IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2018/1690

z dne 9. novembra 2018

o uvedbi dokončnih izravnalnih dajatev na uvoz nekaterih novih ali protektiranih pnevmatik iz gume, ki se uporabljajo za avtobuse ali tovornjake, z indeksom obremenitve nad 121, s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in spremembi Izvedbene uredbe (EU) 2018/1579 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih novih ali protektiranih pnevmatik iz gume, ki se uporabljajo za avtobuse ali tovornjake, z indeksom obremenitve nad 121, s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ter o razveljavitvi Izvedbene uredbe (EU) 2018/163

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe (EU) 2016/1037 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: osnovna uredba) (1), ter zlasti členov 15 in 24(1) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

1. POSTOPEK

1.1 Začetek

(1) Evropska komisija (v nadaljnjem besedilu: Komisija) je 14. oktobra 2017 začela protisubvencijsko preiskavo v zvezi z uvozom nekaterih novih in protektiranih pnevmatik, ki se uporabljajo za avtobuse ali tovornjake, z indeksom obremenitve nad 121, s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (v nadaljnjem besedilu: LRK ali zadevna država) v Unijo. Preiskavo je začela na podlagi člena 10 osnovne uredbe. Obvestilo o začetku je objavila v Uradnem listu Evropske unije (2) (v nadaljnjem besedilu: obvestilo o začetku).

(2) Komisija je začela preiskavo na podlagi pritožbe, ki jo je 30. avgusta 2017 vložila koalicija proti nepoštenemu uvozu pnevmatik (v nadaljnjem besedilu: pritožnik) v imenu proizvajalcev Unije, ki predstavljajo več kot 25 % celotne proizvodnje nekaterih novih in protektiranih pnevmatik, ki se uporabljajo za avtobuse ali tovornjake, z indeksom obremenitve nad 121 (v nadaljnjem besedilu: radialne pnevmatike za tovornjake in avtobuse), v Uniji. Pritožba je vsebovala dokaze o subvencioniranju in posledični škodi, ki so zadostovali za začetek preiskave.

(3) Komisija je pred začetkom protisubvencijske preiskave v skladu s členom 10(7) osnovne uredbe uradno obvestila kitajsko vlado (3), da je prejela pravilno dokumentirano pritožbo, in jo povabila na posvetovanje. Posvetovanje je potekalo 10. oktobra 2017, vendar ni bilo mogoče doseči sporazumne rešitve.

(4) Komisija je 7. maja 2018 uvedla začasno protidampinško dajatev na uvoz enakega izdelka s poreklom iz LRK (4) (v nadaljnjem besedilu: začasna protidampinška uredba) v preiskavi, ki se je začela 11. avgusta 2017 (5) (v nadaljnjem besedilu: vzporedna protidampinška preiskava). Dne 22. oktobra 2018 je Komisija v vzporedni protidampinški preiskavi uvedla dokončno protidampinško dajatev na uvoz enakega izdelka s poreklom iz LRK (6) (v nadaljnjem besedilu: dokončna protidampinška uredba“). Analizi škode, vzročne zveze in interesa Unije, izvedeni v tej protisubvencijski in vzporedni protidampinški preiskavi, sta smiselno enaki, saj je opredelitev industrije Unije enaka, vzorčeni proizvajalci Unije in obdobje preiskave pa isti v obeh preiskavah. Vsi ustrezni elementi, ki se nanašajo na te vidike, se upoštevajo tudi v tej preiskavi.

1.1.1 Pripombe v zvezi z začetkom postopka

(5) Kitajska vlada je trdila, da se preiskava na bi smela začeti, ker pritožba ni zadostila zahtevam glede dokazovanja iz člena 11(2) in (3) Sporazuma STO o subvencijah in izravnalnih ukrepih ter člena 10(2) osnovne uredbe. Po mnenju kitajske vlade ni bilo zadostnih dokazov o obstoju subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, škode in vzročne povezave med subvencioniranim uvozom in škodo.

(6) Komisija je to trditev zavrnila. Dokazi, predloženi v pritožbi, so vsebovali informacije, ki so bile pritožniku takrat razumno na voljo. V začetni fazi so zadostovali za dokaz, da se lahko proti domnevnim subvencijam uvedejo izravnalni ukrepi glede na njihov obstoj, višino in naravo. Pritožba je vsebovala tudi zadostne dokaze o obstoju škode za industrijo Unije, ki je bila posledica subvencioniranega uvoza.

(7) V nasprotju s trditvijo kitajske vlade pritožba ni temeljila le na politiki industrije pnevmatik iz leta 2010, ampak je vsebovala tudi (zlasti v točkah od 81 do 92) številne druge dokumente politike, načrte in kataloge s sklicevanji na industrijo pnevmatik. Poleg tega se je Komisija (kjer je bilo ustrezno) zanašala na druge razpoložljive vire za potrditev domnevnega subvencioniranja. Komisija se je na primer glede na to, da so organi ZDA pred kratkim objavili odločitve o nekaterih ukrepih, že v tej fazi zanašala na to gradivo. Poleg tega je Komisija menila, da je koristno vključiti sklicevanje na novi načrt province Hebei za spodbujanje industrije iz leta 2016, ki ga je imela v spisu, vendar v pritožbi ni bil omenjen. Ti dodatni dokazi, ki so na voljo v nezaupni različici spisa zadeve kot del memoranduma o zadostnosti dokazov, so dodatno potrdili in dopolnili obtožbe, navedene v pritožbi, glede obstoja in narave domnevnega subvencioniranja. Kolikor je kitajska vlada opozorila na morebitne pomanjkljivosti v zvezi z natančnostjo in ustreznostjo pritožbe, je Komisija med preiskavo proučila te trditve, vendar ni našla razloga za pomisleke glede obtožb o obstoju in obsegu subvencioniranja ob začetku preiskave.

(8) Družba Hämmerling je po dokončnem razkritju trdila, da Komisija ne more začeti preiskave s splošnim sklicevanjem na oznake KN, ki so zgolj informativne narave. Čeprav razlaga oznak KN ni zavezujoča, po mnenju družbe Hämmerling takega splošnega sklicevanja za opredelitev zadevnega izdelka ni mogoče sprejeti, saj zmanjšuje pravno varnost vseh zainteresiranih strani glede tega, ali bodo spadale v okvir preiskave, ter pomeni neposredno kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljnjem besedilu: Listina) in pravice do dobrega upravljanja. Poleg tega tako sklicevanje in nejasen jezik, kar zadeva besedno zvezo „ki se uporabljajo“, izražata, da je bilo področje preiskave negotovo in bi ga bilo mogoče v poznejši fazi preiskave po lastni presoji dodatno razširiti ali zožiti, kar omejuje pravico zainteresiranih strani, da se izjasnijo.

(9) V zvezi s to trditvijo je Komisija ugotovila, da stran v svoji teoretični trditvi ni utemeljila, kako se bo z uporabo oznak KN zmanjšala pravna varnost. Za Komisijo niso zavezujoče oznake KN, ampak opredelitev izdelka, kot je navedena v obvestilu o začetku. Stran ni trdila, da Komisija ni upoštevala opredelitve izdelka, kot je navedena v obvestilu o začetku. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

1.2 Registracija uvoza

(10) Pritožnik je 19. avgusta 2017 oziroma 5. oktobra 2017 vložil zahtevek za registracijo uvoza zadevnega izdelka s poreklom iz LRK v skladu s členom 14(5) osnovne protidampinške uredbe in členom 24(5) osnovne uredbe.

(11) Združenje gumarske industrije Kitajske (v nadaljnjem besedilu: CRIA) in Gospodarska zbornica uvoznikov in izvoznikov kovin, rud in kemikalij Kitajske (v nadaljnjem besedilu: CCCMC) sta 4. oktobra 2017 predložila pripombe na zahtevek za registracijo. Trdila sta, da zahtevek ne izpolnjuje veljavnih dokaznih standardov, ker ni bilo dokazov o dampingu/subvenciji v preteklosti ali znatnem povečanju uvoza ter dokazov, da bo uvoz verjetno resno ogrozil popravljalni učinek dajatev. Komisija je 19. oktobra 2017 organizirala zaslišanje na zahtevo CRIA, v katerem je ponovila svoje predhodne pripombe.

(12) Komisija je 2. februarja 2018 objavila Izvedbeno Uredbo (EU) 2018/163 (v nadaljnjem besedilu: uredba o registraciji) (7), s katero je za uvoz zadevnega izdelka s poreklom iz LRK od 3. februarja 2018 dalje postala obvezna registracija. Pri ocenjevanju veljavnosti zahtevka za registracijo je upoštevala pripombe zainteresiranih strani.

(13) Po začetku veljavnosti registracije je skupina Hankook Group (8) trdila, da so bile njene pravice do obrambe kršene, ker ji informacije v zvezi z namero Komisije glede obvezne registracije uvoza zadevnega izdelka niso bile sporočene pred začetkom veljavnosti uredbe o registraciji. Zato je skupina Hankook Group trdila, da je prišlo do kršitve člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

(14) Komisija je navedla, da je v skladu s členom 30(2) osnovne uredbe pred uvedbo dokončnih dajatev obvezno predhodno razkritje. To pa ne velja za uredbo o registraciji v skladu s členom 24(5) osnovne uredbe. Navedeni člen določa le, da je treba države članice pravočasno predhodno obvestiti. Poleg tega se pravica osebe, da se izjasni, iz člena 41(2)(a) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah uporablja le za posamične ukrepe, ki jo prizadenejo. V tem primeru je Komisija carinskim organom Unije odredila, naj registrirajo uvoz. Uredba o registracij ni posamični ukrep, ki bi prizadel skupino Hankook Group. Uredba ni bila niti naslovljena na skupino Hankook Group niti ni imela posamičnih negativnih učinkov za to skupino. V zvezi s tem bi bilo treba tudi opozoriti, da je registracija uvoza ustrezen ukrep, ki omogoča poznejšo uvedbo dajatev na registrirani uvoz in s katerim so izvajalci dejavnosti ustrezno obveščeni o morebitni odgovornosti, povezani s takim uvozom, ki se lahko naloži v primeru dokončnih ukrepov. Zato s tem, ko skupina Hankook Group ni bila vnaprej obveščena o odločitvi o registraciji, niso bili kršeni niti pravice do obrambe skupine Hankook Group niti člen 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

1.3 Obdobje preiskave in obravnavano obdobje

(15) Preiskava subvencioniranja in škode je zajela obdobje od 1. julija 2016 do 30. junija 2017 (v nadaljnjem besedilu: obdobje preiskave ali OP). Proučitev trendov, pomembnih za oceno škode, je zajela obdobje od 1. januarja 2014 do konca junija 2017 (v nadaljnjem besedilu: obravnavano obdobje).

1.4 Zainteresirane strani

(16) Komisija je v obvestilu o začetku pozvala zainteresirane strani, naj se ji javijo, če želijo sodelovati v preiskavi. Poleg tega je o začetku preiskave posebej obvestila pritožnika, druge znane proizvajalce Unije, znane proizvajalce izvoznike in kitajsko vlado, znane uvoznike, dobavitelje in uporabnike, trgovce in združenja, za katera je znano, da jih to zadeva, ter jih povabila k sodelovanju.

(17) Zainteresirane strani so imele možnost, da izrazijo pripombe o začetku preiskave in zahtevajo zaslišanje pred Komisijo in/ali pooblaščencem za zaslišanje v trgovinskih postopkih.

(18) Dva proizvajalca Unije, ki ju je zastopal pritožnik, sta ob tej priložnosti v skladu s členom 29(1) osnovne uredbe zahtevala, naj Komisija njuni imeni ohrani zaupni, saj sta se bala maščevanja strank ali konkurentov, ki jih zadeva ta preiskava. Poleg tega sta dva druga sodelujoča proizvajalca Unije pozneje zahtevala enak status.

(19) Komisija je posamično proučila utemeljenost vsakega zahtevka za zaupnost. Ugotovila je, da v vseh primerih dejansko obstaja velika verjetnost maščevanja, zato se je strinjala s tem, da se imena teh družb ne bi smela razkriti.

(20) Dva proizvajalca izvoznika, tj. skupina Giti Group (9) in skupina China National Tire Group (10), sta trdila, da bi lahko anonimnost dveh proizvajalcev Unije, ki ju zastopa pritožnik, resno vplivala na pravico strank do obrambe, saj naj ne bi bilo mogoče preveriti, ali pritožnik dejansko predstavlja več kot 25 % celotne proizvodnje Unije. Poleg tega zainteresirani strani zaradi anonimnosti nista mogli vedeti, v katerem razredu (11) je dejaven pritožnik, in zato nista mogli navesti smiselnih pripomb na materialno škodo, ki bi jo lahko utrpel zaradi kitajskega izvoza zadevnega izdelka v Unijo. Skupina Giti Group je tudi trdila, da po navedbah pritožnika proizvodnja Unije tretjega razreda predstavlja le 16 % celotne proizvodnje Unije. Poleg tega sta skupina Giti Group in skupina China National Tire Group trdili, da zaupnost ovira zainteresirane strani pri tem, da bi izvedele, ali so vzorčeni proizvajalci Unije povezani s kitajskimi proizvajalci izvozniki.

(21) Komisija je ob upoštevanju teh pripomb ponovno ocenila nezaupno različico pritožbe, vendar je ugotovila, da različica, ki jo imajo zainteresirane strani na voljo za pregled, tem stranem zadostno omogoča, da ocenijo zahteve v zvezi s procesnim upravičenjem, na katerih temelji ta preiskava. Komisija je vsekakor ugotovila, da to, ali pritožba spada v določen tržni razred, ni odločilno za ugotovitev procesnega upravičenja, saj se procesno upravičenje oceni na podlagi celotne proizvodnje zadevnega izdelka (ne glede na njegovo segmentacijo na razrede). Poleg tega je Komisija ugotovila, da ni predloženih dovolj dokazov ali pojasnil o tem, kako bi domnevno nezadostna seznanjenost z morebitnimi povezavami med anonimnima pritožnikoma in kitajskimi proizvajalci izvozniki omejevala pravico zainteresiranih strani do obrambe. Komisija je povabila zainteresirane strani, naj predložijo take dokaze ali pojasnila, vendar niso bili predloženi dodatni dokazi. Zahtevki zoper odobritev zaupnosti so bili zato zavrnjeni.

(22) Člen 29 osnovne uredbe določa, da Komisija ne sme razkriti nobenih informacij, ki se na podlagi utemeljenega razloga štejejo za zaupne, razen če predložnik takih informacij tega izrecno ne dovoli. Komisija je menila, da nezaupna različica pritožbe zainteresiranim stranem omogoča, da ocenijo zahteve v zvezi s procesnim upravičenjem. Poleg tega to, ali pritožba spada v določen tržni razred, ni pomembno, saj se procesno upravičenje oceni na podlagi celotne proizvodnje (ne glede na kakršno koli segmentacijo na razrede). Nazadnje, Komisije ni prepričala trditev, da naj bi nezadostna seznanjenost z morebitnimi povezavami med anonimnima pritožnikoma in kitajskimi proizvajalci izvozniki omejevala pravico zainteresiranih strani do obrambe. Zahtevki zoper odobritev zaupnosti so bili zato zavrnjeni.

1.5 Vzorčenje

(23) Komisija je v obvestilu o začetku navedla, da bo morda izbrala vzorec zainteresiranih strani v skladu s členom 27 osnovne uredbe.

1.5.1 Proizvajalci Unije

(24) Komisija je v obvestilu o začetku navedla, da je predhodno izbrala vzorec proizvajalcev Unije na podlagi največjega reprezentativnega obsega proizvodnje in prodaje ter obenem zagotovila geografsko razpršenost. Zainteresirane strani je pozvala, naj izrazijo pripombe glede začasnega vzorca.

(25) Štiri zainteresirane strani so predložile pripombe o začasnem vzorcu (skupina China National Tire Group, skupina Giti Group, združenje CRIA in zbornica CCCMC). Zlasti so menile, da se segmentacija trga na tri razrede v začasnem vzorcu ni ustrezno odražala in da bi moral vzorec čim bolje odražati delež proizvodnje in prodaje prvega, drugega in tretjega razreda glede na celotno proizvodnjo in prodajo Unije.

(26) Na podlagi te pripombe je Komisija 25. septembra 2017 od proizvajalcev Unije zahtevala, naj zagotovijo dodatne informacije o razredih, da bi lahko določila spremenjen vzorec proizvajalcev Unije.

(27) Sodelujoči proizvajalci Unije, ki so izpolnili vzorčni vprašalnik, vključujejo velika podjetja ter mala in srednja podjetja (v nadaljnjem besedilu: MSP) (12) in predstavljajo več kot 50 % celotne ocenjene proizvodnje in prodaje Unije.

(28) Za določitev končnega vzorca je Komisija upoštevala razdrobljenost sektorja pnevmatik med različnimi razredi, pri čemer je zagotovila, da so bili z vzorčenimi družbami zajeti vsi trije razredi. Poleg tega je Komisija menila, da bi morala biti v vzorcu zastopani tudi MSP, da bi se zagotovilo, da se položaj MSP ustrezno upošteva pri analizi škode, saj predstavljajo približno 15 % celotne prodaje proizvajalcev Unije.

(29) V vzorec je bilo vključenih enajst proizvajalcev Unije, in sicer na podlagi: — splošne reprezentativnosti v smislu obsega proizvodnje in prodaje zadevnega izdelka v letu 2016; — reprezentativnosti razredov v smislu obsega proizvodnje zadevnega izdelka v letu 2016; — geografske razširjenosti ter — reprezentativnosti proizvajalcev Unije glede na velikost, in sicer med MSP in večjimi podjetji.

(30) Vzorčeni proizvajalci Unije vključujejo tako velika podjetja kot MSP. Izbrani proizvajalci Unije so imeli sedež v šestih državah članicah, ki so skupaj predstavljale več kot 36 % proizvodnje in prodaje Unije, ki so jo prijavili sodelujoči proizvajalci Unije.

(31) Eden od vzorčenih proizvajalcev Unije, tj. poljski proizvajalec Geyer & Hosaja, je 22. decembra 2017 obvestil Komisijo, da se je odločil, da ne bo več sodeloval v preiskavi. Umik tega proizvajalca ni vplival na deleže, navedene v uvodni izjavi 30, saj njegova proizvodnja predstavlja manj kot 0,1 % celotne proizvodnje Unije. Zato je Komisija sklenila, da je končni vzorec še vedno reprezentativen za industrijo Unije.

(32) Nazadnje je skupina Giti Group trdila, da bi morala Komisija nemudoma zaključiti to preiskavo zaradi postopkovno napačne predizbire vzorca proizvajalcev Unije. Komisija je opozorila, da je začasna izbira vzorca proizvajalcev Unije pravno mogoča in prispeva k učinkoviti preiskavi v kratkih rokih. Kot je razvidno iz uvodnih izjav od 26 do 30, je bil začasni vzorec nadalje spremenjen glede na pripombe zainteresiranih strani. Zato je bila trditev zavrnjena.

1.5.2 Uvozniki

(33) Komisija je nepovezane uvoznike pozvala, naj predložijo informacije, določene v obvestilu o začetku, da bi se odločila, ali je vzorčenje potrebno, in da bi v tem primeru lahko izbrala vzorec. Javilo se je pet uvoznikov, ki uvozijo približno 430 000 enot uvoza iz LRK. Vzorčeni sta bili dve družbi, ki sta predstavljali [70 %–90 %] uvoznikov, ki so predložili obrazec za vzorčenje.

1.5.3 Proizvajalci izvozniki

(34) Da bi se Komisija lahko odločila, ali je vzorčenje potrebno, in da bi v tem primeru lahko izbrala vzorec, je vse proizvajalce izvoznike iz LRK pozvala, naj zagotovijo informacije, določene v obvestilu o začetku. Poleg tega je od organov LRK zahtevala, naj navedejo morebitne druge proizvajalce izvoznike, ki bi jih zanimalo sodelovanje v preiskavi, in/ali vzpostavijo stik z njimi.

(35) Zahtevane informacije je predložilo 44 proizvajalcev izvoznikov / skupin proizvajalcev izvoznikov iz zadevne države in se strinjalo z vključitvijo v vzorec. Komisija je v skladu s členom 27(1)(b) osnovne uredbe na podlagi največjega reprezentativnega obsega izvoza v Unijo, ki bi ga bilo razumno mogoče preiskati v razpoložljivem času, izbrala vzorec, v katerem so naslednje štiri skupine proizvajalcev izvoznikov: — China National Tire Group, Kitajska; — Giti Group, Kitajska; — Hankook Group, Kitajska; — Xingyuan Group, Kitajska.

(36) Vzorčene skupine proizvajalcev izvoznikov so predstavljale več kot 50 % celotnega uvoza zadevnega izdelka v Unijo.

(37) V skladu s členom 27(2) osnovne uredbe so bila z vsemi znanimi zadevnimi proizvajalci izvozniki in kitajsko vlado opravljena posvetovanja o izbiri vzorca.

(38) Pripombe o predlaganem vzorcu je predložilo Evropsko združenje za protektiranje pnevmatik (v nadaljnjem besedilu: BIPAVER), ki je trdilo, da bi lahko dokončno izbrani vzorec privedel do močnega neravnovesja v naboru izdelkov med drugim in tretjim razredom pnevmatik. Po njegovem mnenju povprečne uvozne cene morda ne bi ustrezno izražale dela obsega uvoza, ki je najbolj škodljiv za industrijo Unije. Zato je pozvalo Komisijo, naj vzorec ponovno oceni in spremeni.

(39) Komisija je ocenila, ali bi bilo dodatno povečanje vzorca praktično izvedljivo. Poudarila je, da so skupine proizvajalcev izvoznikov, izbranih v vzorec, sestavljene iz: (1) 13 pravnih subjektov, ki so vključeni v proizvodnjo in domačo prodajo zadevnega izdelka; (2) dveh povezanih izvoznikov s sedežem zunaj Unije in (3) več kot desetih povezanih uvoznikov s sedežem v Uniji. Podatke, ki jih je predložil vsak od teh subjektov, je bilo treba obdelati in preveriti. Zato je Komisija menila, da več proizvajalcev izvoznikov v razpoložljivem času ni mogoče razumno preiskati.

(40) Združenje BIPAVER je tudi menilo, da dve vzorčeni družbi nista bili reprezentativni prejemnici subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, ker imata sedež in nekaj proizvodnih zmogljivosti zunaj LRK.

(41) Komisija je ugotovila, da zaradi dejstva, da posamezna družba morda ni neposredno prejela določene vrste domnevne subvencije, vzorec ni nereprezentativen, saj je bil namen vzorca, da predstavlja celotno industrijo pnevmatik v LRK glede upravičenosti do vseh vrst domnevnih subvencij. Štiri vzorčene skupine proizvajalcev izvoznikov so bile reprezentativne, kar zadeva upravičenost do domnevnih subvencij, navedenih v pritožbi. Zato je po mnenju Komisije izbrani vzorec ustrezna podlaga za proučitev obstoja in obsega domnevnega subvencioniranja.

(42) Predlagani vzorec je torej v skladu s členom 27(1)(b) osnovne uredbe. Komisija se je zato odločila, da predlagani vzorec ohrani kot končni vzorec.

(43) Poleg štirih vzorčenih proizvajalcev izvoznikov je šest proizvajalcev izvoznikov izjavilo, da bi v primeru, da ne bodo izbrani v vzorec, želeli prejeti vprašalnik in druge obrazce zahtevka, da zahtevajo individualno preiskavo v skladu s členom 27(3) osnovne uredbe. V skladu z zahtevo je Komisija poslala vprašalnike tem šestim proizvajalcem izvoznikom. Vendar nobeden od njih ni izpolnil vprašalnika.

1.6 Izpolnjeni vprašalniki in preveritveni obiski

(44) Komisija je vprašalnike poslala štirim vzorčenim kitajskim proizvajalcem izvoznikom, nevzorčenim proizvajalcem izvoznikom in vzorčenim proizvajalcem Unije.

(45) Izpolnjene vprašalnike je prejela od štirih vzorčenih kitajskih proizvajalcev izvoznikov in desetih vzorčenih proizvajalcev Unije. Na vprašalnik ni odgovoril nobeden od nevzorčenih proizvajalcev izvoznikov.

(46) Vprašalnik je bil poslan tudi kitajski vladi. Vključeval je posebne vprašalnike za Kitajsko razvojno banko, Kitajsko izvozno-uvozno banko, Kitajsko kmetijsko banko, Banko Kitajske in družbo Chinese Export & Credit Insurance Corporation (v nadaljnjem besedilu: družba Sinosure). Zadevne finančne institucije so bile izrecno navedene v pritožbi kot javni organi ali organi, ki jim je bilo naloženo dodeljevanje subvencij in so bile za to tudi pooblaščene. Od kitajske vlade se je tudi zahtevalo, naj navedeni posebni vprašalnik za finančne institucije pošlje vsem drugim finančnim institucijam, ki so vzorčenim družbam ali kupcem vzorčenih družb zagotavljale posojila ali izvozne kredite. Poleg tega se je od nje zahtevalo, naj zbere vse odgovore teh finančnih institucij in jih pošlje neposredno Komisiji.

(47) Vprašalnik za kitajsko vlado je vseboval tudi posebne vprašalnike za proizvajalce naravnega kavčuka, sintetičnega kavčuka, ogljenih saj in korda iz najlona, ki so glede na pritožbo vzorčenim družbam, tj. Sinopec, Sinopec Baling Co., ChemChina, Shandong Haohua, Jiangxi Blackcat Carbon Black Co., Ltd., Hangzhou Zhongce Qingquan Industrial Co., Ltd. in Suqian Junma Tyre Cord Company Limited, zagotavljali surovine za plačilo, ki je nižje od primernega. Poleg tega se je od kitajske vlade zahtevalo, naj ta posebni vprašalnik pošlje vsem drugim proizvajalcem in distributerjem zadevnih surovin, ki so vzorčenim družbam zagotavljali surovine. Od nje se je tudi zahtevalo, naj zbere vse odgovore teh proizvajalcev in jih pošlje neposredno Komisiji.

(48) Komisija je od kitajske vlade prejela izpolnjene vprašalnike, kar je vključevalo posebne vprašalnike, ki so jih izpolnili Kitajska izvozno-uvozna banka, Banka Kitajske, Kitajska kmetijska banka in družba Sinosure.

(49) Komisija je zbrala in preverila vse informacije, ki so bile po njenem mnenju potrebne za določitev subvencije, škode in interesa Unije. V prostorih kitajskega ministrstva za trgovino je bil opravljen preveritveni obisk, pri katerem so sodelovali tudi uradniki iz drugih ustreznih ministrstev. Tega preveritvenega obiska so se udeležili tudi predstavniki naslednjih finančnih institucij: — Kitajske izvozno-uvozne banke, Peking, Kitajska; — Kitajske kmetijske banke, Peking, Kitajska; — Banke Kitajske, Peking, Kitajska in — družbe Sinosure, Kitajska.

(50) Poleg tega so bili preveritveni obiski v skladu s členom 26 osnovne uredbe opravljeni v prostorih naslednjih družb: vzorčeni proizvajalci Unije — Good Year Firma Oponiarska, Poljska; — Wetest, Češka; — B.R.P. Pneumatici, Italija; — Banden plant, Nizozemska; — Marangoni SpA Ltd., Italija; — Roline N.V., Nizozemska; — štirje proizvajalci Unije, ki so zaprosili za zaupnost; vzorčeni nepovezani uvozniki v Uniji — Heuver Bandengroothandel B.V, Nizozemska; — Hämmerling The Tyre Company GmbH, Nemčija; vzorčeni proizvajalci v LRK skupina China National Tire Group: — Aeolus Tyre Co. Ltd., Jiaozuo, LRK; — Beijing Rubber Research and Design Institute, Beijing, LRK; — Chemchina Corporation, Beijing, LRK; — Chemchina Finance, Beijing, LRK; — China National Tire & Rubber Co. Ltd., Beijing, LRK; — Aeolus Tyre (Taiyuan) Co., Ltd (13)., Taiyuan, LRK; — Chonche Auto Repair Group Co. Ltd., Beijing, LRK; — Henan Tyre Group Co. Ltd., Jiaozuo, LRK; — Yanzhou Ruiyuan Rubber Plastic Co. Ltd.:, Jining, LRK; — Yinhe Power Plant Co. Ltd., Jining, LRK; — QingdaoYellow Sea (Rubber) Group Co. Ltd., Qingdao, LRK; — Qingdao Yellow Sea Rubber Co. Ltd., Qingdao, LRK; — Pirelli Tyre Co. Ltd., Jining, LRK (14). skupina Giti Group: — Giti Tire (China) Investment Co., Shanghai, LRK; — Giti Tire (Anhui) Co. Ltd., Hefei, LRK; — GITI Radial Tire (Anhui) Ltd., Hefei, LRK; — Anhui Prime Cord Fabrics Company Ltd., Hefei, LRK; — Giti Tire (Hualin) Co. Ltd., Hualin, LRK; — Giti Tire (Fujian) Co. Ltd., Fujian, LRK; — GITI Tire (Yinchuan) Co. Ltd., Yinchuan, LRK; — GITI Greatwall Tire (Yinchuan) Co. Ltd., Yinchuan, LRK; — GITI Tyre (Chongqing) Company Ltd., Chongqing, LRK; — GITI Steel Cord (Hubei) Company Ltd., Hubei, LRK; — 3S Engineering Shanghai Company Ltd., Shanghai, LRK; — Seyen Machinery (Shanghai) Company Ltd., Shanghai, LRK; skupina Hankook Group: — Shanghai Hankook Tire Sales Co. Ltd., Shanghai, LRK; — Chongqing Hankook Tire Co. Ltd., Chongqing, LRK; — Jiangsu Hankook Tire Co. Ltd., Jiangsu, LRK; skupina Xingyuan Group: — Xingyuan Tyre Co. Ltd., Dongying, LRK; — Guangrao Xinhongyuan Tyre Co. Ltd., Dongying, LRK; — Xingyuan International Tyre Co. Ltd., Dongying, LRK; — Guangda Tyre Co Ltd., Dongying, LRK.

1.7 Neuvedba začasnih ukrepov in naknadni postopek

(51) Ker je Komisija maja 2018 uvedla začasne ukrepe v vzporedni protidampinški preiskavi, se je odločila, da v sedanji preiskavi ne bo uvedla začasnih ukrepov. 13. julija 2018 so vse zainteresirane strani prejele informativni dokument z opisom predhodnih ugotovitev Komisije o domnevnih shemah subvencioniranja ter predhodnih sklepih Komisije glede škode, vzročne zveze in interesa Unije iz uredbe o uvedbi začasnih protidampinških dajatev.

(52) Več zainteresiranih strani je predložilo pisna stališča o informativnem dokumentu. Zaslišanje je bilo odobreno vsem stranem, ki so to zahtevale.

(53) Po razkritju informativnega dokumenta je družba Pirelli Tyre Co. Ltd. trdila, da je ne bi smeli šteti za povezano družbo družbe China National Tire & Rubber Co. Ltd. (v nadaljnjem besedilu: CNRC). V zvezi s tem se družba Pirelli Tyre Co. Ltd. ni strinjala z uporabo člena 127 Izvedbenega akta carinskega zakonika Unije (EU) 2015/2447 (v nadaljnjem besedilu: carinski zakonik Unije) za namene izračuna tehtanega povprečnega zneska subvencije za povezane družbe. Sklicevala se je na opredelitev iz člena 16 sporazuma STO o subvencijah in izravnalnih ukrepih, ki zahteva nadzor ene družbe nad drugo, da se določi povezava med družbami. Nato je trdila, da se v skladu s tem standardom ne bi štela za povezano družbo, saj domnevno ni bila pod nadzorom družbe CNRC. Navedla je tudi, da se osnovna uredba ne sklicuje na carinski zakonik Unije.

(54) Komisija je opozorila, da se člen 16 sporazuma STO o subvencijah in izravnalnih ukrepih izraža v členu 9(2) osnovne uredbe. Vendar se oba člena nanašata le na opredelitev industrije Unije in povezavo proizvajalcev Unije s proizvajalci izvozniki. V zvezi s tem je proizvajalec Unije, če je pod nadzorom proizvajalca izvoznika, lahko izločen iz opredelitve industrije Unije. V nasprotju s tem pa sporazum STO o subvencijah in izravnalnih ukrepih in osnovna uredba ne omenjata povezave med proizvajalci izvozniki za določitev zneska subvencije. Za zagotovitev učinkovite uveljavitve ukrepov, zlasti za preprečitev usmerjanja izvoza prek povezane družbe z najnižjo dajatvijo, ima Komisija prakso, da določi povezavo med proizvajalci izvozniki na podlagi meril iz člena 127 Izvedbenega akta carinskega zakonika Unije (EU) 2015/2447 z dne 24. novembra 2015. O tem so bile vse strani jasno obveščene z obvestilom o začetku na začetku postopka. Poleg tega je sklicevanje na člen 127 Izvedbenega akta carinskega zakonika Unije izrecno vsebovano v členu 2(1) osnovne protidampinške uredbe (15), Komisija pa bi morala enako obravnavati strani v protidampinški in tudi protisubvencijski preiskavi (16).

(55) Člen 127(d) carinskega zakonika določa, da se osebi štejeta za povezani, če tretja oseba neposredno ali posredno poseduje, nadzoruje ali ima v lasti 5 % ali več deležev z glasovalno pravico ali delnic obeh oseb. Družba CNRC je največji delničar družbe Pirelli Tyre Co. Ltd. V obdobju preiskave je imela v lasti 65 % delnic. Trenutno ima še vedno v lasti 46 % delnic. Zato se v okviru te preiskave za družbi Pirelli Tyre Co. Ltd. in CNRC šteje, da sta povezani. Trditev je bila zato zavrnjena.

(56) Družba Pirelli Tyre Co. Ltd. je tudi pripomnila, da je ne bi smeli šteti za proizvajalca izvoznika, ampak le za sodelujočo stranko, saj je družba proizvodnjo zadevnega izdelka prenehala novembra 2017.

(57) Komisija je ugotovila, da je bila družba Pirelli Tyre Co. Ltd. v celotnem obdobju preiskave proizvajalec izvoznik. Dejstvo, da je družba nato prenehala proizvodnjo, ne spremeni rezultata preiskave. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

(58) Družba Pirelli je po dokončnem razkritju ponovila svojo trditev, da deluje neodvisno od skupine China National Tire Group. Vendar nobena od trditev ni bila utemeljena z dodatnimi dokazi. Družba Pirelli zlasti ni oporekala lastniški strukturi, ki jo je Komisija opisala v Prilogi 2 k dokončnemu razkritju. Zato je Komisija to trditev zavrnila.

(59) Komisija je nadaljevala zbiranje in preverjanje vseh informacij, ki so bile po njenem mnenju potrebne za oblikovanje dokončnih ugotovitev.

(60) Ker sta obdobje škode in obdobje preiskave enaki kot v vzporedni protidampinški preiskavi, je Komisija 1. junija 2018 obvestila zainteresirane strani, da se bodo informacije in pripombe, predložene v zvezi s škodo v okviru protidampinške preiskave, upoštevale tudi v tej preiskavi. Nobena od strani temu pristopu ni nasprotovala.

(61) V vzporedni protidampinški preiskavi so strani 24. julija 2018 prejele dokument o dokončnem razkritju bistvenih dejstev in premislekov, na podlagi katerih je Komisija nameravala uvesti dokončno protidampinško dajatev na uvoz zadevnega izdelka v Unijo. Poleg tega so zainteresirane strani 10. septembra 2018 prejele dodatno razkritje. Kot je opisano v uvodni izjavi 60, so bile pripombe, predložene v okviru navedenih razkritij v zvezi s škodo, vzročno zvezo in interesom Unije, v celoti proučene v tej preiskavi, ter so se, kjer je bilo ustrezno, upoštevale in vključile v ugotovitve te preiskave.

1.8 Dokončno razkritje

(62) Komisija je 28. septembra 2018 obvestila vse strani o bistvenih dejstvih in premislekih, na podlagi katerih je nameravala uvesti dokončno protisubvencijsko dajatev na uvoz zadevnega izdelka v Unijo.

(63) Za vse strani je bil določen rok, v katerem so lahko predložile pripombe v zvezi z dokončnim razkritjem (tj. 8. oktober 2018). Več zainteresiranih strani je zaprosilo za podaljšanje roka. Komisija je tem stranem odobrila podaljšanje roka za predložitev pripomb do 10. oktobra 2018 ob 10.00.

(64) Pisne pripombe o dokončnem razkritju so predložili zbornica CCCMC, združenje CRIA, trije od štirih vzorčenih kitajskih proizvajalcev izvoznikov in dva nepovezana uvoznika.

(65) Skupina China National Tire Group je po dokončnem razkritju trdila, da je Komisija kršila njeno pravico do obrambe, ko je zavrnila njeno prošnjo za dodatno podaljšanje roka, določenega za predložitev pripomb o dokončnem razkritju. Po njenem mnenju Komisija desetdnevnega obdobja ne bi smela obravnavati kot fiksnega roka. Poleg tega bi morala pri določanju roka upoštevati posebnosti obravnavane zadeve ter zagotoviti dovolj časa za pisne in ustne pripombe. V zvezi s temi trditvami je Komisija navedla, da je v zvezi s pripombami o dokončnem razkritju v celoti spoštovala najkrajši rok 10 dni, določen v členu 30(5) osnovne uredbe. Poleg tega je tudi odobrila podaljšanje vsem zainteresiranim stranem v postopku, ki so zaprosile zanj, pri čemer je upoštevala nujnost zadeve v skladu z istim členom.

(66) Družba Hämmerling je zahtevala zaslišanje pri pooblaščencu za zaslišanje, da bi izrazila pomisleke v zvezi s sedanjo preiskavo in nekaterimi horizontalnimi vprašanji glede varstva zaupnih in nezaupnih informacij, vključenih v podatkovno zbirko TRON TDI, ter sedanje prakse odobritve dostopa do nezaupnih spisov zainteresiranim stranem zunaj ozemlja Unije prek navedene podatkovne zbirke.

(67) Komisija je navedla, da za institucije EU ni zavezujoča splošna uredba o varstvu podatkov (17), ampak Uredba št. 45/2001 (18). Poleg tega je družba Hämmerling potrdila, da vprašanje varstva osebnih podatkov ni neposredno povezano z morebitnim specifičnim oviranjem njenih pravic do obrambe na podlagi zakonodaje o trgovinski zaščiti. Komisija je zato sklenila, da ni bilo neposrednega vpliva na položaj družbe Hämmerling kot zainteresirane strani v postopku in njene pravice do obrambe.

(68) Družba Hämmerling je po dokončnem razkritju ponovila svojo trditev, da „je pravica do varstva osebnih podatkov neodvisna pravica, pri kateri prag za njeno kršitev ne zahteva dejanskega primera, ampak le možnost njene zlorabe na neprimeren način, kot na primer, če je dana na voljo nepreverjenim uporabnikom podatkovne zbirke v tretjih državah, brez ustrezne ocene njihovega spoštovanja zakonodaje o varstvu podatkov“.

(69) V zvezi s to trditvijo se je Komisija sklicevala na člen 9(6) Uredbe št. 45/2001, ki določa, da lahko Komisija prenese osebne podatke, če je prenos potreben ali pravno obvezen zaradi obrambe pravnih zahtevkov, in na dejstvo, da morajo vsi posamezniki, na katere se nanašajo osebni podatki, potem ko jim zainteresirana stran odobri dostop do zadeve, ob prvi prijavi v spletno platformo TRON podpisati pogoje uporabe spletne platforme (v katerih je med drugim določeno, da spletna platforma TRON ne sme izdajati informacij brez dovoljenja). Zato se šteje, da je uporaba spletne platforme TRON skladna z veljavnimi pravili o varstvu podatkov.

(70) Po dokončnem razkritju je skupina Giti Group zahtevala zaslišanje pred pooblaščencem za zaslišanje, pri čemer je trdila, da je Komisija kršila njene pravice do obrambe, ker je shemo za povračilo dajatev vključila zelo pozno v postopku in sprejela napačne sklepe. Pooblaščenec za zaslišanje je menil, da je obvestilo o začetku dovoljevalo vključitev obravnavane sheme. Poleg tega bi se morala skupina Giti Group zavedati, da je ta shema zajeta v postopku in da je imela dovolj časa za predložitev svojih pripomb Komisiji. Pooblaščenec za zaslišanje je sklenil, da so bile pravice skupine Giti Group do obrambe spoštovane.

(71) Več drugih zainteresiranih strani je ponovilo enake pomisleke, kot so bili izraženi po razkritju informativnega dokumenta, in prosilo Komisijo za dodatna pojasnila.

(72) Komisija je menila, da javna dokumentacija, informativni dokument in dokončno razkritje vsebujejo dovolj informacij, da lahko vse zainteresirane strani v celoti uveljavljajo svoje pravice do obrambe. Poleg tega je bilo v javno dokumentacijo pred dokončnim razkritjem vključeno obvestilo v zvezi z dokumentacijo (19) s pojasnili o informativnem dokumentu. Zato je zavrnila zahtevo za dodatna pojasnila.

(73) Na koncu so strani trdile, da so bile njihove pravice do obrambe močno prizadete, saj je bilo obdobje za predložitev pripomb o dokončnem razkritju prekratko, kljub podaljšanju, in niso bile upoštevane posebnosti te preiskave.

(74) Z zvezi z določenim rokom je Komisija ponovila, da je upoštevala zakonski rok iz člena 30(5) osnovne uredbe, kot je podrobneje pojasnjeno v uvodni izjavi 65. Dodala je, da so strani prejele obsežno razkritje, in sicer z informativnim dokumentom iz julija 2018, ki je že vseboval glavne pomisleke ter sklepe za vse subvencije z izjemo presežnega odpusta naravnega kavčuka in električne energije, zagotovljenih za plačilo, nižje od primernega. V tej fazi je bil stranem odobren 25-dnevni rok za predložitev pripomb. Ker so bile tako vse strani seznanjene z večino zadev, so bile pripombe, prejete po dokončnem razkritju, tudi utemeljene, pri čemer so obsegale od 8 do 63 strani.

(75) Kar zadeva vidik škode v tej preiskavi, je Komisija ugotovila, da so strani prejele dokončno razkritje in dodaten dokument o dokončnem razkritju tudi v okviru vzporedne protidampinške preiskave. V sedanji preiskavi so se obravnavale pripombe, prejete po obeh razkritjih. Zato je Komisija menila, da že javna dokumentacija in razkritja vsebujejo dovolj informacij, da lahko vse zainteresirane strani v celoti uveljavljajo svoje pravice do obrambe v roku, določenem v dokumentu o dokončnem razkritju. Iz teh razlogov je Komisija menila, da so bile pravice vseh zainteresiranih strani do obrambe v tem postopku v celoti upoštevane.

2. ZADEVNI IZDELEK IN PODOBNI IZDELEK

2.1 Zadevni izdelek

(76) Zadevni izdelek so nekatere nove ali protektirane pnevmatike iz gume, ki se uporabljajo za avtobuse ali tovornjake, z indeksom obremenitve nad 121, s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ki se trenutno uvrščajo pod oznaki KN 4011 20 90 in ex 4012 12 00 (oznaka TARIC 4012120010). Te oznake KN in TARIC so zgolj informativne.

(77) Zadevni izdelek zajema nove in protektirane pnevmatike za avtobuse ali tovornjake, ki imajo enake osnovne fizikalne, kemične in tehnične lastnosti.

(78) Obe vrsti zadevnega izdelka sta izdelani iz istih surovin (čeprav se uporabljena tehnologija lahko razlikuje) in imata podobno strukturo. Posledica razlike v surovinah in strukturi so različne značilnosti glede zmogljivosti.

2.1.1 Proizvodni postopek

2.1.1.1 Nove pnevmatike

(79) Postopek izdelave novih pnevmatik za tovornjake in avtobuse zajema: (1) sestavljanje, pripravo in mešanje kavčukovih zmesi, 2) pripravo sestavnih delov pnevmatike, 3) (okolju prijazno) izdelovanje pnevmatike, 4) vulkanizacijo in 5) končni pregled. Vse pnevmatike za tovornjake in avtobuse so izdelane iz istih surovin, in sicer iz naravnega kavčuka, sintetičnega kavčuka, jekla, ogljenih saj, drugih kemikalij in olj ter tekstila, ter imajo enake sestavne dele, in sicer tekalno plast, bočnico, notranjo karkaso, trak za nogo, jeklene žice in kord karkase pnevmatike, čeprav med različnimi proizvajalci tega izdelka obstajajo nekatere razlike.

(80) Ugotovljeno je bilo tudi, da se pri postopkih izdelave novih pnevmatik za tovornjake in avtobuse uporabljajo različne tehnologije, ki pa niso vplivale na splošno ugotovitev o zamenljivosti.

2.1.1.2 Protektirane pnevmatike

(81) Protektiranje je v bistvu postopek recikliranja, s katerim se izrabljene pnevmatike obnovijo z zamenjavo tekalne plasti na stari karkasi. Karkase so glavni elementi postopka protektiranja, zato je ključni del dejavnosti izvajalca protektiranja izbira in nabava karkas, primernih za protektiranje. Karkase so zato glavna surovina proizvodnega postopka in predstavljajo, odvisno od kakovosti, bodisi dejanski polizdelek bodisi odpadek.

(82) Ta postopek lahko vključuje različne tehnologije, ki ne vplivajo na ugotovitve Komisije glede zamenljivosti.

2.1.2 Uporabe in vrste pnevmatik

(83) Proizvaja se veliko različnih vrst in velikosti pnevmatik za tovornjake in avtobuse, ki se uporabljajo za najrazličnejša gospodarska vozila, od tovornjakov za lokalno dostavo in avtobusov v mestih ali regionalnih okoljih do tovornjakov in avtobusov za vožnjo na dolge razdalje glede na njihovo velikost in specifikacije indeksa nosilnosti. Niso primerne za uporabo na osebnih vozilih ali drugih lahkih gospodarskih vozilih niti za popolnoma terenska vozila, kot so kmetijski traktorji.

(84) Prodajajo se dve vrsti in štiri kategorije pnevmatik za tovornjake ali avtobuse. Vrsta pnevmatik z zračnico je bolj klasična možnost; ima notranjo zračnico z lastnim ventilom in je nameščena v pnevmatiko. Pri pnevmatiki brez zračnice pnevmatika in platišče kolesa tvorita nepredušno zaporo, ventil pa je pritrjen neposredno na platišče. Velika večina pnevmatik za tovornjake ali avtobuse, prodanih v Uniji, so pnevmatike brez zračnice. Štiri kategorije pnevmatik za tovornjake ali avtobuse so: za krmiljeno os, za pogonsko os, za os priklopnega vozila in za vse položaje. Pnevmatike za krmiljeno os so zasnovane za uporabo na sprednji osi za pomoč pri krmiljenju, lahko pa se uporabljajo na vseh položajih na tovornjakih ali avtobusih, odvisno od uporabe vozila. Pnevmatike za pogonsko os so zasnovane za pogonski sklop in zagotavljajo boljši vlek. Pnevmatike za os priklopnega vozila so zasnovane za namestitev na priklopna vozila, medtem ko so pnevmatike za vse položaje zasnovane za uporabo v vseh položajih na vozilu, odvisno od njegove uporabe.

(85) Za pnevmatike, nove ali protektirane, veljajo enake varnostne zahteve na trgu Unije, kot je določeno v Direktivi 2007/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta (20).

2.2 Segmentacija na tri razrede trga Unije za pnevmatike

(86) Informacije, ki jih je zbrala in prejela Komisija, kažejo, da je trg Unije za pnevmatike za avtobuse in tovornjake razdeljen v tri razrede ali segmente. Čeprav med razredi ni jasnih ločnic, se zainteresirane strani in Komisija v svojih ugotovitvah na splošno strinjajo o naslednji kategorizaciji.

(87) Prvi razred zajema nove premium pnevmatike vodilnih znamk glavnih proizvajalcev. Prepoznavnost znamke je ključni dejavnik za pnevmatike tega razreda in utemeljuje znatno višje cene za pričakovano visoke zmogljivosti in še posebej velike tržne naložbe. Ta razred zajema predvsem pnevmatike za originalno opremo proizvajalcev tovornjakov ali avtobusov (v nadaljnjem besedilu: OE1). Kakovost pnevmatik prvega razreda zagotavlja visoko raven možnosti protektiranja pnevmatik, ki so zasnovane tako, da so pnevmatike „z več življenjskimi cikli“, s čimer se dodatno poveča znatno višje število prevoženih kilometrov originalnega izdelka (do trikratno protektiranje za običajno uporabo). Pnevmatike prvega razreda so povezane tudi z višjo stopnjo varnosti in jih pogosto spremlja dobra raven poprodajnih storitev.

(88) Drugi razred zajema večino ne-premium pnevmatik, novih in protektiranih, katerih cene se gibljejo med približno 65 % in 80 % cene pnevmatik prvega razreda. Ta razred lahko zajema pnevmatike za originalno opremo proizvajalcev priklopnih vozil (v nadaljnjem besedilu: OE2). Prepoznavnost znamke je v tem razredu še vedno pomembna, kupci pa znamke običajno dobro poznajo ter lahko opredelijo tudi proizvajalce pnevmatik. Na splošno jih je mogoče protektirati vsaj enkrat in imajo dobre zmogljivosti v smislu števila prevoženih kilometrov, čeprav so ti bolj omejeni kot pri pnevmatikah prvega razreda.

(89) Med pnevmatike tretjega razreda spadajo tako nove kot protektirane pnevmatike z manjšo zmogljivostjo glede števila prevoženih kilometrov in zelo omejeno možnostjo protektiranja ali celo brez te možnosti. Njihova cena običajno znaša manj kot 65 % cene pnevmatik prvega razreda, kar velja tudi za njihovo zmogljivost glede števila prevoženih kilometrov. V tem razredu prepoznavnost znamke skoraj ne obstaja in cena postane odločilni dejavnik pri odločitvi potrošnika za nakup. Poprodajne storitve običajno niso zagotovljene.

(90) Protektirane pnevmatike se lahko razvrstijo v drugi ali tretji razred. Čeprav je nekatere kitajske pnevmatike mogoče protektirati, se protektiranje na Kitajskem zelo redko izvaja. Nasprotno pa je protektiranje precej široko razširjeno v Uniji in na drugih trgih, na primer v Braziliji. Dejavnost protektiranja v Uniji zajema: — integrirane izvajalce protektiranja, ki delujejo pod imenom ali blagovno znamko proizvajalca novih pnevmatik ali v okviru njegovega pooblastila. Štejejo se za nadaljnjo stopnjo blagovnih znamk, pod katerimi se prodajajo nove pnevmatike. To ustreza pnevmatikam drugega razreda, — neodvisne izvajalce protektiranja, ki običajno pokrivajo veliko manjše geografske trge in količine. Pnevmatike prodajajo pod lastnim imenom ali lastno blagovno znamko in se zanašajo na lastno strokovno znanje. Večinoma so to MSP (najmanj 380 družb v Uniji). To ustreza pnevmatikam tretjega razreda.

(91) Komisija je objavila evidenco novih in protektiranih pnevmatik po blagovnih znamkah na podlagi informacij, ki jih je zagotovil pritožnik; seznam je bil 27. oktobra 2017 dan na voljo vsem zainteresiranim stranem.

2.3 Trditve glede segmentacije trga Unije za pnevmatike

(92) Kot je navedeno v uvodni izjavi 86, so zainteresirane strani na splošno sprejele načelo segmentacije trga v tri razrede.

(93) Evidenco trga pnevmatik po znamkah, kot je po razredih določena v obvestilu k spisu z dne 27. oktobra 2017, so zainteresirane strani načeloma potrdile, razen naslednjih zahtevkov zainteresiranih strani za prerazvrstitev nekaterih znamk v druge razrede. Natančneje, skupina China National Tire Group je menila, da njena znamka spada v tretji razred (namesto v drugi razred); dva uvoznika, ki uvažata znamko Double Coin, sta trdila, da bi jo bilo treba razvrstiti v drugi razred (namesto v tretji razred); skupina Hankook Group je menila, da njena znamka Aurora spada v drugi razred (namesto v tretji razred); skupina Giti Group je v svojem odgovoru na vprašalnik menila, da njeni znamki Primewell in GT Radial spadata v drugi razred (namesto v tretjega) in neodvisni uvoznik je trdil, da bi morala biti znamka Sailun razvrščena v drugi razred (namesto v tretjega).

(94) Komisija je pregledala zahtevke na podlagi dokazov, ki so jih predložile zainteresirane strani, in informacije, zbrane med preiskavo po uradni dolžnosti. V skladu z značilnostmi, opredeljenimi v uvodni izjavi 81, je analizirala, v kolikšni meri je mogoče pnevmatike določenih znamk (1) protektirati, (2) uporabiti za originalno opremo za avtobuse in tovornjake ter (3) tržiti v določenem razredu glede na lastno oceno posamezne družbe.

(95) V zvezi s skupino Hankook Group je Komisija sprejela, da znamko Aurora razvrsti v drugi razred, kot je bilo zahtevano. Vendar pa je ugotovila tudi, da bi bilo treba znamko Hankook razvrstiti v prvi razred. Za znamko Hankook obstaja pravno jamstvo, da se lahko njene pnevmatike vsaj enkrat protektirajo. Poleg tega je dobavitelj OE1 za evropske družbe, kot so Scania, MAN in Mercedes-Benz. Skupina Hankook Group na spletišču trži svojo znamko Hankook kot „premium“, iz internega dokumenta povezanega uvoznika, izročenega med preverjanjem, pa je razvidno, da je znamka prestopila v prvi razred.

(96) V zvezi s skupino Giti Group se je Komisija strinjala, da znamki Primewell in GT Radial razvrsti v drugi razred, kot je bilo zahtevano. Komisija je tudi ugotovila, da je pnevmatike skupine Giti Group mogoče protektirati. Vendar pa dejavnosti skupine Giti Group na področju originalne opreme ne obsegajo tovornjakov in avtobusov, temveč se nanašajo na pnevmatike za osebna vozila. Poleg tega skupina Giti Group meni, da njene znamke spadajo v drugi razred. Zato so bile znamke te skupine razvrščene v drugi razred.

(97) V zvezi s skupino China National Tire Group je Komisija predhodno sprejela, da se znamka Aeolus razvrsti v tretji razred, kot je zahtevala družba, in sicer na podlagi trditev, da njenih pnevmatik na splošno ni mogoče protektirati in se ne prodajajo na trgu originalne opreme.

(98) Uvozniki, ki so navedli trditve glede znamk Double Coin in Sailun, niso bili vzorčene družbe, zato Komisija v tej fazi ni mogla preveriti njihovih trditev. Ker niso bili vzorčeni, njihova razvrstitev v drugi ali tretji razred ne vpliva na izid preiskave. Zato Komisija, čeprav ni izrazila pomislekov glede dokazil, ki so jih predložili uvozniki o izkušnjah njihovih strank s pnevmatikami teh znamk, v tej fazi ni sprejela nobenega stališča glede njihovih trditev.

(99) Več zainteresiranih strani je trdilo, da se evidenca razredov po znamkah uporablja samo za znamke v Uniji in da je lahko na drugih trgih evidenca razredov zelo drugačna. Zlasti evidence razredov Unije ni mogoče prenesti na kitajski trg. Komisija poudarja, da je bilo v tej preiskavi evidentiranje po blagovnih znamkah uporabljeno za analizo stanja na trgu Unije in ni bilo pravno pomembno za druge trge.

2.3.1 Zahtevki za izključitev izdelka

(100) Združenje CRIA in zbornica CCCMC, pa tudi skupina China National Tire Group so trdili, da bi bilo treba bodisi nove pnevmatike bodisi protektirane pnevmatike izključiti iz opredelitve zadevnega izdelka, ker: — imajo nove in protektirane pnevmatike različne osnovne fizikalne, tehnične in kemične lastnosti; — imajo protektirane pnevmatike krajšo življenjsko dobo kot nove pnevmatike; — so nove in protektirane pnevmatike namenjene različni rabi, prodajnim kanalom in področjem uporabe ter jih potrošniki različno dojemajo. Zlasti se protektirane pnevmatike ne uporabljajo na trgu originalne opreme in se običajno ne namestijo na krmiljeno os in na tovornjake, ki prevažajo nevarno blago; — imajo nove in protektirane pnevmatike različne oznake KN.

(101) Po dokončnem razkritju je družba Pirelli ponovila podobno trditev.

(102) Te stranke so opozorile tudi, da sta Komisija in Sodišče Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Sodišče) v več zadevah s področja konkurence ugotovila, da nove in protektirane pnevmatike zajemajo dva različna upoštevna trga v smislu cene, strukture ponudbe, dobavnih poti in zamenljivosti (21). Združenje CRIA in zbornica CCCMC sta tudi opozorila, da so drugi organi, pristojni za protidampinške preiskave, nove in protektirane pnevmatike obravnavali ločeno (22). Družba Hämmerling je po dokončnem razkritju ponovila podobno trditev.

(103) Združenje CRIA in zbornica CCCME sta trdila, da se je Komisija zmotila pri svoji oceni, kar zadeva pomembne dejavnike, ker novih in protektiranih pnevmatik ni obravnavala ločeno.

(104) Skupina Giti Group je trdila, da je treba pnevmatike, ki jih je mogoče protektirati, ali pnevmatike z več življenjskimi cikli izključiti iz opredelitve zadevnega izdelka, saj so pnevmatike, ki jih je mogoče protektirati, bolj izpopolnjene kot pnevmatike, ki jih ni mogoče protektirati, in imajo posebne tehnične lastnosti.

(105) Komisija je ugotovila, da se s postopkom protektiranja ohranijo glavne lastnosti, sestavni deli in struktura pnevmatike iz prvotnega postopka izdelave. Zlasti se v fazi protektiranja ne spremenijo ključne tehnične specifikacije pnevmatike, tj. velikost, indeks obremenitve in hitrostni razred pnevmatike. Nove pnevmatike (ki jih je mogoče protektirati ali ne) in protektirane pnevmatike so izdelane iz enakih surovin, iz istih sestavnih delov in imajo podobno strukturo.

(106) Glavna razlika v tehničnih lastnostih med novo izdelano in protektirano pnevmatiko, pritrjeno na njeno karkaso, je, da ima lahko protektirana pnevmatika dejansko krajšo življenjsko dobo in se lahko šteje za manj varno. Vendar se povsem enake tehnične razlike, in sicer razlike glede kakovosti in dojemanja varnosti, pojavljajo tudi glede dveh novih pnevmatik iz različnih razredov. Zlasti imajo pnevmatike nižjega razreda tudi nižje število prevoženih kilometrov in niso prednostna možnost za vozila, ki morajo izpolnjevati zelo stroge varnostne standarde, tj. tiste, ki prevažajo nevarno blago.

(107) Zato je Komisija zavrnila trditev, da imajo nove pnevmatike (ki jih je mogoče protektirati ali ne) in protektirane pnevmatike različne osnovne fizikalne, kemične in tehnične lastnosti.

(108) Komisija je nadalje ugotovila, da nove in protektirane pnevmatike uporabljajo lastniki tovornjakov ali avtobusov, ki so v glavnem dejavni v sektorju prevoza oseb in blaga na kratke do dolge razdalje. Zato je osnovna končna uporaba novih in protektiranih pnevmatik enaka. Komisija je tudi ugotovila, da imajo nove in protektirane pnevmatike enake štiri glavne vrste uporabe, tj. za krmiljeno os, pogonsko os, os priklopnega vozila in vse položaje, ter da zanje veljajo enake varnostne zahteve na trgu Unije, kot so določene v ustrezni zakonodaji.

(109) Zato je bila trditev, da imajo nove in protektirane pnevmatike različne uporabe, zavrnjena.

(110) Komisija se je strinjala, da se protektirane pnevmatike razlikujejo od novih pnevmatik prvega razreda, ker se ne prodajajo na trgu originalne opreme. Komisija je poleg tega ugotovila, da enako velja za pnevmatike tretjega razreda in v veliki meri za znamke drugega razreda, ki se prav tako ne prodajajo na trgu originalne opreme.

(111) Zato je Komisija zavrnila trditev, da imajo nove in protektirane pnevmatike različne prodajne kanale.

(112) Kar zadeva sklepe Komisije na področju konkurence in sodbo Sodišča (23), v katerih je bilo ugotovljeno, da so protektirane pnevmatike ločen proizvodni trg, to dejansko ni pomembno za opredelitev izdelka v preiskavah o trgovinski zaščiti. Opredelitev trga v zadevi o združitvi je osredotočena na zamenljivost na strani povpraševanja in strani ponudbe (24). V okviru protidampinške preiskave je trg opredeljen na podlagi fizikalnih, tehničnih in kemičnih lastnosti zadevnega izdelka. Zato je Komisija to trditev zavrnila.

(113) V zvezi s trditvijo glede opredelitve izdelka v protidampinških zadevah v tretjih državah je Komisija poudarila, da ima preiskovalni organ v zadevah trgovinske zaščite široko polje proste presoje glede opredelitve izdelka (25). Zato način, na katerega preiskovalni organi v tretjih državah uporabljajo svojo diskrecijsko pravico v zvezi s tem, ne more omejevati proste presoje Komisije za namene te preiskave.

(114) Navedena je bila tudi trditev, da zadevni izdelek ne bi smel biti zajet v več oznakah KN. Komisija je v zvezi s tem opozorila, da je zelo običajno, da je en sam zadevni izdelek zajet v več oznakah KN. Do tega prihaja zaradi zasnove kombinirane nomenklature. Poleg tega je v obvestilu o začetku jasno navedeno, da so oznake KN zgolj informativne. Drugič, predloženi niso bili nobeni dokazi, pa tudi Komisija ni bila seznanjena s tovrstnimi informacijami, da je bil zadevni izdelek opredeljen tako, da se uvožene protektirane in nove pnevmatike niso mogle šteti kot alternativna možnost protektiranim in novim pnevmatikam, proizvedenim v Uniji, ter jim neposredno konkurirati. Enako velja za dojemanje proizvajalcev in potrošnikov, distribucijske kanale ali druge dejavnike, kot je obstoj ene ali več kategorij izdelkov, v nasprotju z razlikovanjem med novimi in protektiranimi pnevmatikami za namene te preiskave.

(115) Nazadnje, zainteresirane strani so trdile, da se zaradi segmentacije trga v Uniji protektirane pnevmatike dojemajo kot nižje kakovosti kot nove pnevmatike prvega razreda, čeprav so izdelane na karkasi pnevmatike prvega razreda.

(116) Komisija je sprejela to trditev, ki je v skladu z evidenco razredov, vzpostavljeno v okviru te preiskave, ter proučila le protektirane pnevmatike drugega in tretjega razreda.

2.4 Podobni izdelek

(117) Preiskava je pokazala, da imata naslednja izdelka enake osnovne fizikalne lastnosti in enake osnovne uporabe: — zadevni izdelek, — izdelek, ki ga v Uniji proizvaja in prodaja industrija Unije.

(118) Komisija se je v tej fazi odločila, da sta ta izdelka zato podobna izdelka v smislu člena 2(c) osnovne uredbe.

3. SUBVENCIONIRANJE

3.1 Uvod: Predstavitev vladnih načrtov, projektov in drugih dokumentov

(119) Komisija je pred analizo domnevnega subvencioniranja v obliki subvencij ali programov subvencij ocenila vladne načrte, projekte in druge dokumente, ki so bili pomembni za več kot eno subvencijo ali program subvencij. Ugotovila je, da so vse subvencije ali programi subvencij, ki se ocenjujejo, del izvajanja centralnega načrtovanja kitajske vlade za spodbujanje industrije pnevmatik iz naslednjih razlogov.

(120) V 13. petletnem načrtu za nacionalni gospodarski in družbeni razvoj LRK (v nadaljnjem besedilu: 13. petletni načrt), ki zajema obdobje 2016–2020, je poudarjena strateška vizija kitajske vlade za izboljšanje in spodbujanje ključnih industrij. Poudarjena sta vloga tehnoloških inovacij v gospodarskem razvoju LRK in stalni pomen načel „zelenega“ razvoja. V skladu s poglavjem 5 tega načrta je eno od glavnih razvojnih načel spodbujanje posodobitve tradicionalne industrijske strukture, kar je veljalo že za 12. petletni načrt. Ta zamisel je podrobneje razdelana v poglavju 22, v katerem je pojasnjena strategija za posodobitev tradicionalne industrije v LRK s spodbujanjem tehnološkega preoblikovanja industrije. V zvezi s tem je v 13. petletnem načrtu navedeno, da bodo družbe deležne podpore za „celovito izboljšanje na področjih, kot so tehnologija izdelkov, industrijska oprema, varstvo okolja in energetska učinkovitost“. Okvir 7 se v zvezi s tem izrecno nanaša na projekte, povezane s petrokemičnimi izdelki s konca proizvodne verige (kar vključuje pnevmatike). Varstvo okolja je podrobneje obravnavano v poglavju 44. V skladu s tem poglavjem se bo v ključnih industrijah izvedla „prenova“ za čisto industrijo, okvir 16 pa se v zvezi s tem izrecno nanaša na petrokemično industrijo.

(121) Na podrobnejši ravni je kitajska vlada izdala tudi 13. petletni načrt za razvoj kemične in petrokemične industrije (v nadaljnjem besedilu: 13. petletni načrt za petrokemično industrijo), ki vključuje industrijo pnevmatik in temelji na 13. petletnem načrtu. V tem načrtu je v uvodu navedeno, da sta petrokemična in kemična industrija pomembni temeljni industriji kitajskega nacionalnega gospodarstva. V njem so podrobneje opredeljena načela tehnoloških inovacij, strukturnega prilagajanja in zelenega razvoja iz nacionalnega 13. petletnega načrta, navedene so povezave s konkretnejšimi prednostnimi nalogami v petrokemični industriji (glej poglavje III – Glavne naloge) ter vzpostavljena je povezava z različnimi fiskalnimi in finančnimi podpornimi ukrepi (glej poglavje IV Zaščitni ukrepi: oddelek 4 – Okrepitev podpore politike).

(122) Poleg tega je kitajska vlada izdala poseben načrt za industrijo pnevmatik za izvajanje 13. petletnega načrta za petrokemično industrijo, tj. Politika za industrijo pnevmatik (26). V tej politiki je poudarjeno, da so glavne prednostne naloge kitajske vlade strukturno prilagajanje, tehnološka reforma in zmanjšanje emisij industrije pnevmatik. V členu 6 je navedeno, da se spodbuja razvoj visokozmogljivih radialnih pnevmatik in radialnih pnevmatik za tovornjake in avtobuse brez zračnice. Poleg tega je v preambuli k Politiki za industrijo pnevmatik navedeno, da „se ta politika za industrijo uporablja kot podlaga za vse ustrezne oddelke pri uvajanju različnih vidikov upravljanja naložb, ponudbe zemljišč, okoljske presoje, ocene prihranka energije, varnostnega dovoljenja, kreditnega financiranja in oskrbe z električno energijo za take projekte na področju industrije pnevmatik, kot sta izgradnja proizvodnih zmogljivosti in tehnološki razvoj“.

(123) V tem dokumentu so določeni tudi pogoji za vstop na trg, saj lahko na trg vstopijo le podjetja, ki presegajo določeno proizvodno zmogljivost in izpolnjujejo okoljske zahteve (27).

(124) Po razkritju informativnega dokumenta je kitajska vlada ponovila svoje temeljno stališče o petletnih načrtih Kitajske, pri čemer je trdila, da niso zavezujoči in da bi jih bilo treba obravnavati zgolj kot smernice. Komisija se ni strinjala s tem stališčem – dejansko je v poglavju 17 13. petletnega načrta navedeno: „Nacionalna razvojna strategija in načrt bosta imela vodilno in omejujočo vlogo (28).“ Poleg tega je v poglavju IV 13. petletnega načrta za petrokemično industrijo opisana organizacija izvajanja načrta in navedeno je, da se od podjetij pričakuje, da: „pravočasno izvedejo ključne naloge, uveljavijo samourejanje in zagotovijo povratne informacije o težavah pri izvajanju načrta“ (29). Ne nazadnje je v preambuli Politike za industrijo pnevmatik navedeno, da „jo ustrezno izvajajo vsi zadevni subjekti“. V teh načrtih niso le navedene splošne izjave o spodbujanju, ampak je v njih uporabljeno besedilo, ki kaže njihovo zavezujočo naravo.

(125) Industrija pnevmatik je kot strateška, prednostna in/ali spodbujana industrija opredeljena tudi v naslednjih dokumentih: — sklepu št. 40 državnega sveta o razglasitvi in izvajanju začasnih določb o spodbujanju prilagajanja industrijske strukture (v nadaljnjem besedilu: sklep št. 40). V tem sklepu je navedeno, da je „Katalog smernic za prilagajanje industrijske strukture“, ki je izvedbeni ukrep sklepa št. 40, pomembna podlaga za usmerjanje naložb. Kitajsko vlado tudi usmerja k upravljanju naložbenih projektov ter oblikovanju in izvrševanju politik na področju javnih financ, obdavčitve, kreditov, zemljišč, uvoza in izvoza (30). Industrija pnevmatik in, natančneje, proizvodnja nekaterih pnevmatik, kot so „visokozmogljive radialne pnevmatike (vključno s pnevmatikami za tovornjake brez zračnice […])“, je v poglavju VIII tega kataloga smernic navedena kot spodbujana kategorija (31). Kar zadeva njegovo pravno naravo, je Komisija opozorila, da je sklep št. 40 odlok državnega sveta, ki je najvišji upravni organ v LRK. Zato je sklep pravno zavezujoč za druge javne organe in gospodarske subjekte (32). — V skladu s poglavjem III.1 in 5 ter poglavjem VIII nacionalnega okvira za srednje- in dolgoročni razvoj znanosti in tehnologije (2006–2020) se podpira razvoj ključnih področij in prednostnih tem ter spodbujata finančna in fiskalna podpora za ta ključna področja in prednostne naloge. Vendar je v poglavju III.1 in 5 navedenega dokumenta jasno navedena povezava med (petro)kemično industrijo in prednostno temo št. 1, imenovano „energetska učinkovitost industrije“, in prednostno temo št. 31, imenovano „osnovne surovine“. V poglavju VIII pa se spodbuja finančna in davčna podpora teh prednostnih področij. — V katalogu kitajske vlade z novimi in visokotehnološkimi kitajskimi izdelki (33) so „nove radialne pnevmatike, ki se uporabljajo za avtobuse ali tovornjake (izdelane iz gume, s širino prečnega prereza ≥ 24 palcev)“ navedene kot izdelki, ki se spodbujajo za izvoz. — Na lokalni ravni je provinca Shandong, ki je provinca z največ proizvajalci pnevmatik na Kitajskem, prav tako objavila načrte za spodbujanje industrije pnevmatik. Na primer, oktobra 2014 je vlada province Shandong objavila izvedbeni načrt za preoblikovanje in posodobitev industrije pnevmatik v provinci Shandong (34), ki med drugim določa proizvodna cilja za radialne pnevmatike, ki se uporabljajo za tovornjake in avtobuse, tj. 91 milijonov enot do leta 2017 in 120 milijonov enot do leta 2020, ter zagotavlja podporo podjetjem, ki so hrbtenica industrije pnevmatik za tovornjake in avtobuse.

(126) Industrija pnevmatik se torej šteje za ključno/strateško industrijo, kitajska vlada pa si dejavno prizadeva, da bi se kot cilj politike ustrezno razvijala.

3.2 Delno nesodelovanje in uporaba razpoložljivih dejstev

3.2.1 Uporaba določb člena 28(1) osnovne uredbe v zvezi s preferenčnimi posojili, surovinami, zagotovljenimi za plačilo, ki je nižje od primernega, in zavarovanjem izvoznih kreditov

(127) Komisija je zaradi poenostavitve upravnih postopkov od kitajske vlade zahtevala, naj posebne vprašalnike pošlje štirim določenim bankam v državni lasti, navedenim v pritožbi, in družbi Sinosure ter vsem drugim finančnim institucijam, ki so vzorčenim družbam ali kupcem vzorčenih družb zagotavljale posojila ali izvozne kredite. Podobno je Komisija od kitajske vlade zahtevala, naj posebne vprašalnike pošlje proizvajalcem naravnega kavčuka, sintetičnega kavčuka, ogljenih saj in korda iz najlona, ki so glede na pritožbo vzorčenim družbam zagotavljali surovine za plačilo, ki je nižje od primernega, ter vsem drugim proizvajalcem in distributerjem zadevnih surovin, ki so vzorčenim družbam zagotavljali surovine.

(128) Kitajska vlada najprej ni odgovorila na zahtevo Komisije. Zato je Komisija v pozivu k dopolnitvi ponovila svojo zahtevo, da bi finančnim institucijam in dobaviteljem surovin zagotovila čim večje možnosti za sodelovanje v preiskavi z zagotovitvijo potrebnih informacij, da bi Komisija lahko ugotovila obstoj in obseg domnevnega subvencioniranja. Kitajska vlada je na podlagi poziva k dopolnitvi dejansko stopila v stik z zgoraj navedenimi finančnimi institucijami in dobavitelji. Vendar so vprašalnik izpolnile le tri banke v državni lasti, ki so bile izrecno navedene v pritožbi, in družba Sinosure.

3.2.1.1 Preferenčna posojila

(129) Kitajska vlada je navedla, da ni bila pristojna, da bi od bank v državni lasti, ki niso izpolnile vprašalnika, zahtevala informacije, saj delujejo neodvisno od kitajske vlade.

(130) Komisija se s tem stališčem ni strinjala. Prvič, po mnenju Komisije so informacije, ki so se zahtevale od subjektov v državni lasti (družb ali javnih/finančnih institucij), kitajski vladi na voljo za vse subjekte, v katerih je kitajska vlada glavni ali večinski delničar. Dejansko so v skladu z zakonom Ljudske republike Kitajske o državnem premoženju v podjetjih (35) agencije za nadzor in upravljanje premoženja v državni lasti, ki jih je ustanovila komisija državnega sveta za nadzor in upravljanje premoženja v državni lasti, in lokalne ljudske vlade tiste, ki izvajajo naloge in odgovornosti vlagatelja kapitala v podjetja, v katera se vlaga državni kapital, v imenu vlade. Take agencije so tako upravičene do prejemanja donosa na sredstva za sodelovanje pri pomembnih odločitvah in izbor vodstvenih uslužbencev podjetij, v katera se vlaga državni kapital. Poleg tega podjetja, v katera se vlaga državni kapital, v skladu s členom 17 navedenega zakona o državnem premoženju sprejmejo upravljanje in nadzor s strani vlad ter ustreznih vladnih oddelkov in agencij ter javni nadzor in odgovarjajo vlagateljem kapitala.

(131) Poleg tega ima kitajska vlada potrebna pooblastila za sodelovanje s finančnimi institucijami, tudi če niso v državni lasti, saj so vse v pristojnosti kitajskega bančnega regulativnega organa. Na primer, v skladu s členoma 33 in 36 zakona o bančnem nadzoru (36) lahko komisija bančnih regulatorjev Kitajske od vseh finančnih institucij s sedežem v LRK zahteva, naj predložijo informacije, kot so računovodski izkazi, statistična poročila ter informacije v zvezi s poslovanjem in upravljanjem. Komisija bančnih regulatorjev Kitajske lahko tudi naroči finančnim institucijam, naj razkrijejo informacije javnosti.

(132) Nadalje, čeprav so sodelujoče banke v državni lasti zagotovile nekaj splošnih pojasnil o delovanju svojih sistemov odobritve posojil in obvladovanja tveganja, pa nobena od njih ni zagotovila posebnih informacij v zvezi s posojili, ki so jih zagotavljale vzorčenim družbam, saj so trdile, da jih zakonske in regulativne zahteve ter pogodbene klavzule zavezujejo k zaupnosti informacij, povezanih z vzorčenimi družbami.

(133) Zato je Komisija od vzorčenih skupin proizvajalcev izvoznikov zahtevala dovoljenje za dostop do informacij za posamezne družbe, ki jih hranijo vse banke, bodisi v državni lasti bodisi zasebne, od katerih so prejemali posojila. Čeprav so vzorčene družbe dale soglasje, da bodo zagotovile dostop do podatkov bank, ki se nanašajo nanje, banke niso hotele zagotoviti zahtevanih podrobnih informacij.

(134) Komisija je informacije o strukturi in lastništvu podjetja nazadnje prejela le od treh bank v državni lasti, navedenih v uvodni izjavi 48, od drugih finančnih institucij, ki so zagotavljale posojila vzorčenim družbam, pa ne. Poleg tega ni nobena finančna institucija predložila informacij glede ocene tveganja posojil, odobrenih vzorčenim skupinam proizvajalcev izvoznikov.

(135) Ker Komisija ni imela informacij v zvezi z večino bank v državni lasti, ki so vzorčenim družbam zagotavljale posojila, niti informacij o posojilih za posamezne družbe, ki so jih zagotavljale sodelujoče banke, je menila, da ni prejela bistvenih informacij v zvezi s tem vidikom preiskave.

(136) Zato je obvestila kitajsko vlado, da bi pri proučevanju obstoja in obsega domnevnega subvencioniranja, dodeljenega s preferenčnimi posojili, morda morala uporabiti razpoložljiva dejstva v skladu s členom 28(1) osnovne uredbe.

(137) Kitajska vlada je v odgovoru na dopis Komisije ter v pripombah na informativni dokument in dokončno razkritje ugovarjala uporabi člena 28(1) osnovne uredbe v zvezi s preferenčnimi posojili. Kitajska vlada je ponovila, da ni imela nadzora nad bankami. Poleg tega je menila, da je sodelovala po svojih najboljših močeh, da ji je Komisija naložila nerazumno dodatno breme in da manjkajoče informacije niso bile „potrebne“ v smislu člena 28 osnovne uredbe, saj so bile na voljo že v izpolnjenih vprašalnikih.

(138) Komisija je vztrajala pri svojem stališču, da lahko kitajska vlada banke zaprosi za informacije iz razlogov, pojasnjenih v uvodnih izjavah 130 in 131. Potrdila je, da je kitajska vlada posredovala zadevne vprašalnike bankam in da je izpolnjene vprašalnike prejela od treh bank v državni lasti. Uporabila je tako zagotovljene informacije in jih dopolnila z dejstvi, ki so bila na voljo le za manjkajoče dele.

(139) Te manjkajoče informacije se večinoma nanašajo na dva vidika: prvič, informacije o lastništvu in strukturi upravljanja nesodelujočih bank. Te informacije je Komisija potrebovala, da bi ugotovila, ali so te banke javni organi ali ne. Drugič, informacije za posamezne družbe, ki so jih zagotovile sodelujoče banke, kot sta na primer notranji postopek odobritve posojil banke in ocenjevanje kreditne sposobnosti bank za posojila, zagotovljena vzorčenim družbam, so bile potrebne v smislu člena 28 osnovne uredbe, da bi se ugotovilo, ali so bila posojila vzorčenim družbam zagotovljena po preferenčnih obrestnih merah. Poleg tega lahko take notranje dokumente zagotovijo samo banke in jih tako ni mogoče predložiti z izpolnjenimi vprašalniki vzorčenih družb.

(140) Komisija je menila, da kitajski vladi ni naložila nerazumnega bremena. Komisija je na začetku omejila svojo preiskavo na finančne institucije, ki so zagotovile posojila vzorčenim družbam. Prav tako od kitajske vlade ni zahtevala, naj opredeli te finančne institucije, saj sta bila seznam z imeni in naslovi bank ter zahtevek za posredovanje vprašalnikov poslana kitajski vladi že na samem začetku preiskave, tj. decembra 2017. S tem je imela kitajska vlada na voljo dovolj časa za izpolnitev zahteve Komisije. Vendar je kitajska vlada vprašalnike Komisije dejansko poslala bankam šele 28. marca 2018, pri čemer so imele banke na voljo tri delovne dni za izpolnitev vprašalnika. Te zamude ni mogoče pripisati Komisiji. Komisija je zato menila, da je storila vse, kar je bilo v njeni moči, da bi olajšala naloge, ki jih je naložila kitajski vladi.

(141) Komisija je zato trdila, da se je morala pri proučevanju obstoja in obsega domnevnega subvencioniranja, dodeljenega s preferenčnimi posojili, delno zanašati na razpoložljiva dejstva.

3.2.1.2 Zavarovanje izvoznih kreditov

(142) Družba Sinosure je delno izpolnila posebni vprašalnik v zvezi z zavarovanjem izvoznih kreditov, zagotovljenih vzorčenim družbam. Vendar ni predložila zahtevanih dokazil glede njenega upravljanja, kot je letno poročilo ali statut, pri čemer je trdila, da so to zaupne informacije.

(143) Prav tako ni predložila posebnih informacij o zavarovanju izvoznih kreditov, zagotovljenih industriji pnevmatik, višini premij ali podrobnih podatkov v zvezi z dobičkonosnostjo svoje dejavnosti zavarovanja izvoznih kreditov.

(144) Ker take informacije niso bile predložene, je Komisija menila, da ni prejela bistvenih informacij v zvezi s tem vidikom preiskave.

(145) Po mnenju Komisije so informacije, ki so se zahtevale od subjektov v državni lasti (družb ali javnih/finančnih institucij), kitajski vladi na voljo za vse subjekte, v katerih je kitajska vlada glavni ali večinski delničar. To velja tudi za družbo Sinosure, ki je subjekt, ki je v celoti v državni lasti. Zato je Komisija kitajsko vlado obvestila, da bo pri proučevanju obstoja in obsega domnevnega subvencioniranja, dodeljenega z zavarovanjem izvoznih kreditov, morda morala uporabiti razpoložljiva dejstva v skladu s členom 28(1) osnovne uredbe.

(146) Kitajska vlada je v odgovoru na dopis Komisije ter v pripombah na informativni dokument in dokončno razkritje ugovarjala uporabi člena 28(1) osnovne uredbe v zvezi z zavarovanjem izvoznih kreditov, pri čemer je opozorila na dejstvo, da je družba Sinosure predložila izpolnjen vprašalnik in med preverjanjem na kraju samem odgovorila na vprašanja Komisije.

(147) Družba Sinosure je dejansko predložila izpolnjen vprašalnik, njeni predstavniki pa so bili navzoči pri preverjanju v prostorih kitajske vlade. Vendar, kot je navedeno v uvodnih izjavah 142 in 143, so bile zagotovljene informacije nepopolne in Komisiji niso omogočale, da bi oblikovala sklepe o ključnih delih preiskave v zvezi z zavarovanjem izvoznih kreditov, tj. ali je družba Sinosure javni organ in ali so bile premije, ki so se zaračunavale vzorčenim družbam, skladne s trgom.

(148) Komisija je zato sklenila, da se je morala pri svojih ugotovitvah v zvezi z zavarovanjem izvoznih kreditov delno zanašati na razpoložljiva dejstva.

3.2.1.3 Zagotavljanje surovin za plačilo, ki je nižje od primernega

(149) Nobeden od proizvajalcev naravnega kavčuka, sintetičnega kavčuka, ogljenih saj in korda iz najlona, ki so vzorčenim družbam zagotavljali surovine, ni izpolnil posebnih vprašalnikov, ki jih je poslala kitajska vlada.

(150) Kitajska vlada je navedla, da ni bila pristojna, da bi od bank v državni lasti, ki niso izpolnile vprašalnika, zahtevala informacije, saj delujejo neodvisno od kitajske vlade. Komisija se s tem stališčem ne strinja. Po mnenju Komisije so informacije, ki so se zahtevale od subjektov v državni lasti (družb ali javnih/finančnih institucij), kitajski vladi na voljo za vse subjekte, v katerih je kitajska vlada glavni ali večinski delničar.

(151) Poleg tega kitajska vlada ni hotela zagotoviti pregleda z imeni in lastniško strukturo kitajskih proizvajalcev surovin v preiskavi, pri čemer je trdila, da so to zaupne informacije.

(152) Ker Komisija ni imela informacij v zvezi z upravljanjem proizvajalcev v državni lasti, ki so vzorčenim družbam zagotavljali surovine, in ker dobavitelji surovin vzorčenim družbam niso zagotovili informacij o določanju cen surovin za posamezne družbe, je Komisija menila, da ni prejela bistvenih informacij v zvezi s tem vidikom preiskave.

(153) Komisija je zato kitajsko vlado obvestila, da bo pri proučevanju obstoja in obsega domnevnega subvencioniranja, dodeljenega z zagotavljanjem surovin za plačilo, ki je nižje od primernega, morda morala uporabiti razpoložljiva dejstva v skladu s členom 28(1) osnovne uredbe.

(154) Kitajska vlada je v odgovoru na dopis Komisije in pripombah na informativni dokument ugovarjala uporabi člena 28(1) osnovne uredbe v zvezi z zagotavljanjem surovin za plačilo, ki je nižje od primernega, in sicer iz enakih razlogov, kot so navedeni v uvodni izjavi 137. Kar zadeva pomanjkanje pristojnosti kitajske vlade, da bi od proizvajalcev lahko zahtevala informacije, in obstoj nerazumnega bremena, naloženega kitajski vladi, je Komisija vztrajala pri svoji utemeljitvi iz uvodnih izjav 138 in 140, ki se nanaša tudi na dobavitelje surovin vzorčenim družbam.

(155) Te manjkajoče informacije se večinoma nanašajo na dva vidika: prvič, informacije o lastništvu in strukturi upravljanja nesodelujočih proizvajalcev. Komisija brez takih informacij ni mogla ugotoviti, ali so ti proizvajalci javni organi ali ne. Drugič, informacije za posamezne družbe, ki so jih zagotovili nesodelujoči proizvajalci, kot so na primer informacije o določanju cen surovin, ki so jih zagotovile vzorčene družbe. Take informacije so potrebne v smislu člena 28 osnovne uredbe, da se ugotovi, ali so bile surovine vzorčenim družbam zagotovljene za plačilo, nižje od primernega. Poleg tega lahko take informacije zagotovijo samo proizvajalci in jih tako ni mogoče predložiti z izpolnjenimi vprašalniki vzorčenih družb.

(156) Komisija je zato trdila, da se je morala glede ugotovitev v zvezi z zagotavljanjem naravnega kavčuka, sintetičnega kavčuka, ogljenih saj in korda iz najlona za plačilo, ki je nižje od primernega, v skladu s členom 28(1) začasno zanašati na razpoložljiva dejstva.

3.2.2 Uporaba določb člena 28(1) osnovne uredbe pri enem proizvajalcu izvozniku v zvezi z zavarovanjem izvoznih kreditov

(157) Skupina Xingyuan Group je v izpolnjenem vprašalniku navedla, da v obdobju preiskave ni imela sklenjene nobene pogodbe o zavarovanju izvoznih kreditov. Vendar je Komisija po preveritvenem obisku ugotovila, da je družba prejela nepovratna sredstva v obliki vračil premij za zavarovanje izvoznih kreditov, plačanih za leto 2016, ki so tako zajemala obdobje preiskave. Iz predloženih dokumentov ni jasno razvidno, ali taka vračila pomenijo celotno premijo, ki jo je družba plačala za zavarovanje izvoza, ali le njen del.

(158) Komisija je v teh okoliščinah menila, da je prejela neresnične ali zavajajoče informacije.

(159) Zato je družbo uradno obvestila, da bo razmislila o tem, ali bo svoje ugotovitve delno sprejela na podlagi razpoložljivih dejstev v skladu s členom 28(1) osnovne uredbe (tj. glede informacij, povezanih z zavarovanjem izvoznih kreditov).

(160) Družba je v odgovoru na dopis Komisije ugovarjala uporabi člena 28(1) osnovne uredbe v zvezi z zavarovanjem izvoznih kreditov. Trdila je, da ker ni neposredno izvažala, ni bila izpostavljena nikakršnim kreditnim tveganjem. Zato družba ni potrebovala zavarovanja izvoznih kreditov in ni mogla prejeti vračil premij, ki jih ni plačala.

(161) Komisija se je strinjala, da je družba v EU izvažala samo posredno. Vendar je bila trditev družbe, da ni potrebovala zavarovanja izvoznih kreditov in da ni mogla prejeti vračil za zavarovalne premije, ki jih ni plačala, v nasprotju z dokazi v spisu, ki so kazali, da je družba dejansko prejela vračilo. Družba ni pojasnila, zakaj bi vlada zagotovila vračilo premije, ki domnevno ni bila plačana. Komisija je tudi ugotovila, da opredelitev pravic in obveznosti med družbo in njenimi trgovci, ki se ukvarjajo s prodajo v EU, ni jasna. Dejansko družba ni izpolnila nekaterih izvoznih formalnosti v imenu trgovcev, ki so v obdobju preiskave prodajali v EU, in je bila oproščena plačila uvoznih dajatev za naravni kavčuk, uporabljen v izvoženih pnevmatikah, čeprav ga ni neposredno izvažala.

(162) Ker Komisija od družbe ni prejela novih informacij o nasprotnem, je sklenila, da je družba zagotovila neresnične in nepopolne informacije o zavarovanju izvoznih kreditov, prejetih v obdobju preiskave. Zato se je glede ugotovitev v zvezi z zavarovanjem izvoznih kreditov za to družbo zanašala na razpoložljiva dejstva, kar je vključevalo najvišji znesek subvencije v zvezi z zavarovanjem izvoznih kreditov, ugotovljen v drugih vzorčenih družbah.

3.2.3 Uporaba določb člena 28(1) osnovne uredbe pri enem proizvajalcu izvozniku v zvezi s preferenčnim financiranjem

(163) Skupina Huaqin Rubber Industry Group in družba Yanzhou Yinhe Power Plant Co. Ltd. nista zagotovili popolnih informacij o svojih posojilnih pogodbah.

(164) Zato je Komisija zadevne družbe uradno obvestila, da bo razmislila o tem, ali bo svoje ugotovitve delno sprejela na podlagi razpoložljivih dejstev v skladu s členom 28(1) osnovne uredbe (tj. glede informacij, povezanih s temi sporazumi). V odgovoru na dopis Komisije, s katerim so bile zadevne družbe obveščene o možni uporabi člena 28(1) osnovne uredbe, so na splošno nasprotovali tej uporabi.

(165) Vendar se je glede na to, da niso bili predloženi dodatni dokazi v zvezi s posojilnimi pogodbami iz uvodne izjave 163, Komisija pri svojih ugotovitvah v zvezi s temi posojilnimi pogodbami še naprej delno zanašala na razpoložljiva dejstva.

3.3 Subvencije in programi subvencij, ki spadajo v obseg sedanje preiskave

(166) Na podlagi informacij iz pritožbe, obvestila o začetku in odgovorov na vprašalnik Komisije je bilo preverjeno domnevno subvencioniranje kitajske vlade prek naslednjih subvencij: (i) preferenčna politika posojil, kreditne linije, izvozni krediti za prodajalce in kupce, drugo financiranje in jamstva; (ii) preferenčno zavarovanje izvoznih kreditov; (iii) programi nepovratnih sredstev: — program za znane blagovne znamke; — nepovratna sredstva izvozne pomoči, na primer nagrade za napredna izvozna podjetja ali izvoz, nagrada za predelovalno dejavnost, nepovratna sredstva za zunanje naložbe; — nepovratna sredstva za varstvo okolja, kot so posebni sklad za reformo energetsko varčne tehnologije, sklad za čiste proizvodne tehnologije, spodbude za varstvo okolja in ohranjanje virov; — nepovratna sredstva, povezana s tehnološkimi posodobitvami ali preoblikovanjem, kot so na primer subvencije državnega sklada za ključne tehnološke projekte, spodbujanje nalog na področju raziskav in razvoja v okviru načrtov za podporo znanosti in tehnologije, spodbujanje prilagoditve, oživitve in tehnološke prenove ključnih industrij; — ad hoc subvencije, ki jih zagotovijo občinski/pokrajinski organi; (iv) izpadli prihodki, nastali prek programov neposrednih oprostitev davka in znižanja davka: — ugodnosti pri davku od dohodkov podjetij za visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo; — izravnava pri davku od dohodkov podjetij za raziskave in razvoj; — preferenčne davčne politike za zahodne regije; — oprostitev ali znižanje davka za uporabo zemljišč; — lokalni davčni popusti; (v) izpadli prihodki, nastali prek programov posrednih davkov in uvoznih tarif: — oprostitve plačila DDV in rabati v zvezi z uvoznimi tarifami za uporabo uvožene opreme in tehnologije; — oprostitve plačila uvoznih dajatev za predelovalno dejavnost; (vi) blago in storitve, ki jih vlada zagotovi za plačilo, ki je nižje od primernega: — naravni kavčuk, ki ga vlada zagotovi za plačilo, ki je nižje od primernega; — sintetični kavčuk, ki ga vlada zagotovi za plačilo, ki je nižje od primernega; — ogljene saje, ki jih vlada zagotovi za plačilo, ki je nižje od primernega; — kord iz najlona, ki ga vlada zagotovi za plačilo, ki je nižje od primernega; — električna energija, ki jo vlada zagotovi za plačilo, ki je nižje od primernega; — zemljišča in pravice do uporabe zemljišč, ki jih vlada zagotovi za plačilo, ki je nižje od primernega.

3.4 Preferenčno financiranje in zavarovanje: posojila

(167) V skladu z informacijami, ki so jih predložile štiri vzorčene skupine proizvajalcev izvoznikov, jim je posojila zagotavljalo 32 finančnih institucij s sedežem v LRK. Od teh 32 finančnih institucij je bilo 27 bank v državni lasti (37). Preostalih pet finančnih institucij je bilo v zasebni lasti. Vendar so posebni vprašalnik kljub pozivu, ki je bil poslan kitajski vladi in je zajemal vse finančne institucije, ki so zagotavljale posojila vzorčenim družbam, izpolnile le tri banke v državni lasti.

3.4.1 Banke v državni lasti, ki delujejo kot javni organi

(168) Komisija je ugotavljala, ali banke v državni lasti delujejo kot javni organi v smislu člena 3 in člena 2(b) osnovne uredbe. V zvezi s tem je preskusni postopek za preverjanje, ali je podjetje v državni lasti javni organ, naslednji (38): „Pomembno je, ali je podjetje pooblaščeno za izvajanje vladnih funkcij, ne pa, kako je to doseženo. Obstaja veliko različnih načinov, na katere vlada v ožjem smislu pooblasti subjekte. Skladno s tem so lahko ustrezne različne vrste dokazov, ki kažejo, da je bil določen subjekt pooblaščen. Dokazilo, da subjekt dejansko izvaja vladne funkcije, se lahko uporablja kot dokaz, da ima pooblastilo vlade, zlasti kadar tak dokaz kaže na stalno in sistematično prakso. Po našem mnenju lahko zato dokaz, da vlada izvaja smiseln nadzor nad subjektom in njegovim ravnanjem, v določenih okoliščinah dokazuje tudi, da ima zadevni subjekt pooblastilo vlade, na podlagi katerega izvaja vladne funkcije. Treba pa je poudariti, da razen izrecnega pooblastila s pravnim instrumentom zgolj obstoj formalnih povezav med subjektom in vlado v ožjem smislu verjetno ne zadostuje za pooblastilo vlade. Tako na primer zgolj dejstvo, da je vlada večinski delničar subjekta, ne pomeni, da izvaja smiseln nadzor nad ravnanjem tega subjekta, še manj pa, da ga je pooblastila za izvajanje vladnih funkcij. Vendar je v nekaterih primerih, kadar dokazi kažejo, da so formalni indici vladnega nadzora večplastni, obstajajo pa tudi dokazi, da se je tak nadzor izvajal na smiseln način, na podlagi teh dokazov mogoče sklepati, da zadevni subjekt izvaja pooblastilo vlade.“ V tej zadevi ugotovitev, da je bankam v državni lasti podeljeno pooblastilo za izvajanje vladnih funkcij, temelji na naslednjih formalnih indicih vladnega nadzora in dokazih, da se je ta izvajal na smiseln način.

(169) Komisija je želela pridobiti informacije o državnem lastništvu in formalne indice vladnega nadzora v bankah v državni lasti. Analizirala je tudi, ali se je nadzor izvajal na smiseln način. V ta namen se je morala delno zanašati na razpoložljiva dejstva, ker kitajska vlada in banke v državni lasti niso hotele predložiti dokazov o postopku odločanja, ki je vodil do preferenčnih posojil.

(170) Da bi izvedla to analizo, je najprej proučila informacije v zvezi s tremi bankami v državni lasti, ki so izpolnile posebni vprašalnik in omogočile preverjanje.

3.4.1.1 Sodelujoče banke v državni lasti

(171) Izpolnjene vprašalnike, ki so bili preverjeni na kraju samem, so predložile naslednje tri banke v državni lasti: Kitajska izvozno-uvozna banka, Kitajska kmetijska banka in Banka Kitajske.

(a) Lastništvo in formalni indici nadzora, ki ga izvaja kitajska vlada

(172) Komisija je na podlagi informacij, prejetih v izpolnjenih vprašalnikih in med preveritvenim obiskom, ugotovila, da je imela vlada neposredno ali posredno v lasti več kot 50 % delnic v vsaki od teh finančnih institucij.

(173) Kar zadeva formalne indice vladnega nadzora nad tremi sodelujočimi bankami v državni lasti, je Komisija vse štela za „ključne finančne institucije v državni lasti“. Tako je v obvestilu „Začasne določbe o nadzornih odborih v ključnih finančnih institucijah v državni lasti“ navedeno: „Ključne finančne institucije v državni lasti, ki so navedene v teh uredbah, so državne politične banke, poslovne banke, družbe za upravljanje finančnih sredstev, delniške družbe, zavarovalnice itd. (v nadaljnjem besedilu: državne finančne institucije), v katere državni svet razpošlje nadzorne odbore“.

(174) Nadzorni odbor ključnih finančnih institucij v državni lasti je imenovan v skladu z začasnimi določbami za nadzorni odbor v ključnih finančnih institucijah v državni lasti. Komisija je na podlagi členov 3 in 5 teh začasnih določb ugotovila, da člane nadzornega odbora imenuje državni svet, ki mu tudi odgovarjajo, iz česar je razviden institucionalni nadzor države nad poslovnimi dejavnostmi sodelujočih bank v državni lasti. V zvezi z zadevnimi tremi bankami v državni lasti je poleg teh splošno veljavnih indicev ugotovila naslednje:

Kitajska izvozno-uvozna banka

(175) Kitajska izvozno-uvozna banka je bila ustanovljena in deluje v skladu z obvestilom o ustanovitvi, ki ga je izdal državni svet, ter svojim statutom. V skladu s statutom te banke država neposredno imenuje njeno upravo. Nadzorni odbor imenuje državni svet v skladu z „Začasnimi določbami o nadzornih svetih v ključnih finančnih institucijah v državni lasti“ (odlok državnega sveta št. 282) ter drugimi zakoni in predpisi, odbor pa odgovarja državnemu svetu.

(176) V statutu je tudi navedeno, da ima odbor stranke Kitajske izvozno-uvozne banke vodilno in osrednjo politično vlogo pri zagotavljanju, da ta banka izvaja politike in pomemben razvoj stranke in države. Vodstvo stranke je vključeno v vse vidike upravljanja družbe.

(177) Poleg tega je v statutu navedeno, da je Kitajska izvozno-uvozna banka namenjena zagotavljanju podpore za razvoj zunanje trgovine in gospodarskega sodelovanja, čezmejne naložbe, pobudo „En pas, ena cesta“, sodelovanje na področju mednarodne zmogljivosti in proizvodnjo opreme. Njeno področje delovanja vključuje kratko-, srednje- in dolgoročna posojila, kot so odobrena in usklajena s politikami države za zunanjo trgovino in spodbujanje naložb po svetu, kot so izvozni krediti, uvozni krediti, tuja pogodbena posojila na področju inženirstva, posojila za naložbe v tujini, posojila kitajske vlade za tujo pomoč in izvozna posojila za prodajalce.

Kitajska kmetijska banka

(178) Kot je navedeno v členu 137 statuta Kitajske kmetijske banke, ima kitajska vlada kot glavni delničar z 79,62-odstotnim deležem pooblastila, da imenuje vse člane upravnega odbora. V skladu s členom 204 statuta to velja tudi za nadzorni odbor.

(179) Poleg tega upravni odbor v skladu s statutom Kitajske kmetijske banke določa strategijo banke, odloča o njenem proračunu in naložbah, imenuje predsednika in sekretarja upravnega odbora ter vzpostavi in spremlja sistem obvladovanja tveganja banke. Iz tega nepopolnega seznama pristojnosti je razviden institucionalni nadzor države nad dnevnim poslovanjem Kitajske kmetijske banke.

(180) Komisija je tudi ugotovila, da so finančne institucije, ki so v državni lasti, vključno s Kitajsko kmetijsko banko in Banko Kitajske, leta 2017 spremenile svoje statute, da bi povečale vlogo Komunistične partije Kitajske na najvišji ravni odločanja bank.

(181) Ti novi statuti določajo, da:

(182) sta predsednik upravnega odbora in sekretar odbora stranke ista oseba;

(183) je naloga Komunistične partije Kitajske zagotavljati in nadzorovati izvajanje politik in smernic Komunistične partije Kitajske in države s strani bank ter imeti vodilno in nadzorno vlogo pri imenovanju osebja (vključno z višjimi vodstvenimi delavci) ter

(184) da pred sprejetjem kakšnih koli pomembnih odločitev mnenja odbora stranke obravnava upravni odbor.

Banka Kitajske

(185) Kot je navedeno v členu 125 statuta, ima kitajska vlada kot glavni delničar s 64,63-odstotnim deležem pooblastila, da imenuje izvršne in neizvršne direktorje banke, ki sestavljajo upravni odbor.

(186) Poleg tega upravni odbor v skladu s statutom Banke Kitajske med drugim določa strateška načela, poslovne načrte in glavne naložbene načrte finančne institucije ter imenuje ali razrešuje višje uslužbence, kot so predsednik in sekretar upravnega odbora, podpredsednik in drugo višje vodstveno osebje. Odbor odloča tudi o izvajanju resolucij na skupščini delničarjev in odobri politike upravljanja podjetja. Iz tega nepopolnega seznama pristojnosti je razviden institucionalni nadzor države nad dnevnim poslovanjem Banke Kitajske.

(187) Poleg tega se nove določbe v zvezi z vlogo Komunistične partije Kitajske iz uvodne izjave 181 uporabljajo tudi za Banko Kitajske.

(b) Dokazi, iz katerih je razvidno, da je vlada izvajala smiseln nadzor nad ravnanjem navedenih institucij

(188) Komisija je želela pridobiti tudi informacije o tem, ali je kitajska vlada izvajala smiseln nadzor nad ravnanjem treh sodelujočih bank v državni lasti v zvezi z njihovimi posojilnimi politikami in oceno tveganja, kadar so dodeljevale posojila industriji pnevmatik. V zvezi s tem so se upoštevali naslednji regulativni dokumenti: — člen 34 zakona LRK o poslovnih bankah („zakon o bankah“); — člen 15 splošnih pravil o posojilih (ki jih izvaja Ljudska banka Kitajske); — poglavje 4 13. petletnega načrta za petrokemično industrijo; — sklep št. 40; — preambula k Politiki za industrijo pnevmatik; — izvedbeni ukrepi komisije bančnih regulatorjev Kitajske za vprašanja pridobitve upravnih dovoljenj za poslovne banke, ki jih financira Kitajska (odlok komisije bančnih regulatorjev Kitajske (2017) št. 1); — izvedbeni ukrepi komisije bančnih regulatorjev Kitajske za vprašanja pridobitve upravnih dovoljenj, povezana s poslovnimi bankami, ki se financirajo s tujim kapitalom (odlok komisije bančnih regulatorjev Kitajske (2015) št. 4); — upravni ukrepi za kvalifikacije direktorjev in višjih uradnikov finančnih institucij v bančnem sektorju (odlok komisije bančnih regulatorjev Kitajske (2013) št. 3).

(189) Komisija je pri pregledovanju teh regulativnih dokumentov ugotovila, da finančne institucije v LRK poslujejo v splošnem pravnem okolju, ki jim nalaga, da se pri sprejemanju finančnih odločitev prilagodijo industrijski politiki kitajske vlade iz naslednjih razlogov.

(190) Kar zadeva Kitajsko izvozno-uvozno banko, so njena pooblastila v okviru javne politike določena v obvestilu o njeni ustanovitvi in v njenem statutu.

(191) Člen 34 zakona o bankah se uporablja za vse finančne institucije, ki delujejo na Kitajskem, in na splošni ravni določa, da „poslovne banke svojo posojilno dejavnost izvajajo v skladu s potrebami nacionalnega gospodarskega in družbenega razvoja ter smernicami industrijske politike države“. Čeprav člen 4 zakona o bankah določa, da „poslovne banke opravljajo posle brez vmešavanja katere koli enote ali posameznika in da so civilno odgovorne z vsem svojim premoženjem, ki ga imajo kot pravne osebe“, je preiskava pokazala, da se člen 4 zakona o bankah uporablja v skladu s členom 34 zakona o bankah, tj. kadar država vzpostavi javno politiko, jo banke izvajajo in sledijo njenim navodilom.

(192) Poleg tega člen 15 splošnih pravil o posojilih določa: „V skladu z državno politiko lahko ustrezne službe subvencionirajo posojilne obresti, in sicer z namenom spodbujanja rasti nekaterih industrij in gospodarskega razvoja na nekaterih območjih.“

(193) Po razkritju informativnega dokumenta je kitajska vlada navedla, da je Komisija napačno razlagala člen 34 zakona o bankah. Člen 34 se ne bi smel brati ločeno, člen 4, ki je del splošnih določb, pa ima vsesplošen vpliv na preostale člene zakona. Vendar ugotovitve te preiskave (in ugotovitve Komisije v prejšnjih preiskavah v zvezi z istim programom subvencij) (39) niso podprle trditve, da banke pri odločitvah o odobritvi posojil ne upoštevajo vladne politike in načrtov. Potrdile so ravno nasprotno, kakor je opisano v uvodnih izjavah od 202 do 206. Komisija je tako ugotovila, da člen 4 zakona o bankah poslovnim bankam ni preprečeval, da upoštevajo industrijsko politiko in načrte vlade.

(194) Kitajska vlada je tudi zahtevala, naj se ne upošteva člen 15 splošnih pravil o posojilih, saj je bil določen pred več kot 20 leti in je bil dolgo časa neaktiven. Vendar je kitajska vlada hkrati priznala, da splošna pravila o posojilih uradno še niso bila razveljavljena. Komisija je zato menila, da je njeno sklicevanje na splošna pravila o posojilih še vedno veljavno.

(195) Industrijska politika države je določena s centralnim načrtovanjem, kot je pojasnjeno v oddelku 3.1. Kar zadeva industrijo pnevmatik, so v poglavju 5 13. petletnega načrta za petrokemično industrijo predvideni „krepitev povezave med finančnimi, davčnimi in trgovinskimi politikami ter industrijskimi politikami. Uresničevanje povezave med bankami in podjetji ter politik sodelovanja na področju proizvodnje. Krepitev finančne podpore za ključna podjetja in ključne projekte. Izkoriščanje obstoječih posebnih kanalov financiranja (posebni projekti in skladi itd.) za nadaljnje podpiranje industrijske posodobitve in tehnične obnove.“

(196) Poleg tega se Politika za industrijo pnevmatik „uporablja kot podlaga za vse ustrezne oddelke“, kar zadeva „kreditno financiranje takih projektov na področju industrije pnevmatik“.

(197) Podobno se s sklepom št. 40 vsem finančnim institucijam daje navodila, naj kreditno podporo zagotavljajo zlasti „spodbujanim“ projektom. Kot je pojasnjeno že v oddelku 3.1, spadajo projekti industrije pnevmatik v „spodbujano“ kategorijo. Sklep št. 40 torej potrjuje predhodno ugotovitev v zvezi z zakonom o bankah, in sicer da banke izvajajo pooblastila vlade v obliki preferenčnih kreditnih poslov.

(198) Kitajska vlada je v odgovor na informativni dokument navedla, da je v skladu s sklepom št. 40 kreditna podpora dovoljena le, če temelji na načelih zagotavljanja kreditov. Komisija je priznala, da člena 17 in 18 istega sklepa vsebujeta zahtevo, da morajo banke upoštevati kreditna načela. Vendar, kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah od 202 do 206, Komisija med preiskavo ni ugotovila, da bi se ta zahteva izvajala v praksi.

(199) Komisija je tudi ugotovila, da ima komisija bančnih regulatorjev Kitajske obsežna pooblastila za odobritev vseh vidikov upravljanja vseh finančnih institucij s sedežem v LRK (vključno s finančnimi institucijami v zasebni in tuji lasti), kot so (40): — odobritev imenovanja vseh vodstvenih delavcev finančnih institucij, tako na ravni sedežev kot na ravni lokalnih podružnic. Odobritev komisije bančnih regulatorjev Kitajske se zahteva pri zaposlovanju vodstvenega osebja na vseh ravneh, od najvišjih funkcij do vodij podružnic, in vključuje celo vodstvene delavce, imenovane v podružnicah v tujini, pa tudi pristojne za podporne funkcije (npr. upravljavce IT), ter — zelo dolg seznam upravnih odobritev, vključno z odobritvami za ustanovitev podružnic, uvedbo novih poslovnih področij ali prodajo novih izdelkov, spremembo statuta banke, prodajo več kot 5 % njihovih delnic, povečanje kapitala, spremembe sedeža, spremembe organizacijske oblike itd.

(200) Zakon o bankah je pravno zavezujoč. V oddelku 3.1 je bilo ugotovljeno, da je narava petletnih načrtov in sklepa št. 40 zavezujoča. Zavezujoča narava regulativnih dokumentov komisije bančnih regulatorjev Kitajske izhaja iz njenih pooblastil kot bančnega regulativnega organa. Zavezujoča narava drugih dokumentov je razvidna iz klavzul o nadzoru in vrednotenju, ki jih vsebujejo.

(201) Komisija je na tej podlagi ugotovila, da je kitajska vlada vzpostavila normativni okvir, ki ga morajo upoštevati vodstveni delavci in nadzorniki, ki jih imenuje kitajska vlada in ki tej vladi tudi odgovarjajo. Kitajska vlada se je torej pri izvajanju smiselnega nadzora nad ravnanjem treh sodelujočih bank v državni lasti, kadar so te zagotavljale posojila industriji pnevmatik, opirala na normativni okvir.

(202) Komisija je želela pridobiti tudi oprijemljive dokaze o izvajanju smiselnega nadzora na podlagi konkretnih posojil. Med preveritvenim obiskom so tri sodelujoče banke v državni lasti trdile, da so pri dodeljevanju spornih posojil v praksi uporabljale izpopolnjene politike in modele za oceno kreditnega tveganja. Med preveritvenim obiskom pri kitajski vladi so predstavniki Kitajske kmetijske banke in Banke Kitajske tudi navedli, da so v zadnjih dveh letih zmanjšali celotno kreditno izpostavljenost do industrije pnevmatik, ker so odkrili nekaj težav, povezanih s presežno zmogljivostjo v sektorju.

(203) Vendar niso zagotovili konkretnih primerov v zvezi z vzorčenimi družbami. Tri sodelujoče banke v državni lasti iz regulativnih in pogodbenih razlogov niso hotele predložiti informacij, vključno z njihovimi posebnimi ocenami kreditnega tveganja, povezanimi z vzorčenimi družbami, čeprav jim je Komisija poslala pisno soglasje vzorčenih družb o odpovedi pravicam do zaupnosti.

(204) Ker ni bilo oprijemljivih dokazov o ocenah kreditne sposobnosti, je Komisija proučila splošno pravno okolje, kot je opisano v uvodnih izjavah od 188 do 201, ter ravnanje treh sodelujočih bank v državni lasti v zvezi s posojili, ki so jih zagotavljale vzorčenim družbam. To ravnanje je bilo v nasprotju z njihovim uradnim stališčem med preveritvenim obiskom, saj v praksi niso ravnale, kot bi finančne institucije običajno ravnale na podlagi temeljitih ocen tveganja, ki temeljijo na trgu.

(205) Med preveritvenimi obiski je bilo, z izjemo nekaterih posojil v tuji valuti, ugotovljeno, da so se posojila štirim skupinam vzorčenih proizvajalcev izvoznikov zagotavljala po obrestnih merah, podobnih referenčni obrestni meri Ljudske banke Kitajske, in sicer ne glede na njihov finančni položaj in kreditno tveganje. Posojila so se torej zagotavljala pod tržnimi obrestnimi merami, če jih primerjamo s stopnjo, ki bi ustrezala profilu tveganja štirih vzorčenih proizvajalcev izvoznikov. Poleg tega so vse družbe prejele posojila revolving, ki jim omogočajo,