanih rejskih društev in rejskih podjetij, metodami za preverjanje identitete čistopasemskih plemenskih živali, lastno preizkušnjo in ocenjevanje genetske vrednosti, določanjem referenčnih središč Evropske unije, vzorčnimi obrazci enotnega identifikacijskega dokumenta za celotno življenjsko dobo enoprstnih kopitarjev, vzorci zootehniških spričeval, ki so priložena plemenskim živalim in njihovemu zarodnemu materialu, priznavanjem enakovrednosti ukrepov, ki se izvajajo v tretjih državah, resnimi težavami nadzornega sistema države članice ter z uvedbo posebnih ukrepov v zvezi z vstopom plemenskih živali in njihovega zarodnega materiala v Unijo bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (25). Komisija ne bi smela sprejeti izvedbenega akta, če Stalni odbor za zootehniko ne poda mnenja.

(73) Pravila iz direktiv 87/328/EGS, 88/661/EGS, 89/361/EGS, 90/118/EGS, 90/119/EGS, 90/427/EGS, 91/174/EGS, 94/28/ES in 2009/157/ES ter Odločbe 96/463/ES je treba nadomestiti s pravili iz te uredbe ter delegiranimi in izvedbenimi akti Komisije, sprejetimi na podlagi pooblastil, prenesenih s to uredbo. Zato bi bilo treba navedene pravne akte razveljaviti.

(74) Naslednje odločbe Komisije o merilih za posamezne živalske vrste za odobritev ali priznanje rejskih društev in rejskih podjetij, vpis plemenskih živali v rodovniške knjige, sprejem za pleme in umetno osemenitev, za lastno preizkušnjo in ocenjevanje genetske vrednosti so bile sprejete na podlagi direktiv 88/661/EGS, 89/361/EGS, 90/427/EGS, 94/28/ES in 2009/157/ES: odločbe Komisije 84/247/EGS (26), 84/419/EGS (27), 89/501/EGS (28), 89/502/EGS (29), 89/504/EGS (30), 89/505/EGS (31), 89/507/EGS (32), 90/254/EGS (33), 90/255/EGS (34), 90/256/EGS (35), 90/257/EGS (36), 92/353/EGS (37), 96/78/ES (38) in 2006/427/ES (39). Ta uredba bi morala določiti pravila, ki bodo nadomestila pravila iz navedenih odločb Komisije.

(75) Ta uredba bi morala določati podobna pravila kot Odločba Komisije 92/354/EGS (40).

(76) Na podlagi direktiv 88/661/EGS, 89/361/EGS, 90/427/EGS, 94/28/ES in 2009/157/ES so bili sprejeti naslednji pravni akti Komisije: odločbe Komisije 89/503/EGS (41), 89/506/EGS (42), 90/258/EGS (43), 96/79/ES (44), 96/509/ES (45), 96/510/ES (46) in 2005/379/ES (47) ter Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/262 (48). Ta uredba bi morala določiti pravila, ki bodo nadomestila pravila iz navedenih pravnih aktov Komisije.

(77) Za zagotovitev pravne jasnosti in preprečevanje podvajanja bi bilo treba z dnem začetka veljavnosti te uredbe razveljaviti pravne akte Komisije iz uvodnih izjav 74, 75 in 76. Poleg tega bi morala Komisija najmanj 18 mesecev pred datumom začetka veljavnosti te uredbe sprejeti izvedbene akte, s katerimi določi vzorčne obrazce za predložitev informacij, ki se vključijo v seznam priznanih rejskih društev in rejskih podjetij, ki jih objavijo države članice, kot tudi vzorčne obrazce za zootehniška spričevala plemenskih živali in njihovega zarodnega materiala. Ti izvedbeni akti bi se morali začeti uporabljati najpozneje do dneva začetka veljavnosti te uredbe.

(78) Za zagotovitev nemotenega prehoda organizacij rejcev, rejskih organizacij, združenj rejcev, zasebnih podjetij ali drugih organizacij ali združenj, ki so bila z akti, razveljavljenimi s to uredbo, odobrena ali priznana s časovno omejitvijo ali brez nje, ter rejskih programov, ki jih izvajajo ti nosilci dejavnosti, bi morali ti nosilci dejavnosti in njihovi rejski programi veljati kot priznani ali odobreni v skladu s to uredbo. Posledično za te nosilce dejavnosti ne bi smeli veljati postopki za priznavanje, odobritev in obveščanje o širitvi geografskega območja v druge države članice, določeni v tej uredbi, čeprav bi se zanje morale uporabljati druge določbe te uredbe. Države članice bi morale zagotoviti, da ti nosilci dejavnosti delujejo v skladu z vsemi pravili iz te uredbe, zlasti je treba nad njimi izvajati uradni nadzor na podlagi tveganja. V primeru neskladnosti bi morali pristojni organi zagotoviti, da ti nosilci dejavnosti sprejmejo potrebne ukrepe za odpravo te neskladnosti in po potrebi razveljaviti ali preklicati priznanje teh nosilcev dejavnosti ali odobritev njihovih rejskih programov.

(79) Komisija je nedavno sprejela predlog za novo uredbo o uradnem nadzoru in drugih uradnih dejavnostih. Navedena nova uredba naj bi razveljavila Uredbo (ES) št. 882/2004, Direktivo Sveta 89/608/EGS (49), Direktivo Sveta 90/425/EGS (50), in direktivi 91/496/EGS in 97/78/ES. Vključevala naj bi tudi nekatera pravila iz Uredbe (ES) št. 882/2004 in navedenih direktiv s potrebnimi prilagoditvami. Vendar pa reja živali naj ne bi bila spadala na področje uporabe navedene nove uredbe. Za pravno jasnost in varnost ter do razveljavitve direktiv 89/608/EGS, 90/425/EGS, 91/496/EGS in 97/78/ES z navedeno novo uredbo je treba črtati sklicevanja na „zootehniški“ iz direktiv 89/608/EGS in 90/425/EGS, medtem ko direktivi 91/496/EGS in 97/78/ES ne potrebujeta take spremembe. Direktivi 89/608/EGS in 90/425/EGS bi bilo treba torej v skladu s tem spremeniti.

(80) Do začetka uporabe člena 110 Uredbe (EU) 2016/429 bi morala rejska društva, ki izvajajo odobrene rejske programe za čistopasemske plemenske enoprste kopitarje, v skladu s členom 8(1) Direktive 90/427/EGS imeti možnost nadaljnjega izdajanja identifikacijskih dokumentov za te čistopasemske plemenske živali.

(81) Ta uredba bi se morala uporabljati od prvega dne osemindvajsetega meseca po datumu začetka njene veljavnosti –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I

Splošne določbe

Člen 1

Predmet urejanja in področje uporabe

1. Ta uredba določa:

(a) zootehniška in genealoška pravila za trgovino s plemenskimi živalmi in njihovim zarodnim materialom ter za njihov vstop v Unijo;

(b) pravila za priznavanje rejskih društev in rejskih podjetij ter za odobritev njihovih rejskih programov;

(c) pravice in obveznosti rejcev ter rejskih društev in rejskih podjetij;

(d) pravila za vpis plemenskih živali v rodovniške knjige in rodovniške registre ter za sprejem plemenskih živali in njihovega zarodnega materiala za pleme;

(e) pravila za lastno preizkušnjo in ocenjevanje genetske vrednosti plemenskih živali;

(f) pravila za izdajanje zootehniških spričeval za plemenske živali in njihov zarodni material;

(g) pravila za opravljanje uradnega nadzora, zlasti v rejskih društvih in rejskih podjetjih, ter pravila za opravljanje drugih uradnih dejavnosti;

(h) pravila za upravno pomoč in sodelovanje ter pravila za izvrševanje s strani držav članic;

(i) pravila za opravljanje nadzora s strani Komisije v državah članicah in tretjih državah.

2. Ta uredba se uporablja za plemenske živali in njihov zarodni material, kadar se namerava te živali ali potomce iz tega zarodnega materiala vpisati v rodovniško knjigo kot čistopasemske plemenske živali ali registrirati kot hibridne plemenske prašiče v rodovniškem registru.

3. Ta uredba se ne uporablja za plemenske živali in njihov zarodni material, kadar so te živali in njihov zarodni material namenjeni tehničnim ali znanstvenim poskusom, ki se izvajajo pod nadzorom pristojnih organov.

4. Člen 9(4), člen 13, člen 14(3) in (4), člena 23 in 24, člen 28(2) in člen 36(1) se ne uporabljajo za zasebna podjetja, priznana kot rejska podjetja, ki delujejo v zaprtih proizvodnih sistemih.

5. Ta uredba ne posega v pravice držav članic, da sprejmejo nacionalne ukrepe za urejanje izvajanja rejskih programov, ki niso bili odobreni v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, v skladu s členom 12.

Člen 2

Opredelitev pojmov

V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

1. „žival“ pomeni domače živali naslednjih vrst: (a) govedo (Bos taurus in Bos indicus) in bivol (Bubalus bubalis); (b) prašiči (Sus scrofa); (c) ovce (Ovis aries); (d) koze (Capra hircus) ali (e) enoprsti kopitarji (Equus caballus in Equus asinus);

2. „pasma“ pomeni populacijo živali, ki je dovolj enotna, da jo lahko ena ali več skupin rejcev ločuje od drugih živali iste vrste, pri čemer so se te skupine rejcev dogovorile, da te živali s podatki njihovih znanih prednikov vpišejo v rodovniške knjige z namenom reprodukcije njihovih dednih značilnosti z razmnoževanjem, izmenjavo in selekcijo v okviru rejskega programa;

3. „plemenska žival“ pomeni čistopasemsko plemensko žival in hibridnega plemenskega prašiča;

4. „zarodni material“ pomeni semena, jajčne celice in zarodke, odvzete ali pridobljene od plemenskih živali za namene oploditve z biomedicinsko pomočjo;

5. „rejsko društvo“ pomeni katero koli združenje rejcev, rejsko organizacijo ali javni organ, razen pristojnih organov, ki jo oz. ga priznava pristojni organ države članice v skladu s členom 4(3) za namen izvajanja rejskega programa čistopasemskih plemenskih živali, vpisanih v rodovniške knjige, ki jih to društvo vodi ali vzpostavi;

6. „rejsko podjetje“ pomeni katero koli združenje rejcev, rejsko organizacijo, zasebno podjetje, ki deluje v zaprtem proizvodnem sistemu, ali javni organ, razen pristojnih organov, ki jo oz. ga priznava pristojni organ države članice v skladu s členom 4(3) za namen izvajanje rejskega programa za čistopasemske plemenske prašiče, vpisane v register, ki ga to podjetje vodi ali vzpostavi;

7. „rejski organ“ pomeni katero koli združenje rejcev, rejsko organizacijo, zasebno podjetje, živinorejsko organizacijo ali uradno službo v tretji državi, ki jo oz. ga je v zvezi s čistopasemskimi plemenskimi govedom, prašiči, ovcami, kozami ali enoprstimi kopitarji ali hibridnimi plemenskimi prašiči sprejela ta tretja država v zvezi z vstopom plemenskih živali za pleme v Unijo;

8. „pristojni organi“ pomeni organe države članice, ki so na podlagi te uredbe pristojni za: (a) priznavanje rejskih društev in rejskih podjetij ter odobritev rejskih programov, ki jih ta društva oz. podjetja izvajajo za plemenske živali; (b) uradni nadzor nad nosilci dejavnosti; (c) zagotavljanje pomoči drugim državam članicam in tretjim državam v primeru ugotovljenih neskladnosti; (d) uradne dejavnosti, razen tistih iz točk (a) in (c);

9. „čistopasemska plemenska žival“ pomeni žival, ki je vpisana ali registrirana in primerna za vpis v glavni del rodovniške knjige;

10. „hibridni plemenski prašič“ pomeni žival iz vrste prašičev, vpisano v rodovniškem registru, ki je nastala z načrtnim križanjem ali se uporablja za načrtno križanje: (a) čistopasemskih plemenskih prašičev različnih pasem ali linij; (b) plemenskih prašičev, ki so sami nastali s križanjem (hibridi) različnih pasem ali linij; (c) plemenskih prašičev, ki spadajo v eno ali drugo kategorijo iz točke (a) ali (b);

11. „linija“ pomeni gensko stabilno in enotno podskupino čistopasemskih plemenskih živali določene pasme;

12. „rodovniška knjiga“ pomeni: (a) katero koli rodovniško knjigo za govedo oz. prašiče, rodovniško knjigo za ovce in koze, rodovniško knjigo za konje, datoteko ali podatkovni medij, ki ga oz. jo vodi rejsko društvo in vsebuje glavni del in, kadar se za to odloči rejsko društvo, enega ali več dodatnih delov za živali iste vrste, ki niso primerne za vpis v glavni del; (b) kadar je primerno, vsako ustrezno knjigo, ki jo vodi rejski organ;

13. „glavni del“ pomeni del rodovniške knjige, v katerega so čistopasemske plemenske živali vpisane ali v njem registrirane in so primerne za vpis s podatki o njihovih prednikih in, kadar je ustrezno, njihovih genetskih vrednosti;

14. „razred“ pomeni horizontalno razčlenitev glavnega dela, v katerega so vpisane čistopasemske plemenske živali glede na njihove genetske vrednosti;

15. „genetska vrednost“ pomeni količinsko opredeljivo dedno značilnost ali genetsko posebnost plemenske živali;

16. „plemenska vrednost“ pomeni oceno pričakovanega učinka genotipa plemenske živali na določeno značilnost pri njenem potomstvu;

17. „rodovniški register“ pomeni: (a) vsako datoteko ali podatkovni medij, ki ga oz. jo vodi rejsko podjetje in v katero oz. katerega so vpisani hibridni plemenski prašiči s podatki o njihovih prednikih; (b) kadar je primerno, vsak ustrezen register, ki ga vodi rejski organ;

18. „uradni nadzor“ pomeni kakršno koli vrsto nadzora, ki jo pristojni organi opravljajo za preverjanje skladnosti s pravili iz te uredbe;

19. „druge uradne dejavnosti“ pomeni katero koli dejavnost, razen uradnega nadzora, ki jo opravljajo pristojni organi v skladu s to uredbo, da zagotovijo uporabo pravil iz te uredbe;

20. „zootehniško spričevalo“ pomeni uradna spričevala, potrdila ali komercialne dokumente, ki se za plemenske živali in njihov zarodni material izdajo v papirni ali elektronski obliki in zagotavljajo informacije o poreklu, identifikaciji in, kadar je na voljo, rezultate lastne preizkušnje in ocenjevanja genetske vrednosti;

21. „vstopati v Unijo“ ali „vstop v Unijo“ pomeni premik plemenskih živali in njihovega zarodnega materiala na eno od ozemelj iz Priloge VI z območja zunaj teh ozemelj, razen tranzita;

22. „trgovina“ pomeni nakup, prodajo, izmenjavo ali drugo obliko nabave ali izročitve živali ali njihovega zarodnega materiala znotraj Unije, tudi znotraj države članice;

23. „nosilec dejavnosti“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, za katero se uporabljajo pravila iz te uredbe, kot so rejska društva, rejska podjetja, zunanji izvajalci, ki so jih v skladu s členom 27(1)(b) imenovala rejska društva ali rejska podjetja, osemenjevalna središča za pridobivanje in skladiščenje semena, središča za skladiščenje zarodkov, skupine za odvzem ali pridobivanje zarodkov in rejci;

24. „ogrožena pasma“ pomeni lokalno pasmo, ki jo je država članica priznala kot ogroženo in je gensko prilagojena enemu ali več tradicionalnim proizvodnim sistemom ali okoljem v tej državi članici ter pri kateri je status ogroženosti ugotovil organ, ki ima potrebne spretnosti in znanje s področja ogroženih pasem;

25. „zasebno podjetje, ki deluje v zaprtem proizvodnem sistemu“ pomeni zasebno podjetje z rejskim programom, v katerem ne sodeluje noben rejec ali sodeluje omejeno število rejcev, ki so na to zasebno podjetje vezani, da od njega sprejmejo dobavo hibridnih rejskih prašičev ali da mu hibridne plemenske prašiče dobavijo;

26. „rejski program“ pomeni niz sistematičnih ukrepov, vključno z evidentiranjem, selekcijo, rejo in izmenjavo plemenskih živali in njihovega zarodnega materiala, ki so oblikovani in se izvajajo za ohranitev ali krepitev želenih fenotipskih in/ali genotipskih značilnosti ciljne plemenske populacije.

Člen 3

Splošna zootehniška in genealoška pravila za trgovino s plemenskimi živalmi in njihovim zarodnim materialom ter za njihov vstop v Unijo

1. Trgovine s plemenskimi živalmi in njihovim zarodnim materialom v Uniji ter vstopa plemenskih živali in njihovega zarodnega materiala v Unijo se ne sme prepovedati, omejiti ali ovirati zaradi zootehniških ali genealoških razlogov, razen tistih razlogov, ki izhajajo iz pravil iz v te uredbe.

2. Rejcev plemenskih živali, rejskih društev, rejskih podjetij ali rejskih organov se ne sme diskriminirati na podlagi njihove države izvora ali države izvora njihovih plemenskih živali ali zarodnega materiala teh živali.

POGLAVJE II

Priznavanje rejskih društev in rejskih podjetij v državah članicah in odobritev rejskih programov

Oddelek 1

Priznavanje rejskih društev in rejskih podjetij

Člen 4

Priznavanje rejskih društev in rejskih podjetij

1. V zvezi s čistopasemskimi plemenskimi živalmi lahko združenja rejcev, rejske organizacije ali javni organi pri pristojnih organih zaprosijo, da se jih prizna kot rejsko društvo.

V zvezi s hibridnimi plemenskimi prašiči lahko združenja rejcev, rejske organizacije, zasebna podjetja, ki delujejo v zaprtem proizvodnem sistemu, ali javni organi pri pristojnih organih zaprosijo, da se jih prizna kot rejsko podjetje.

2. Prošnje iz odstavka 1 se vložijo pisno bodisi v papirni ali elektronski obliki.

3. Pristojni organi prošnje iz odstavka 1 ocenijo. Kot rejsko društvo priznajo vsakega vložnika iz prvega pododstavka odstavka 1 in kot rejsko podjetje priznajo vsakega vložnika iz drugega pododstavka odstavka 1, ki izpolnjuje naslednje zahteve:

(a) ima sedež na ozemlju države članice, v kateri je pristojni organ;

(b) v prošnji prikaže, da za svoj rejski program, za katerega namerava oddati prošnjo za odobritev v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, s členom 12, izpolnjuje zahteve iz dela 1 Priloge I;

(c) njegova prošnja za vsakega od teh predvidenih rejskih programov vsebuje osnutek rejskega programa, ki vključuje informacije iz dela 2 Priloge I, v primerih čistopasemskih enoprstih kopitarjev pa tudi informacije iz dela 3 Priloge I;

(d) ob vložitvi prošnje iz odstavka 1 tega člena odda prošnjo za odobritev vsaj enega od teh predvidenih rejskih programov v skladu s členom 8(2).

Člen 5

Zavrnitev priznanja rejskih društev in rejskih podjetij

1. Za namene člena 4(1), kadar namerava pristojni organ zavrniti priznanje vložnika kot rejsko društvo ali rejsko podjetje, temu vložniku za to predloži utemeljeno obrazložitev. Ta vložnik ima pravico zahtevati, da pristojni organ ponovno preuči to nameravano zavrnitev v 60 dneh od datuma prejema utemeljene obrazložitve ali prej, kadar nacionalna pravila določajo krajše roke.

2. Kadar pristojni organ po ponovni preučitvi iz odstavka 1 potrdi zavrnitev, vložniku v 90 dneh od datuma prejema vložnikove zahteve za ponovno preučitev, ali prej, kadar nacionalna pravila določajo krajše roke, predloži utemeljeno obrazložitev svoje odločitve, da zavrne priznanje. Hkrati pristojni organ obvesti Komisijo o svoji odločitvi, da zavrne priznanje, in razlogih zanjo.

Člen 6

Predložitev spremenjenih rejskih programov v primerih zavrnitve ali preklica priznanja rejskih društev ali rejskih podjetij, kadar ni odobrenih rejskih programov

1. Kadar pristojni organ, ki je priznal rejsko društvo ali rejsko podjetje v skladu s členom 4(3), zavrne odobritev rejskega programa, ki ga to rejsko društvo ali rejsko podjetje predloži v skladu s členom 8, ima to rejsko društvo ali rejsko podjetje možnost, da v šestih mesecih od te zavrnitve predloži spremenjeno različico tega rejskega programa.

2. Pristojni organ prekliče priznanje tega rejskega društva ali rejskega podjetja, če do izteka roka iz odstavka 1 tega člena ni predložena spremenjena različica rejskega programa in če rejsko društvo ali rejsko podjetje nima odobrenega drugega rejskega programa v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, členom 12.

Člen 7

Seznam priznanih rejskih društev in rejskih podjetij

1. Države članice pripravijo in posodabljajo seznam rejskih društev in rejskih podjetij, ki so jih njihovi pristojni organi priznali v skladu s členom 4(3) in ki imajo vsaj en rejski program, ki je bil odobren v skladu s členom 8(3). Države članice ta seznam dajo na voljo javnosti.

2. Seznam iz odstavka 1 vključuje naslednje informacije:

(a) ime, kontaktne podatke in spletno mesto rejskega društva ali rejskega podjetja, kadar je na voljo;

(b) za vsako rejsko društvo ali rejsko podjetje s tega seznama: (i) v primeru čistopasemskih plemenskih živali, ime pasme ali, v primeru hibridnih plemenskih prašičev, ime pasme, linije ali križane pasme, zajete v vsakem od njihovih rejskih programov, odobrenih v skladu s členom 8(3), in v primeru, da rejsko društvo uveljavi odstopanje iz člena 19 ali točke 2 poglavja III dela 1 Priloge II, navedbo teh odstopanj; (ii) geografsko območje, na katerem se izvaja vsak njihov rejski program; (iii) v primeru čistopasemskih plemenskih enoprstih kopitarjev, kadar je ustrezno, ime in kontaktne podatke rejskega društva, ki vodi rodovniško knjigo o izvoru pasme; (iv) za vsakega od njihovih rejskih programov, navedbo spletnega mesta, prek katerega je mogoče dostopati do informacij o teh rejskih programih, kadar je na voljo.

3. Države članice na seznam iz odstavka 2 tega člena vključijo tudi vse pristojne organe, ki izvajajo rejski program v skladu s členom 38.

4. Kadar se priznanje rejskega društva ali rejskega podjetja prekliče v skladu s točko (e) tretjega pododstavka člena 47(1) ali če se odobritev rejskega programa začasno prekliče ali prekliče v skladu s točko (d) tretjega pododstavka člena 47(1), države članice ta začasni preklic ali preklic nemudoma navedejo na seznamu iz odstavka 1 tega člena.

Kadar je po 24 mesecih to priznanje še vedno preklicano ali ta odobritev še vedno začasno preklicana ali preklicana, država članica to rejsko društvo, rejsko podjetje ali rejski program črta s seznama iz odstavka 1.

5. Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi vzorčne obrazce za predložitev informacij, ki se vključijo v seznam priznanih rejskih društev in rejskih podjetij iz odstavka 1. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 62(2).

Oddelek 2

Odobritev rejskih programov

Člen 8

Odobritev rejskih programov, ki jih izvajajo rejska društva in rejska podjetja

1. Rejsko društvo ali rejsko podjetje vloži prošnjo za odobritev svojih rejskih programov pri pristojnem organu, ki je to rejsko društvo ali rejsko podjetje priznal v skladu s členom 4(3).

2. Prošnje iz odstavka 1 se vložijo pisno bodisi v papirni ali elektronski obliki.

3. Pristojni organ iz odstavka 1 te rejske programe oceni in jih odobri, pod pogojem, da:

(a) imajo enega ali več naslednjih namenov: (i) v primeru čistopasemskih plemenskih živali: — izboljšanje pasme, — ohranitev pasme, — oblikovanje nove pasme, — obnovitev pasme; (ii) v primeru hibridnih plemenskih prašičev: — izboljšanje pasme, linije ali križanca, — oblikovanje nove pasme, linije ali križanca;

(b) so v njih podrobno opisani cilji selekcije in rejski cilji;

(c) izpolnjujejo zahteve iz dela 2 Priloge I, v primeru čistopasemskih plemenskih enoprstih kopitarjev pa tudi iz dela 3 Priloge I.

4. Rejska društva ali rejska podjetja lahko določene tehnične dejavnosti v zvezi z upravljanjem njihovih rejskih programov, vključno z lastno preizkušnjo in ocenjevanjem genetske vrednosti, oddajo zunanjim izvajalcem, pod pogojem, da:

(a) so rejska društva in rejska podjetja še naprej odgovorna pristojnemu organu za zagotavljanje skladnosti z zahtevami iz delov 2 in 3 Priloge I;

(b) ni navzkrižja interesov med tem zunanjim izvajalcem in gospodarskimi dejavnostmi rejcev, ki sodelujejo v rejskem programu;

(c) ta zunanji izvajalec izpolnjuje vse potrebne zahteve za izvajanje teh dejavnosti;

(d) so ta rejska društva in rejska podjetja v svojih prošnjah iz odstavka 2 natančno navedla dejavnosti, ki jih nameravajo oddati zunanjim izvajalcem, in kontaktne podatke teh izvajalcev.

5. Kadar v najmanj 24 mesecih nobeden od rejcev, ki sodelujejo v rejskem programu, odobrenem v skladu z odstavkom 3, nima kmetijskega gospodarstva, kjer redijo plemenske živali, ki se nahaja na danem predelu geografskega območja, lahko pristojni organ iz odstavka 1 od zadevnega rejskega društva ali rejskega podjetja zahteva, da geografsko območje svojega rejskega programa prilagodi tako, da tega danega predela ne vključuje.

Člen 9

Spremembe odobrenega rejskega programa

1. Rejsko društvo ali rejsko podjetje pred izvedbo morebitnih sprememb v zvezi z zahtevami iz člena 8(3) v svojem rejskem programu, odobrenem v skladu s to določbo, o teh spremembah obvesti pristojni organ, ki je priznal to rejsko društvo ali rejsko podjetje v skladu s členom 4(3).

2. Obvestilo je pisno bodisi v papirni ali elektronski obliki.

3. Če pristojni organ v roku 90 dni od dneva obvestila ne navede drugače, se šteje, da so te spremembe odobrene.

4. Rejska društva in rejska podjetja rejce, ki sodelujejo v njihovih rejskih programih, pravočasno na pregleden način obvestijo o spremembah njihovih rejskih programov, ki so bili odobreni v skladu z odstavkom 3.

Člen 10

Odstopanja od člena 8(3) v zvezi z odobritvijo rejskih programov

1. Z odstopanjem od člena 8(3) lahko pristojni organ, ki je priznal rejsko društvo ali rejsko podjetje v skladu s členom 4(3), odobritev rejskega programa tega rejskega društva, ki izpolnjuje zahteve iz dela 2 Priloge I, v primeru čistopasemskih plemenskih enoprstih kopitarjev pa tudi iz dela 3 Priloge I, zavrne iz razloga, da bi ta rejski program ogrozil rejski program, ki ga za isto pasmo izvaja drugo rejsko društvo in je v tej državi članici že odobren, kar zadeva vsaj eno od naslednjega:

(a) bistvene lastnosti značilnosti pasme ali glavne cilje rejskega programa;

(b) ohranitev pasme ali njene genske raznovrstnosti ali

(c) kadar je namen rejskega programa ohranitev pasme, učinkovito izvajanje rejskega programa: (i) v primeru ogrožene pasme; ali (ii) v primeru avtohtone pasme, ki ni splošno razširjena na enem ali več ozemljih Unije.

2. Za namen odstavka 1 pristojni organ ustrezno upošteva naslednje:

(a) število že odobrenih rejskih programov za to pasmo v tej državi članici;

(b) velikost plemenskih populacij, zajetih v teh rejskih programih;

(c) možen genski prispevek rejskih programov, ki jih za isto pasmo izvajajo druga rejska društva v drugih državah članicah ali rejski organi v tretjih državah.

Člen 11

Zavrnitev odobritve rejskih programov

Kadar pristojni organ, ki je priznal rejsko društvo ali rejsko podjetje v skladu s členom 4(3) zavrne odobritev rejskega programa, ki ga je predložilo tako rejsko društvo ali rejsko podjetje v skladu s členom 8(1), ali zavrne odobritev sprememb rejskega programa, sporočenih v skladu s členom 9(1), temu rejskemu društvu ali rejskemu podjetju poda utemeljeno razlago za zavrnitev.

Člen 12

Obveščanje in odobritev rejskih programov, ki se izvajajo v državah članicah, ki niso država članica, v kateri je rejsko društvo ali rejsko podjetje priznano

1. Kadar namerava rejsko društvo ali rejsko podjetje rejski program, odobren v skladu s členom 8(3), izvesti tudi za plemenske živali, ki se redijo v državi članici, ki ni država članica, v kateri je to rejsko društvo ali rejsko podjetje priznano v skladu s členom 4(3) (v tem členu: ta druga država članica), to rejsko društvo ali rejsko podjetje pristojni organ, ki je priznal to rejsko društvo ali rejsko podjetje v skladu s členom 4(3), obvesti o nameravani razširitvi geografskega območja.

2. Pristojni organ, ki je priznal rejsko društvo ali rejsko podjetje v skladu s členom 4(3):

(a) obvesti pristojni organ te druge države članice najmanj 90 dni pred načrtovanim začetkom rejskega programa v tej drugi državi članici in na zahtevo obveščenega organa zagotovi prevod tega obvestila v enega od uradnih jezikov te druge države članice;

(b) na zahtevo obveščenega organa, najpozneje 60 dni pred načrtovanim začetkom rejskega programa v tej drugi državi članici, zagotovi kopijo rejskega programa, kot je bil odobren v skladu s členom 8(3), ki ji na zahtevo tega organa priloži prevod v enega od uradnih jezikov te druge države članice, ki ga zagotovi rejsko društvo ali rejsko podjetje, ki je vložnik.

3. Pristojni organ te druge države članice lahko v 90 dneh od prejema obvestila iz točka (a) odstavka 2 zavrne odobritev izvajanja rejskega programa na njegovem ozemlju, kadar:

(a) se odobreni rejski program v tej drugi državi članici že izvaja za čistopasemske plemenske živali iste pasme; in

(b) bi odobritev nadaljnjega rejskega programa ogrozila rejski program, ki ga za isto pasmo izvaja drugo rejsko društvo in je bil v tej drugi državi članici že odobren, kar zadeva vsaj eno od naslednjega: (i) bistvene lastnosti značilnosti pasme ali glavne cilje rejskega programa; (ii) ohranitev te pasme ali njene genske raznovrstnosti; (iii) kadar je namen rejskega programa ohranitev pasme, učinkovito izvajanje rejskega programa: — v primeru ogrožene pasme, ali — v primeru avtohtone pasme, ki ni splošno razširjena na enem ali več ozemljih Unije.

4. Pristojni organ te druge države članice obvesti pristojni organ, ki je priznal rejsko društvo ali rejsko podjetje v skladu s členom 4(3), o rezultatu obvestila iz odstavka 1 tega člena in, kadar zavrne odobritev izvajanja rejskega programa na svojem ozemlju, predloži utemeljene razloge za zavrnitev.

5. Če pristojni organ te druge države članice na obvestilo iz točke (a) odstavka 2 ne odgovori v 90 dneh od datuma prejema tega obvestila, velja, da je rejski program odobren.

6. Pristojni organ, ki je priznal rejsko društvo ali rejsko podjetje v skladu s členom 4(3), brez nepotrebnega odlašanja obvesti rejsko društvo ali rejsko podjetje o rezultatu obvestila iz točke (a) odstavka 2 tega člena in mu v primeru zavrnitve predloži utemeljeno obrazložitev o zavrnitvi iz odstavka 4 tega člena.

7. Kadar pristojni organ te druge države členice zavrne odobritev v skladu z odstavkom 3, Komisijo obvesti o tej zavrnitvi ter navede razloge zanjo.

8. Kadar pristojni organ te druge države članice zavrne odobritev v skladu z odstavkom 3 tega člena in rejsko društvo ali rejsko podjetje, ki namerava ta rejski program izvajati v tej drugi državi članici, zahteva ponovno preučitev te zavrnitve, pristojni organ te druge države članice in pristojni organ, ki je to rejsko društvo ali rejsko podjetje priznal v skladu s členom 4(3), glede zahteve za ponovno preučitev sodelujeta med seboj.

9. Pristojni organ, ki je priznal rejsko društvo ali rejsko podjetje v skladu s členom 4(3), obvesti pristojni organ te druge države članice o spremembah rejskih programov, odobrenih v skladu s členom 9(3).

10. Na zahtevo pristojnega organa te druge države članice rejsko društvo ali rejsko podjetje, ki v skladu s tem členom deluje na ozemlju te druge države članice, temu pristojnemu organu zagotovi posodobljene informacije, zlasti o številu rejcev in plemenskih živali, za katere se na tem ozemlju izvaja rejski program. Vsaka taka zahteva se poda enako kot zahteva rejskim društvom ali rejskim podjetjem, priznanim v tej drugi državi članici.

11. Pristojni organ te druge države članice lahko odobritev rejskega programa iz tega člena prekliče, kadar vsaj 12 mesecev noben rejec na ozemlju te druge države članice ni sodeloval v tem rejskem programu;

POGLAVJE III

Pravice in obveznosti rejcev, rejskih društev in rejskih podjetij

Člen 13

Pravice rejcev, ki sodelujejo v rejskih programih, odobrenih v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, členom 12

1. Rejci imajo pravico sodelovati v rejskem programu, odobrenem v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, členom 12, pod pogojem, da:

(a) redijo plemenske živali v kmetijskem gospodarstvu, ki se nahaja na geografskem območju tega rejskega programa;

(b) njihove plemenske živali, v primeru čistopasemskih plemenskih živali, pripadajo pasmi, ali, v primeru hibridnih plemenskih prašičev, pasmi, liniji ali križani pasmi, vključeni v ta rejski program.

2. Rejci, ki sodelujejo v rejskem programu, odobrenem v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, členom 12 imajo pravico:

(a) da se njihove čistopasemske plemenske živali vpišejo v glavni del rodovniške knjige, ki ga je za posamezno pasmo vzpostavilo rejsko društvo v skladu s členoma 18 in 20;

(b) da se njihove živali vpišejo v dodatni del rodovniške knjige, ki ga je za posamezno pasmo vzpostavilo rejsko društvo v skladu s členom 20;

(c) da se njihovi hibridni plemenski prašiči vpišejo v register, ki ga je za pasmo, linijo ali križance vzpostavilo rejsko podjetje v skladu s členom 23;

(d) da sodelujejo pri lastni preizkušnji in ocenjevanju genetske vrednosti v skladu s členom 25;

(e) da se jim zagotovi zootehniško spričevalo v skladu s členom 30(1) in (4);

(f) da se jim na zahtevo zagotovijo najnovejši rezultati lastne preizkušnje in ocenjevanja genetske vrednosti za njihove plemenske živali, kadar so ti rezultati na voljo;

(g) da imajo dostop do vseh drugih storitev, ki jih v zvezi s tem rejskim programom sodelujočim rejcem zagotavlja rejsko društvo ali rejsko podjetje, ki izvaja ta rejski program.

3. Poleg pravic iz odstavkov 1 in 2 imajo rejci iz odstavka 1, kadar je v pravilih rejskega društva ali rejskega podjetja predvideno članstvo, pravico tudi:

(a) postati člani tega rejskega društva ali rejskega podjetja;

(b) sodelovati pri opredeljevanju in razvijanju rejskega programa v skladu s poslovniki iz točke B(1)(b) dela 1 Priloge I.

Člen 14

Pravice in obveznosti rejskih društev in rejskih podjetij

1. Rejska društva in rejska podjetja imajo glede svojih rejskih programov, odobrenih v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, členom 12, pravico, da samostojno opredelijo in izvajajo take rejske programe, pod pogojem, da so skladni s to uredbo.

2. Rejska društva ali rejska podjetja imajo pravico, da rejce izključijo iz udeležbe v rejskem programu, kadar ti rejci ne spoštujejo pravil iz tega rejskega programa ali ne izpolnjujejo obveznosti, določenih v poslovnikih iz točke B(1)(b) dela 1 Priloge I.

3. Rejska društva in rejska podjetja, ki omogočajo članstvo, imajo poleg pravice iz odstavka 2 pravico, da izključijo rejce iz članstva, če ti rejci ne spoštujejo svojih obveznosti, določenih v poslovnikih iz točke B(1)(b) dela 1 Priloge I.

4. Rejska društva in rejska podjetja so brez poseganja v vlogo sodišč odgovorna za reševanje sporov, do katerih lahko pride med rejci ter med rejci in rejskim društvom ali rejskim podjetjem pri izvajanju rejskih programov, odobrenih v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, členom 12, v skladu s poslovniki iz točke B(1)(b) dela 1 Priloge I.

POGLAVJE IV

Vpis plemenskih živali v rodovniške knjige in rodovniške registre ter sprejem za pleme

Oddelek 1

Vpis čistopasemskih plemenskih živali v rodovniške knjige in sprejem za pleme

Člen 15

Struktura rodovniških knjig

Rodovniške knjige imajo glavni del, in, kadar je to določeno v rejskem programu, odobrenem v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, členom 12, enega ali več dodatnih delov.

Člen 16

Glavni del rodovniških knjig

1. Kadar rejska društva določijo različna merila ali postopke za vpis čistopasemskih plemenskih živali v različne razrede, lahko ta rejska društva glavni del rodovniških knjig razdelijo v razrede:

(a) glede na genetske vrednosti teh živali in te razrede nadalje razdelijo glede na starost ali spol, ali

(b) glede na starost ali spol teh živali, pod pogojem, da so ti razredi nadalje razdeljeni tudi glede na njihove genetske vrednosti.

Ta merila in postopki lahko na primer zahtevajo, da se izvede lastna preizkušnja ali ocenjevanje genetske vrednosti čistopasemskih plemenskih živali pred vpisom v posamezen razred glavnega dela v skladu s členom 25 ali katero koli drugo ocenjevanje, opisano v rejskem programu, odobrenem v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, členom 12.

2. Kadar rejski program poleg pogojev, opredeljenih v poglavju I dela 1 Priloge II, določa pogoje za vpis v glavni del rodovniške knjige, rejsko društvo, ki izvaja ta rejski program, v tem glavnem delu opredeli vsaj en razred, v katerega se na zahtevo rejca vpišejo čistopasemske plemenske živali, ki izpolnjujejo samo pogoje poglavja I dela 1 Priloge II in člena 21.

Člen 17

Dodatni deli rodovniških knjig

Rejska društva lahko ustvarijo enega ali več dodatnih delov v rodovniški knjigi za živali iste vrste, ki niso primerne za vpis v glavni del, pod pogojem, da pravila, določena v rejskem programu, omogočajo vnos potomcev teh živali v glavni del v skladu s pravili, kot so določena:

(a) v točki 1(a) poglavja III dela 1 Priloge II v primeru samic goveda, prašičev, ovc in koz;

(b) v točki 2 poglavja III dela 1 Priloge II v primeru živali ogroženih pasem goveda, prašičev, ovc in koz ali odpornih pasem ovc; ali

(c) v točki 1(b) poglavja III dela 1 Priloge II v primeru samcev in samic enoprstih kopitarjev.

Člen 18

Vpis čistopasemskih plemenskih živali v glavni del rodovniške knjige

1. Rejska društva na zahtevo rejcev vpišejo ali registrirajo za vpis v glavni del svoje rodovniške knjige vse čistopasemske plemenske živali pasme, vključene v njihov rejski program, pod pogojem, da te živali izpolnjujejo zahteve iz poglavja I dela 1 Priloge II in so te živali, kadar je to ustrezno, potomci plemenskih živali ali izhajajo iz njihovega zarodnega materiala, v skladu s pravili iz člena 21.

2. Rejska društva ne smejo zavrniti vpisa čistopasemske plemenske živali v glavni del svoje rodovniške knjige z utemeljitvijo, da je ta žival za isto pasmo, v primeru programa križanja na čistopasemskih plemenskih enoprstih kopitarjih pa za drugo pasmo, že vpisana v glavni del rodovniške knjige, ki jo je vzpostavilo drugo rejsko društvo, priznano v skladu s členom 4(3), ali rejski organ v tretji državi, vključen na seznam iz člena 34.

3. Kadar je glavni del rodovniške knjige razdeljen na razrede, vpiše rejsko društvo čistopasemske plemenske živali, ki izpolnjujejo merila za vpis v glavni del, v razred, ki ustreza genetskim vrednostim teh čistopasemskih plemenskih živali.

Člen 19

Odstopanja od zahtev za vpis živali v glavni del rodovniških knjig v primeru oblikovanja nove pasme ali obnovitve pasme

1. Z odstopanjem od člena 18(1) lahko rejsko društvo, ki izvaja rejski program, odobren v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, členom 12, za pasme, za katere v nobeni državi članici ali tretji državi s seznama iz člena 34 ne obstaja rodovniška knjiga, v glavni del svoje na novo vzpostavljene rodovniške knjige vpišejo čistopasemske plemenske živali ali potomce čistopasemskih plemenskih živali različnih pasem ali vse živali, ki po mnenju rejskega društva ustrezajo značilnostim te nove pasme in, kadar je ustrezno, izpolnjujejo minimalne zahteve glede proizvodnosti iz rejskega programa.

Rejska društva pri uveljavljanju tega odstopanja:

(a) v svojem rejskem programu določijo obdobje za vzpostavitev nove rodovniške knjige, ki je primerno za generacijski interval zadevne vrste ali pasme;

(b) navedejo vse obstoječe rodovniške knjige, v katere so prvič po rojstvu vpisane čistopasemske plemenske živali ali njihovi starši skupaj z izvirno registracijsko številko te rodovniške knjige;

(c) v svojem sistemu za evidentiranje porekla opredelijo živali, za katere menijo, da predstavljajo osnovno kolekcijo pasme.

2. Kadar namerava rejsko društvo obnoviti pasmo, ki je izumrla ali je v resni nevarnosti, da izumre, lahko država članica ali, če se tako odloči, pristojni organ odobri, da rejsko društvo v glavni del rodovniške knjige vpiše potomce čistopasemskih plemenskih živali pasme, ki se obnavlja, ali čistopasemske plemenske živali ali potomce čistopasemskih plemenskih živali drugih pasem, ki so udeležene pri obnovi te pasme, ali vse druge živali, ki po mnenju rejskega društva ustrezajo značilnostim pasme, ki se obnavlja, in ki, kadar je ustrezno, izpolnjujejo minimalne zahteve o proizvodnosti iz rejskega programa, pod pogojem, da:

(a) je v rejskem programu opredeljeno obdobje vzpostavitve ali ponovne vzpostavitve te rodovniške knjige, ki ustreza zadevni pasmi;

(b) se, kadar je ustrezno, navede sklicevanje na vse rodovniške knjige, v katere so vpisane čistopasemske plemenske živali ali njihovi predniki skupaj z izvirno registracijsko številko v tej rodovniški knjigi;

(c) se v sistemu za evidentiranje porekla opredelijo živali, za katere rejsko društvo meni, da predstavljajo obnovitveno kolekcijo pasme.

3. Rejsko društvo pri uveljavljanju odstopanja iz odstavka 1 tega člena ali odstopanja iz odstavka 2 tega člena v svojem rejskem programu iz člena 8(1) določi podroben načrt za oblikovanje nove pasme ali obnovitev pasme.

4. Pristojni organ do konca obdobja iz točke (a) odstavka 1 tega člena in točke (a) odstavka 2 tega člena izvede uradni nadzor iz člena 43.

5. Kadar se v skladu s tem členom oblikuje ali obnovi nova pasma, dajo države članice te informacije javnosti na voljo s tem, da navedbe v zvezi s tem vključijo v seznam iz člena 7.

Člen 20

Vpis živali v dodatne dele rodovniških knjig in uvrstitev njihovih potomcev v glavni del

1. Kadar rejsko društvo v skladu s členom 17 vzpostavi dodatne dele, to rejsko društvo na zahtevo rejcev v ustrezne dodatne dele, določene v členu 17, vpiše živali iz vrst, vključenih v njen rejski program, ki niso primerne za vpis v glavni del, pod pogojem, da te živali izpolnjujejo pogoje iz poglavja II dela 1 Priloge II.

2. Rejska društva na zahtevo rejcev v glavni del iz člena 16 vpišejo potomce živali iz odstavka 1 tega člena, in te potomce obravnavajo kot čistopasemske plemenske živali, pod pogojem, da ti potomci izpolnjujejo pogoje, določene v poglavju III dela 1 Priloge II.

Člen 21

Sprejem čistopasemskih plemenskih živali in njihovega zarodnega materiala za pleme

1. Rejsko društvo, ki za pasmo izvaja rejski program, odobren v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, členom 12, sprejme:

(a) za naravni pripust vse čistopasemske plemenske živali te pasme;

(b) za umetno osemenitev seme čistopasemskega plemenskega goveda, na katerem je bilo izvedeno ocenjevanje genetske vrednosti v skladu s členom 25;

(c) za umetno osemenitev seme čistopasemskih plemenskih prašičev, ovc ali koz, na katerih je bila izvedena lastna preizkušnja ali ocenjevanje genetske vrednosti v skladu s členom 25;

(d) za umetno osemenitev seme čistopasemskih plemenskih enoprstih kopitarjev, na katerih je bila v skladu z rejskim programom, odobrenim v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, členom 12, izvedena lastna preizkušnja ali ocenjevanje genetske vrednosti v skladu s členom 25;

(e) za prenos zarodkov jajčne celice, odvzete in uporabljene za pridobivanje zarodkov s tehnikami in vitro, in zarodki, pridobljeni z uporabo semena na podlagi tehnik in vivo v skladu s točko (b) ali (c) tega odstavka, pod pogojem, da so te jajčne celice in zarodki pridobljeni od čistopasemskega plemenskega goveda, prašičev, ovc ali koz, na katerih je bila izvedena lastna preizkušnja ali ocenjevanje genetske vrednosti v skladu s členom 25;

(f) za prenos zarodkov jajčne celice, odvzete in uporabljene za pridobivanje zarodkov s tehnikami in vitro, in zarodki, pridobljeni z uporabo semena na podlagi tehnik in vivo v skladu s točko (d) tega odstavka, pod pogojem, da so te jajčne celice in zarodki pridobljeni od čistopasemskih plemenskih enoprstih kopitarjev, na katerih je bila v skladu z rejskim programom, odobrenim v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, členom 12, izvedena lastna preizkušnja ali ocenjevanje genetske vrednosti v skladu s členom 25;

(g) za testiranje samcev čistopasemskega plemenskega goveda, prašičev, ovc in koz seme čistopasemskih plemenskih živali, na katerih ni bila izvedena lastna preizkušnja ali ocenjevanje genetske vrednosti, pod pogojem, da se seme uporabi izključno za namene testiranja samcev teh čistopasemskih plemenskih živali v omejenih količinah, ki jih rejsko društvo potrebuje za izvedbo tovrstnih testov v skladu s členom 25.

2. Z odstopanjem od odstavka 1 tega člena lahko rejsko društvo v primeru čistopasemskih plemenskih enoprstih kopitarjev prepove ali omeji uporabo ene ali več reproduktivnih tehnik iz navedenega odstavka ali uporabo čistopasemskih plemenskih živali za eno ali več teh reproduktivnih tehnik, vključno z uporabo njihovega zarodnega materiala, če je ta prepoved ali omejitev določena v njegovem rejskem programu, odobrenem v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, členom 12.

Vsaka taka prepoved ali omejitev, ki je določena v rejskem programu rejskega društva, ki je vzpostavilo izvorno rodovniško knjigo za posamezno pasmo v skladu s točko 3(a) dela 3 Priloge I, je zavezujoča za rejske programe rejskih društev, ki imajo vzpostavljene hčerinske rodovniške knjige za isto pasmo v skladu s točko 3(b) dela 3 Priloge I.

3. Rejsko društvo lahko v primeru ogrožene pasme prepove ali omeji uporabo čistopasemske plemenske živali te pasme in njenega zarodnega materiala, kadar bi uporaba ogrozila ohranitev ali gensko raznovrstnost te pasme.

4. Seme iz točke (g) odstavka 1, pridobljeno od samcev čistopasemskih plemenskih živali, vpisanih v glavni del rodovniške knjige, ki jo je vzpostavilo rejsko društvo, ki izvaja rejski program, odobren v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, členom 12, sprejmejo druga rejska društva v isti ali drugi državi članici, ki izvajajo odobren rejski program za isto pasmo, pod enakimi pogoji in v omejenih količinah za lastno preizkušnjo in, kadar je ustrezno, ocenjevanje genetske vrednosti, kot veljajo za njihove lastne samce čistopasemskih plemenskih živali.

5. Za namen odstavkov 1 in 4 se zarodni material čistopasemskih plemenskih živali iz navedenih odstavkov odvzame, pridobi, obdeluje in skladišči v osemenjevalnem središču za pridobivanje ali skladiščenje semena ali pri skupini za odvzem in pridobivanje zarodkov, ki je odobrena za trgovino s tem blagom znotraj Unije v skladu s pravom Unije o zdravju živali.

6. Z odstopanjem od odstavka 5 lahko država članica za uporabo na svojem ozemlju odobri odvzem, pridobivanje, obdelavo in skladiščenje zarodnega materiala čistopasemskih plemenskih živali v osemenjevalnem središču za pridobivanje ali skladiščenje semena, središču za skladiščenje zarodkov, pri skupini za odvzem in pridobivanje zarodkov ali pri posebej usposobljenem osebju, odobrenimi v skladu z zakonodajo te države članice.

7. Z odstopanjem od točk (b), (c) in (e) odstavka 1 se lastna preizkušnja ali ocenjevanje genetske vrednosti v primerih rejskih programov, odobrenih v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, členom 12, katerih namen je ohranitev pasme ali ohranitev obstoječe genske raznovrstnosti pasme, izvede le, kadar tako lastno preizkušnjo ali ocenjevanje genetske vrednosti zahteva ta rejski program.

Člen 22

Metode preverjanja identitete

1. Kadar se čistopasemsko plemensko govedo, ovce, koze in enoprsti kopitarji uporabljajo za odvzem semena za umetno osemenitev, rejska društva zahtevajo, da se čistopasemsko plemensko govedo, ovce, koze in enoprste kopitarje identificira z določanjem njihove krvne skupine ali na kateri koli drug ustrezen in vsaj enako zanesljiv način, kot je analiza DNK.

2. Kadar se plemensko govedo, prašiči, ovce, koze in enoprsti kopitarji uporabljajo za odvzem jajčnih celic in zarodkov, ter kadar se plemenski prašiči uporabljajo za odvzem semena za umetno osemenitev, rejska društva in rejska podjetja lahko zahtevajo, da se te plemenske živali identificirajo z eno od metod iz odstavka 1.

3. Na zahtevo države članice ali evropskega združenja za plemenske živali zadevnih vrst lahko Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi odobri metode za preverjanje identitete plemenskih živali, pod pogojem, da so vsaj enako zanesljive kot analiza krvne skupine teh plemenskih živali, pri čemer upošteva tehnični napredek in priporočila referenčnih središč Evropske unije iz člena 29, Mednarodnega odbora za kontrolo proizvodnosti živali (ICAR) ali Mednarodne organizacije za živalsko genetiko (ISAG). Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 62(2).

Oddelek 2

Vpis hibridnih plemenskih prašičev v rejske registre ter sprejem za pleme

Člen 23

Vpis hibridnih plemenskih prašičev v rejske registre

1. Rejska podjetja na zahtevo svojih rejcev v svoje rejske registre vpišejo vse hibridne plemenske prašiče iste pasme, linije ali križane pasme, ki izpolnjujejo zahteve iz dela 2 Priloge II.

2. Rejska podjetja ne zavrnejo vpisa hibridnih plemenskih prašičev, vpisanih v skladu z delom 2 Priloge II v svoje rejske registre, ki so jih za isto pasmo, linijo ali križano pasmo vzpostavila rejska podjetja, priznana v skladu s členom 4(3) v isti ali drugi državi članici.

Člen 24

Sprejem hibridnih plemenskih prašičev in njihovega zarodnega materiala za pleme

1. Rejsko podjetje, ki izvaja rejski program, odobren v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, členom 12, za hibridne plemenske prašiče pasme, linije ali križane pasme, sprejme:

(a) za naravni pripust vse hibridne plemenske prašiče iste pasme, linije ali križane pasme, kot je določeno v tem rejskem programu;

(b) za umetno osemenitev seme, odvzeto hibridnim plemenskim prašičem, na katerih je bila, kadar to zahteva rejski program, odobren v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, členom 12, izvedena lastna preizkušnja ali ocenjevanje genetske vrednosti v skladu s členom 25;

(c) za prenos zarodkov jajčne celice, odvzete in uporabljene za pridobivanje zarodkov s tehnikami in vitro in zarodki, pridobljeni z uporabo semena na podlagi tehnik in vivo iz točke (b), pod pogojem, da so bile te jajčne celice in zarodki pridobljeni od hibridnih plemenskih prašičev, na katerih je bila, kadar to zahteva rejski program, odobren v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, členom 12, izvedena lastna preizkušnja ali ocenjevanje genetske vrednosti v skladu s členom 25;

(d) za testiranje samcev hibridnih plemenskih prašičev seme, odvzeto tem hibridnim plemenskim prašičem, na katerih ni bila izvedena lastna preizkušnja ali ocenjevanje genetske vrednosti, pod pogojem, da se seme uporabi izključno za namene testiranja teh hibridnih plemenskih prašičev v omejenih količinah, ki jih rejsko podjetje potrebuje za izvedbo tovrstnih testov v skladu s členom 25.

2. Druga rejska podjetja, ki izvajajo rejski program za isto pasmo, linijo ali križano pasmo v isti ali drugi državi članici, sprejmejo samce hibridnih plemenskih prašičev, vpisane v rejske registre, ki jih je vzpostavilo rejsko podjetje, ki izvaja rejski program, odobren v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, členom 12, ter njihov zarodni material za lastno preizkušnjo in, kadar je ustrezno, ocenjevanje genetske vrednosti pod istimi pogoji in v omejenih količinah, kot veljajo za njihove lastne hibridne plemenske prašiče.

3. Za namene odstavkov 1 in 2 zarodni material hibridnih plemenskih prašičev iz navedenih odstavkov odvzame, pridobi, obdeluje in skladišči osemenjevalno središče za pridobivanje ali skladiščenje semena ali skupina za odvzem in pridobivanje zarodkov, ki je odobrena za trgovino s tem blagom znotraj Unije v skladu s pravom Unije o zdravju živali.

4. Z odstopanjem od odstavka 3 lahko država članica za uporabo na svojem ozemlju odobri odvzem, pridobivanje, obdelavo in skladiščenje zarodnega materiala hibridnih plemenskih prašičev v osemenjevalnem središču za pridobivanje ali skladiščenje semena, v središču za skladiščenje zarodkov, pri skupini za odvzem in pridobivanje zarodkov ali pri posebej usposobljenem osebju, odobrenem v skladu z zakonodajo te države članice.

POGLAVJE V

Lastna preizkušnja in ocenjevanje genetske vrednosti

Člen 25

Metode lastne preizkušnje in ocenjevanja genetske vrednosti

Kadar rejsko društvo ali rejsko podjetje ali zunanji izvajalec, imenovan v skladu s členom 27(1)(b) izvede lastno preizkušnjo ali ocenjevanje genetske vrednosti plemenskih živali, to rejsko društvo, rejsko podjetje ali zunanji izvajalec zagotovi, da je taka lastna preizkušnja ali ocenjevanje genetske vrednosti izvedeno v skladu s pravili iz:

(a) Priloge III v primeru čistopasemskega plemenskega goveda, prašičev, ovc in koz ter v primeru hibridnih plemenskih prašičev;

(b) rejskega programa, ki ga izvaja to rejsko društvo in je odobren v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, členom 12, v primeru čistopasemskih plemenskih enoprstih kopitarjev.

Člen 26

Delegirana in izvedbena pooblastila v zvezi z zahtevami za lastno preizkušnjo in ocenjevanje genetske vrednosti

1. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 61 v zvezi s spremembami Priloge III glede lastne preizkušnje in ocenjevanja genetske vrednosti čistopasemskih plemenskih živali vrst goveda, ovc in koz, ki so potrebne, da se upošteva:

(a) znanstveni napredek;

(b) tehnični razvoj ali

(c) potreba po ohranitvi dragocenih genskih virov.

2. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi enotna pravila za lastno preizkušnjo in ocenjevanje genetske vrednosti čistopasemskih plemenskih živali vrst goveda, ovc in koz iz tega člena, vključno z razlago njihovih rezultatov. Pri tem Komisija upošteva tehnični in znanstveni napredek ali priporočila ustreznih referenčnih središč Evropske unije iz člena 29(1) ali, če ta ne obstajajo, dogovorjena načela Mednarodnega odbora za kontrolo proizvodnosti živali (ICAR). Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 62(2).

Člen 27

Izvajanje lastne preizkušnje in ocenjevanja genetske vrednosti

1. Kadar je lastna preizkušnja ali ocenjevanje genetske vrednosti potrebno v skladu z rejskim programom, odobrenim v skladu s členom 8(3) in, kadar je ustrezno, členom 12, rejska društva in rejska podjetja:

(a) sama izvedejo to lastno preizkušnjo ali ocenjevanje genetske vrednosti ali

(b) imenujejo zunanje izvajalce, ki se jim odda v zunanje izvajanje lastne preizkušnje ali ocenjevanje genetske vrednosti.

2. Država članica ali, če tako odloči ta država članica, njen pristojni organ lahko zahteva, da morajo zunanji izvajalci za to, da se jih imenuje v skladu s točko (b) odstavka 1, te zunanje izvajalce za izvajanje lastne preizkušnje ali ocenjevanja genetske vrednosti plemenskih živali pooblastiti ta država članica ali njeni pristojni organi, razen kadar je zadevni imenovan zunanji izvajalec javni organi, ki je pod nadzorom te države članice ali njenih pristojnih organov.

3. Država članica ali, če tako odloči ta država članica, njen pristojni organ pri uporabi določbe iz odstavka 2 tega člena zagotovi izdajo pooblastila zunanjim izvajalcem iz navedenega odstavka, če imajo:

(a) infrastrukturo in opremo, potrebno za izvedbo te lastne preizkušnje ali ocenjevanja genetske vrednosti;

(b) primerno usposobljeno osebje; in

(c) zmogljivosti za izvedbo te lastne preizkušnje ali ocenjevanja genetske vrednosti v skladu s členom 25.

4. Z odstopanjem od člena 8(4)(a) lahko država članica ali njen pristojni organ odloči, da je zunanji izvajalec, ki je pooblaščen v skladu z odstavkom 2 tega člena, oziroma je imenovani javni organ pod nadzorom države članice ali njenih pristojnih organov iz odstavka 2 tega člena, odgovoren temu pristojnemu organu za zagotavljanje skladnosti z zahtevami iz te uredbe, ki veljajo za lastno preizkušnjo ali ocenjevanje genetske vrednosti, dano v zunanje izvajanje.

5. Rejska društva ali rejska podjetja, ki sama izvajajo lastno preizkušnjo ali ocenjevanje genetske vrednosti, ali zunanji izvajalci, ki jih imenuje rejsko društvo ali rejsko podjetje v skladu s točko (b) odstavka 1 tega člena, ali jih pooblasti država članica ali njeni pristojni organi iz odstavka 2 tega člena, se lahko zavežejo slediti pravilom in standardom Mednarodnega odbora za kontrolo proizvodnosti živali (ICAR) ali lahko sodelujejo v dejavnostih, ki jih izvajajo referenčna središča Evropske unije iz člena 29.

Pristojni organi lahko rezultate takšne zaveze ali sodelovanja v tovrstnih dejavnostih upoštevajo pri priznanju teh rejskih društev ali rejskih podjetij, odobritvi njihovih rejskih programov, odobritvi zunanjih izvajalcev ali izvedbi uradnega nadzora nad temi nosilci dejavnosti.

6. Rejska društva in rejska podjetja dajo javnosti na voljo podrobne informacije o tistih, ki izvajajo lastno preizkušnjo ali ocenjevanje genetske vrednosti.

Člen 28

Obveznosti rejskih društev, rejskih podjetij in zunanjih izvajalcev, ki izvajajo lastno preizkušnjo ali ocenjevanje genetske vrednosti

1. Kadar rejsko društvo ali rejsko podjetje izvaja lastno preizkušnjo ali ocenjevanje genetske vrednosti ali to odda v izvajanje zunanjemu izvajalcu v skladu s členom 27(1)(b), to rejsko društvo ali rejsko podjetje na zahtevo pristojnega organa iz člena 8(3) ali, kadar je ustrezno, člena 12(5) zagotovi naslednje informacije:

(a) evidenco vseh podatkov, ki izhajajo iz lastne preizkušnje ali ocenjevanja genetske vrednosti v zvezi s plemenskimi živalmi gospodarstev, ki se nahajajo na območju delovanja tega pristojnega organa;

(b) podatke o metodah evidentiranja lastnosti;

(c) podatke o vzorcu za opis proizvodnosti, ki se uporablja za analizo rezultatov lastne preizkušnje;

(d) podatke o statistični metodi, ki se uporablja za analizo rezultatov lastne preizkušnje za vsako ocenjeno lastnost;

(e) podatke o genetskih parametrih za vsako ocenjeno lastnost, vključno s podatki o genomski oceni, kadar je ustrezno.

2. Rejsko društvo ali rejsko podjetje ali na zahtevo tega rejskega društva ali rejskega podjetja zunanji izvajalec, ki ga je imenovalo to rejsko društvo ali rejsko podjetje v skladu s členom 27(1)(b), javnosti da na voljo in posodablja rezultate ocenjevanja genetske vrednosti plemenskih živali, katerih seme se uporablja za umetno osemenitev v skladu z členom 21(1)(b),(c) in (d) ter členom 24(1)(b).

POGLAVJE VI

Referenčna središča Evropske unije

Člen 29

Referenčna središča Evropske unije

1. Kadar je jasno, da je treba spodbuditi harmonizacijo ali izboljšanje metod za lastno preizkušnjo ali ocenjevanje genetske vrednosti čistopasemskih plemenskih živali, ki jih uporabljajo rejska društva ali zunanji izvajalci, ki so jih rejska društva imenovala v skladu s členom 27(1)(b), lahko Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi imenuje referenčna središča Evropske unije, odgovorna za znanstveno in tehnično pomoč pri harmonizaciji ali izboljšanju teh metod.

Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 62(2).

2. Kadar je treba spodbuditi vzpostavitev ali harmonizacijo metod, ki jih rejska društva, zunanji izvajalci, ki so jih v skladu s členom 27(1)(b) imenovala rejska društva, pristojni organi ali drugi organi držav članic uporabljajo za ohranitev ogroženih pasem ali ohranitev genske raznovrstnosti teh pasem, lahko Komisija sprejme izvedbene akte, da se imenujejo referenčna središča Evropske unije, odgovorna za znanstveno in tehnično pomoč pri vzpostavitvi a