Uredba Komisije (ES) št. 2493/2001

z dne 19. decembra 2001

o namenski uporabi nekaterih ribiških proizvodov, ki so bili umaknjeni s trga

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 104/2000 z dne 17. decembra 1999 o skupni ureditvi trga za ribiške proizvode in proizvodov ribogojstva [1], zlasti člena 17(5) in člena 21(8) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) V skladu z Uredbo (ES) št. 104/2000 je treba ribiške proizvode, ki so jih organizacije proizvajalcev umaknile s trga, namensko uporabiti tako, da ne motijo običajne prodaje drugih proizvodov. Finančno nadomestilo se lahko dodeli, če je bila izpolnjena ta zahteva glede namenske uporabe proizvodov.

(2) Ukrepi stabilizacije trga so lahko v celoti učinkoviti samo, če umaknjeni proizvodi ne pridejo ponovno v običajno distribucijsko omrežje za te proizvode. Vsakršno uporabo, ki bi z zamenjavo škodovala potrošnji proizvodov, za katere niso veljali ukrepi stabilizacije trga, je treba izključiti.

(3) Zato je treba predvideti možnosti za namensko uporabo proizvodov, ki so bili umaknjeni s trga in ustrezajo tej zahtevi, ter določiti pogoje, pod katerimi se te možnosti lahko izkoristijo.

(4) Uredbo Komisije (EGS) št. 1501/83 z dne 9. junija 1983 o namenski uporabi nekaterih ribiških proizvodov, za katere veljajo ukrepi za stabilizacijo trga [2], je treba zato razveljaviti in nadomestiti.

(5) Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem Upravljalnega odbora za ribiške proizvode –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

1. Ribiški proizvodi, ki so jih organizacije proizvajalcev umaknile s trga v skladu s členom 17 Uredbe (ES) št. 104/2000 in ne izpolnjujejo pogojev za pomoč za prenos iz člena 23 navedene uredbe, se namensko uporabijo na enega izmed naslednjih načinov:

(a) pod odgovornostjo držav članic se brezplačno razdelijo v naravnem stanju za lastno porabo človekoljubnim ali dobrodelnim ustanovam s sedežem v Skupnosti ali osebam, ki jih nacionalna zakonodaja države članice priznava kot upravičence do državne podpore;

(b) uporabijo se v svežem ali konzerviranem stanju kot krma za živali;

(c) uporabijo se kot krma za živali, potem ko so bili predelani v moko;

(d) uporabijo se kot vaba;

(e) uporabijo se za namene, ki ne služijo prehranjevanju ljudi.

2. Druge možnosti namenske uporabe, ki jih odstavek 1 ne navaja, lahko Komisija odobri v posameznem primeru na zahtevo države članice.

Člen 2

1. Pri namenski uporabi proizvodov za namene, ki jih navaja člen 1(1)(b), (c), (d) ali (e), velja pogoj, da so ti proizvodi:

(a) postali neprimerni za prehrano ljudi takoj nato, ko so bili umaknjeni s trga;

(b) ponujeni v prodajo vsem zainteresiranim gospodarskim udeležencem po ustaljenih regionalnih in lokalnih običajih. Kupci morajo navesti, za kakšen namen bodo tako kupljene proizvode uporabljali.

2. Račun ali potrdilo se izda takoj po opravljeni prodaji iz odstavka 1 z navedbo identitete prodajalca in kupca, predvidene uporabe proizvodov, prodajne cene in zadevnih količin. Organizacija proizvajalcev pošlje kopijo tega računa ali potrdila pristojnim oblastem države članice vsaj vsake tri mesece.

3. Če so organizacije proizvajalcev zadevni državi članici dokazale, da se za proizvode ni našel kupec, odkar so bili dani v prodajo, kot predvideva odstavek 1, se pod nadzorom države članice proizvodi naredijo neuporabne. Organizacije proizvajalcev obvestijo pristojne organe države članice o zadevnih količinah v časovnih presledkih, kot jih določa drugi stavek odstavka 2.

Člen 3

Države članice sprejmejo vse ustrezne ukrepe za preprečitev in pregon kršitev sistema, ki ga določa ta uredba. Zagotovijo, da se namensko uporabljeni proizvodi uporabljajo samo za določeni namen. Vsaka država članica najpozneje v enem mesecu od začetka veljavnosti te uredbe obvesti Komisijo o ukrepih, sprejetih za njeno izvajanje.

Člen 4

Uredba (EGS) št. 1501/83 se razveljavi.

Člen 5

Ta uredba začne veljati 1. januarja 2002.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 19. decembra 2001

Za Komisijo

Franz Fischler

Član Komisije

[1] UL L 17, 21.1.2000, str. 22.

[2] UL L 152, 10.6.1983, str. 22.

--------------------------------------------------