SL Uradni list Evropske unije L 110/1

SKLEP KOMISIJE

z dne 28. decembra 2012

o državni pomoči SA.33760 (12/N-2, 11/C, 11/N); SA.33763 (12/N-2, 11/C, 11/N); SA.33764 (12 N-2, 11/C, 11/N); SA.30521 (MC 2/10); SA.26653 (C9/09); SA.34925 (12 N-2, 12/C, 12/N); SA.34927 (12 N-2, 12/C, 12/N); SA.34928 (12 N-2, 12/C, 12/N), ki so jo Kraljevina Belgija, Francoska republika in Veliko vojvodstvo Luksemburg odobrili družbam Dexia, DBB/Belfius in DMA

(notificirano pod dokumentarno številko C(2012) 9962)

(Besedilo v francoskem jeziku je edino verodostojno)

(Besedilo velja za EGP)

(2014/189/EU)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti prvega pododstavka člena 108(2) PDEU (1),

ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,

po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenima členoma (2), in ob upoštevanju teh pripomb,

ob upoštevanju naslednjega:

1. POSTOPEK

1.1 POSTOPEK PRED SKLEPOM O POGOJNEM DOVOLJENJU

(1) Komisija je v odločitvi z dne 19. novembra 2008 (3) navedla, da ne bo vložila ugovora zoper nujna ukrepa v zvezi z likvidnostno pomočjo in jamstvom za nekatere obveznosti bančne skupine Dexia (v nadaljnjem besedilu: skupina Dexia) (4). Menila je namreč, da sta oba ukrepa združljiva z notranjim trgom na podlagi člena 107(3)(b) PDEU kot pomoč za reševanje podjetij v težavah, in ju je odobrila za šest mesecev od 3. oktobra 2008, pri čemer je pojasnila, da bo po tem obdobju morala pomoč ponovno proučiti kot strukturni ukrep.

(2) Prvotni načrt prestrukturiranja skupine Dexia je Belgija Komisiji priglasila 16. februarja 2009, Francija 17. februarja 2009, Luksemburg pa 18. februarja 2009 (v nadaljnjem besedilu: zadevne države članice).

(3) Komisija se je 13. marca 2009 odločila, da bo začela postopek iz člena 108(2) PDEU glede vseh ukrepov pomoči, odobrenih skupini Dexia (5).

(4) Komisija je z odločitvijo z dne 30. oktobra 2009 (6) odobrila podaljšanje jamstva, in sicer do 28. februarja 2010 oziroma do sprejetja odločitve Komisije glede združljivosti ukrepov pomoči in načrta prestrukturiranja skupine Dexia.

(5) Zadevne države članice so Komisiji 9. februarja 2010 poslale informacije o dodatnih ukrepih, načrtovanih za dopolnitev prvotnega načrta prestrukturiranja skupine Dexia.

1.2 SKLEP O POGOJNEM DOVOLJENJU IN NADZOROVANJE NJEGOVEGA IZVAJANJA

(6) Komisija je s sklepom z dne 26. februarja 2010 (7) (v nadaljnjem besedilu: sklep o pogojnem dovoljenju) odobrila načrt prestrukturiranja skupine Dexia in preoblikovanje nujne pomoči v pomoč za prestrukturiranje, pod pogojem da se izpolnijo vsi zaveze in pogoji iz navedenega sklepa.

(7) Pomoč, dodeljena skupini Dexia od septembra 2008, ki jo je Komisija odobrila v sklepu o pogojnem dovoljenju, je obsegala: 1. dokapitalizacijo v skupni višini 6 milijard EUR, od česar se je lahko 5,2 milijarde EUR pripisalo Belgiji in Franciji, kar se je štelo kot pomoč (preostale 0,8 milijarde EUR ni pomenilo pomoči, saj se ni mogla pripisati zadevnim državam članicam); 2. jamstvo Belgije in Francije glede portfelja oslabljenih sredstev, katerega element pomoči je bil ocenjen na 3,2 milijarde EUR; 3. ukrep izredne likvidnostne pomoči Banque Nationale de Belgique (Nacionalna banka Belgije, v nadaljnjem besedilu: banka BNB), za katerega jamči Belgija, ki se je v osnovi črpala med oktobrom in novembrom 2008; 4. jamstvo Belgije, Francije in Luksemburga glede refinanciranja skupine Dexia, ki bi znašalo največ 135 milijard EUR (8).

(8) Za nadzorovanje pravilnega uresničevanja zavez in pogojev naj bi neodvisni skrbnik, ki bi deloval v imenu Komisije (v nadaljnjem besedilu: neodvisni skrbnik) in bi lahko opravil vse potrebne preglede, Komisiji vsakih šest mesecev predložil podrobno poročilo.

(9) Neodvisni skrbnik je v svojem poročilu z dne 30. novembra 2010 navedel, da niso bile izpolnjene naslednje tri zaveze: 1. obveznost, da se Komisiji vnaprej priglasi vsako izplačilo kuponov na hibridne instrumente temeljnega kapitala ali kapitala višjega drugega reda, izdane pred 1. februarjem 2010, kot je določeno v členu 2(2) sklepa o pogojnem dovoljenju; 2. prepoved po točki 3 zavez, da skupina Dexia svojim strankam v javnem ali poljavnem sektorju (9) daje posojila po stopnji tveganju prilagojene donosnosti kapitala („Risk Adjusted Return On Capital“ – RAROC), nižji od 10 %; 3. obveznost po točki 13(c) zavez v povezavi z odstavkom 8 pogodbe o naročilu, da je kupec odvisne družbe AdInfo neodvisen od skupine Dexia ter da lahko odpravi izkrivljanje konkurence iz oddelka 4 Sporočila Komisije o ponovni vzpostavitvi uspešnega poslovanja in oceni ukrepov prestrukturiranja v finančnem sektorju v sedanji krizi na podlagi pravil o državni pomoči (v nadaljnjem besedilu: sporočilo o prestrukturiranju bank) (10).

(10) Neodvisni skrbnik je v svojem poročilu z dne 29. aprila 2011 navedel, da poleg neizpolnjenih zavez, omenjenih v poročilu z dne 30. novembra 2010, niso bile izpolnjene tudi naslednje štiri zaveze: 1. skupina Dexia še vedno ni izpolnila pogojev iz člena 2(2) sklepa o pogojnem dovoljenju glede obveznosti, da se Komisiji vnaprej priglasi vsako izplačilo kuponov na hibridne instrumente temeljnega kapitala ali kapitala višjega drugega reda, izdane pred 1. februarjem 2010; 2. pri [80–150] (11) posojilih iz vzorca 2 805 posojil, sklenjenih med 1. julijem 2010 in 31. decembrom 2010, v skupni vrednosti več kot [0,5–1,5] milijarde EUR, je bila tveganju prilagojena donosnost kapitala nižja od 10 %, s čimer se je kršila točka 3 zavez; 3. količnik stabilnih virov financiranja 31. decembra 2010 ni presegel 40 %, kot se zahteva v točki 5(c) zavez; 4. konsolidirana bilančna vsota skupine Dexia, prilagojena tako, da se je upoštevala sprememba tržne vrednosti izvedenih finančnih instrumentov, vključenih v bilanco stanja skupine Dexia, je 31. decembra 2010 za okrog [10–20] milijard EUR presegala zgornjo mejo [510–550] milijard EUR, določeno v točki 14(a) zavez in Prilogi II k sklepu o pogojnem dovoljenju. Bilančna vsota glavnega sektorja je na isti dan za okrog [10–20] milijard EUR presegala zgornjo mejo [390–410] milijard EUR, določeno v točki 14 zavez in Prilogi II k sklepu o pogojnem dovoljenju.

(11) Neodvisni skrbnik je v svojem poročilu z dne 26. septembra 2011 navedel, da poleg neizpolnjenih zavez, omenjenih v poročilih z dne 30. novembra 2010 in 29. aprila 2011, nista bili izpolnjeni tudi naslednji dve zavezi: 1. pri [120–170] posojilih iz vzorca 1 455 posojil, sklenjenih med 1. januarjem 2011 in 30. junijem 2011, v skupni vrednosti več kot [0,5–1,5] milijarde EUR, je bila tveganju prilagojena donosnost kapitala nižja od 10 %, s čimer se je kršila točka 3 zavez; 2. družba Dexia Sabadell (12) je 28. februarja 2011 izvedla diskrecijsko možnost predčasnega izplačila za instrument drugega reda (13), s čimer je kršila točko 9(c) zavez.

(12) Neodvisni skrbnik je v svojem poročilu z dne 22. maja 2012 navedel, da poleg neizpolnjenih zavez, omenjenih v poročilih z dne 30. novembra 2010, 29. aprila 2011 in 26. septembra 2011, niso bile izpolnjene tudi naslednje tri zaveze: 1. pri [50–100] posojilih iz vzorca 1 468 posojil, sklenjenih med 1. julijem 2011 in 31. decembrom 2011, v skupni vrednosti več kot [550–575] milijonov EUR, je bila tveganju prilagojena donosnost kapitala nižja od 10 %, s čimer se je kršila točka 3 zavez; 2. stopnja količnika stabilnih virov financiranja je 31. decembra 2011 znašala [30–< 45] %. Tako torej ni presegala 45 %, kot se zahteva v točki 5(c) zavez; 3. družba Dexia Bank Denmark A/S, danska odvisna družba družbe Dexia BIL, do 31. decembra 2011 ni bila prodana, s čimer se je kršila točka 13(g)(ii) zavez.

(13) Neodvisni skrbnik je v svojem poročilu z dne 5. oktobra 2012 o tem, kako uresničuje zaveze skupina Dexia (razen banke Dexia Banque Belgique (v nadaljnjem besedilu: banka DBB/Belfius, tj. odvisna družba, ki je popolnoma v lasti družbe Dexia SA) za celotno obdobje, ki ga zajema to poročilo, tj. od 1. januarja 2012 do 30. junija 2012), navedel, da poleg neizpolnjenih zavez, omenjenih v poročilih z dne 30. novembra 2010, 29. aprila 2011, 26. septembra 2011 in 22. maja 2012, ni bila izpolnjena tudi zaveza v zvezi s tveganju prilagojeno donosnostjo kapitala, s čimer se je kršila točka 3 zavez. Pri [15–20] posojilih iz vzorca 218 posojil, sklenjenih med 1. januarjem 2012 in 30. junijem 2012, v skupni vrednosti več kot [100–125] milijonov EUR, je bila tveganju prilagojena donosnost kapitala nižja od 10 %.

(14) Skupina Dexia naj bi v skladu s sklepom o pogojnem dovoljenju do 31. oktobra 2012 prodala ali dala na borzo svoj 70-odstotni delež v italijanski odvisni družbi Dexia Crediop. Neodvisni skrbnik je v svojem poročilu z dne 5. oktobra 2012 navedel, da skupina Dexia v prvi polovici leta 2012 ni zagotovila nobenih informacij o uresničitvi te zaveze. Vendar je bil neodvisni skrbnik na podlagi informacij iz prejšnjih poročil še vedno prepričan, da družba Crediop ni […] in da zato ni bila […] (14).

1.3 POSTOPKI PO SKLEPU O POGOJNEM DOVOLJENJU

(15) Skupina Dexia je imela od poletja 2011 dodatne težave. Zadevne države članice so zato izvedle dodatne ukrepe pomoči in načrtujejo sprejetje nove pomoči.

1.3.1 Postopek v zvezi s prodajo in prestrukturiranjem banke DBB/Belfius

(16) Belgijski organi so Komisijo 7. oktobra 2011 uradno obvestili o tem, da si namerava Belgija pripojiti banko DBB/Belfius. Belgija je Komisijo 12. oktobra 2011 uradno obvestila o ukrepih, ki dopolnjujejo načrt prestrukturiranja, odobren s sklepom o pogojnem dovoljenju, in sicer v zvezi s tem, da bi si Belgija pripojila banko DBB/Belfius, tako da bi od družbe Dexia SA za 4 milijarde EUR kupila 100 % delnic te banke.

(17) Komisija je s sklepom z dne 17. oktobra 2011 (v nadaljnjem besedilu: sklep o začetku postopka glede prodaje banke DBB/Belfius) (15) začela formalni postopek preiskave ukrepa, s katerim bi skupina Dexia prodala banko DBB/Belfius, Belgija pa bi si jo pripojila. Ta ukrep se je nanašal na to, da bi si Belgija pripojila banko DBB/Belfius in njene odvisne družbe (16), razen družbe Dexia Asset Management (v nadaljnjem besedilu: družba DAM). Komisija se je zaradi ohranitve finančne stabilnosti tudi odločila, da ta ukrep začasno odobri. Zato je bil odobren za šest mesecev od sklepa o začetku postopka glede prodaje banke DBB/Belfius (tj. do 16. aprila 2012 in vključno s tem datumom) ali, če bi Belgija v šestih mesecih od datuma navedenega sklepa o začetku postopka predložila načrt prestrukturiranja banke DBB/Belfius, dokler Komisija ne bi sprejela končnega sklepa glede ukrepa. Banka DBB/Belfius je bila prodana 20. oktobra 2011. Družba, do tedaj znana kot Dexia Banque Belgique, je 1. marca 2012 uradno objavila svoje novo ime: družba Belfius (17). Družba DBB od tedaj ni imela več nobenih kapitalskih povezav s skupino Dexia.

(18) Komisija je prejela pripombe zainteresiranih tretjih strani. Posredovala jih je Belgiji in jo pozvala, naj o njih izrazi svoje stališče, Belgija pa ji je svoje pripombe poslala v dopisu z dne 19. aprila 2012.

(19) Belgija je 17. aprila 2012 predložila načrt prestrukturiranja banke DBB/Belfius. Med 17. aprilom 2012 in 23. novembrom 2012 so bila organizirana številna srečanja in telefonske konference ter predložene dodatne informacije.

(20) Belgija je 26. novembra 2012 Komisijo uradno obvestila o končni različici načrta prestrukturiranja banke DBB/Belfius.

(21) Belgija je 21. decembra 2012 Komisiji priglasila dopis z zavezami glede banke DBB/Belfius.

1.3.2 Postopek v zvezi s prestrukturiranjem/reševanjem skupine Dexia in jamstvom za refinanciranje

(22) Zadevne države članice so 18. oktobra 2011 Komisijo obvestile o sklopu novih morebitnih ukrepov za nov načrt reševanja ali razdelitve skupine Dexia. Belgija je v okviru tega sklopa novih ukrepov 21. oktobra 2011 Komisiji priglasila ukrep pomoči, ki bi ga banki DBB/Belfius v obliki izredne likvidnostne pomoči dodelila banka BNB.

(23) Poleg tega so Belgija, Francija in Luksemburg v okviru tega sklopa novih ukrepov 14. decembra 2011 Komisiji priglasile predlog začasnega jamstva zadevnih držav članic za refinanciranje družbe Dexia SA in banke Dexia Crédit Local (v nadaljnjem besedilu: banka DCL).

(24) Komisija je zaradi ohranitve finančne stabilnosti s sklepom z dne 21. decembra 2011 (v nadaljnjem besedilu: sklep o začasni odobritvi) (18) začasno odobrila začasno jamstvo za refinanciranje, in sicer do 31. maja 2012. Komisija je s tem sklepom začela formalni postopek preiskave glede sklopa dodatnih ukrepov za prestrukturiranje skupine Dexia od sprejetja sklepa o pogojnem dovoljenju (vključno z začasnim jamstvom za refinanciranje), pri čemer je upoštevala dejstvo, da so začasno jamstvo za refinanciranje, pripojitev banke DBB/Belfius s strani Belgije ter neizpolnjene zaveze in pogoji iz sklepa o pogojnem dovoljenju pomenili znatne spremembe pogojev za prestrukturiranje skupine Dexia.

(25) Luksemburg je 23. marca 2012 Komisiji priglasil prodajo družbe Dexia Banque Internationale à Luxembourg (v nadaljnjem besedilu: družba Dexia BIL). V to prodajo niso bila vključena nekatera sredstva družbe Dexia BIL. Skupina vlagateljev iz Katarja Precision Capital SA naj bi pridobila 90-odstotni delež te družbe, ostalih 10 % pa Luksemburg. Komisija je s sklepom z dne 3. aprila 2012 (19) začela formalni postopek preiskave o prodaji družbe Dexia BIL. Komisija je s sklepom z dne 25. julija 2012 (20) odobrila prodajo družbe Dexia BIL.

(26) Zadevne države članice so 21. in 22. marca 2012 Komisiji priglasile prvotni načrt nadzorovanega reševanja skupine Dexia.

(27) Zadevne države članice so 25. maja 2012 Komisiji predložile prošnjo za podaljšanje obdobja izdaje začasnega jamstva za refinanciranje, in sicer do 30. septembra 2012.

(28) Komisija je 31. maja 2012 sprejela dva sklepa.

(29) V prvem sklepu (v nadaljnjem besedilu: sklep o razširitvi postopka) se je Komisija odločila za razširitev formalnega postopka preiskave na vse dodatne ukrepe za prestrukturiranje skupine Dexia, da bi lahko proučila prvotni načrt nadzorovanega reševanja skupine Dexia, ki so ga zadevne države članice predložile 21. in 22. marca 2012 (21). Zadevne države članice je prav tako pozvala, naj ji predložijo svoje pripombe in zagotovijo kakršne koli informacije o dokapitalizaciji skupine Dexia s strani družbe Arcofin, ki bi bile pomembne za ugotavljanje, ali bi bilo treba sklep o pogojnem dovoljenju razveljaviti ali ne (glej uvodni izjavi 41 in 42 v nadaljevanju).

(30) V drugem sklepu (v nadaljnjem besedilu: sklep o prvem podaljšanju jamstva) (22) je Komisija do sprejetja končnega sklepa o načrtu nadzorovanega reševanja skupine Dexia začasno odobrila prvo podaljšanje obdobja izdaje začasnega jamstva zadevnih držav članic za refinanciranje družbe Dexia SA in banke DCL do 30. septembra 2012 ter obenem razširila formalni postopek preiskave vseh dodatnih ukrepov za prestrukturiranje skupine Dexia, začet s sklepom o začasni odobritvi za ta ukrep.

(31) Zadevne države članice so 5. junija 2012 Komisijo uradno obvestile o povečanju zgornje meje jamstva, pri čemer najvišji znesek glavnice znaša 55 milijard EUR. Komisija je do sprejetja končnega sklepa o načrtu nadzorovanega reševanja skupine Dexia v sklepu z dne 6. junija 2012 (v nadaljnjem besedilu: sklep o povečanju zgornje meje jamstva) (23) začasno odobrila povečanje zgornje meje jamstva ter obenem razširila formalni postopek preiskave vseh dodatnih ukrepov za prestrukturiranje skupine Dexia, začet s sklepom o začasni odobritvi tega ukrepa.

(32) Zadevne države članice so 7. septembra 2012 Komisiji priglasile prošnjo za drugo podaljšanje obdobja izdaje začasnega jamstva za refinanciranje, in sicer do 31. januarja 2013 (pri čemer najvišji znesek glavnice zgornje meje jamstva znaša 55 milijard EUR). V svojem sklepu z dne 26. septembra 2012 (24) (v nadaljnjem besedilu: sklep o drugem podaljšanju jamstva) je Komisija do sprejetja končnega sklepa o načrtu nadzorovanega reševanja skupine Dexia začasno odobrila drugo podaljšanje obdobja izdaje začasnega jamstva zadevnih držav članic za refinanciranje družbe Dexia SA in banke DCL do 31. januarja 2013 ter obenem razširila formalni postopek preiskave na ta ukrep.

(33) Belgija je 26. novembra 2012 Komisijo uradno obvestila o končni različici načrta prestrukturiranja banke DBB/Belfius. Ta država je 17. decembra 2012 priglasila pismo z zavezami glede prestrukturiranja banke DBB/Belfius.

(34) Zadevne države članice so 14. decembra 2012 Komisiji priglasile nov načrt nadzorovanega reševanja skupine Dexia (v nadaljnjem besedilu: spremenjeni načrt nadzorovanega reševanja skupine Dexia), ki je nadomestil prvotni načrt nadzorovanega reševanja skupine Dexia.

(35) Zadevne države članice so 14. decembra 2012 Komisiji priglasile memorandum z naslovom „Memorandum francoskih organov Evropski komisiji“ v zvezi s „pridružitvijo družbe Dexia Municipal Agency državi, hranilnici in posojilnici Caisse des Dépôts et Consignations ter banki LBP“ (v nadaljnjem besedilu: memorandum o odprodaji družbe DMA).

(36) Poleg tega so zadevne države članice 17. decembra 2012 priglasile pismo z zavezami glede spremenjenega načrta nadzorovanega reševanja skupine Dexia in pismo z zavezami glede ukrepa odprodaje družbe Dexia Municipal Agency (v nadaljnjem besedilu: družba DMA).

1.3.3 Postopek v zvezi s preklicem sklepa o pogojnem dovoljenju

(37) Komisija je v uvodni izjavi 104 sklepa o pogojnem dovoljenju ugotovila, da po mnenju zadevnih držav članic odločitev nekaterih preteklih delničarjev skupine Dexia, kot je družba Arcofin, o sodelovanju pri dokapitalizaciji banke ni vsebovala elementov državne pomoči. Komisija je v uvodni izjavi 130 sklepa o pogojnem dovoljenju navedla, da sredstva, ki so bila skupini Dexia dodeljena na podlagi sprejetih ukrepov družbe Arcofin, niso državna sredstva. Komisija je zato ugotovila, da naložba družbe Arcofin v skupino Dexia ni pomenila države pomoči, saj se s tem ukrepom ni izpolnilo eno od meril člena 107(1) PDEU.

(38) Belgijski organi so 7. novembra 2011 priglasili razširitev sheme državnega jamstva, ki se je do tedaj uporabljala za bančne vloge in življenjsko zavarovanje, imenovano „branche 21“. V okviru te razširitve bi bili v to državno jamstvo zajeti tudi deleži posameznih članov v odobrenih finančnih zadrugah.

(39) Komisija se je pozneje seznanila z informacijami o tem, da bi lahko naložbo družbe Arcofin v skupino Dexia omogočila zagotovila belgijskih organov – v času naložbe družbe Arcofin v skupino Dexia – da bi bili člani družbe Arcofin zaščiteni pred kakršnimi koli tveganji za izgube (glej uvodne izjave 397 do 399 oddelka 3.1.2 v nadaljevanju). Iz tega bi lahko sledilo, da je družba Arcofin pri dokapitalizaciji skupine Dexia uporabila javna sredstva, to pa bi pomenilo državno pomoč.

(40) Komisija je v dopisu z dne 6. decembra 2011 Belgijo obvestila, da bi lahko razširitev jamstvene sheme pomenila nezakonito državno pomoč, in jo pozvala, naj se vzdrži kakršnih koli dodatnih ukrepov za izvajanje tega ukrepa. Ob tej priložnosti je omenila možnost, da se v skladu s členom 11 Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (25) (v nadaljnjem besedilu: postopkovna uredba) sprejme sklep, ki od države članice zahteva, naj začasno odloži jamstveno shemo, tj. naj ne sprejme nobenih dodatnih ukrepov za izvajanje sheme. Komisija je v tem dopisu Belgijo še pozvala, naj ji predloži pripombe, ki ji jih je ta država poslala v dopisu z dne 22. decembra 2011.

(41) Komisija je 11. aprila 2012 zadevnim državam članicam poslala dopis, v katerem jih je obvestila, da namerava začeti formalni postopek preiskave, da bi razveljavila vse dele sklepa o pogojnem dovoljenju v zvezi s sodelovanjem družbe Arcofin pri dokapitalizaciji skupine Dexia. Ta dopis je temeljil na informacijah, ki nakazujejo, da bi se sodelovanje družbe Arcofin pri dokapitalizaciji skupine Dexia dejansko lahko pripisalo Belgiji glede na njeno zagotovilo, da bo z zavarovanjem zajamčila deleže posameznih članov v odobrenih finančnih zadrugah, kot je družba Arcofin.

(42) Zadevne države članice so v dopisu z dne 16. maja 2012 Komisiji odgovorile, da ni razloga za začetek formalnega postopka preiskave in/ali razveljavitev sklepa o pogojnem dovoljenju ter pri tem navedle, da se za sodelovanje družbe Arcofin pri dokapitalizaciji skupine Dexia niso uporabila javna sredstva. Komisija je s sklepom o razširitvi postopka začela formalni postopek preiskave o sodelovanju družbe Arcofin pri dokapitalizaciji skupine Dexia, obenem pa zadevne države članice pozvala, naj ji zagotovijo kakršne koli informacije, ki bi bile pomembne za ugotavljanje, ali bi bilo treba sklep o pogojnem dovoljenju glede dokapitalizacije skupine Dexia s strani družbe Arcofin razveljaviti ali ne.

1.3.4 Izvajanje sklepa o pogojnem dovoljenju

(43) Komisija prav tako ugotavlja, da se sklep o pogojnem dovoljenju ni pravilno izvajal. Kot je podrobneje pojasnjeno v oddelku 1.2.2 sklepa o razširitvi postopka, je neodvisni skrbnik večkrat navedel, da skupina Dexia ni izpolnila določenih zavez iz načrta prestrukturiranja, v skladu s katerim se je državna pomoč, odobrena za skupino Dexia, štela za združljivo z notranjim trgom. Opažanja neodvisnega skrbnika se v poročilih z dne 30. novembra 2010, 29. aprila 2011, 26. septembra 2011 in 22. maja 2012 nanašajo predvsem na to, da niso bile izpolnjene naslednje zaveze: (a) obveznost, da se Komisiji vnaprej priglasi vsako izplačilo kupona na hibridne instrumente temeljnega kapitala ali kapitala višjega drugega reda, izdane pred 1. februarjem 2010, kot je določeno v členu 2(2) sklepa o pogojnem dovoljenju; (b) prepoved po točki 3 zavez, da skupina Dexia svojim strankam v javnem ali poljavnem sektorju daje posojila po stopnji tveganju prilagojene donosnosti kapitala, nižji od 10 %; (c) obveznost po točki 13(c) zavez v povezavi z odstavkom 8 pogodbe o naročilu, da je kupec odvisne družbe AdInfo neodvisen od skupine Dexia ter da lahko odpravi izkrivljanje konkurence iz oddelka 4 sporočila o prestrukturiranju bank (26); (d) količnik stabilnih virov financiranja 31. decembra 2010 ni presegel 40 %, kot se zahteva v točki 5(c) zavez; stopnja količnika stabilnih virov financiranja je 31. decembra 2011 znašala [30–< 45] %. Tako torej ni presegala 45 %, kot se zahteva v točki 5(c) zavez; (e) konsolidirana bilančna vsota skupine Dexia, prilagojena tako, da se je upoštevala sprememba tržne vrednosti izvedenih finančnih instrumentov, vključenih v bilanco stanja skupine Dexia, je na 31. decembra 2010 za okrog 14 milijonov EUR presegala zgornjo mejo [510–550] milijard EUR, določeno v točki 14(a) zavez in Prilogi II k sklepu o pogojnem dovoljenju. Bilančna vsota glavnega sektorja je na isti dan za okrog [10–20] milijard EUR presegala zgornjo mejo 401 milijarde EUR, določeno v točki 14 zavez in Prilogi II k sklepu o pogojnem dovoljenju; (f) družba Dexia Bank Denmark A/S, danska odvisna družba družbe Dexia BIL, 31. decembra 2011 ni bila prodana, s čimer se je kršila točka 13(g)(ii) zavez.

(46) Komisija se je v sklepu o razširitvi postopka odločila, da začne formalni postopek preiskave, ker skupina Dexia ni izpolnila navedenih zavez. Komisija je v navedenem sklepu poudarila, da je morala zaradi neizpolnjenih pogojev ponovno oceniti združljivost vse pomoči, zajete v sklep o pogojnem dovoljenju, in zadevne države članice pozvala, naj ji predložijo svoje pripombe in zagotovijo kakršne koli informacije, potrebne za ocenjevanje teh ukrepov pomoči.

1.3.5 Končne pripombe o postopku

(47) S tem sklepom se zaključujeta formalni postopek preiskave, začet glede pripojitve banke DBB/Belfius, ter formalni postopek preiskave, začet s sklepom o pogojnem dovoljenju (ki je bil s sklepom o razširitvi postopka, sklepom o prvem podaljšanju jamstva, sklepom o povečanju zgornje meje jamstva in sklepom o drugem podaljšanju jamstva razširjen tako, da so se vanj vključili ukrepi v obliki izredne likvidnostne pomoči, jamstvo za refinanciranje in izvedba prodaje obveznic s strani banke DBB/Belfius, za katere so jamčile zadevne države članice, izdali pa sta jih družba Dexia SA in banka DCL) glede prestrukturiranja in nato spremenjenega načrta nadzorovanega reševanja skupine Dexia, vključno z odprodajo družbe DMA.

2. OPIS

2.1 OPIS SKUPINE DEXIA IN NJENIH TEŽAV

2.1.1 Splošni opis

(48) Skupina Dexia, ki je bila leta 1996 ustanovljena z združitvijo francoske banke Crédit Local in belgijske banke Crédit Communal, je bila specializirana za dajanje posojil lokalnim skupnostim, imela pa je tudi približno 5,5 milijona zasebnih strank, predvsem v Belgiji, Luksemburgu in Turčiji.

(49) Skupino Dexia so sestavljale matična holdinška družba (v nadaljnjem besedilu: družba Dexia SA) ter tri operativne odvisne družbe s sedežem v Franciji (banka DCL) (27), Belgiji (družba DBB) in Luksemburgu (družba Dexia BIL). Med te je bila vključena zlasti družba za hipotekarno kreditiranje, imenovana DMA, ki je odvisna družba banke DCL. Njene druge odvisne družbe so bile: družbe Deniz Bank, Dexia Habitat, DKB Polska, DAM, Dexia Région Bail, Dexia Flobail, Dexia Bail, Dexia Israel in Dexia LLD. Za podrobnejši opis skupine Dexia se Komisija sklicuje na sklep o razširitvi postopka (28) in sklep o začetku postopka glede prodaje banke DBB/Belfius (29). Graf 1 Poenostavljena organizacijska shema skupine Dexia na dan 30. septembra 2011 (tj. pred začetkom odprodaj, objavljenih na zasedanju upravnega odbora skupine Dexia 9. oktobra 2011)

(50) Skupina Dexia je od prvega četrtletja leta 2010 dalje instrumente, ki jih je upravljala kot likvidacijsko maso (v nadaljnjem besedilu: preostali portfelj), združila v oddelek za upravljanje preostalega portfelja. Obveznosti oddelka za upravljanje preostalega portfelja so 30. junija 2012 znašale 86,3 milijarde EUR, vključno s prevzetimi zunajbilančnimi obveznostmi, obveznosti v bilanci stanja pa so znašale 83,9 milijarde EUR.

(51) Zadevne države članice so začele izvajati nadzorovano reševanje skupine Dexia. Banka DBB/Belfius je bila 20. oktobra 2011 prodana Belgiji, pri čemer je 31. decembra 2011 konsolidirana bilanca stanja skupine Dexia (z dekonsolidacijo banke DBB/Belfius 1. oktobra 2011) znašala 413 milijard EUR. Skupina Dexia je kot del nadzorovanega reševanja 27. julija 2012 prodala družbo RBC Dexia Investor Services (v nadaljnjem besedilu: družba RBCD), 5. oktobra 2012 družbo Dexia BIL, 28. septembra 2012 pa banko Denizbank.

(52) Skupina Dexia je imela konec oktobra 2012 naslednjo strukturo: Graf 2 Struktura skupine Dexia z dne 24. oktobra 2012

(53) Težave, ki jih je imela skupina Dexia med finančno krizo jeseni leta 2008, so opisane v sklepu o pogojnem dovoljenju. Najnovejše težave skupine Dexia so povzete v nadaljevanju.

(54) Zaradi vse hujše dolžniške krize, ki je prizadela veliko evropskih bank, se je poglobilo nezaupanje vlagateljev do nasprotnih strank bank, ki zaradi tega ne morejo več pridobiti dovolj finančnih sredstev pod zadovoljivimi pogoji.

(55) Poleg tega je bilo zaupanje vlagateljev v skupino Dexia, ki je bila še zlasti izpostavljena tveganjem državnih in paradržavnih posojilojemalcev, vedno manjše. Sredstva skupine Dexia tako zajemajo veliko posojil in/ali obveznice v državah in/ali lokalnih in regionalnih skupnosti v državah, ki se na trgu obravnavajo kot države s tveganjem.

(56) Poleg tega se je sedanja kriza začela, še preden je lahko skupina Dexia dokončno izvedla svoj načrt prestrukturiranja. Kot posledica te zamude pri izvajanju načrta prestrukturiranja se je poslabšal profil likvidnostnega tveganja skupine. Zaradi tega poslabšanja je nezaupanje trga bolj vplivalo na skupino Dexia kot na druge evropske banke.

(57) Potrebe po financiranju skupine Dexia so se povečale zlasti iz naslednjih razlogov: 1. zaradi bistvenega znižanja obrestnih mer poleti leta 2011 se je potreba po dodatnem sekundarnem zavarovanju zaradi pozivov za povišanje kritja, povezanih s spreminjanjem tržne vrednosti obrestnih izvedenih finančnih instrumentov, uporabljenih za zavarovanje bilance stanja, povečala za najmanj [5–20] milijard EUR; 2. številne izdane obveznice (zlasti obveznice z državnim jamstvom zadevnih držav članic, ki jih je v preteklosti izdala skupina Dexia) so zapadle takoj, ko tržni pogoji za refinanciranje teh obveznic niso bili več optimalni; 3. bistveno znižanje tržne vrednosti in slabša kreditna kvaliteta sredstev, ki jih skupina Dexia uporablja kot jamstva za pridobitev financiranja; 4. nezaupanje velikega dela vlagateljev, med drugim po razglasitvi velikih izgub v drugem četrtletju leta 2011 (skoraj 4 milijarde EUR) in slabših ocen nekaterih bonitetnih agencij; 5. bonitetna agencija Moody’s je 3. oktobra 2011 zaradi težav skupine Dexia tudi znižala bonitetno oceno banke DBB/Belfius. Veliko strank je po tej objavi dvignilo svoje prihranke iz banke DBB/Belfius v Belgiji in Luksemburgu, pri čemer je skupna vsota teh dvigov med 3. in 10. oktobrom 2011 narasla na več sto milijonov EUR.

(58) Težave na začetku leta 2011 so še zlasti močno prizadele banko DBB/Belfius, ki je bila osrednja zakladnica skupine Dexia.

(59) Zadevne države članice so se v teh okoliščinah sprva odločile, da sprejmejo druge ukrepe v pomoč skupini Dexia, ki so bili: nov ukrep izredne likvidnostne pomoči, ki naj bi jo dodelili banka BNB in banka Banque de France (v nadaljnjem besedilu: banka BdF), odobritev začasnega jamstva za refinanciranje ter izdelava načrta reševanja za skupino Dexia.

(60) Po mnenju zadevnih držav članic je kljub ukrepom, sprejetim od februarja 2010, obstajalo tveganje „takojšnjega izginotja“ (30) preostale skupine, ki bi se lahko izravnalo le z nadzorovanim reševanjem skupine Dexia.

2.1.2 Opis družbe Dexia Municipal Agency

(61) Družba DMA je ena največjih evropskih družb za hipotekarno kreditiranje. Njena najpomembnejša dejavnost je predvsem refinanciranje posojil ali vrednostnih papirjev z izdajo hipotekarnih obveznic, ki so ena od glavnih sestavin mednarodnega trga kritih obveznic. Družba DMA kot družba za hipotekarno kreditiranje po zakonu z dne 22. oktobra 2010 izdaja listinjene obveznice, za katere velja varovanje zaupnosti, v skladu s čimer se zneski iz njenih sredstev prednostno dodelijo za izplačilo obresti od obveznic in povračilo obveznic.

(62) Med sredstva skupine DMA spadajo izključno izpostavljenosti bodisi upravičenim javnim osebam, kot so lokalne skupnosti ali njihova združenja, bodisi javnim ustanovam v Evropskem gospodarskem prostoru, Švici, ZDA, Kanadi in na Japonskem. Posojila ali obveznice, ki pomenijo terjatve teh javnih oseb, so materialna oblika izpostavljenosti. V bilanco stanja družbe DMA so lahko vključene delnice pravnega subjekta s posebnim namenom ali podoben finančni instrument, zavarovan z zastavo premoženja („asset-backed security“).

(63) Obveznosti družbe DMA obsegajo dve kategoriji dolga: hipotekarne obveznice in druge dolgove, podrejene tem obveznicam. Sredstva, ki se ne financirajo z listinjenim dolgom (presežno zavarovanje), se financirajo z lastnim kapitalom in dolgom, za katerega je bila sklenjena pogodba z banko DCL, ki je edini delničar družbe DMA. Razmerje presežnega zavarovanja hipotekarnih kreditnih družb se izračuna kot vse sestavine sredstev (t. i. kriti sklad), ki se nanašajo na celoten prednostni dolg. Družba DMA si je prizadevala, da bi to razmerje ohranjala na 105-odstotni stopnji ali višje, najnižja zakonsko določena stopnja pa je 102 %. Za upravljanje dejavnosti družbe DMA je v celoti odgovorna njena edina delničarka, banka DCL.

(64) Večina sredstev, vključenih v bilanco stanja družbe DMA, izhaja iz trgovinske dejavnosti skupine Dexia. Portfelj strank (t. i. kriti sklad) je 30. junija 2012 obsegal 54,1 milijarde EUR posojil in 17,6 milijarde EUR vrednostnih papirjev, kar je skupaj znašalo 71,8 milijarde EUR. Geografsko pa je bil portfelj sredstev razdeljen med Francijo (65 %) in ostale, večinoma evropske države (35 %). Portfelj francoskih lokalnih skupnosti je znašal 37 milijard EUR, portfelj ustanov zdravstvenega varstva pa 6,6 milijarde EUR. Razpredelnica 1 Portfelj strank družbe DMA PORTFELJ STRANK DRUŽBE DMA Z DNE 30. JUNIJA 2012, V MILIJONIH EUR Posojila Obveznice Skupaj Posojila/obveznice 54 191 17 650 71 841 Francija 46 682 372 47 054 država 218 218 lokalne skupnosti 36 730 358 37 088 — regije 2 136 133 2 269 — departmaji 6 331 6 331 — občine 18 044 107 18 151 — skupine občin 10 219 118 10 337 Javne ustanove: 9 734 14 9 748 — na področju zdravstva 6 607 6 607 — na področju socialnih stanovanj 2 000 2 000 — na drugih področjih 1 127 14 1 141 Belgija 357 6 499 6 856 Italija 13 7 411 7 424 Združeno kraljestvo 1 850 639 2 489 Švica 4 087 4 087 Druge države OECD 1 202 2 729 3 931

(65) Nekatera francoska posojila v portfelju družbe DMA so lahko opisana kot strukturna posojila. Z dne 31. avgusta 2012 se lahko posojila Francije pri družbi DMA (glede izpostavljenosti, števila pogodb in strank) razčlenijo glede na vrsto posojila (nestrukturirano, strukturirano, neobčutljivo in občutljivo strukturirano) ter po razvrstitvi Gisslerjeve listine (31) (glej uvodno izjavo 194), s katero se oceni strukturno tveganje. Razpredelnica 2 Razvrstitev posojil Razvrstitev posojil, vključenih v bilanco stanja družbe DMA (z dne 31. avgusta 2012) izpostavljenosti (v mio. EUR) število naročil (v tisočih) število strank (v tisočih) Skupaj 45 907 58,8 19,6 Nestrukturirana posojila 29 730 54,9 19,3 Neobčutljiva strukturirana posojila 6 774 2,5 1,8 Občutljiva strukturirana posojila 9 404 1,5 0,95 Posojila, ki niso vključena v listino 4 189 0,5 0,4 5 E [250–500] [0–0,75] [0–0,75] 4 E [1 000–1 500] [0–0,75] [0–0,75] 3 E [3 000–3 500] [0–0,75] [0–0,75] Druga [500–750] [0–0,75] [0–0,75]

(66) Družba DMA je imela v portfelju 1 522 t. i. občutljivih posojil, katerih nominalna vrednost je 31. avgusta 2012 znašala 9,4 milijarde EUR. Ta posojila so imela strukturirano sestavino visokega finančnega vzvoda. Na splošno se lahko po začetnem obdobju, v katerem je stopnja, ki jo mora plačati stranka, določena in je v večini primerov nižja od stopnje osnovne oblike posojila, ki istočasno zapade, aktivira strukturirano obdobje posojila. Obrestna mera, ki jo je treba plačati, je tedaj neposredno povezana z osnovnim indeksom (indeks deviznega tečaja, menjalna pariteta) po formuli, katere kompleksnost se spreminja. Mnoga posojila so zato neposredno indeksirana na pariteto med evrom in švicarskim frankom. Obrestna mera, ki jo je treba plačati, je zdaj zaradi krize in izrazite rasti švicarskega franka v nedavnih letih precej presegla tržno ceno.

(67) Številne stranke so se zaradi stopnje nekaterih obrestnih mer, ki jih trenutno plačujejo, odločile, da proti družbi DMA začnejo postopek, pri čemer so navedle naslednje razloge: 1) neobstoj ali napačna narava letnega odstotka obresti, 2) banka DCL/DMA ni izpolnila svojih obveznosti obveščanja in svetovanja ter 3) ničnost pogodbe zaradi odsotnosti soglasja. Dne 30. septembra 2012 je 50 strank (s skupno nominalno izpostavljenostjo približno [0–2,5] milijarde EUR) začelo postopek proti banki DCL/DMA. Istočasno še vedno niso bila odplačana številna posojila v skupni nominalni vrednosti 250 milijonov EUR.

(68) Kot je bilo že navedeno v opisu sklepa o razširitvi postopka, je bila v načrt nadzorovanega reševanja, ki je bil Komisiji priglašen aprila 2012, sprva vključena določba za uvedbo dveh jamstev: (i) jamstva proti sodnim postopkom, ki ga je banka Dexia/DCL odobrila kupcem družbe DMA za portfelj občutljivih posojil (za ta posojila posredno jamči Francija), in (ii) jamstva za omejitev izgube za kritje kreditnih tveganj celotnega portfelja družbe DMA.

(69) Da bi se Komisija lahko odločila, ali sta ti jamstvi združljivi s pravili o državni pomoči, je imenovala neodvisnega skrbnika, da bi analiziral portfelj občutljivih posojil in ocenil pričakovane izgube. Analiza teh izgub (kreditna tveganja in izgube zaradi tveganja sodnega postopka) je temeljila na številnih scenarijih gibanj osnovnih kazalnikov, ki določajo obrestno mero, ki jo mora plačati stranka. Zaradi vrzeli med obrestno mero, ki jo je bilo treba plačati, in obrestno mero, ki naj bi bila „tržna mera“, je bilo nato mogoče določiti, kako verjetno je, da bodo sedanji spori privedli do sodnega postopka, ter izdelati različne izide scenarijev.

(70) Na podlagi te analize, ki jo je naročila Komisija, so skupne izgube (izgube zaradi neplačanih zneskov in zaradi tveganja sodnega postopka) za družbo DMA po osnovnem scenariju znašale [1,5–4,5] milijarde EUR, po scenariju izjemnih situacij pa [3–8] milijard EUR. Če bi se posojila desenzibilizirala, bi se lahko po mnenju zadevnih držav članic te izgube zmanjšale za okrog 70 % do 80 %.

2.1.3 Opis družbe Crediop

(71) Italijanska odvisna družba Crediop, v kateri ima banka DCL 70-odstotni delež, trguje na italijanskem trgu finančnih storitev za javni in poljavni sektor (v nadaljnjem besedilu: bančni posli za javnost in podjetja) ter ima okrog 20-odstotni tržni delež. Financira tudi zasebne projekte v različnih sektorjih. Njen portfelj posojil je 30. junija 2012 znašal 29,3 milijarde EUR. Njeno finančno neravnotežje se je zaradi znižanja bonitetne ocene poslabšalo, zato se družba Crediop zdaj financira s 5 milijardami EUR banke DCL.

(72) Skupina Dexia naj bi v skladu s sklepom o pogojnem dovoljenju z dne 26. februarja 2010 pred koncem oktobra 2012 prodala ali dala na borzo svoj 70-odstotni delež v odvisni družbi Crediop. To naj ne bi bilo izvedljivo, kar je potrdil tudi neodvisni skrbnik (glej uvodno izjavo 55).

2.1.4 Opis banke DBB/Belfius

(73) Banka DBB/Belfius v glavnem trguje na belgijskem trgu finančnih storitev za javni in poljavni sektor (v nadaljnjem besedilu: bančni posli za javnost in podjetja), finančnih storitev za posameznike (v nadaljnjem besedilu: poslovanje s prebivalstvom in komercialno bančništvo) ter zavarovanj. Tržni delež banke DBB/Belfius (32) v Belgiji obsega [10–15] % posojil pri bančnih poslih za javnost in podjetja, 13 % prihrankov pri poslovanju s prebivalstvom in komercialnem bančništvu, 15 % hipotekarnih kreditov pri poslovanju s prebivalstvom in komercialnem bančništvu, 9,5 % pri življenjskih zavarovanjih in 5 % pri neživljenjskih zavarovanjih. Banka DBB/Belfius ima okrog 3,8 milijona strank. Ob koncu leta 2011 je bilančna vsota banke DBB/Belfius znašala 233 milijard EUR, stopnja plačilne sposobnosti s temeljnim kapitalom po sporazumu Basel II pa je bila v istem obdobju 11,8-odstotna. V letu 2011 je banka DBB/Belfius po obdavčitvi zabeležila neto izgubo v višini 1,37 milijarde EUR.

2.2 OPIS NAČRTA NADZOROVANEGA REŠEVANJA SKUPINE DEXIA

(74) V spremenjeni načrta nadzorovanega reševanja skupine Dexia je vključena zlasti prodaja subjektov te skupine, ki jih je mogoče prodati, ter upravljanje likvidacijske mase vseh drugih subjektov in sredstev te skupine.

(75) Portfelja obveznic in posojil se bosta po spremenjenem načrtu nadzorovanega reševanja načeloma obdržala do zapadlosti, da se ohrani njuna vrednost in prepreči hitra prodaja premoženja. Skupina Dexia in zadevne države članice bodo tudi proučile načine, na katere bi lahko ta skupina pospešila oportunistično zmanjšanje finančnega vzvoda, če bodo to dopuščali tržni pogoji.

(76) S predlagano strategijo se bo znatno zmanjšal obseg bilance stanja družbe Dexia. Dne 30. junija 2012 se je že zmanjšala na 411 milijard EUR, kar pomeni več kot 37-odstotno zmanjšanje glede na obseg bilance stanja skupine Dexia z dne 31. decembra 2008 (651 milijard EUR), ko je bila odobrena prva državna pomoč. Ob koncu leta 2013 naj bi sredstva skupine Dexia znašala [200–250] milijard EUR, in sicer po prodaji družbe DMA (z učinkom v višini [60-80] milijard EUR), razdeljenih v posojila pri bančnih poslih za javnost in podjetja ([80–100] milijard EUR), slabe naložbe iz preteklosti ([60–80] milijard EUR), zavarovanje z denarnimi sredstvi ([20–40] milijard EUR) in druga sredstva ([40–60] milijard EUR). Sredstva se bodo nato do leta 2017 zmanjševala za okrog [10–20] milijard EUR letno. Leta 2020 bodo znašala [100–150] milijard EUR, vključno s [50-70] milijard EUR posojil pri bančnih poslih za javnost in podjetja (kar je za [30–50] % manj kot ob koncu leta 2013) in [30–50] milijard EUR pri slabih naložbah iz preteklosti (kar je za [30–40] % manj). V primerjavi z letom 2008 se bo bilanca stanja tako do leta 2020 zmanjšala za [70–80] %. Graf 3 Razčlenitev sredstev skupine Dexia […]

(77) V spremenjeni načrt nadzorovanega reševanja skupine Dexia je vključena tudi primerjava z drugo možnostjo neizpolnjevanja obveznosti skupine Dexia, čemur bi sledil stečaj (scenarij takojšnje likvidacije) brez dodatne državne pomoči, v načrtu je prav tako ugotovljeno, da ta scenarij ni izvedljiva možnost zaradi tveganj za zadevne države članice, ki jih povzročajo poziv po jamstvih za refinanciranje, dodeljenih v preteklosti, njihov učinek na finančno stabilnost in stabilnost nelistinjenega dolga, izvedeni finančni instrumenti in trgi državnih obveznic, socialni stroški in takojšnja večja izguba kapitala.

2.2.1 Likvidnost in financiranje

(78) Skupina Dexia je leta 2012 črpala 73 milijard EUR (vrhunec) jamstva za refinanciranje od zadevnih držav članic. To črpanje se bo leta 2016 zmanjšalo na [30-50] milijard EUR, nato se bo postopoma zmanjševalo do [20-40] milijard EUR v letu 2020. Po scenariju izjemnih situacij bi se lahko to črpanje jamstva od leta 2013 povečalo za [10–20] milijard EUR in tako znašalo [75–85] milijard EUR. Graf 4 Razčlenitev črpanja jamstev […]

(79) Potrebe po financiranju naj bi se z [250–300] milijard EUR v letu 2012 zmanjšale na [100–150] milijard EUR v letu 2020. Od začetka leta 2013 naj bi se močno zmanjšalo črpanje izredne likvidnostne pomoči (ob koncu septembra 2012 je bilo višje od [10–20] milijard EUR) in ostajalo na stopnji blizu ničle, razen v letu 2016 ([10–20] milijard EUR), ko naj bi skupina Dexia po načrtih nehala uporabljati lastne zavarovane vrednostne papirje (t. i. lastna uporaba), da bi se refinancirala iz Eurosistema. Postopoma se bo zmanjševala uporaba financiranja iz centralne banke (transakcije Eurosistema), lastna uporaba vrednostnih papirjev, zavarovanih z dodatnim jamstvom, pa bo omejena na [10–20] milijard EUR in se bo leta 2016 znižala na nič. Ta manjša uporaba transakcij centralne banke se bo izravnala z večjo uporabo listinjenega financiranja (transakcija začasne prodaje/začasnega odkupa) in dajanjem zavarovanih vrednostnih papirjev na trg. Po naslednjem vrstnem redu pa bodo izpolnjene kakršne koli potrebe po dodatnem financiranju: trg začasne prodaje/začasnega odkupa, dajanje novih vrednostih papirjev, zavarovanih z državnim jamstvom, na trg, refinanciranje iz centralne banke (transakcije Eurosistema) in črpanje izredne likvidnostne pomoči. Graf 5 Kombinacija financiranja […]

(80) Izhodišče načrta nadzorovanega reševanja sta makroekonomski scenarij in sklop osnovnih finančnih predpostavk, ki temeljijo na sedanji stopnji terminskih obrestnih mer. V letu 2014 naj bi se tako po pričakovanjih bonitetna ocena evropskih vlad znižala za do dve stopnji, kar bi moralo prispevati k temu, da bi se kreditni razmiki ohranili na sedanji stopnji in da bi bile denarne obrestne mere še naprej nizke po vsej krivulji. Od leta 2014 dalje naj bi se obrestne mere in konvergenca kreditnih razmikov postopoma povečevale v smeri preteklega povprečja kot posledica stabilizacije tržnih pogojev.

2.2.2 Plačilna sposobnost

(81) Ob koncu leta 2012 bi morala tveganju prilagojena sredstva znašati 59,6 milijarde EUR. V letu 2013 je bilo napovedno povišanje za [10–20] milijard EUR. To je predvsem posledica izvajanja sporazuma Basel III, a tudi napovedi znižanja bonitetne ocene več vlad, ki mu je izpostavljena skupina Dexia. Nato bi bilo treba z amortizacijo v bilanci stanja od leta 2014 postopoma zmanjševati tveganju prilagojena sredstva. Ob koncu leta 2020 bi morala ta sredstva znašati [20–40] milijard EUR, tj. [40–50] % manj kot v letu 2012.

(82) Skupina Dexia bi morala v letu 2012 zabeležiti do 2,8 milijarde EUR izgube, v letu 2013 pa do [0–2] milijarde EUR. Od poslovnega leta 2018 bi se moral začeti ustvarjati dobiček ([10-20] milijonov EUR). Od leta 2013 naj bi se predvsem zaradi prodaje banke DenizBank (za [400–500] milijonov EUR manj) in drugih subjektov bistveno znižali operativni stroški (547 milijonov EUR v primerjavi z 1,23 milijarde EUR). Operativni stroški se bodo od leta 2013 postopoma zmanjševali za okrog [180–220] milijonov EUR do leta 2020. Stroški tveganja bi morali leta 2013 znašati [200–250] milijonov EUR, nato bi se morali postopoma zmanjševati in se od leta 2017 dalje stabilizirati pri [50–100] milijonih EUR.

2.2.3 Prodaja donosnih subjektov skupine Dexia

(83) Preden je bil Komisiji priglašen spremenjeni načrt nadzorovanega reševanja, so bile opravljene naslednje prodaje: Belgija si je pripojila banko DBB/Belfius (oktobra 2011), prodane so bile družbe RBCD (julija 2012), DenizBank (septembra 2012), BIL (oktobra 2012), Dexia Habitat (junija 2012) in DKB Polska (prenos je bil podpisan 7. novembra 2012).

(84) V spremenjeni načrt nadzorovanega reševanja so vključeni tudi: — prodaja družbe DMA (januarja 2013), — prodaja družbe DAM ter deleža skupine Dexia v banki Popular Banca Privada in družbi Sofaxis do 31. decembra 2013, — prodaja (ali upravljanje likvidacijske mase) družb Dexia Région Bail, Dexia Bail, Dexia LLD in Dexia Flobail do 31. decembra 2013, — prodaja (neposrednega ali posrednega) deleža skupine Dexia v družbi Dexia Israel v dvanajstih mesecih po končni, neizpodbojni sodbi v različnih sodnih postopkih, začetih proti družbi Dexia Israel in banki DCL kot delničarki, ter — upravljanje likvidacijske mase družbe Crediop po enem letu od tega sklepa.

(85) Skupina Dexia je za vse načrtovane prodaje izdelala metodo obveščanja in vrednotenja, ki je sorazmerna z obsegom vsake načrtovane prodaje, in jo priglasila Komisiji: 1. za prodaje v znesku, ki presega 50 milijonov EUR (1. kategorija): Komisija prejme obvestilo, neodvisni izvedenec, ki ni povezan s transakcijo, pa pripravi nepristransko mnenje; 2. za prodaje v znesku, ki ne presega 50 milijonov EUR ter obenem (a) presega 25 milijonov EUR ali (b) za katerega je prodani delež ocenjen v znesku, ki presega 25 milijonov EUR, ali (c) za katerega je kupec s skupino Dexia povezan prek imetništva delnic (več kot 2-odstotni delež v skupini Dexia) (kategorija 2): Komisija prejme obvestilo, svetovalna banka, ki skupini Dexia svetuje, pa izdela oceno transakcije; 3. za druge prodaje (vključno z vsemi prodajami deležev v finančnih projektih, zlasti skladih lastniškega kapitala) (kategorija 3): skupina Dexia izdela notranjo oceno, Komisiji pa se priglasijo informacije v zbirki podatkov, ki jo uporablja skupaj s Komisijo.

2.2.4 Upravljanje likvidacijske mase vseh ostalih subjektov in sredstev

(86) Po datumu začetka veljavnosti spremenjenega načrta nadzorovanega reševanja se upravlja likvidacijska masa (tj. brez novih produktov) vseh drugih subjektov in sredstev preostale skupine Dexia (družba Crediop pa v skladu s posebnimi metodami, ki so bile načrtovane zanjo); ti subjekti so: družbe Dexia Sabadell, DKD, DKB, DCL America (DCL New York, DRECM, DCL Mexico, Dexia US Securities), DCL Dublin, DLG, Parfipar, DHI (FP, Global Funding), Dexia SA, CLF Banque, DCL Paris in Crediop po enem letu od tega sklepa.

(87) Ko se bodo tržni pogoji izboljšali, si bo družba Dexia prav tako čim bolj prizadevala pospešiti prodajo svojega portfelja obveznic in tako zadostiti regulativnim razmerjem, vendar bi se morala taka prodaja opraviti le, če ne bi imela bistvenega negativnega učinka na plačilno sposobnost skupine Dexia.

2.2.5 Končno jamstvo za refinanciranje

(88) Zadevne države članice so se zavezale k odobritvi končnega jamstva za refinanciranje skupine Dexia, kot je povzeto v nadaljevanju, in sicer od datuma začetka veljavnosti pogodbe o izdaji jamstva, tj. najpozneje do 31. januarja 2013, po podpisu pogodbe o prodaji družbe DMA, katere končni osnutek je bil Komisiji priglašen 14. decembra 2012 (v nadaljnjem besedilu: pogodba o jamstvu).

(89) Zadevne države članice bodo družbi Dexia SA in banki DCL odobrile skupno jamstvo za financiranje, pri čemer ga bo 51,41 % zagotovila Belgija, 45,59 % Francija in 3 % Luksemburg. Jamstvo bo v pogodbi o jamstvu omejeno na glavnico v znesku 85 milijard EUR. Z jamstvom se krijejo obresti in nepredvideni stroški.

(90) Zavarovane obveznice se lahko izdajajo do 31. decembra 2021 in zapadejo v največ desetih letih.

(91) Ne bo treba, da bi družba Dexia SA in banka DCL zadevnim državam članicam zagotovili sekundarno zavarovanje, razen za zastavno pravico druge stopnje, odobreno zadevnim državam članicam glede sredstev, ki se centralnim bankam zagotovijo kot sekundarno zavarovanje za izredno likvidnostno pomoč, ki se bo ohranila.

(92) Banka DCL bo banki DBB/Belfius ponudila možnost za nakup obveznic, ki jih bo banka DCL odkupila po začasni neodvisni pogodbi o jamstvu z dne 16. decembra 2011, če banka DBB/Belfius istočasno odkupi tudi nove obveznice z enakimi ekonomskimi značilnostmi za banko DCL, ki bo upravičena do sheme končnega jamstva in zlasti ključa razčlenitve, o katerem se je že razpravljalo.

(93) Osnovna provizija je 0,50 % od 85 milijard EUR, od česar se odšteje osnovna provizija, ki se že plačuje kot del začasnega jamstva (33), razdeliti pa jo je treba izključno med Belgijo in Francijo, in sicer v razmerju 53 % za Belgijo in 47 % za Francijo.

(94) Letna obrestna mera mesečne provizije za jamstvo za financiranje znaša 0,05 %, razen za znesek pri družbi BdF Gestion, če se ECB strinja z načelom plačila, ki zajema vse stroške, za katerega bo stopnja provizije enaka kot v pogodbi iz leta 2011 (za zdaj 70 bazičnih točk). Provizija se bo razdelila med zadevne države članice, in sicer po letni obrestni meri 0,01 % za Luksemburg, preostanek pa v razmerju 53 % za Belgijo in 47 % za Francijo, od datuma začetka veljavnosti pogodbe o jamstvu (po prodaji družbe DMA in do 31. januarja 2013).

(95) Poleg tega bodo obveznice, ki so bile izdane od 21. decembra 2011 in imajo zagotovljeno začasno jamstvo, kakor jih je v sklepih z dne 21. decembra 2011, 31. maja 2012, 6. junija 2012 in 26. septembra 2012 začasno odobrila Komisija, še naprej izkoriščale jamstva do njihove dokončne zapadlosti, če se bodo spoštovali pogoji, pod katerimi so bila ta jamstva odobrena.

2.2.6 Dokapitalizacija

(96) Upravni odbor družbe Dexia SA je 7. novembra 2012 zlasti na podlagi novih predpostavk, na katerih temelji spremenjeni načrt nadzorovanega reševanja skupine Dexia, v katerem se domneva, da bodo imeli stroški financiranja verjetno večji vpliv na možnosti skupine Dexia in zlasti banke DCL, naročil, da je treba celovito zmanjšati vrednost deleža v banki DCL. Po tem zmanjšanju vrednosti so lastna sredstva deleža skupine Dexia postala negativna.

(97) Če naj bi se reševanje skupine Dexia izvedlo nadzorovano, je treba finančno stanje te skupine v skladu s priglasitvijo spremenjenega načrta nadzorovanega reševanja stabilizirati in zato je treba lotiti reševanja stanja negativnih lastnih sredstev družbe Dexia SA z dne 30. septembra 2012 in banke DCL z dne 31. decembra 2012. Zato sta se Francija in Belgija v celoti zavezali, da najpozneje do 31. decembra 2012 z rezervirano izdajo prednostnih delnic z glasovalnimi pravicami prevzameta kapitalsko povečanje skupine Dexia v višini 5,5 milijarde EUR.

(98) Belgija bo prevzela 53 % dokapitalizacije (tj. 2,915 milijard EUR), Francija pa 47 % (tj. 2,585 milijard EUR).

(99) V skladu s členom 598 belgijskega Zakona o gospodarskih družbah je cena za vpis kapitala enaka povprečju končnih tečajev za delnice družbe Dexia SA na bruseljski borzi NYSE Euronext v 30 koledarskih dneh pred odločitvijo upravnega odbora družbe Dexia SA (z dne 14. novembra 2012) o predlogu, naj delničarji prevzamejo kapitalsko povečanje, znaša pa 0,19 EUR.

(100) To kapitalsko povečanje, rezervirano za Belgijo in Francijo, bo razvidno iz prednostnih delnic, dodeljenih obema državama, zaradi česar bosta prejeli prednost, po 8-odstotni stopnji nominalne vrednosti za delnico na leto glede na vsako razdeljevanje dividend, ki bi ga lahko izvedla skupina Dexia. Celotni primanjkljaj dividend glede na 8-odstotno letno stopnjo bo pomenil dodatno izplačilo, zaradi česar bosta imeli državi prednostno terjatev pri porazdelitvi kakršnih koli neto sredstev, ki se bodo v primeru likvidacije morebiti razdeljevala. Prednostne pravice, dodeljene novim delnicam, bodo omejene in/ali odložene, če skupina Dexia ne bo izpolnila določenih pragov bonitetnih razmerij.

(101) Zato bosta imeli koristi od kakršnega koli prihodnjega izboljšanja finančnega stanja skupine Dexia najprej in predvsem Belgija in Francija, pri čemer se upošteva tveganje, ki sta mu izpostavljeni. Državi članici sta navedli, da predlagana rešitev izpolnjuje zahtevo o delitvi bremena, čeprav ne izpolnjuje načel, ki se uporabljajo za dokapitalizacijo bank, določenih v Sporočilu Komisije o uporabi pravil o državni pomoči za podporne ukrepe v korist bank v okviru finančne krize od 1. januarja 2012 dalje (34) (v nadaljnjem besedilu: sporočilo o uporabi pravil o državni pomoči iz leta 2011). V skladu s temi načeli bi bilo treba vsako dokapitalizacijo v praksi izvesti po precej znižani ceni glede na teoretično ceno, iz česar so izvzete pravice do vpisa. Poleg tega bodo značilnosti transakcije, zlasti prednostnih pravic, pripisanih prednostim delnicam (kategorije B), povzročile gospodarsko zmanjšanje obstoječih delničarjev, saj bi se z uporabo pravic, pripisanih prednostim delnicam, kakršna koli zmanjšanja kapitala pripisala kot prednostna na navadne delnice, tako da bi se lastniški kapital, ki ga pomenijo navadne delnice, zmanjšal na stopnjo blizu ničle, pravice do izplačila kapitala lastnikom navadnih delnic pa bi se zmanjšale praktično na ničlo.

(102) Skupina Dexia bo produkt kapitalskega povečanja dodelila za izplačilo svojih zavez glede banke DCL in vzpostavitev likvidnostnih rezerv za prihodnje izgube ter kapitalsko povečanje v višini 2 milijard EUR v banki DCL, da se povečajo njena lastna sredstva v skladu z računovodskimi in bonitetnimi standardi za francoske družbe, obenem pa bo ohranila rezervo denarnega toka v višini okrog 700 do 800 milijonov EUR.

2.2.7 Prekinitev vseh povezav med skupino Dexia in družbo DMA

(103) Najpozneje v šestih mesecih po datumu zaključka postopka prodaje družbe DMA bodo prekinjene vse povezave, ki obstajajo med skupino Dexia in družbo DMA, sistemi IT pa bodo povezavo ohranjali še 24 do 30 mesecev po tem datumu.

2.2.8 Nobenih novih produktov

(104) V spremenjeni načrt nadzorovanega reševanja je vključena določba, da se mora skupina Dexia umakniti s trgov, na katerih je prej poslovala, bodisi s prodajo subjektov tretjim stranem bodisi z uvedbo likvidacijskega postopka za preostale subjekte. V okviru upravljanja likvidacijske mase se ne smejo ustvarjati novi produkti, razen v družbi Crediop in banki DCL, kot je podrobneje pojasnjeno v uvodnih izjavah 105 do 108.

(105) Družba Crediop bi lahko obstoječim strankam ponudila nova finančna sredstva v višini do 200 milijonov EUR za eno leto od končnega sklepa Komisije, da bi izpolnila regulativne zahteve za družbo Crediop z namenom upravljanja njene likvidacijske mase do 31. decembra 2013. Zadevne države članice bi lahko Komisijo po koncu tega enoletnega obdobja tudi prosile, naj zaradi finančne stabilnosti za eno leto odobri dodaten sklop novih finančnih sredstev.

(106) Banka DCL bi lahko nova finančna sredstva, omejena na 600 milijonov EUR, dodelila med februarjem in julijem 2013 ali junijem in novembrom 2014, da bi desenzibilizirala neodplačanih 1,2 milijarde EUR občutljivih strukturiranih posojil, še vedno deponiranih pri banki DCL (posojila, odobrena lokalnim skupnostim, ki niso zajeta v Gisslerjevo listino ali po Gisslerjevi listini spadajo v kategorijo E3, E4 ali E5, po odboru Cepcor (35) pa dosegajo 11 točk ali več). Izboljšanje ekonomske vrednosti višine dolga, ki bi ga to moralo povzročiti, se opredeli z upoštevanjem zmanjšanja tveganja sodnega postopka, ki bi lahko nastalo zaradi desenzibilizacije. Ta paket bi moral omogočiti več kot 50-odstotno zmanjšanje tveganja (predvsem sodnega postopka), povezanega z zadevnimi posojili, ter zmanjšati nestanovitnost sekundarnega zavarovanja in operativnega tveganja za kompleksne transakcije s kritjem izvedenih finančnih instrumentov.

(107) V skladu z naslednjimi pogoji se bodo omejili tudi tokovi, povezani s transakcijami desenzibilizacije obstoječih posojil, deponiranih pri banki DCL (po prodaji družbe DMA): — novi tokovi bodo imeli izključno fiksno stopnjo, — novi tokovi bodo zapadli v 30 letih, — z novimi tokovi naj bi se izboljšale ocene po Gisslerjevi listini ali po odboru Cepcor in — novi tokovi med začetnim obdobjem desenzibilizacije (od februarja do julija 2013) prednostno zajemajo najobčutljivejša posojila, in sicer tista, ki so bila odobrena [30–50] najpomembnejšim strankam banke DCL, katerih vrednost glede na tržne razmere na trgu izvedenih finančnih instrumentov, povezanih s posojili, ki niso zajeta v Gisslerjevo listino, znaša [40–60] %.

(108) Za namen desenzibilizacije bodo dovoljene le naslednje transakcije: […]. Možnost dejavnega prestrukturiranja (v bistvu pod pogoji likvidacije – ko bodo občutljiva posojila iz bilance stanja banke DCL prestrukturirana, se bo portfelj te družbe v celoti upravljal kot likvidacijska masa) je namenjena izključno temu, da se, kolikor je to mogoče in v povprečju, omejijo pričakovane izgube v sedanjem portfelju po scenariju likvidacije. Banka DCL ne bo v nobenem primeru ustvarjala novih produktov v strogem pomenu besede (brez novih produktov za nove stranke).

2.2.9 Spremljanje spremenjenega načrta nadzorovanega reševanja

(109) Neodvisni skrbnik bo spremljal izvajanje spremenjenega načrta nadzorovanega reševanja in o njem vsakih šest mesecev smiselno poročal Komisiji pod takimi pogoji, kot so določeni v uvodnih izjavah 18 in 19 Priloge I k sklepu o pogojnem dovoljenju.

(110) Neodvisni skrbnik bo Komisiji zlasti predložil polletno poročilo o uresničevanju zavez iz načrta nadzorovanega reševanja. V to poročilo bodo vključeni podrobno poročilo o napredku glede spremenjenega načrta nadzorovanega reševanja in še zlasti o 1) skladnosti z zneskom in pogoji desenzibilizacije portfelja občutljivih posojil banke DCL, 2) skladnosti z omejitvijo novih finančnih sredstev, odobrenih obstoječim strankam družbe Crediop, 3) skladnosti s časovnim razporedom načrtovanih prodaj, vključno z datumom prodaje, računovodsko vrednostjo sredstev z dne 31. decembra 2011, vrednostjo prodaje, doseženimi kapitalskimi dobički ali izgubami in podrobnostmi o preostalih ukrepih, ki jih je treba izvesti po spremenjenem načrtu nadzorovanega reševanja, ter 4) upravljanju in omejitvah družb DAM in Dexia Israel.

2.2.10 Zaveze

(111) V spremenjeni načrt nadzorovanega reševanja, katerega verodostojno besedilo je v Prilogi I, so vključene zaveze.

(112) Zadevne države članice v uvodu svojega pisma z zavezami navajajo, da bodo zagotovile, da se v celoti izvaja spremenjeni načrt nadzorovanega reševanja in uresničujejo zaveze. Zaveze se bodo uporabljale, dokler ne bodo sredstva skupine Dexia v celoti odpisana.

(a) Zaveze glede ravnanja

(113) Skupina Dexia brez predhodnega dovoljenja Komisije ne bo pridobivala lastniškega kapitala v drugih kreditnih institucijah, investicijskih podjetjih (36) ali zavarovalnicah. Tako dovoljenje se bo zahtevalo le za možne pridobitve deležev skupine Dexia v zameno za injekcijo deležev ali dejavnosti, začetih v okviru transakcije prodaje ali združevanja sredstev ali dejavnosti (z združitvijo ali injekcijo), če skupina Dexia v takem primeru z deležem ne bo dobila izključnega ali skupnega nadzora nad subjektom, ki je bodisi upravičen do injekcije bodisi izhaja iz združitve. Skupina Dexia lahko, potem ko se izvrši prodajna opcija banke Banco Sabadell, izjemoma pridobi manjšinski 40-odstotni delež v družbi Dexia Sabadell (zaradi upravljanja njene likvidacijske mase), ker ta pridobitev na datum zavez še ni bila izvedena.

(114) Skupina Dexia se zavezuje, da ne bo dodelila nobenih novih finančnih sredstev znotraj skupine (tj. v znesku, ki presega finančna sredstva znotraj skupine, ki obstajajo na datum sprejetja tega sklepa) subjektom, ki naj bi se v skladu z uvodno izjavo 122 prodali (t. i. omejitev), pri čemer se bodo upoštevale zaveze, ki so bile na datum sprejetja tega sklepa že prevzete glede družb Dexia Région Bail, Dexia Flobail, Dexia Bail in Dexia LLD. To ne posega v regulativne obveznosti, ki jih ima skupina Dexia kot delničarka zadevnih subjektov, ter njeno obveznost, da ohranja družbi Dexia Israel in DAM donosni v skladu z uvodno izjavo 129 v nadaljevanju. Skupina Dexia bo Komisijo vnaprej obvestila, če bo treba zaradi izvajanja teh obveznosti zadevnim subjektom dodeliti nova finančna sredstva.

(115) Skupina Dexia za nekatere od svojih zavez ne bo uporabila svojega statusa banke, zaradi katerega bi bila upravičena do jamstva ali druge pomoči zadevnih držav članic, za namene komercialnega oglaševanja tretjim stranem, ki niso upravičene tretje strani, kot je določeno v pogodbi o jamstvu, niti ne bo uporabila jamstva za posle, ki so zgolj in samo arbitraža.

(116) Kot je določeno v spremenjenem načrtu nadzorovanega reševanja: (a) Zadevne države članice poudarjajo, da zaradi značilnosti prednostnih delnic v praksi ne bo mogoče izplačati kakršnih koli dividend na navadne delnice, saj so napovedi dobička, ki ga lahko skupina Dexia razdeljuje med obdobjem načrta, nižje od zneska 8 % prednostnih dividend, ki jih je treba izplačati Belgiji in Franciji. (b) Zadevne države članice poudarjajo, da imata prednostne delnice le Belgija in Francija, ter da bi se morale omejitve za razdelitev dividend nanašati le na navadne delnice, ne pa na prednostne delnice, saj bi se s tem Belgiji in Franciji odvzela njuna pravica do dividende na naložbo. (c) V spremenjenem načrtu nadzorovanega reševanja je glede sodelovanja prednostnih delnic pri izgubah navedeno, da bodo prednostne delnice v celoti ali deloma izgubile svoje prednostne pravice, če bodo regulativna razmerja skupine Dexia padla pod določen prag. Prednostne delnice se bodo v praksi štele kot temeljni kapital do leta 2018, saj bodo imele koristi od začasne regulativne obravnave (t. i. prehodno obdobje). Nato se bodo glede na potrebe po regulatornem kapitalu skupine Dexia v skladu z načrtom nadzorovanega spremenile v navadne delnice (37).

(117) Skupina Dexia se bo ne glede na transakcije v zvezi s hibridnimi instrumenti temeljnega kapitala in kapitala drugega reda, ki jih mora skupina Dexia izvesti po zakonu, ali transakcije, ki jih mora izvesti na podlagi pogodb, sklenjenih pred datumom sprejetja tega sklepa, vzdržala: (a) izplačevanja kuponov na hibridne instrumente temeljnega kapitala ali instrumente kapitala drugega reda, ki so v lasti oseb ali subjektov, ki niso družba Dexia SA in njene odvisne družbe, katerih izplačilo je glede na pogodbene določbe, ki se nanašajo na te instrumente, diskrecijsko; (b) odobritve ali glasovanja v prid izplačilu kakršne koli oblike dividende s strani katere koli odvisne družbe, ki je posredno ali neposredno pod nadzorom družbe Dexia SA (vključno s subjekti, ki so 100-odstotno v njeni lasti), zlasti če bi tako izplačilo vključevalo obvezno izplačilo kuponov na hibridne instrumente temeljnega kapitala ali instrumente kapitala drugega reda, ki so v lasti oseb, ki niso družba Dexia SA in njene odvisne družbe; (c) izvajanja diskrecijske možnosti predčasnega izplačila iz hibridnih instrumentov temeljnega kapitala ali instrumentov kapitala drugega reda iz točke (a) zgoraj; (d) toda skupina Dexia lahko po priglasitvi Komisiji in pridobitvi predhodnega dovoljenja Komisije izvede javne ponudbe za nakup izdaj hibridnih obveznic temeljnega kapitala in drugega reda, pri čemer se upošteva bonus, ki ne presega 10 % tržne cene, in nakupni tečaj (vključno z bonusom), ki ne presega 90 % nominalne vrednosti. To ne preprečuje razdeljevanja dividend, povezanih s prednostnimi delnicami v lasti Belgije in Francije.

(118) Skupina Dexia bo še naprej upoštevala načela o prejemkih, ki so jih določili na ravni skupine G20 in zadevni nacionalni organi, kar zadeva prejemke članov upravnega in izvršnega odbora družbe Dexia SA ter glavnih delujočih subjektov skupine Dexia. Skupina Dexia še zlasti ne bo izplačevala spremenljivega dela plačila članom upravnega odbora družbe Dexia SA, drugim zaposlenim v družbi Dexia SA in njenih bančnih odvisnih družbah, zajetih v točko 2.5.1.1 politike prejemkov skupine Dexia, kakor je bila 15. marca 2011 priglašena komisiji CBFA (38), pa bo tudi omejila spremenljivi del plačila, in sicer na 30 % nespremenljivega dela plačila.

(119) Skupina Dexia v skladu s spremenjenim načrtom nadzorovanega reševanja od datuma sprejetja tega sklepa ne bo ustvarjala nobenih novih produktov, razen kadar je zadevni subjekt vključen v zavezo o prodaji v skladu z uvodno izjavo 122. Za to zavezo v besedno zvezo „nov produkt“ niso zajeti: 1. transakcije, potrebne za upravljanje likvidnosti (na primer transakcije centralne banke ali upravljanje kritih skladov družb DLG (Dexia Lettre de Gage) in DKD (Dexia Kommunalbank Deutschland)), da se izpolnijo regulativne ali bonitetne omejitve ali omejitve bonitetnih agencij ter znatno izboljšajo stroški financiranja; 2. podaljšanje zapadlosti obstoječih posojil, če bi se s takim podaljšanjem znatno izboljšala neto aktualizirana vrednost zneskov, posojenih isti stranki, pri čemer se ob izračunavanju vrednosti upošteva tveganje sodnega postopka; 3. transakcije z izvedenimi finančnimi instrumenti, potrebne za upravljanje tveganj, povezanih z obrestnimi merami / menjalnimi tečaji / stopnjami kreditov sedanjega portfelja, če naj bi se s takimi transakcijami zmanjšala globalna izpostavljenost tveganju za skupino Dexia, v skladu s smernicami, ki se uporabljajo znotraj skupine Dexia in/ali pri bonitetnih organih; 4. vse dejavnosti, potrebne zaradi regulativnih ali drugih pravnih razlogov, zlasti podaljšanja zapadlosti ali spremembe časovnega razporeda, določenega za skupino Dexia kot članico bančnega sindikata v določenih naložbenih projektih (bančni sindikat se lahko prosi, naj sprejme spremembe v zgradbi projekta, s katerimi se spremeni zapadlost in/ali časovni razpored) ali po odločitvah upravnih ali sodnih organov; 5. izplačilo posojilnih obveznosti, potrjenih na datum sprejetja tega sklepa, tj. izplačilne transakcije, ki jih mora skupina Dexia izvesti na podlagi pogodb, da bi spoštovala svoje zaveze do posojilojemalcev po pogodbah, sklenjenih pred 30. septembrom 2012.

(120) Izjemoma: 1. Družba Dexia Crediop lahko za svoje obstoječe stranke za eno leto od sprejetja tega sklepa pritegne nova finančna sredstva v znesku 200 milijonov EUR, da bi preprečila […], ki ga izdaja družba Dexia Crediop in tako zadostila regulativnim zahtevam glede upravljanja likvidacijske mase. Zadevne države članice lahko po preteku tega enega leta Komisijo prosijo za dodaten letni okvir novih finančnih sredstev. Če družba Dexia Crediop ne bo dobila dovoljenja, bo ob koncu zadevnega leta zanjo uveden likvidacijski postopek. 2. Banka DCL lahko nova finančna sredstva izdaja za tokove, povezane s transakcijami za desenzibilizacijo obstoječih posojil (39), deponiranih pri banki DCL (po prodaji družbe DMA), ki se štejejo za občutljiva (tj. posojila, odobrena lokalnim skupnostim, ki niso zajeta v Gisslerjevo listino ali po Gisslerjevi listini spadajo v kategorijo E3, E4 ali E5, po odboru Cepcor pa dosegajo 11 točk ali več), če se je izboljšala ekonomska vrednost višine dolga, pri čemer je treba pri določanju te vrednosti upoštevati znatno zmanjšanje tveganja sodnega postopka, ki ga povzroči desenzibilizacija (40). V povezavi s tem bodo dovoljene le naslednje transakcije: […]. Skupina Dexia se zavezuje, da bo skupni znesek novih denarnih tokov, povezan s transakcijami iz točke 6 zgoraj, omejila na največ 600 milijonov EUR novega financiranja, vendar se take transakcije lahko sklenejo le med februarjem in julijem 2013 ali junijem in novembrom 2014.

(121) Poleg tega bodo tokovi iz točke 2 omejeni v skladu s pogoji iz uvodne izjave 106 tega sklepa. Skupina Dexia bo Komisiji 15. januarja 2013 in 15. maja 2014 poslala redni pregled načrta za amortizacijo in desenzibilizacijo občutljivih posojil banke DCL.

(b) Prodaje in upravljanje likvidacijske mase

(122) Med prodajami, ki jih je skupina Dexia že opravila, so: 1. prodaja družbe DBB. Opravljena je bila 20. oktobra 2011; 2. prodaja 50-odstotnega deleža v družbi RBCD. Opravljena je bila 27. julija 2012; 3. prodaja družbe DenizBank. Opravljena je bila 28. septembra 2012; 4. prodaja družbe BIL. Opravljena je bila 5. oktobra 2012; 5. prodaja družbe Dexia Habitat. Opravljena je bila 29. junija 2012; 6. prodaja družbe DKB Polska. Pogodba o prodaji je bila podpisana 7. novembra 2012.

(123) Skupina Dexia se zavezuje, da bo spodaj navedene subjekte prodala po naslednjem časovnem razporedu: 1. prodaja družbe DMA do 31. januarja 2013; 2. prodaja družbe DAM, deleža skupine Dexia v banki Popular Banca Privada in družbi Sofaxis do 31. decembra 2013; 3. prodaja ali upravljanje likvidacijske mase družb Dexia Région Bail, Dexia Bail, Dexia LLD in Dexia Flobail do 31. decembra 2013; 4. prodaja (neposrednega ali posrednega) deleža skupine Dexia v družbi Dexia Israel v dvanajstih mesecih po končni, neizpodbojni sodbi v različnih sodnih postopkih, začetih proti družbi Dexia Israel ali banki DCL kot delničarki.

(124) Za navedene zaveze o prodaji se bo štelo, da so uresničene, ko bosta skupina Dexia in kupec sklenila dokončno in zavezujočo pogodbo (tj. pogodbo, ki je skupina Dexia ne more enostransko odpovedati brez plačila kazni) o prodaji celotnega deleža skupine Dexia v zadevnem subjektu ali zadevnega premoženja, tudi če ob podpisu pogodbe še niso pridobljena vsa dovoljenja ali izjave o strinjanju pristojnih nadzornih organov, če je postopek prodaje zaključen najpozneje šest mesecev po podpisu pogodbe o prodaji.

(125) Če katera od navedenih zavez o prodaji ne bo izpolnjena, bodo države članice v mesecu po roku za prodajo predlagale, da se imenuje neodvisni skrbnik, ki bo odgovoren za prodajo zadevnega subjekta pod pogoji, določenimi v uvodni izjavi 132 v nadaljevanju.

(126) Skupina Dexia bo pred vsako navedeno prodajo (41), ki jo je treba še opraviti, obvestila neodvisnega skrbnika o strankah, ki so izrazile zanimanje za pridobitev teh sredstev, zagotovila pa mu bo tudi vse potrebne in ustrezno razpoložljive informacije, da se zajamči neodvisnost morebitnega kupca. Komisija bo zadevne države članice v petnajstih delovnih dneh obvestila o imenih strank, ki po njenem mnenju ne izpolnjujejo pogojev glede ustreznosti in neodvisnosti, ter o razlogih za svojo odločitev. Skupina Dexia bo nato zaključila kakršno koli transakcijo prodaje s temi strankami.

(127) Ko se bodo tržni pogoji izboljšali, si bo skupina Dexia čim bolj prizadevala pospešiti prodajo svojega portfelja obveznic in tako spoštovala regulativna razmerja, vendar bi se morale take prodaje opraviti le, če nimajo bistvenega negativnega učinka na plačilno sposobnost skupine Dexia. Skupina Dexia bo Komisiji zagotovila letni pregled teh možnosti.

(128) Od datuma uradnega obvestila o tem sklepu bo za subjekte, ki niso navedeni v uvodni izjavi 122 (vključno z družbo Dexia Sabadell, ko se bo dokončno izvedla pripojitev, navedena v uvodni izjavi 113), uveden likvidacijski postopek, zlasti glede nobenih novih produktov v smislu uvodne izjave 119.

(129) Skupina Dexia si bo pri ohranjanju interesov družbe Dexia SA in skupine Dexia do dejanske prodaje družb DAM in Dexia Israel (in iz pojasnila, navedenega v točki 10 uvodne izjave 122 glede družbe Dexia Israel): 1. čim bolj prizadevala, da bo v družbah DAM in Dexia Israel v skladu s premišljeno poslovno prakso ohranjala uspešno poslovanje, možnost, da ju bo prihodnji kupec ponovno prodal, ter njuno konkurenčnost; 2. čim bolj prizadevala, da bo v družbah DAM in Dexia Israel zmanjšala tveganje za izgubo njunega konkurenčnega potenciala; 3. se bo vzdržala kakršne koli pobude, ki bi bodisi lahko imela bistven negativen učinek na vrednost, upravljanje ali konkurenčnost družb DAM in Dexia Israel bodisi bi lahko spremenila naravo ali področje dejavnosti, industrijsko ali poslovno strategijo ali naložbeno politiko obeh družb; 4. kar zadeva zavezo glede omejitev iz uvodne izjave 114, bo družbama DAM in Dexia Israel, kolikor je to mogoče, zagotavljala ustrezna sredstva za njune transakcije v skladu z obstoječimi poslovnimi načrti in kakršnimi koli poznejšimi načrti; 5. bo sprejela vsak ustrezen ukrep, vključno z ustreznimi mehanizmi spodbud (v skladu s poslovno prakso), za spodbujanje vseh glavnih zaposlenih v družbah DAM in Dexia Israel.

(130) Družba Crediop se bo v skladu z dogovorom upravljala ločeno od skupine Dexia, dokler se ne bo v enem letu po sprejetju tega sklepa prodala ali se bo upravljala njena likvidacijska masa. Skupina Dexia bo imenovala upravljavca, ki bo odgovoren za to, da se bodo vse dejavnosti te družbe upravljale ločeno, s čimer bo zagotovila, da bodo vse odločitve uprave družbe Crediop, sprejete od datuma sprejetja tega sklepa do zaključka prodaje [v enem letu po sprejetju tega sklepa ali upravljanje njene likvidacijske mase], v največjo korist te družbe v smislu njene prodaje, ter bo zagotovila, da bo lahko ta upravljavec deloval popolnoma neodvisno, pri čemer spoštuje zaveze, ki se uporabljajo za družbo Crediop. Upravljavec, odgovoren za ločeno upravljanje vseh dejavnosti, bi lahko bil izvršni direktor družbe Crediop. Družbo Crediop bo upravljal v njeno korist v posvetovanju s skupino Dexia in pod nadzorom neodvisnega skrbnika, kot je določeno v uvodni izjavi 138.

(131) Za ločeno upravljanje dejavnosti družb Dexia Israel in DAM ni treba imenovati upravljavca, saj se ta dva subjekta ločeno upravljata že od datuma sprejetja tega sklepa zaradi razlogov, pojasnjenih v načrtu reševanja.

(c) Upravitelj za unovčenje stečajne mase

(132) Če ena od zavez iz točk 1 do 4 uvodne izjave 123 ni izpolnjena v predpisanih rokih in če Komisija ne odobri nobene druge zaveze, bodo belgijski, francoski in luksemburški organi najpozneje en mesec po roku, določenem za prodajo, v predhodno odobritev Komisiji predložili seznam z enim do tremi kandidati, ki bi se imenovali na položaj upravitelja za izvajanje prodaj.

(133) Upravitelj za unovčenje stečajne mase mora biti neodvisen, ustrezno usposobljen, med izvajanjem njegovega mandata pa ne sme prihajati do navzkrižja interesov.

(134) Komisija lahko predlaganega upravitelja odobri ali zavrne. Če Komisija zavrne upravitelja za unovčenje stečajne mase, bodo skupina Dexia ter belgijski, francoski in luksemburški organi najpozneje en mesec po obvestilu o zavrnitvi predlagali enega do tri nove kandidate, ki jih mora prav tako odobriti ali zavrniti Komisija. Če Komisija nazadnje zavrne vse predlagane kandidate, bo sama imenovala upravitelja v skladu z mandatom, ki ga odobri Komisija.

(135) Belgijski, francoski in luksemburški organi se zavezujejo, da bo skupina Dexia upravitelju za unovčenje stečajne mase dodelila vsa potrebna in ustrezna pooblastila za zastopanje: 1. da bo prodal sredstva iz točke (a) (vključno z vsemi potrebnimi pooblastili, da se zagotovi pravilno izvajanje dokumentov, zahtevanih za izvedbo prodaje) ter 2. sprejel kakršne koli ukrepe ali dal kakršno koli izjavo, ki je potrebna ali ustrezna za prodajo, vključno z imenovanjem svetovalcev za nadzorovanje postopka prodaje.

(136) Upravitelj za unovčenje stečajne mase bo v kupoprodajne pogodbe vključil take običajne in razumne pogoje, kot so primerni za dokončanje prodaje v enem letu po njegovem imenovanju. Upravitelj za unovčenje stečajne mase bo prodajni postopek organiziral tako, da se zagotovi prodaja […]. Prodaja ali likvidacija se mora opraviti v največ enem letu po poteku roka za prodajo.

(137) Skupina Dexia bo krila stroške storitev upravitelja za unovčenje stečajne mase.

(d) Uresničevanje zavez

(138) Belgijski, francoski in luksemburški organi bodo najpozneje en mesec po sprejetju tega sklepa v predhodno odobritev Komisiji predložili seznam z enim do tremi kandidati, ki bi se za pet let imenoval na položaj neodvisnega skrbnika, pristojnega za podrobno spremljanje navedenih zavez (v nadaljnjem besedilu: neodvisni skrbnik), to obdobje pa se lahko na zahtevo Komisije podaljša. Neodvisni skrbnik mora biti ustrezno usposobljen, med izvajanjem njegovega mandata pa ne sme prihajati do navzkrižja interesov. Komisija lahko predlaganega skrbnika odobri ali zavrne. Če Komisija zavrne predlaganega neodvisnega skrbnika, bodo belgijski, francoski in luksemburški organi najpozneje en mesec po obvestilu o zavrnitvi predlagali enega do tri nove kandidate, ki jih mora prav tako odobriti ali zavrniti Komisija. Če Komisija nazadnje zavrne vse predlagane kandidate, bo neodvisnega skrbnika imenovala sama. Skupina Dexia bo krila stroške storitev neodvisnega skrbnika, ti stroški pa ne bodo presegali urne postavke, ki se običajno zaračunava za tovrstne storitve.

(139) Komisija bo imela med celotnim spremenjenim načrtom nadzorovanega reševanja stalen, neomejen dostop do informacij, potrebnih za izvajanje tega sklepa, s katerimi se odobri spremenjeni načrt nadzorovanega reševanja. Za kakršna koli pojasnila ali podrobnosti lahko neposredno stopi v stik s skupino Dexia. Belgijski, francoski in luksemburški organi ter skupina Dexia bodo v celoti sodelovali pri kakršnih koli preverjanjih, ki jih lahko zahteva Komisija ali, kadar je to potrebno, neodvisni skrbnik.

(140) Neodvisni skrbnik bo Komisiji vsakega pol leta predložil poročilo o uresničevanju navedenih zavez. V to poročilo bodo vključeni podrobno poročilo o napredku pri izvajanju spremenjenega načrta nadzorovanega reševanja in še zlasti o: 1) skladnosti z zneskom in pogoji desenzibilizacije portfelja občutljivih posojil banke DCL iz uvodnih izjav 120 in 121; 2) skladnosti z omejitvami pri dodeljevanju novega financiranja obstoječim strankam družbe Dexia Crediop, kot je navedeno v uvodni izjavi 120; 3) skladnosti s časovnim razporedom načrtovanih prodaj iz uvodne izjave 122, vključno z datumom prodaje, računovodsko vrednostjo sredstev z dne 31. decembra 2011, vrednostjo prodaje, doseženimi kapitalskimi dobički ali izgubami in podrobnostmi o preostalih ukrepih, ki jih je treba izvesti po spremenjenem načrtu nadzorovanega reševanja, ter 4) upravljanju in omejitvah subjektov, ki jih je treba prodati, zlasti družb DAM in Dexia Israel, kot je določeno v uvodnih izjavah 114 in 129.

(141) To poročilo bo poslano najpozneje mesec dni po predstavitvi polletnih računovodskih izkazov in odobritvi letnih računovodskih izkazov, vsekakor pa vsako leto do 1. oktobra in 30. aprila.

(142) Ko neodvisnemu skrbniku preteče mandat in dokler ne bodo sredstva skupine Dexia v celoti odpisana, bodo zadevne države članice Komisiji pošiljale letno poročilo, v katerem bo opisana dosežena stopnja pri postopku preglednega reševanja.

2.3 OPIS TRANSAKCIJE PRODAJE DRUŽBE DMA IN NJENIH DEJAVNOSTI PO PRODAJI

2.3.1 Opis transakcije prodaje

(143) Družba DMA naj bi se prodala najpozneje do 31. januarja 2013.

(144) Ustanovljena bo nova kreditna institucija, družba DMA pa bo odvisna družba, ki bo v celoti v njeni lasti. Neposredni lastniki nove kreditne institucije bodo Francija (75 %), hranilnica in posojilnica CDC (20 % v prednostnih delnicah) in banka LBP (5 %). Družba DMA tako ne bo več pod nadzorom skupine Dexia, ampak Francije, hranilnice in posojilnice CDC ter banke BP.

(145) Ustanovljeno bo tudi skupno podjetje s statusom posrednika bančne transakcije med hranilnico in posojilnico CDC (35 %) ter banko LBP (65 %), ki bo nova posojila tržilo izključno pri francoskih lokalnih skupnostih in ustanovah zdravstvenega varstva, družba DMA pa se bo uporabljala kot sredstvo za refinanciranje. Družba DMA bo zagotovila tudi refinanciranje, potrebno za obstoječa neodplačana posojila. Graf 6 Zgradba prihodnje razvojne banke, v katero bo vključena družba DMA

(146) Banka LBP bo postopoma pridobila več kapitala nove kreditne institucije. Cena, ki jo bo plačala banka LBP, bo tržna, določena z nepristranskim mnenjem, Komisija pa jo bo lahko preverila. Banka LBP bo imela postopno nakupno opcijo kvote delnic v lasti Francije, tako da bi se njen delež v novi kreditni instituciji, potem ko bi se nakup v celoti izvedel, povečal skladno s povečanjem deleža neodplačanih posojil, za katere se novi produkti obračunavajo pri vseh sestavinah sredstev družbe DMA (t. i. kriti sklad). Nakup se lahko izvede le od tedaj, ko bo delež novih produktov, ki jih je ustvarila banka LBP ali skupno podjetje, presegel […] % kritega sklada družbe DMA. Banka LBP lahko vsako leto izvede nakup najmanjše kvote […] % kapitala v novi kreditni instituciji, čeprav 1) delež te banke v družbi DMA ne sme presegati deleža novih produktov v kritem skladu te družbe, ki jih je ustvarila banka LBP ali skupno podjetje, in 2) ta banka ne sme biti glavna delničarka nove kreditne institucije.

(147) Pri pravnih postopkih za prodajo družbe DMA se bo uporabila naslednja splošna shema: banka DCL bo novi kreditni instituciji zagotovila delnice družbe DMA ter orodja, osebje in sredstva, potrebna za upravljanje te družbe, nato pa bo državi, hranilnici in posojilnici CDC ter banki LBP prodala 100 % kapitala nove kreditne institucije. Prodajna cena bo 1 EUR.

(148) Komisija glede te cene ugotavlja naslednje točke, na katere so opozorili svetovalci na področju revizije in zadevne države članice.

(149) V nepristranskem mnenju z dne 10. oktobra 2012 v okviru svetovanja o finančni analizi, ki so jo naročili francoski organi ter hranilnica in posojilnica CDC, je navedeno, da „je cena 380 milijonov EUR za 100 % nove kreditno institucijo (ki ima sama v lasti 100 % družbe Dexia Municipal Agency) za poučenega vlagatelja sprejemljiva“. Pojasnjeno je, da se pri tej oceni cene upošteva dejstvo, da „bodo kupci upravičeni do splošnih in posebnih jamstev za sredstva in obveznosti, ki vključujejo zlasti jamstvo za veljavnost odobrenih posojil in njihove pogodbe“, iz nje pa so razvidni: „— zagotavljanje sredstev in izkušenj, potrebnih za dejavnost, — prodaja obstoječega dolga, — trženje novih posojil, ki ga bosta izvajala banka LBP in skupno podjetje, ter — nevtralizacija občutljivih posojil. Ta ocena je veljavna le, če je združena s splošnimi in posebnimi jamstvi ter celotnim mehanizmom za odprodajo občutljivih posojil. […]“ (42).

(150) V nepristranskem mnenju je tudi navedeno, da „znaša vrednost nove kreditne institucije/družbe DMA okvirno […] EUR po scenariju zmanjšanja vrednosti, saj se je upoštevala postopna poravnava prilagoditve vrednosti“.

(151) Zadevne države članice so v svojem memorandumu o transakciji prodaje družbe DMA (v nadaljnjem besedilu: memorandum o transakciji prodaje družbe DMA) ugotovile tudi, da „je bilo“ sprva „dogovorjeno, da naj bi nakupna cena družbe DMA ter orodij, osebja in sredstev, ki bi jih prenesla banka DCL, znašala 380 milijonov EUR“ [opomba: ter da „so strani načrtovale, da naj bi [skupina Dexia] in banka DCL odobrili številna jamstva o nakupu v zvezi s prodajo družbe DMA, med katerimi so: jamstvo za učinkovitost in jamstvo proti sodnim postopkom […] za občutljiva posojila, jamstvo za omejitev izgube nad letnim pragom 10 bazičnih točk na povprečna neodplačana posojila ter druga splošna in posebna jamstva“] (43).

(152) Poleg tega so navedle, da so se naknadno dogovorile o opustitvi jamstva za omejitev izgube in nato: „o umetnem prenosu občutljivih posojil v bilanco stanja banke DCL. Opuščeno je bilo tudi jamstvo Francije, ki krije zaveze banke DCL v zvezi s tem“ (44).

(153) Po navedbah zadevnih držav članic, se je: „tržna cena popravila navzdol in določila pri 1 EUR, da bi se upoštevali ti dve znatni spremembi v postopku prodaje družbe DMA in ohranil njen tržni značaj. Pri tej novi ceni (ki ni več odvisna od neto stanja družbe DMA) se upošteva tudi opustitev klavzule o prilagoditvi cen“ (45).

(154) Zadevne države članice so po omembi tega, da je v nepristranskem mnenju navedeno, da bi v prvotnem postopku prodaje cena družbe DMA ter orodij, osebja in sredstev, potrebnih za upravljanje družbe DMA, znašala 380 milijonov EUR (v kar so vključena jamstva in klavzula o prilagoditvi cene), pojasnile, da „zaradi opustitve jamstev in klavzule o prilagoditvi cene, vključenih v postopek, in ob upoštevanju stanja bilance stanja družbe DMA v prvih treh četrtletjih leta 2012 prilagojena cena 1 EUR v celoti ohranja svoj tržni značaj“ (46).

(155) Francoski organi menijo, da obstaja pri financiranju francoskih ustanov javnega zdravstva in lokalnih skupnostih tržni primanjkljaj. Francoski organi, hranilnica in posojilnica CDC ter banka LBP so torej nameravali kupiti družbo DMA (z nakupom nove kreditne institucije, ki je bila 100-odstotna delničarka družbe DMA), da bi jo spremenili v „razvojno banko“. Obseg delovanja te razvojne banke bi bil omejen na odpravljanje tržnega primanjkljaja pri financiranju francoskih ustanov javnega zdravstva in lokalnih skupnosti, saj primanjkljaja ni bilo mogoče odpraviti z razpoložljivo ponudbo na trgu. Francoski organi so navedli naslednje utemeljitve v podporo temu tržnemu primanjkljaju in potrebi po ustanovitvi razvojne banke.

Financiranje ustanov javnega zdravstva v Franciji

(156) Francoski organi so navedli, da so naložbe v bolnišnice leta 2010 znašale skupaj 6,5 milijarde EUR (tj. 4,5 % manj kot leta 2009), potem ko so od začetka novega tisočletja nenehno naraščale. Večina teh naložb se je financirala v okviru samofinanciranja in iz subvencij. V letu 2010 je bila stopnja pokritosti naložb s srednje- do dolgoročnim dolgom 36-odstotna.

(157) Letna srednje- do dolgoročna potreba po financiranju ustanov javnega zdravstva v Franciji se tako v različnih letih giba med 2 in 4 milijardami EUR. V to je vključeno financiranje naložbe in odplačilo zapadlih posojil.

(158) Poleg tega se s takim financiranjem pokrijejo visoki naložbeni projekti, povezani zlasti z nepremičninami, v okviru, v katerem je bila zaradi stopnje zastarelosti (ki povezuje znesek kumulativne amortizacije z bruto vrednostjo nepremičnine in ki je leta 2002 dosegla najvišjo raven v zgodovini) potrebna večja naložba za ohranitev stavbnega fonda, saj se je stopnja zastarelosti med leti 1997 in 2002 povečala s 50 % na 55 %. Iz razčlenitve neposrednih naložb po vrsti iz leta 2010 je v primerjavi z razčlenitvijo iz leta 2002 tako razviden premik stran od „opreme“ k nepremičninam.

(159) V prihodnjih letih bodo potrebe po naložbah na dveh glavnih stopnjah. Prednostno bo treba obravnavati bistvena varnostna vprašanja (kot so: skladnost s protipotresnimi standardi, nevarnost poplav, odstranjevanje azbesta, prednostna nevarnost požarov), potrebni pa bodo tudi naložbeni projekti v kakovost zdravstvene oskrbe. V njih bodo v glavnem vključene tudi nepremičninske dejavnosti (gradnja, obnova, popravila itd.), pri katerih so naložbe na splošno visoke in je neizogibna vsaj določena mera izposojanja.

(160) Obenem pa imajo ustanove javnega zdravstva zaradi svoje potrebe po znatnem obratnem kapitalu večjo kratkoročno potrebo po financiranju, ki letno znaša približno 3 milijarde EUR (s povprečnim 50-odstotnim črpanjem sredstev). To potrebo je mogoče v glavnem pojasniti z zakasnitvijo, s katero zdravstveno zavarovanje povrne plačila ustanovam javnega zdravstva, in z njihovo tesno časovno razporeditvijo odhodkov.

(161) Kar zadeva področje ponudbe, francoske banke ne morejo prevzeti tržnega deleža skupine Dexia. Skupni neporavnani dolg ustanov javnega zdravstva je 31. decembra 2012 znašal 22,8 milijarde EUR. Prvotno je ta dolg, in kot v primeru lokalnih skupnosti, večinoma podpiral bančni sektor. Financiranje brez denarnega posredovanja je v praksi majhno (le 5,7 % neporavnanega dolga je v obliki izdanih obveznic), predvsem zaradi tako velikega števila majhnih ustanov, saj je bilo 31. decembra 2010 v Franciji 1 034 ustanov javnega zdravstva. Univerzitetni bolniški centri, ki so največje ustanove, so izdali 99,1 % vseh obveznic.

(162) Skupina Dexia je imela v lasti zdaleč največji tržni delež, saj so v zadnjih letih banke krile [40–45] % srednje- do dolgoročnih potreb po financiranju in zagotovile približno tretjino linij denarnega toka. Ob koncu leta 2010 je imela skupina Dexia v smislu kapitala še naprej v lasti [30–35] % skupnega neporavnanega dolga (glej spodnjo razpredelnico).

(163) Francoski organi so navedli, da tudi druge francoske banke ne bi mogle prevzeti tržnih deležev, ki jih je zapustila skupina Dexia, in sicer iz naslednjih razlogov: (a) poznavanje tega trga je še vedno omejeno, predvsem zaradi majhnih zneskov v igri, medtem ko je skupina Dexia zelo dobro poznala trg; (b) prihodnja uporaba bonitetnih razmerij iz novega sporazuma Basel III, zlasti likvidnostnih količnikov in stopnje finančnega vzvoda, odvrača banke od opravljanja dejavnosti, ki vključujejo odobritev dolgoročnih posojil, zlasti kadar se ta posojila ne izravnajo z zbiranjem vlog, prek katerih lahko banke stabilizirajo svoje vire financiranja. Ustanove javnega zdravstva morajo tako kot lokalne skupnosti svoja razpoložljiva sredstva vložiti na račun državne blagajne. Poleg tega obstaja tudi vprašanje, ki se nanaša posebej na ustanove javnega zdravstva, saj nimajo le strukturne potrebe po srednje- do dolgoročnih bančnih posojilih, ampak tudi po linijah denarnega toka. Po novih pravilih sporazuma Basel III se linije denarnega toka kaznujejo kot protivrednost, za katero bodo morale banke ustvariti več lastnih sredstev ter znatnejše likvidnostne rezerve. Francoske banke so se v tem okviru leta 2012 zavezale k ohranitvi svojih neodplačanih posojil javnega sektorja na lokalni ravni (vključno z lokalnimi skupnostmi in ustanovami javnega zdravstva) (tj. ustvarjanje posojil v vrednosti 9 do 10 milijard EUR). Po mnenju Francije se s temi pravili izvzame kakršno koli pobiranje tržnega deleža, ki ga je pustila skupina Dexia. Cilj obsega splošne bilance stanja francoskih bank torej ne vpliva le na financiranje lokalnih skupnosti, ampak tudi na financiranje ustanov javnega zdravstva.

(164) Francoski organi se zaradi teh različnih kratko- in dolgoročnih razlogov bojijo, da ni verjetno, da bodo majhne izboljšave in nizki zneski v igri zadostovali za naravno povečanje zasebne ponudbe, ki bi lahko nadomestila skupino Dexia in zadostila potrebam francoskih ustanov javnega zdravstva.

Financiranje lokalnih skupnosti

(165) V Franciji je javni sektor na lokalni ravni sestavljen v glavnem iz lokalnih skupnosti, tj. občin in njihovih združenj, regij in departmajev. Gospodarski obseg teh subjektov ustreza letnemu toku odhodkov v vrednosti 220 milijard EUR (skupni stroški upravljanja in naložb). Stroški naložb so v letu 2010 znašali 50,4 milijard EUR, v letu 2011 pa 52 milijard EUR, tj. tri četrtine javnih naložb v Franciji. Lokalne skupnosti so torej najpomembnejši udeleženci pri ohranjanju in razvoju infrastrukture v Franciji.

(166) Lokalne skupnosti te odhodke financirajo iz različnih virov, ki so: (a) prihranki iz trenutnega presežka odhodkov, ki ostanejo po plačilu stroškov upravljanja in obresti posojil: samofinanciranje, čeprav je treba to financiranje prednostno usmeriti v povračilo dolga, ki zapade v proračunskem letu; (b) naložbeni sklad, v glavnem iz drugih subjektov javnega sektorja (država, skladi EU); (c) izposojanje (18,6 milijarde EUR v letu 2010 in 16,7 milijarde EUR v letu 2011).

(167) Ker je znesek novega izposojanja za financiranje naložb presegal odplačilo zapadlih posojil, so lokalne skupnosti tako postopoma nakopičile neporavnani dolg, ki je leta 2011 znašal 152 milijard EUR. Razpredelnica 3 Neporavnani dolg francoskih lokalnih skupnosti z dne 1. januarja 2011 (v milijardah EUR) Neporavnani dolg z dne 1. januarja Skupaj 103,4 102,3 102,9 105,0 108,8 114,2 120,6 128,6 138,1 145,7 151,9 Občine + ločeno obdavčena združenja*** 58,9 59,4 59,4 59,9 60,9 63,2 66,1 69,6 73,1 75,2 76,5 Departmaji 17,1 16,4 16,5 17,0 17,8 18,9 20,0 21,4 24,4 27,9 29,7 Regije 7,8 7,5 7,6 8,2 9,5 10,2 11,1 12,7 14,2 15,7 16,8

(168) Francoski organi menijo, da bi bilo treba pri napovedih novega obsega izposojanja v prihodnjih letih upoštevati številne parametre, kot so: (i) gibanja v prihodkih in odhodkih za upravljanje lokalnih skupnosti, ki prispevajo k določitvi samofinanciranja, (ii) potrebe po naložbah lokalnih skupnosti, ki so do neke mere povezane z volilnim ciklom. Čas, potreben za proučitev in izvedbo projektov, ter želja po njihovem dokončanju pred koncem francoskih občinskih volitev se kažeta z upadom naložb ob začetku mandatov in povečanjem ob koncu mandatov.

(169) Poleg tega je bila na podlagi podatkov, ki so bili na voljo ob koncu leta 2011, opravljena simulacija, da bi se skušala predvideti potreba po izposojanju javnega sektorja v skladu z dvema različnima scenarijema zmogljivosti lokalnih skupnosti, da sprostijo rezerve pri samofinanciranju v svojih operativnih oddelkih (47). Vzroki za te težave so lahko številni, recimo nizek fiskalni prihodek, zamrznitve s strani osrednje države, ki se sama spoprijema z zmanjšanji ali povečanji nepovratnih sredstev v nekaterih proračunskih vrsticah, kot je socialna varnost. Razpredelnica 4 Zmogljivost lokalnih skupnosti, da v svojih operativnih oddelkih sprostijo rezerve pri samofinanciranju Scenariji: Scenarij 1-a Scenarij 1-b Stopnje naložb brez omejitev – povezava z volilnim ciklom Prihodki za upravljanje + 2,6 % zaradi: — davčnih osnov: + 3 % — davkov od prodaje nepremičnin, — zamrznitve državnih prispevkov; scenarij 1-a z naslednjimi spremembami: — 5 % nižji davki od prodaje nepremičnin, — 1-odstotno zmanjšanje državnih prispevkov na leto Odhodki za upravljanje + 3 % zaradi: — višjih finančnih stroškov, — višjih socialnih ugodnosti, — za 2,5 % višjih odhodkov za zaposlene.

(170) Nova potreba po izposojanju znaša po scenariju 1-a v povprečju 19,5 milijarde EUR, po scenariju 1-b pa 21,5 milijarde EUR. Do konca leta 2016 bi neporavnani dolg znašal 175 milijard EUR oziroma 185 milijard EUR.

(171) Obstaja pa lahko še en scenarij, in sicer omejitev zmogljivosti zadolževanja skupnosti bodisi zaradi (i) namena javnih organov, da omejijo dolg, (ii) bodisi zaradi nezadostne ponudbe financiranja. Naložbe bi bile ne glede na razlog znatno upočasnjene, če bi se zmogljivost izposojanja omejila.

(172) Francija zato meni, da bi ohranjanje stalne ravni neporavnanega dolga sčasoma omejilo novo izposojanje na zneske med 12 in 14 milijard EUR. To bi omejilo ravni naložb. V tem primeru bi se naložbe z 51,9 milijarde EUR v letu 2011 povprečno zmanjšale na 43,2 milijarde EUR med leti 2012 in 2016, tj. na raven, ki se lahko primerja s tisto iz obdobja 2004–2005, ravni naložb po obeh prejšnjih scenarijih pa bi se v povprečju znižale za 16 %.

(173) Tako znižanje bi imelo negativen učinek na razvoj in vzdrževanje javne infrastrukture (za promet, izobraževanje, okolje, energetiko) ter na obseg dejavnosti v sektorju gradbeništva in javnih del (treba je opomniti, da se z lokalnimi naložbami pokrije skoraj 75 % dejavnosti v sektorju gradbeništva in javnih del).

(174) Če povzamemo, naj bi imele lokalne skupnosti v prihodnjih letih po pričakovanjih stalno ali celo vedno večjo potrebo po izposojanju. To potrebo lahko omejijo le zunanje omejitve, ki bi povzročile bistveno zmanjšanje javnih naložb, saj imajo lokalne skupnosti le malo drugih virov financiranja.

(175) Poleg tega imajo lahko potrebe po financiranju tudi drugi subjekti javnega sektorja, ki jih lahko financirajo družbe za hipotekarno kreditiranje: (i) javni bolniški centri, katerih neporavnani dolg je ocenjen na 24 milijard EUR in katerih letna potreba po izposojanju je ocenjena na 3 milijarde EUR, (ii) organi za socialna stanovanja, katerih neporavnani dolg je ocenjen na 100 milijard EUR (pri čemer za velik delež tega dolga jamčijo lokalne skupnosti) in katerih letna potreba po izposojanju je ocenjena na približno 15 milijard EUR, ter (iii) druge javne ustanove, ki jih upravljajo država ali lokalne skupnosti.

(176) Za javni sektor na lokalni ravni v širokem smislu se lahko skupni trg torej oceni na 40 milijard EUR letno. Toda nova razvojna banka bo financirala le lokalne skupnosti in ustanove javnega zdravstva (ne pa celotnega francoskega javnega sektorja).

Na ravni ponudbe: obseg in cenovna konkurenca

(177) Ob upoštevanju trajnega povpraševanja je ponudba financiranja za javni sektor močno upadla, ker: (a) se je umaknila vodilna skupina na trgu, tj. skupina Dexia, ki je do leta 2008 pokrivala 40 % potreb trga; (b) francoske banke, ki želijo svojo finančno zmogljivost razpršiti med vse svoje stranke, še zlasti med stranke z bančnim dostopom, nimajo dovolj „velikih apetitov“; (c) so se umaknile tuje banke, ki imajo zaradi krize manjšo zmogljivost financiranja.

(178) Zadevni organi so poudarili, da je hranilnica in posojilnica CDC zaradi teh različnih dejavnikov tudi leta 2012, kot že leta 2011, obnovila sveženj reševalnih ukrepov v višini 5 milijard EUR, ki se pokrijejo iz hranilnih skladov, in ga ponudila po ceni EURIBOR + 3,20 %.

(179) V spodnji razpredelnici so ocenjeni zneski ponudbe različnih bank za javni sektor na lokalni ravni v širokem smislu, tj. lokalne skupnosti, bolniške centre in organe za socialna stanovanja. Nepokrite potrebe so v višini 7 do 8 milijard EUR. Če nova razvojna banka ne pokriva potreb organov za socialna stanovanja, bo njen cilj poravnati potrebo po financiranju lokalnih skupnosti in ustanov javnega zdravstva, ki ni pokrita, tj. znesek v višini 8 milijard EUR. Razpredelnica 5 Ocena obsega ponudbe, ki je na voljo pri različnih bankah za javni sektor na lokalni ravni v širokem smislu V milijardah EUR Leto 2008 Leto 2009 Leto 2010 Leto 2011 Leto 2012 Leto 2013 Crédit Agricole (vključno z BFT, CA CIB) […] […] […] […] […] […] BPCE […] […] […] […] […] […] Dexia Crédit Local […] […] […] […] […] […] Société Générale […] […] […] […] […] […] Drugo (tuje banke, EIB, CM itd.) […] […] […] […] […] […] CDC (neposredna posojila za refinanciranje lokalnih skupnosti in paketi varčevalnega sklada) […] […] […] […] […] […] Ni pokrito 7 8,5 Skupaj 40,3 40,4 39 38 40 40 (ocene, ki jih je izdelala skupina Dexia) (*) Yc razdelitev dela posojil za refinanciranje lokalnih skupnosti, dodeljenih skupini Dexia, družbam BPCE, CM in Depfa, tj. 1,5 milijarde EUR. (**) Yc razdelitev dela posojil za refinanciranje lokalnih skupnosti za leto 2012, dodeljenih skupini Dexia, družbam BPCE, CASA, CM, SG in Depfa, tj. 1 milijarda EUR.

(180) Ta omejitev ponudbe se je ujemala s strukturnim povečanjem cen od finančne krize leta 2008. Medtem ko so se cene v prvi polovici leta 2011 gibale okrog 100 bazičnih točk nad mero EURIBOR, so se v drugi polovici leta 2011 povečale na 200 bazičnih točk.

(181) Povpraševanje po paketu hranilnice in posojilnice CDC več kot trikrat presega njegov obseg: cena EURIBOR plus 320 bazičnih točk je torej nižja od cene, s katero bi se uravnotežila ponudba in povpraševanje, če bi trg deloval običajno.

(182) Bolj strukturirano je ta trg za splošne banke neprivlačen zaradi dveh dejavnikov: (i) odsotnosti določenega prihodka kot dodatka k posojilom, zlasti ker je treba sredstva vložiti v državno blagajno, in (ii) zelo dolgega datuma zapadlosti zahtevanega financiranja (15 let ali več), kar je v skladu s tehnično amortizacijo naložbe, a prisili vlagatelje, da za enako obdobje povečajo likvidnost.

(183) Francoski organi tudi poudarjajo, da je v drugih evropskih državah običajno, da so javne ustanove del tega trga in da izpolnjujejo več kot pol zahtev lokalnih skupnosti. Kot primere navajajo družbo Cassa Depositi e Prestiti (CDP) v Italiji, regionalne javne banke v Nemčiji, Public Works Loan Board (Odbor za posojila pri javnih delih) v Združenem kraljestvu in javne finančne družbe v nordijskih državah (Danska, Norveška, Švedska).

(184) Francoski organi na podlagi navedenih dejavnikov ugotavlja