Direktiva Sveta

z dne 19. decembra 1974

o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s pripravo določenih predpakiranih tekočin glede na prostornino

(75/106/EGS)

SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 100 Pogodbe;

ob upoštevanju predloga Komisije;

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [1];

ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora [2];

ker so pogoji za ponudbo predpakiranih tekočin za dajanje v promet v večini držav članic predmet obveznih predpisov, ki se od države do države razlikujejo ter tako ovirajo trgovino s temi predpakiranimi proizvodi; ker je zato treba te predpise približati;

ker je treba potrošnike pravilno informirati, je treba predpisati postopek za označevanje na embalaži nazivne prostornine tekočine, ki jo predpakirani proizvod vsebuje;

ker je treba tudi specificirati največje dopustne pogreške pri vsebini predpakiranih proizvodov ter definirati referenčno metodo za takšno kontrolo, ki bi z enostavnim postopkom zagotavljala, da so predpakirani proizvodi skladni z deklariranimi določbami;

ker je treba kolikor je le mogoče zmanjšati število prostornin vsebine, ki so za isti proizvod preblizu skupaj, in bi zato lahko zavajali potrošnika, pri čemer je treba upoštevati, da je ob izredno velikih zalogah predpakiranih proizvodov v Skupnosti takšno zmanjšanje možno izvesti le postopoma;

ker Direktiva Sveta št. 71/316/EGS [3] z dne 26. julija 1971 o približevanju zakonodaje držav članic o skupnih določbah za merilne naprave in metode meroslovnega nadzora, kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu [4], v svojem členu 16 določa, da je lahko usklajevanje zahtev za trženje določenih proizvodov, še zlasti glede določitve, merjenja in označevanja predpakiranih količin, urejena s posebnimi direktivami;

ker bi prehitra sprememba načina določanja količine, ki bi jih predpisovale nacionalne zakonodaje, ter organiziranje novih sistemov nadzora, kakor tudi sprejem novega meroslovnega sistema lahko za določene države članice predstavljali težave, je treba tem državam zagotoviti prehodno obdobje; ker slednje ne bi smelo zavirati trgovine s temi proizvodi znotraj Skupnosti in ne bi smelo prejudicirati izvajanja te direktive v drugih državah članicah,

SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Ta direktiva ureja predpakirane proizvode, ki vsebujejo tekočine, naštete v Prilogi III, in se za dajanje v promet merijo po prostornini v posameznih količinah od 0,05 litra do vključno petih litrov.

Člen 2

1. Predpakiran proizvod je v smislu te direktive kombinacija proizvoda in posamezne embalaže, v kateri je le-ta v naprej pakiran.

2. Proizvod je predpakiran, če je v embalažo kakršnekoli narave vstavljen v odsotnosti kupca in ima količina, ki jo predpakirani proizvod vsebuje, neko v naprej določeno vrednost, ki je ni mogoče spremeniti, ne da bi spremenili embalažo.

Člen 3

1. Predpakirani proizvodi, ki se lahko označijo z znakom EGS, navedenim v pododdelku 3.3 Priloge I, morajo biti skladni z zahtevami iz Prilog I in III.

2. Biti morajo predmet meroslovnega nadzora pod pogoji, ki so določeni v oddelku 5 Priloge I in v Prilogi II.

Člen 4

1. Vsi predpakirani proizvodi, na katere se nanaša člen 3, morajo v skladu s Prilogo I nositi oznako prostornine tekočine, imenovano "nazivna prostornina vsebine", ki jo morajo vsebovati.

2. Za takšne predpakirane proizvode so dovoljene le tiste nazivne prostornine vsebine, ki so navedene v Prilogi III.

3. Do preteka prehodnega obdobja, ko je v Skupnosti še dovoljena uporaba imperialnih merskih enot, ki so navedene v Prilogi II k Direktivi Sveta št. 71/354/EEC [5] z dne 18. oktobra 1971 o približevanju zakonodaje držav članic o merskih enotah, kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu, mora biti nazivna prostornina vsebine izražena v merskih enotah SI v skladu s pododdelkom 3.1 Priloge I k tej direktivi, če Združeno kraljestvo ali Irska tako želita, pa na njunem državnem ozemlju dodatno označena tudi nazivna prostornina vsebine, izražena v ekvivalentnih imperialnih enotah, če so le-te navedene v Prilogi I k tej direktivi.

Člen 5

Države članice ne smejo zavrniti, prepovedati ali omejiti dajanja na trg predpakiranih proizvodov, ki izpolnjujejo zahteve in preglede, ki so navedeni v tej direktivi, zaradi vzrokov, ki se nanašajo na prostornino vsebine, ugotavljanje te prostornine ali zaradi metod, po katerih so bili preverjeni.

Člen 6

Potrebna dopolnila za prilagoditev določb iz Prilog I in II k tej direktivi tehničnemu napredku morajo biti sprejeta po postopku, navedenem v členu 18 in 19 Direktive Sveta št. 71/316/EGS.

Člen 7

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, v osemnajstih mesecih od notifikacije te direktive. O tem takoj obvestijo Komisijo.

2. Belgija, Irska, Nizozemska in Združeno kraljestvo lahko z odstopanjem od odstavka 1 odložijo izvajanje te direktive in njenih prilog najkasneje do 31. decembra 1979.

3. Med obdobjem, ko se direktiva v določeni državi članici še ne uporablja, ta država članica ne sme uvesti takih nadzornih ukrepov v zvezi s količino, vsebovano v predpakiranih proizvodih, ki jih ureja ta direktiva in prihajajo iz druge države članice, ki so strožji od ukrepov, ki so bili v veljavi v času sprejema te direktive.

4. Med istim obdobjem morajo države članice, ki so prenesle direktivo, sprejeti predpakirane proizvode, ki prihajajo iz držav članic, ki koristijo ugodnosti iz odstavka 2 tega člena, če ti proizvodi izpolnjujejo pogoje iz Priloge I.1 in Priloge III k direktivi, tudi če ne nosijo oznake EGS, navedene v pododdelku 3.3 Priloge I, in to na enaki podlagi in pod enakimi pogoji kot tiste predpakirane proizvode, ki so skladni z vsemi zahtevami direktive.

5. Države članice predložijo Komisiji besedila temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 8

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju, 19. decembra 1974

Za Svet

Predsednik

J. P. Fourcade

[1] UL C 56, 2.6.1972, str. 35

[2] UL C 123, 27.11.1972, str. 9

[3] UL L 202, 6.9.1971, str. 1.

[4] UL L 73, 27.3.1972, str. 14.

[5] UL L 243, 29.10.1971, str. 29

--------------------------------------------------

PRILOGA I

1. CILJI

Predpakirani proizvodi, ki jih zajema ta direktiva, morajo biti izdelani na tak način, da dokončani zadostijo naslednjim zahtevam:

1.1 dejanska prostornina vsebine v povprečju ne sme biti manjša od nazivne prostornine vsebine;

1.2 delež predpakiranih proizvodov, ki imajo negativni pogrešek večji od dovoljenega negativnega pogreška, navedenega v pododdelku 2.4, mora biti dovolj majhen, da bodo partije predpakiranih proizvodov zadostile zahtevam pregledov, določenih v Prilogi II;

1.3 noben predpakirani proizvod, ki ima negativni pogrešek dvakrat večji od dovoljenega negativnega pogreška, podanega v tabeli v pododdelku 2.4, ne sme biti označen z znakom EGS, predvidenim v pododdelku 3.3.

2. DEFINICIJE IN TEMELJNE DOLOČBE

2.1 Nazivna prostornina vsebine predpakiranega proizvoda je prostornina, ki je označena na embalaži, to je prostornina tekočine, ki naj bi jo vseboval predpakirani proizvod.

2.2 Dejanska prostornina vsebine predpakiranega proizvoda je prostornina tekočine, ki jo le-ta resnično vsebuje. V vseh postopkih pregledovanja mora biti vrednost, uporabljena za dejansko prostornino vsebine, merjena ali korigirana pri temperaturi 20 °C.

2.3 Negativni pogrešek je količina, za katero je dejanska prostornina vsebine predpakiranega proizvoda manjša od nazivne prostornine vsebine.

2.4 Dovoljeni negativni pogrešek se določi v skladu z naslednjo preglednico:

Nazivna prostornina vsebine Vn v mililitrih | Dovoljeni negativni pogrešek |

v % od Vn | v mililitrih |

od 50 do 100 | — | 4.5 |

od 100 do 200 | 4.5 | — |

od 200 do 300 | — | 9 |

od 300 do 500 | 3 | — |

od 500 do 1000 | — | 1.5 |

od 1000 do 5000 | 1.5 | — |

3. NAPISI IN OZNAKE

Vsi predpakirani proizvodi, ki so izdelani v skladu s to direktivo, morajo na embalaži imeti oznake, ki morajo biti odtisnjene na tak način, da jih ni mogoče izbrisati, da so v normalnih razmerah predstavljanja lahko čitljive in vidne. Te oznake so:

3.1 nazivna prostornina vsebine, izražena v litrih, centilitrih ali mililitrih in označena s številkami, ki so visoke najmanj 6 mm, če je nazivna prostornina vsebine večja od 100 cl, 4 mm, če je od 100 cl do, a ne vključno 20 cl, in 3 mm, če ni več kot 20 cl, sledi pa ji simbol za uporabljeno mersko enoto ali, kjer je to primerno, ime enote, v skladu z Direktivo Sveta št. 71/354/EGS;

do izteka prehodnega obdobja, med katerim je uporaba imperialnih merskih enot, ki so navedene v Prilogi II k Direktivi Sveta št. 71/354/EGS, v Skupnosti dovoljena, je oznaki nazivne prostornine vsebine, izraženi v enotah SI v skladu s prejšnjim odstavkom, lahko dodana oznaka ekvivalentnih vrednosti, izraženih v imperialnih merskih enotah (UK), preračunanih na podlagi naslednjih konverzijskih faktorjev:

en mililiter = 0,0352 tekočinske unče

en liter = 1,760 pinte ali 0,220 galone

Če menijo, da je to potrebno, smejo države članice vztrajati pri tem drugem označevanju proizvodov, ki jih dajejo v promet na ozemlju svoje države;

3.2 znak ali napis, ki omogoča pristojnemu organu, da prepozna tistega, ki je pakiral oz. je za to odgovoren, ali uvoznika s sedežem v Skupnosti;

3.3 majhna črka "e", visoka najmanj 3 mm, nameščena v istem vidnem polju kot navedba nazivne prostornine vsebine, ki potrjuje, da predpakirani proizvod izpolnjuje zahteve te direktive.

Ta črka mora imeti obliko, ki jo kaže risba v poglavju 3 Priloge II k Direktivi Sveta št. 71/316/EGS.

Smiselno se uporabi člen 12 navedene direktive.

Kadar pa je embalaža merilna posoda, ki je skladna z ustrezno direktivo, in če je oznaka njene nazivne prostornine v normalnih razmerah predstavitve predpakiranega proizvoda vidna, za potrebe te direktive nazivne prostornine vsebine predpakiranega proizvoda ni treba dodatno označevati, kot zahteva pododdelek 3.1.

To pa ne velja, če se nazivna prostornina predpakiranega proizvoda za isto vrsto izdelkov do vključno 0,05 litra razlikuje od druge nazivne prostornine, ki je določena v Prilogi III.

4. ODGOVORNOST TISTEGA, KI PAKIRA, ALI UVOZNIKA

Za merjenje oziroma pregled količine tekočine, vsebovane v predpakiranem proizvodu, poznane kot "dejanska prostornina vsebine", je odgovoren tisti, ki pakira. Merjenje oziroma pregled mora izvajati z overjenimi merili, primernimi za izvajanje potrebnih postopkov.

Pregled je možno izvesti z vzorčenjem.

Če se dejanska prostornina vsebine ne meri, mora biti pregled, ki ga izvaja tisti, ki pakira, organiziran tako, da je nazivna prostornina omenjene vsebine dejansko zagotovljena.

Ta pogoj je izpolnjen, če tisti, ki pakira, izvaja preglede med proizvodnjo v skladu s postopki, ki jih priznava pristojni organ v državi članici, in če daje tem organom na voljo dokumente, ki vsebujejo rezultate takih pregledov, da bodo lahko potrdili, da so bili ti pregledi skupaj s potrebnimi popravki in naravnavanji pravilno in točno izvedeni.

Ena od metod za izpolnjevanje zahtev glede merjenja in pregledovanja je, da se pri predpakiranju uporablja merilno posodo, kakršna je določena v direktivi, ki se na to nanaša, in se polni pod pogoji, ki jih predpisuje ta direktiva in direktiva o merilnih bučkah.

5. PREGLEDI, KI JIH PRISTOJNI ORGANI IZVAJAJO V PROSTORIH TISTEGA, KI PAKIRA, ALI UVOZNIKA

Preglede, s katerimi preverjajo, ali predpakirani proizvodi ustrezajo zahtevam te direktive, izvajajo pristojni organi držav članic z vzorčenjem v prostorih tistega, ki pakira, oziroma če to ni izvedljivo, v prostorih uvoznika ali njegovega zastopnika s sedežem v Skupnosti.

Tak pregled z vzorčenjem in statistično obdelavo rezultatov se izvaja v skladu s sprejetimi metodami za prevzemno kontrolo kakovosti. Njegova učinkovitost mora biti primerljiva z referenčno metodo, ki je navedena v Prilogi II.

6. DRUGI PREGLEDI, KI JIH IZVAJAJO PRISTOJNI ORGANI

Ta direktiva ne izključuje nobenih pregledov, ki jih lahko izvajajo pristojni organi držav članic med dajanjem v promet, zlasti z namenom, da preverijo, ali so predpakirani proizvodi skladni z zahtevami direktive.

--------------------------------------------------

PRILOGA II

S to prilogo so določeni postopki referenčne metode za pregled dejanske vsebine partij predpakiranih proizvodov in statistično obdelavo rezultatov z namenom, da bi izpolnili zahteve člena 3 in oddelka 5 Priloge I k tej direktivi.

Tak pregled temelji na standardu ISO št. 2859, ki se nanaša na metode preskušanja z atributi, in vzame 2,5 % kot sprejemljivo raven kakovosti. Raven vzorčenja odgovarja ravni II omenjenega standarda v primeru neporušitvenenega pregleda in ravni S3 v primeru porušitvenega pregleda.

1. ZAHTEVE ZA MERJENJE DEJANSKE PROSTORNINE VSEBINE PREDPAKIRANIH PROIZVODOV

Dejanska prostornina vsebine predpakiranih proizvodov se lahko meri neposredno z merili za prostornino ali posredno s tehtanjem in merjenjem gostote.

Ne glede na uporabljeno metodo pa merilni pogrešek pri merjenju dejanske prostornine vsebine predpakiranega proizvoda ne sme presegati ene petine določenega dovoljenega negativnega pogreška za nazivno prostornino vsebine predpakiranega proizvoda. Postopek merjenja dejanske prostornine vsebine predpakiranega proizvoda je lahko predmet domačih predpisov, ki veljajo v posamezni državi članici.

2. ZAHTEVE ZA PREGLED PARTIJ PREDPAKIRANIH PROIZVODOV

Pregled predpakiranih proizvodov se izvaja z vzorčenjem, in to v dveh delih:

- pregled dejanske prostornine vsebine vsakega predpakiranega proizvoda v vzorcu,

- statistična obdelava rezultatov, ki ugotavlja povprečje dejanskih prostornin vsebine predpakiranih proizvodov v vzorcu.

Šteje se, da je partija predpakiranih proizvodov sprejemljiva, če rezultati obeh pregledov izpolnjujejo kriterije sprejemljivosti.

Za vsakega od teh pregledov obstajata dva načina pregleda:

- prvi za neporušitvene preglede, to je za preglede, ki ne vključujejo odpiranja embalaže,

- drugi za porušitvene preglede, to je za preglede, ki vključujejo odpiranje ali uničenje embalaže.

Iz ekonomskih in praktičnih razlogov mora biti slednji pregled omejen na absolutno najnujnejši minimum in je manj učinkovit od prvega.

Porušitveni pregled smemo zato uporabiti le takrat, ko je neporušitveni pregled neizvedljiv. Kot splošno pravilo velja, da naj se ne uporabi za partije, manjše od sto enot.

2.1 Sestava partije predpakiranih proizvodov

2.1.1 Partija mora biti sestavljena iz vseh predpakiranih proizvodov istega tipa in iste proizvodne serije, ki naj bi jih kontrolirali.

2.1.2 Če se predpakirani proizvodi pregledujejo na koncu pakirne linije, mora biti število v vsaki partiji enako največji urni proizvodnji pakirne linije. V drugih primerih mora biti velikost partije omejena na največ 10000.

2.1.3 Pri partijah, manjših od 100 predpakiranih proizvodov, mora biti neporušitveni pregled, če se izvaja, izveden 100 odstotno.

2.1.4 Pred izvedbo pregledov 2.2 in 2.3 se iz partije naključno izbere zadostno število predpakiranih proizvodov, tako da je mogoče izvesti pregled, za katerega je potreben večji vzorec.

Za drugi pregled se potrebni vzorec naključno izbere iz prvega vzorca in označi.

To označevanje vzorca se mora zaključiti pred pričetkom merjenja.

2.2 Pregled najmanjše sprejemljive prostornine vsebine predpakiranega proizvoda

2.2.1 Najmanjša sprejemljiva prostornina vsebine se izračuna tako, da se od nazivne prostornine vsebine predpakiranega proizvoda odšteje dovoljeni negativni pogrešek za zadevno nazivno prostornino vsebine.

2.2.2 Posamezne enote v partiji, katerih dejanska prostornina vsebine je manjša od najmanjše sprejemljive prostornine vsebine, se štejejo za hibne.

2.2.3 Za preglede z vzorčenjem mora vsaka država članica izbrati in uporabiti enega izmed naslednjih načinov vzorčenja (enojnega ali dvojnega).

2.2.3.1 Enojni način vzorčenja

Število pregledanih predpakiranih proizvodov mora biti enako številu proizvodov v vzorcu, kot je označeno v načinu vzorčenja:

- če je število hibnih enot, najdenih v vzorcu, manjše ali enako kriteriju za sprejemljivost, se šteje, da je partija predpakiranih proizvodov sprejemljiva za namen tega pregleda,

- če je število hibnih enot, najdenih v vzorcu, enako ali večje od kriterija za nesprejemljivost, je partija predpakiranih proizvodov nesprejemljiva.

2.2.3.1.1 Način neporušitvenega pregleda

Število v partiji | Število v vzorcu | Število hibnih enot |

Kriterij za sprejemljivost | Kriterij za nesprejemljivost |

100 do 150 | 20 | 1 | 2 |

151 do 280 | 32 | 2 | 3 |

281 do 500 | 50 | 3 | 4 |

501 do 1200 | 80 | 5 | 6 |

1201 do 3200 | 125 | 7 | 8 |

3201 in več | 200 | 10 | 11 |

2.2.3.1.2 Način porušitvenega pregleda

Število v partiji | Število v vzorcu | Število hibnih enot |

Kriterij za sprejemljivost | Kriterij za nesprejemljivost |

Katerokoli število (≥ 100) | 20 | 1 | 2 |

2.2.3.2 Način dvojnega vzorčenja

Prvo število pregledanih predpakiranih proizvodov mora biti enako številu enot v prvem vzorcu, kot je razvidno iz načina vzorčenja:

- če je število hibnih enot, najdenih v prvem vzorcu, manjše ali enako prvemu kriteriju za sprejemljivost, se šteje, da je partija sprejemljiva za namen tega pregleda,

- če je število hibnih enot, najdenih v prvem vzorcu, enako ali večje kot prvi kriterij za nesprejemljivost, je partija nesprejemljiva,

- če leži število hibnih enot, najdenih v prvem vzorcu, med prvim kriterijem za sprejemljivost in prvim kriterijem za nesprejemljivost, se pregleda drugi vzorec, katerega število enot je označeno v načinu vzorčenja.

Hibne enote, najdene v prvem in drugem vzorcu, se seštejejo:

- če je skupno število hibnih enot manjše ali enako drugemu kriteriju za sprejemljivost, se šteje, da je partija sprejemljiva za namen pregleda,

- če je skupno število hibnih enot večje ali enako drugemu kriteriju za nesprejemljivost, je partija nesprejemljiva.

2.2.3.2.1 Način neporušitvenega pregleda

Vzorci | Število hibnih enot | Število v partiji |

Vrstni red | Število | Skupno število | Kriterij za sprejemljivost | Kriterij za nesprejemljivost |

100 do 150 | 1. | 13 | 13 | 0 | 2 |

2. | 13 | 26 | 1 | 2 |

151 do 280 | 1. | 20 | 20 | 0 | 3 |

2. | 20 | 40 | 3 | 4 |

281 do 500 | 1. | 32 | 32 | 1 | 4 |

2. | 32 | 64 | 4 | 5 |

501 do 1200 | 1. | 50 | 50 | 2 | 5 |

2. | 50 | 100 | 6 | 7 |

1201 do 3200 | 1. | 80 | 80 | 3 | 7 |

2. | 80 | 160 | 8 | 9 |

3201 in več | 1. | 125 | 125 | 5 | 9 |

2. | 125 | 250 | 12 | 13 |

2.2.3.2.2 Način porušitvenega pregleda

Vzorci | Število hibnih enot | Število v partiji |

Vrstni red | Število | Skupno število | Kriterij za sprejemljivost | Kriterij za nesprejemljivost |

Katerokoli število (≥ 100) | 1. | 13 | 13 | 0 | 2 |

2. | 13 | 26 | 1 | 2 |

2.3 Pregled povprečne dejanske prostornine vsebine posameznih predpakiranih proizvodov v partiji

2.3.1 x

=

∑ x

indejanske prostornine vsebine xi od n predpakiranih proizvodov v vzorcu večja kot vrednost:

V

−

s2n · t1 − α

V tej enačbi je:

Vn = nazivna prostornina vsebine predpakiranega proizvoda,

s = ocenjeni standardni odmik dejanske prostornine vsebine partije,

n = število predpakiranih proizvodov v vzorcu za ta pregled,

t(1-α) = 0995 stopnja zaupanja po Studentovi porazdelitvi s δ = n-1 stopnjo prostosti

2.3.2 Če je xi izmerjena vrednost za dejansko prostornino vsebine i-te enote v vzorcu, ki ima n enot, potem:

2.3.2.1 dobimo povprečje izmerjene vrednosti za vzorec z naslednjo enačbo:

x

=

∑

x

in

2.3.2.2 in je ocenjena vrednost standardnega odmika z naslednjo enačbo:

- vsota kvadratov izmerjenih vrednosti

∑

- ∑

x

i2 potem

n

- SC = ∑

−

∑

x

in2

- v =

SCn − 1

s =

v

2.3.3 Kriteriji za sprejemljivost ali nesprejemljivost partij predpakiranih proizvodov, pregledanih s tem pregledom:

Kriteriji za neporušitveni pregled

Število v partiji | Število v vzorcu | Kriterij |

Sprejemljivo | nesprejemljivo |

≤ 500 | 30 | x− ≥ Vn − 0,503 s | x− < Vn − 0,503 s |

> 500 | 50 | x− ≥ Vn − 0,379 s | x− < Vn − 0,379 s |

Kriteriji za porušitveni pregled

Število v partiji | Število v vzorcu | Kriterij |

Sprejemljivo | nesprejemljivo |

Katerokoli število (≥ 100) | 20 | x− ≥ Vn − 0,640 s | x− < Vn − 0,640 s |

--------------------------------------------------

PRILOGA III

Tekočine | Nazivna prostornina vsebine v litrih |

I Končno dovoljena | II [1] Začasno dovoljena |

1.(a)Vino iz svežega grozdja; grozdni mošt z zaustavljeno fermentacijo zaradi dodatka alkohola (CCT poglavje št. ex 22.05 C) razen za likerje | 0,10 - 0,25 - 0,35 0,375 - 0,50 - 0,70 0,75 - 1 - 1,5 2 - 5 | 0,20 - 0,36 - 0,475 0,60 - 0,68 - 0,72 0,95 - 1,75 - 1,88 |

(b)Druge nepeneče se fermentirane pijače, kot na primer jabolčnik, hruškovec ali medica (CCT poglavje št. 22.07 B II) | 0,10 - 0,25 - 0,35 0,375 - 0,50 - 0,70 - 0,75 - 1 - 1,5 - 2 - 5 | 0,20 - 0,33 - 0,36 0,72 |

(c)Vermuti in druga aromatizirana vina iz svežega grozdja (CCT poglavje št. 22.05) | 0,10 - 0,375 - 0,50 0,75 - 1 - 1,5 | 0,20 - 0,35 - 0,36 0,68 - 0,70 - 0,72 |

2.(a)Peneča se vina (CCT poglavje št. 22.05 A + B) | 0,10 - 0,125 - 0,20 0,375 - 0,75 - 1,5 3 | 0,57 - 0,77 |

(b)Druge fermentirane peneče se pijače kot na primer jabolčnik, hruškovec ali medica (CCT poglavje št. 22.07 B I) | 0,10 - 0,125 - 0,20 0,375- 0,75 - 1 1,5 - 3 | 0,57 - 0,77 |

3.Pivo, narejeno iz sladu(CCT poglavje št. 22.03): | 0,25 - 0,33 - 0,50 0,75 - 1 - 2 – 3 4 - 5 | 0,18 (samo v pločevinkah) 0,20 - 0,30 - 0,35 (samo v pločevinkah) 0,45 - 0,66 - 3,8 |

—kisla piva, dvakrat fermentirano pivo (gueuze) | 0,375 | |

4.Žganja in druge žgane pijače (CCT poglavje št. 22.09) | 0,05 - 0,10 - 0,20 0,35 - 0,375 - 0,50 0,70 - 0,75 – 1 1,5 - 2 - 2,5 3 | 0,25 - 0,36 - 0,60 0,72 |

5.Kis in nadomestki kisa (CCT poglavje št. 22.10) | 0,25 - 0,50 - 0,75 1 - 2 - 5 | 0,35 - 0,7 - 1,5 2,5 |

6.Jedilna olja (CCT poglavje št. 15.07 A I) (CCT poglavje št. 15.07 D II) | 0,10 - 0,25 - 0,50 1 - 2 - 3 – 5 | 0,375 - 0,625 - 0,75 1,5 - 2,5 |

7.Mleko in pijače na mlečni podlagi, ki se dajejo v promet po prostornini (CCT poglavje št. 04.01) (razen jogurta in kefirja, CCT poglavje št. 22.02) | 0,10 - 0,20 - 0,25 0,50 - 0,75 - 1 2 - 3 - 4 | 0,22 - 0,33 - 0,6 |

8.(a)Vode, vključno z mineralnimi vodami in aromatiziranimi aeriranimi vodami(CCT poglavje št. 22.01) | Vse spodaj navedene prostornine 0,20 - 0,20 - 0,25 0,33 - 0,50 - 0,70 0,75 - 1 - 1,5 2 | 0,35 - 0,45 - 0,47 0,90 - 0,94 |

(b)Limonade, aromatizirane mineralne vode in aromatizirane aerirane vode ter druge brezalkoholne pijače, razen sadnih in zelenjavnih sokov (CCT poglavje št. 22.02 A) | Vse spodaj navedene prostornine 0,20 - 0,20 - 0,25 0,33 - 0,50 - 0,70 0,75 - 1 - 1,5 2 - 3 - 4 5 | 0,35 - 0,45 - 0,47 0,60 - 0,90 - 0,94 |

9.Sadni in zelenjavni sokovi z ali brez dodanega sladkorja, a nefermentirani in brez vsebnosti žganja ter nekoncentrirani sadni sokovi(CCT poglavje št. 22.07) | Vse spodaj navedene prostornine 0,125 - 0,125 - 0,20 0,25 - 0,33 - 0,50 0,70 - 0,75 - 1 1,5 - 2 - 3 4 - 5 | 0,18 - 0,35 (samo v pločevinkah) |

Opomba:

Tekočine, omenjene v točkah 1(a) in (b), 4, 8(a) in (b) ter 9, se lahko dajo v promet v Skupnosti samo kot predpakirani proizvodi z nazivno prostornino vsebine, kot je prikazana v zgornji preglednici, in v skladu z ustreznimi predpisi ali z običajno trgovinsko prakso v državi članici izvora tekočine, ne glede na to, ali je bilo pakiranje izvedeno v izvorni državi članici ali v kakšni drugi državi.

[1] Kar zadeva predpakirane proizvode, katerih nazivna prostornina je navedena v stolpcu II, velja člen 5 v zvezi z državami, ki so dne 31. decembra 1971 dovoljevale svobodno kroženje teh predpakiranih proizvodov, le do 31. decembra 1980, razen za predpakirane proizvode, ki so navedeni v poglavju 8(a), za katerevelja do 31. decembra 1988.

--------------------------------------------------