2.

Priloga II se nadomesti z naslednjim besedilom: „PRILOGA II Tehnične zahteve Tehnične zahteve za ES-homologacijo zadaj nameščenih zaščitnih konstrukcij pri prevrnitvi za ozkokolotečne kmetijske ali gozdarske traktorje so določene v točki 3 Kodeksa 6 (4) Sklepa OECD C(2008) 128 iz oktobra 2008, razen točk 3.2.4 (Poročilo o preskusu), 3.4.1 (Upravna razširitev), 3.5 (Označevanje) in 3.7 (Učinkovitost pritrdišča varnostnega pasu), v katerih je navedeno: ‚3. PRAVILA IN SMERNICE 3.1 Temeljni pogoji za preskuse trdnosti 3.1.1 Izvedba dveh predhodnih preskusov Preskusi trdnosti se lahko na zaščitni konstrukciji izvedejo šele po uspešni izvedbi preskusa bočne stabilnosti in preskusa preprečevanja prevračanja (glej procesni diagram na sliki 6.3). 3.1.2 Priprava na predhodne preskuse 3.1.2.1 Traktor mora biti opremljen z zaščitno konstrukcijo v varnostnem položaju. 3.1.2.2 Traktor mora biti opremljen s pnevmatikami z največjim premerom, ki ga določi proizvajalec, in najmanjšim presekom za pnevmatike pri tem premeru. Pnevmatike ne smejo biti polnjene z balastno tekočino, tlak v njih pa mora ustrezati vrednostim za delo na polju. 3.1.2.3 Zadnja kolesa je treba nastaviti na najožji kolotek, sprednja kolesa pa čim bližje taki širini koloteka. Če sta pri sprednjih kolesih mogoči dve nastavitvi koloteka, ki se enako razlikujeta od najožje nastavitve zadnjega koloteka, je treba med tema nastavitvama sprednjega koloteka izbrati širšo. 3.1.2.4 Napolniti je treba vse posode na traktorju ali namesto tekočine uporabiti enakovredno maso na ustreznem mestu. 3.1.2.5 Vsa oprema, ki se uporablja pri serijski proizvodnji, se na traktor pritrdi v običajnem položaju. 3.1.3 Preskus bočne stabilnosti 3.1.3.1 Traktor, pripravljen v skladu z navedenimi določbami, se namesti na vodoravno ravnino, tako da se lahko točka vrtenja sprednje osi ali pri zgibno krmiljenem traktorju vodoravna točka vrtenja med obema osema prosto giba. 3.1.3.2 Z dvigalko ali dvigalom se nagne del traktorja, ki je togo povezan z osjo, ki nosi več kot 50 % mase traktorja, pri tem pa se stalno meri kot nagiba. Ta kot mora biti vsaj 38° v trenutku, ko je traktor v položaju nestabilnega ravnotežja na kolesih, ki se dotikajo tal. Preskus se opravi tako, da je volan enkrat obrnjen do skrajne desne točke zasuka in enkrat do skrajne leve točke zasuka. 3.1.4 Preskus preprečevanja prevračanja 3.1.4.1 Splošne opombe Cilj tega preskusa je preveriti, ali lahko zaščitna konstrukcija, nameščena na traktor za zaščito voznika, uspešno prepreči večkratno prevračanje traktorja, če se ta bočno prevrne na strmini z naklonom 1: 1,5 (slika 6.4). Dokaz preprečevanja prevračanja se lahko pridobi v skladu z eno od dveh metod iz točk 3.1.4.2 in 3.1.4.3. 3.1.4.2 Dokazovanje preprečevanja prevračanja s prevrnitvenim preskusom 3.1.4.2.1 Preskus preprečevanja prevračanja je treba opraviti na preskusni strmini, dolgi vsaj štiri metre (glej sliko 6.4). Površina mora biti prekrita z materialom debeline 18 cm, katerega indeks penetracije stožca, kot je izmerjen v skladu s standardoma ASAE S313.3 FEB1999 in ASAE EP542 FEB1999 o penetrometru, je: A = 235 ± 20 ali B = 335 ± 20 3.1.4.2.2 Traktor (ki je pripravljen v skladu z določbami točke 3.1.2) se bočno prevrne pri ničelni začetni hitrosti. V ta namen se traktor namesti na vrh preskusne strmine tako, da se spodnja kolesa naslanjajo na strmino in je sredinska ravnina traktorja vzporedna z vodoravnimi črtami strmine. Ko traktor udari ob preskusno strmino, se lahko dvigne od površine tako, da se zavrti okrog zgornjega roba zaščitne konstrukcije, vendar se ne sme prevrniti na drugo stran. Ponovno mora pasti na isto stran kot prvič. 3.1.4.3 Dokazovanje preprečevanja prevračanja z izračunom 3.1.4.3.1 Za preverjanje preprečevanja prevračanja z izračunom je treba zagotoviti naslednje podatke o lastnostih traktorja (glej sliko 6.5): B0 (m) širina zadnje pnevmatike B6 (m) širina zaščitne konstrukcije med desno in levo točko udara B7 (m) širina pokrova motorja D0 (rad) kot nihanja prednje osi od nič do konca nihaja D2 (m) višina sprednjih pnevmatik ob polni osni obremenitvi D3 (m) višina zadnjih pnevmatik ob polni osni obremenitvi H0 (m) višina točke nihanja prednje osi H1 (m) višina težišča H6 (m) višina točke udara H7 (m) višina pokrova motorja L2 (m) vodoravna razdalja med težiščem in sprednjo osjo L3 (m) vodoravna razdalja med težiščem in zadnjo osjo L6 (m) vodoravna razdalja med težiščem in prednjo točko preseka zaščitne konstrukcije (ki naj ima negativni predznak, če ta točka leži pred ravnino težišča) L7 (m) vodoravna razdalja med težiščem in sprednjim robom pokrova motorja Mc (kg) masa traktorja, uporabljena za izračun Q (kgm2) vztrajnostni moment okrog vzdolžne osi skozi težišče S (m) širina koloteka zadnjih koles. Vsota širin koloteka (S) in pnevmatike (B0) mora biti večja od širine zaščitne konstrukcije B6. 3.1.4.3.2 Pri izračunu se lahko sprejmejo naslednje poenostavitve: 3.1.4.3.2.1 mirujoči traktor z nihalno prednjo osjo se prevrne na strmini z naklonom 1:1,5 takoj, ko je težišče nad osjo vrtenja; 3.1.4.3.2.2 os vrtenja je vzporedna z vzdolžno osjo traktorja in poteka skozi središče stičnih površin spodnjega sprednjega in zadnjega kolesa s podlago; 3.1.4.3.2.3 traktor ne drsi navzdol po strmini; 3.1.4.3.2.4 udar na strmino je delno elastičen s koeficientom elastičnosti U = 0,2 3.1.4.3.2.5 globina ugreza v strmino in deformacija zaščitne konstrukcije skupaj znašata T = 0,2 m 3.1.4.3.2.6 noben drug sestavni del traktorja se ne ugrezne v strmino. 3.1.4.3.3 V veljavnem kodeksu je v primerih od 6.1 do 6.11 naveden računalniški program (BASIC (5)) za ugotavljanje večkratnega ali prekinjenega prevračanja ozkokolotečnega traktorja s spredaj nameščeno zaščitno konstrukcijo pri bočni prevrnitvi. 3.1.5 Metode merjenja 3.1.5.1 Vodoravne razdalje med težiščem in sprednjo (L3) ali zadnjo (L2) osjo Razdalja med sprednjo in zadnjo osjo se izmeri na obeh staneh traktorja za zagotovitev, da ni odklona krmiljenih koles. Razdalje med težiščem in zadnjo osjo (L3) ali prednjo osjo (L2) se izračunajo na podlagi porazdelitve mase traktorja med zadnja in sprednja kolesa. 3.1.5.2 Višine zadnjih (D3) in sprednjih (D2) pnevmatik Izmeri se razdalja med najvišjo točko na pnevmatiki in talno ravnino (slika 6.5), pri čemer se za sprednje in zadnje pnevmatike uporabi ista metoda. 3.1.5.3 Vodoravna razdalja med težiščem in prednjo točko preseka zaščitne konstrukcije (L6) Izmeri se razdalja med težiščem in prednjo točko preseka zaščitne konstrukcije (slike 6.6.a, 6.6.b in 6.6.c). Če je zaščitna konstrukcija pred ravnino težišča, ima izmerjena vrednost negativni predznak (–L6). 3.1.5.4 Širina zaščitne konstrukcije (B6) Izmeri se razdalja med desno in levo točko udara na obeh navpičnih drogovih konstrukcije. Točko udara določa ravnina, ki je tangentna na zaščitno konstrukcijo in poteka skozi črto, ki jo določajo zgornje zunanje točke sprednjih in zadnjih pnevmatik (slika 6.7). 3.1.5.5 Višina zaščitne konstrukcije (H6) Izmeri se navpična razdalja med točko udara na konstrukciji in talno ravnino. 3.1.5.6 Višina pokrova motorja (H7) Izmeri se navpična razdalja med točko udara na pokrovu motorja in talno ravnino. Točko udara določa ravnina, ki je tangentna na pokrov motorja in zaščitno konstrukcijo ter poteka skozi zgornje zunanje točke sprednje pnevmatike (slika 6.7). Meritev se opravi na obeh straneh pokrova motorja. 3.1.5.7 Širina pokrova motorja (B7) Izmeri se razdalja med obema točkama udara na pokrovu motorja, kot je bilo opredeljeno. 3.1.5.8 Vodoravna razdalja med težiščem in prednjim robom pokrova motorja (L7) Izmeri se razdalja med točko udara na pokrovu motorja, kot je bilo opredeljeno, in težiščem. 3.1.5.9 Višina točke nihanja prednje osi (H0) V tehnično poročilo proizvajalca se vključi navpična razdalja med središčem točke nihanja prednje osi in središčem osi sprednjih pnevmatik (H01) ter se nato preveri. Izmeri se navpična razdalja med središčem osi sprednjih pnevmatik in talno ravnino (H02) (slika 6.8). Višina točke nihanja prednje osi (H0) je vsota obeh navedenih vrednosti. 3.1.5.10 Širina koloteka zadnjih koles (S) Izmeri se najmanjša širina koloteka zadnjih koles, ki so opremljena s pnevmatikami z največjimi merami, kot jih določi proizvajalec (slika 6.9). 3.1.5.11 Širina zadnje pnevmatike (B0) Izmeri se razdalja med zunanjo in notranjo navpično ravnino na zgornjem delu zadnje pnevmatike (slika 6.9). 3.1.5.12 Kot nihanja prednje osi (D0) Na obeh strani osi se izmeri največji kot, ki nastane z nihanjem prednje osi iz vodoravnega položaja do največjega odklona, ob upoštevanju morebitnega blažilnika končnega odklona. Uporabi se največji izmerjeni kot. 3.1.5.13 Masa traktorja (M) Masa traktorja se določi na podlagi pogojev iz točke 3.2.1.4. 3.2 Pogoji za preskušanje trdnosti zaščitnih konstrukcij in njihove pritrditve na traktorje 3.2.1 Splošne zahteve 3.2.1.1 Namen preskusa Namen preskusov, pri katerih se uporablja posebna oprema, je simulirati take obremenitve, ki delujejo na zaščitno konstrukcijo, ko se traktor prevrne. Ti preskusi omogočajo ugotovitve o trdnosti zaščitne konstrukcije, vseh elementov za njeno pritrditev na traktor in vseh delov traktorja, ki prenašajo preskusno obremenitev. 3.2.1.2 Preskusne metode Preskusi se lahko izvajajo po dinamičnem ali statičnem postopku. Obe metodi se štejeta za enakovredni. 3.2.1.3 Splošna pravila pri pripravah na preskuse 3.2.1.3.1 Zaščitna konstrukcija mora ustrezati specifikacijam za serijsko proizvodnjo. Pritrjena je v skladu s priporočeno metodo proizvajalca na enega od tipov traktorjev, za katere je konstruirana. Opomba: za statični preskus trdnosti ni potreben celoten traktor, vendar zaščitna konstrukcija in deli traktorja, na katere je pritrjena, sestavljajo celovito preskusno enoto, v nadaljnjem besedilu: preskusni sklop. 3.2.1.3.2 Za statični in dinamični preskus mora biti traktor kot celota (ali preskusni sklop) opremljen z vsemi sestavnimi deli iz serijske proizvodnje, ki lahko vplivajo na trdnost zaščitne konstrukcije ali pa so potrebni za preskus trdnosti. Na traktorju (ali preskusnem sklopu) morajo biti vgrajeni tudi sestavni deli, ki lahko povzročijo nevarnost v varnem prostoru, da je mogoče pri njihovem pregledu ugotoviti, ali so izpolnjeni pogoji sprejemljivosti iz točke 3.2.3. Dostaviti je treba vse sestavne dele traktorja ali zaščitne konstrukcije, vključno z deli za zaščito pred vremenskimi vplivi, ali jih opisati na načrtih. 3.2.1.3.3 Za preskus trdnosti je treba odstraniti vse plošče in odstranljive nekonstrukcijske dele, ki bi lahko povečali trdnost konstrukcije. 3.2.1.3.4 Kolotek je treba nastaviti tako, da pnevmatike pri preskusu trdnosti čim manj podpirajo zaščitno konstrukcijo. Če se ti preskusi opravljajo po statičnem postopku, se lahko kolesa odstranijo. 3.2.1.4 Referenčna masa traktorja med preskusi trdnosti Referenčna masa M, ki se uporablja v enačbah za izračun višine pada udarnega telesa, energij obremenitve in tlačnih sil, mora biti vsaj masa traktorja brez neobvezne dodatne opreme, vendar vključno s hladilnim sredstvom, oljem, gorivom, orodjem in zaščitno konstrukcijo. Ne upoštevajo se prednje ali zadnje dodatne uteži, uteži v kolesih, pripeto orodje in oprema ali posebni sestavni deli. 3.2.2 Preskusi 3.2.2.1 Zaporedje preskusov Zaporedje preskusov, ki ne vpliva na dodatne preskuse iz točk 3.3.1.1.6, 3.3.1.1.7, 3.3.2.1.6 in 3.3.2.1.7, je: 1. udar (dinamični preskus) ali obremenitev (statični preskus) na zadnji del zaščitne konstrukcije (glej točki 3.3.1.1.1 in 3.3.2.1.1); 2. tlačni preskus zadaj (dinamični ali statični preskus) (glej točki 3.3.1.1.4 in 3.3.2.1.4); 3. udar (dinamični preskus) ali obremenitev (statični preskus) na sprednji del zaščitne konstrukcije (glej točki 3.3.1.1.2 in 3.3.2.1.2); 4. udar (dinamični preskus) ali obremenitev (statični preskus) s strani na zaščitno konstrukcijo (glej točki 3.3.1.1.3 in 3.3.2.1.3); 5. tlačni preskus zaščitne konstrukcije spredaj (dinamični ali statični preskus) (glej točki 3.3.1.1.5 in 3.3.2.1.5). 3.2.2.2 Splošne zahteve 3.2.2.2.1 Če se med preskusom kateri koli del opreme za pritrjevanje traktorja zlomi ali premakne, se preskus ponovi. 3.2.2.2.2 Med preskusi na traktorju ali zaščitni konstrukciji niso dovoljena nobena popravila ali nastavitve. 3.2.2.2.3 Menjalnik traktorja je med preskusi v praznem teku, zavore pa so sproščene. 3.2.2.2.4 Če je traktor opremljen s sistemom vzmetenja med ohišjem traktorja in kolesi, se ta med preskusom blokira. 3.2.2.2.5 Stran, na katero deluje prvi udar na zaščitno konstrukcijo od zadaj (dinamični preskus) ali prva obremenitev od zadaj (statični preskus), je tista, za katero preskuševalni organi menijo, da za zaščitno konstrukcijo pomeni najbolj neugodne okoliščine pri preskušanju z udari in obremenitvami. Bočni udari ali obremenitve in udari ali obremenitve od zadaj se izvedejo na obeh straneh vzdolžne sredinske ravnine zaščitne konstrukcije. Udari ali obremenitve od spredaj se izvedejo na isti strani vzdolžne sredinske ravnine zaščitne konstrukcije kot bočni udari ali obremenitve. 3.2.3 Pogoji sprejemljivosti 3.2.3.1 Šteje se, da zaščitna konstrukcija izpolnjuje zahteve glede trdnosti, če izpolnjuje naslednje pogoje: 3.2.3.1.1 po vsakem preskusu na njej ni nobenih lomov ali razpok v smislu točke 3.3.1.2.1 ali 3.2.3.1.2. Če se med enim od preskusov pojavijo večji lomi ali razpoke, se takoj po udarnem ali tlačnem preskusu, med katerim so nastali ti lomi ali razpoke, opravi dodaten preskus na podlagi dinamičnih ali statičnih preskusov; 3.2.3.1.2 med preskusi, ki niso preobremenitveni preskusi, ne sme noben del zaščitne konstrukcije prodreti v varni prostor, kot je opredeljen v točki 1.6 Priloge I; 3.2.3.1.3 med preskusi, ki niso preobremenitveni preskusi, konstrukcija ščiti vse dele varnega prostora v skladu s točkama 3.3.1.2.2 in 3.3.2.2.2; 3.2.3.1.4 med preskusi zaščitna konstrukcija ne sme nikakor pritiskati na konstrukcijo sedeža; 3.2.3.1.5 elastična deformacija, izmerjena v skladu s točkama 3.3.1.2.3 in 3.3.2.2.3, mora biti manjša od 250 mm. 3.2.3.2 Prepovedana je dodatna oprema, ki ogroža voznikovo varnost. Prepovedani so vsi štrleči deli ali oprema, ki bi pri prevrnitvi traktorja lahko poškodovali voznika, ali kakršna koli oprema ali deli, ki bi ga lahko zaradi deformacije zaščitne konstrukcije vklenili, na primer za nogo ali stopalo. 3.2.4 [se ne uporablja] 3.2.5 Naprave in oprema za dinamične preskuse 3.2.5.1 Nihalno udarno telo 3.2.5.1.1 Udarno telo, ki deluje kot nihalo, mora biti z verigama ali žičnima vrvema obešeno na tečajih vsaj šest metrov nad tlemi. Na voljo morajo biti sredstva za ločeno prilagajanje višine obešenega udarnega telesa ter kota med udarnim telesom in nosilnimi verigami ali žičnimi vrvmi. 3.2.5.1.2 Masa nihalnega udarnega telesa mora biti 2 000 ± 20 kg brez mase verig ali žičnih vrvi, katerih masa ne sme presegati 100 kg. Dolžina stranic udarne ploskve mora biti 680 ± 20 mm (glej sliko 6.10). Udarno telo mora biti napolnjeno tako, da je položaj njegovega težišča nespremenljiv in se ujema z geometrijskim središčem paralelepipeda. 3.2.5.1.3 Paralelepiped mora biti priključen na sistem, ki ga potegne nazaj z mehanizmom za hitro odpenjanje, konstruiranima in nameščenim tako, da omogoča odpenjanje nihalnega udarnega telesa, ne da bi paralelepiped zanihal okrog svoje vodoravne osi, ki je pravokotna na nihalno ravnino nihala. 3.2.5.2 Pritrditev nihala Zgibi nihala morajo biti trdno pritrjeni, tako da njihov premik v kateri koli smeri ne presega 1 % višine pada. 3.2.5.3 Pritrdilne vrvi 3.2.5.3.1 Tirnice za pritrditev, ki imajo predpisan razmik in zajemajo ustrezno območje za pritrditev traktorja v vseh prikazanih primerih (glej slike 6.11, 6.12 in 6.13), morajo biti trdno pritrjene na togo podlago pod nihalom. 3.2.5.3.2 Traktor se pritrdi na tire z žično vrvjo okroglega spleta z vlaknenim jedrom zgradbe 6 × 19 po standardu ISO 2408:2004 in nazivnim premerom 13 mm. Skrajna natezna trdnost kovinskih žic mora dosegati 1 770 MPa. 3.2.5.3.3 Pri traktorjih z zgibnim krmiljenjem se centralni zgib traktorja pri vseh preskusih podpre in ustrezno pritrdi. Pri udarnih preskusih s strani se zgib podpre tudi iz nasprotne smeri, iz katere deluje udar. Ni nujno, da so sprednja in zadnja kolesa poravnana, če to olajša ustrezno pritrditev žičnih vrvi. 3.2.5.4 Podpora kolesa in tram 3.2.5.4.1 Za podporo koles med udarnimi preskusi se uporabi tram iz mehkega lesa v velikosti 150 × 150 mm (glej slike 6.11, 6.12 in 6.13). 3.2.5.4.2 Med udarnimi preskusi s strani se tram iz mehkega lesa pritrdi na tla, da se opre ob kolesni obroč na strani, ki je nasprotna strani delovanja udara (glej sliko 6.13). 3.2.5.5 Podporni drogovi in pritrdilne vrvi za zgibno krmiljene traktorje 3.2.5.5.1 Za zgibno krmiljene traktorje se uporabijo dodatni podporni drogovi in pritrdilne vrvi. Njihov namen je zagotovitev, da je del traktorja, na katerega je pritrjena zaščitna konstrukcija, enako nepremičen kot pri togi izvedbi traktorja. 3.2.5.5.2 Dodatne posebne podrobnosti za udarne in tlačne preskuse so navedene v točki 3.3.1.1. 3.2.5.6 Tlak v pnevmatikah in deformacija pnevmatik 3.2.5.6.1 Traktorske pnevmatike ne smejo polnjene z balastno tekočino, tlak v njih pa mora ustrezati vrednostim, ki jih proizvajalec traktorjev določi za delo na polju. 3.2.5.6.2 Pritrdilne vrvi se v vsakem posameznem primeru toliko zategnejo, da pnevmatike dosežejo deformacijo, ki je enaka 12 % višine bočne stene pnevmatike (razdalja med tlemi in najnižjo točko na kolesnem obroču) pred zatezanjem. 3.2.5.7 Naprava za tlačni preskus Naprava, ki je prikazana na sliki 6.14, je sposobna ustvarjati silo, ki deluje navzdol na zaščitno konstrukcijo prek togega jarma, ki je širok približno 250 mm in je povezan z mehanizmom za ustvarjanje obremenitve prek kardanskih zgibov. Pod osi traktorja se namestijo primerna stojala, da se tlačna sila ne prenaša na pnevmatike traktorja. 3.2.5.8 Merilne naprave Potrebne so naslednje merilne naprave: 3.2.5.8.1 naprava za merjenje elastične deformacije (razlika med največjo trenutno in trajno deformacijo (glej sliko 6.15)); 3.2.5.8.2 naprava za preverjanje, ali zaščitna konstrukcija ni prodrla v varni prostor in ali je ta med preskusom ostal znotraj zaščite konstrukcije (glej točko 3.3.2.2.2). 3.2.6 Naprave in oprema za statične preskuse 3.2.6.1 Naprava za statične preskuse 3.2.6.1.1 Naprava za statične preskuse mora biti oblikovana tako, da omogoča izvajanje pritiskov ali obremenitev na zaščitno konstrukcijo. 3.2.6.1.2 Zagotoviti je treba, da se lahko obremenitev enakomerno porazdeli, in sicer pravokotno na smer delovanja obremenitve in vzdolž pritisne ploskve, katere dolžina je eden od točnih mnogokratnikov števila 50 med 250 in 700 mm. Navpična čelna ploskev je 150 mm. Robovi, ki se dotikajo zaščitne konstrukcije, so zaobljeni s polmerom največ 50 mm. 3.2.6.1.3 Pritisno ploskev mora biti mogoče prilagoditi vsakemu kotu glede na smer obremenitve, da bi lahko sledila spremembam kotov obremenjene površine zaščitne konstrukcije, ko se ta deformira. 3.2.6.1.4 Smer obremenitve (navpično in vodoravno odstopanje): — na začetku preskusa pri ničelni obremenitvi: ± 2°, — med preskusom pod obremenitvijo: 10° nad vodoravno črto in 20° pod njo. Ta odstopanja morajo biti čim manjša. 3.2.6.1.5 Hitrost deformacije mora biti dovolj majhna, tj. manj kot 5 mm/s, da se lahko obremenitev ves čas obravnava kot statična. 3.2.6.2 Naprava za merjenje energije, ki jo absorbira zaščitna konstrukcija 3.2.6.2.1 Za določitev energije, ki jo absorbira zaščitna konstrukcija, se zapiše krivulja sila/deformacija. Sile in deformacije ni treba meriti na točki, na kateri obremenitev deluje na zaščitno konstrukcijo, vendar ju je treba meriti sočasno in v isti ravnini. 3.2.6.2.2 Točka, od katere se meri deformacija, se izbere tako, da se upošteva samo energija, ki jo absorbira zaščitna konstrukcija in/ali deformacija nekaterih delov traktorja. Energijo, ki se absorbira pri deformaciji in/ali popuščanju pritrditve traktorja, je treba zanemariti. 3.2.6.3 Način pritrditve traktorja na podlago 3.2.6.3.1 Tirnice za pritrditev, ki imajo predpisan razmik in zajemajo ustrezno območje za pritrditev traktorja v vseh prikazanih primerih, morajo biti trdno pritrjene na togo podlago blizu preskusne naprave. 3.2.6.3.2 Traktor mora biti na tirnice pritrjen s kakršnimi koli ustreznimi sredstvi (plošče, zagozde, žične vrvi, opore itd.), da se med preskusi ne more premikati. Ta zahteva se med preskusom preveri z običajnimi napravami za merjenje dolžine. Če se traktor premakne, se ponovi celoten preskus, razen če je sistem za merjenje deformacij, ki se upošteva pri zapisu krivulje sila/deformacija, povezan s traktorjem. 3.2.6.4 Naprava za tlačni preskus Naprava, ki je prikazana na sliki 6.14, je sposobna ustvarjati silo, ki deluje navzdol na zaščitno konstrukcijo prek togega jarma, ki je širok približno 250 mm in je povezan z mehanizmom za ustvarjanje obremenitve prek kardanskih zgibov. Pod osi traktorja je treba namestiti primerna stojala, da se tlačna sila ne prenaša na pnevmatike traktorja. 3.2.6.5 Druge merilne naprave Potrebne so tudi naslednje merilne naprave: 3.2.6.5.1 naprava za merjenje elastične deformacije (razlika med največjo trenutno in trajno deformacijo (glej sliko 6.15)); 3.2.6.5.2 naprava za preverjanje, ali zaščitna konstrukcija ni prodrla v varni prostor in ali je ta med preskusom ostal znotraj zaščite konstrukcije (točka 3.3.2.2.2). 3.3 Preskusni postopki 3.3.1 Dinamični preskusi 3.3.1.1 Udarni in tlačni preskusi 3.3.1.1.1 Udar od zadaj 3.3.1.1.1.1 Traktor se glede na nihalno udarno telo postavi tako, da telo udari ob zaščitno konstrukcijo, ko udarna ploskev telesa in nosilne verige ali žične vrvi oklepajo z navpično ravnino A kot, ki znaša M/100, vendar največ 20°, razen če med deformacijo zaščitna konstrukcija na točki udara oklepa večji kot z navpičnico. V tem primeru se udarna ploskev telesa naravna z dodatnimi nosilnimi vezmi, da je vzporedna z zaščitno konstrukcijo na točki udara v trenutku največje deformacije, medtem ko nosilne verige ali žične vrvi ostanejo pod zgoraj določenim kotom. Višina obešenega udarnega telesa se prilagodi, sprejmejo pa se tudi potrebni ukrepi za preprečevanje, da bi se udarno telo vrtelo okrog točke udara. Točka udara je tisti del zaščitne konstrukcije, ki bi najverjetneje prvi udaril ob tla, če se traktor prevrne nazaj; to je običajno zgornji rob. Lega težišča udarnega telesa je na šestini širine zgornjega roba zaščitne konstrukcije navznoter od navpične ravnine, vzporedne s sredinsko ravnino traktorja, ki se dotika skrajnega zgornjega zunanjega roba zaščitne konstrukcije. Če je zaščitna konstrukcija na tej točki upognjena ali izbočena, se dodatno podloži z zagozdami, da se omogoči delovanje udara na ta del, ne da bi to povečalo trdnost konstrukcije. 3.3.1.1.1.2 Traktor mora biti pritrjen na tla s štirimi žičnimi vrvmi, pri čemer mora biti po ena na vsaki strani obeh osi, kot je prikazano na sliki 6.11. Razmik med sprednjo in zadnjo točko za pritrditev vrvi mora biti tak, da žične vrvi s tlemi oklepajo kot, ki ne presega 30°. Poleg tega mora biti pritrditev na zadnji strani taka, da je točka konvergence obeh žičnih vrvi v navpični ravnini, po kateri se giblje težišče udarnega telesa. Žične vrvi je treba napeti, da se pnevmatike deformirajo, kot je določeno v točki 3.2.5.6.2. Ko so žične vrvi napete, se podporni tram namesti tesno pred zadnji kolesi in se nato pritrdi na tla. 3.3.1.1.1.3 Če gre za zgibno krmiljeni traktor, se centralni zgib dodatno podpre z lesenim podstavkom s stranico vsaj 100 mm in se ga pritrdi na tla. 3.3.1.1.1.4 Nihalno udarno telo se potegne nazaj, tako da je višina njegovega težišča nad točko udara toliko, kot se izračuna z eno od naslednjih enačb, izbranih glede na referenčno maso preskušanega preskusnega sklopa: H = 25 + 0,07 M za traktor z referenčno maso do 2 000 kg; H = 125 + 0,02 M za traktor z referenčno maso nad 2 000 kg. Udarno telo se nato spusti, da udari ob zaščitno konstrukcijo. 3.3.1.1.1.5 Pri traktorjih z obrnljivim vozniškim mestom (obrnljiva sedež in volan) se uporabljajo iste enačbe. 3.3.1.1.2 Udar od spredaj 3.3.1.1.2.1 Traktor se glede na nihalno udarno telo postavi tako, da telo udari ob zaščitno konstrukcijo, ko udarna ploskev telesa in nosilne verige ali žične vrvi oklepajo z navpično ravnino A kot, ki znaša M/100, vendar največ 20°, razen če med deformacijo zaščitna konstrukcija na točki udara oklepa večji kot z navpičnico. V tem primeru se udarna ploskev telesa naravna z dodatnimi nosilnimi vezmi, da je vzporedna z zaščitno konstrukcijo na točki udara v trenutku največje deformacije, medtem ko nosilne verige ali žične vrvi ostanejo pod zgoraj določenim kotom. Višina obešenega udarnega telesa se prilagodi, sprejmejo pa se tudi potrebni ukrepi za preprečevanje, da bi se udarno telo vrtelo okrog točke udara. Točka udara je tisti del zaščitne konstrukcije, ki bi najverjetneje prvi udaril ob tla, če se traktor prevrne na bok pri vožnji naprej; to je običajno zgornji rob. Lega težišča udarnega telesa je na šestini širine zgornjega roba zaščitne konstrukcije navznoter od navpične ravnine, vzporedne s sredinsko ravnino traktorja, ki se dotika skrajnega zgornjega zunanjega roba zaščitne konstrukcije. Če je zaščitna konstrukcija na tej točki upognjena ali izbočena, se dodatno podloži z zagozdami, da se omogoči delovanje udara na ta del, ne da bi to povečalo trdnost konstrukcije. 3.3.1.1.2.2 Traktor mora biti pritrjen na tla s štirimi žičnimi vrvmi, pri čemer mora biti po ena na vsaki strani obeh osi, kot je prikazano na sliki 6.12. Razmik med sprednjo in zadnjo točko za pritrditev vrvi mora biti tak, da žične vrvi s tlemi oklepajo kot, ki ne presega 30°. Poleg tega je pritrditev na zadnji strani taka, da je točka konvergence obeh žičnih vrvi v navpični ravnini, po kateri se giblje težišče udarnega telesa. Žične vrvi je treba napeti, da se pnevmatike deformirajo, kot je določeno v točki 3.2.5.6.2. Ko so žične vrvi napete, se podporni tram namesti tesno za zadnji kolesi in se nato pritrdi na tla. 3.3.1.1.2.3 Če gre za zgibno krmiljeni traktor, se centralni zgib dodatno podpre z lesenim podstavkom s stranico vsaj 100 mm in pritrdi na tla. 3.3.1.1.2.4 Nihalno udarno telo se potegne nazaj, tako da je višina njegovega težišča nad točko udara toliko, kot se izračuna z eno od naslednjih enačb, izbranih glede na referenčno maso preskušanega preskusnega sklopa: H = 25 + 0,07 M za traktor z referenčno maso do 2 000 kg; H = 125 + 0,02 M za traktor z referenčno maso nad 2 000 kg. Udarno telo se nato spusti, da udari ob zaščitno konstrukcijo. 3.3.1.1.2.5 Pri traktorjih z obrnljivim vozniškim mestom (obrnljiva sedež in volan) se upošteva največja višina od vrednosti iz zgoraj in spodaj navedenih enačb: H = 2,165 × 10-8 M × L2 ali H = 5,73 × 10-2 I 3.3.1.1.3 Udar s strani 3.3.1.1.3.1 Traktor se glede na nihalno udarno telo postavi tako, da telo udari ob zaščitno konstrukcijo, ko so udarna ploskev telesa in nosilne verige ali žične vrvi navpične, razen če med deformacijo zaščitna konstrukcija na točki udara oklepa kot z navpičnico, ki ne presega 20°. V tem primeru se udarna ploskev telesa naravna z dodatnimi nosilnimi vezmi, da je vzporedna z zaščitno konstrukcijo na točki udara v trenutku največje deformacije, medtem ko nosilne verige ali žične vrvi ob udaru ostanejo navpične. Višina obešenega udarnega telesa se prilagodi, sprejmejo pa se tudi potrebni ukrepi za preprečevanje, da bi se udarno telo zavrtelo okrog točke udara. Točka udara je tisti del zaščitne konstrukcije, ki bi najverjetneje prvi udaril ob tla, če se traktor prevrne na bok; to je običajno zgornji rob. 3.3.1.1.3.2 Kolesa traktorja morajo biti pritrjena na tla na strani, na katero bo deloval udar, in sicer z žičnimi vrvmi, ki potekajo prek ustreznih koncev sprednje in zadnje osi. Žične vrvi je treba napeti, da se pnevmatike deformirajo do vrednosti iz točke 3.2.5.6.2. Ko so žične vrvi napete, se podporni tram namesti na tla in tesno ob pnevmatike na strani, ki je nasprotna strani, na kateri bo deloval udar, in se nato pritrdi na tla. Lahko se zgodi, da je treba uporabiti dva trama ali zagozdi, če zunanji strani sprednjih in zadnjih pnevmatik nista na isti navpični ravnini. Kot je prikazano na sliki 6.13, se podporni drog takrat namesti ob kolesni obroč najbolj obremenjenega kolesa na strani, ki leži nasproti točki udara, ter se tesno pritisne h kolesnemu obroču in nato pritrdi na tla. Podporni drog je tako dolg, da je kot, ki ga oklepa s tlemi, ko je nameščen ob kolesni obroč, 30 ± 3°. Poleg tega je njegova debelina, če je to mogoče, 20- do 25-krat manjša od njegove dolžine in 2- do 3-krat manjša od njegove širine. Drogovi so na obeh koncih oblikovani, kot je podrobno prikazano na sliki 6.13. 3.3.1.1.3.3 Pri zgibno krmiljenih traktorjih se centralni zgib dodatno podpre z lesenim podstavkom s stranico vsaj 100 mm, poleg tega pa se s strani podpre z napravo, podobno drogu, ki je nameščen tesno ob zadnje kolo, kot je opredeljeno v točki 3.3.1.1.3.2. Zgib se nato nepremično pritrdi na tla. 3.3.1.1.3.4 Nihalno udarno telo se potegne nazaj, tako da je višina njegovega težišča nad točko udara toliko, kot se izračuna z eno od naslednjih enačb, izbranih glede na referenčno maso preskušanega preskusnega sklopa: H = (25 + 0,20 M) (B6+B)/2B za traktor z referenčno maso do 2 000 kg; H = (125 + 0,15 M) (B6+B)/2B za traktor z referenčno maso nad 2 000 kg. 3.3.1.1.3.5 Pri traktorjih z obrnljivim vozniškim mestom se upošteva največja višina od vrednosti iz zgoraj in spodaj navedenih enačb: H = 25 + 0,2 M za traktor z referenčno maso do 2 000 kg; H = 125 + 0,15 M za traktor z referenčno maso nad 2 000 kg. Udarno telo se nato spusti, da udari ob zaščitno konstrukcijo. 3.3.1.1.4 Tlačni preskus zadaj Jarem se namesti nad zadnje najvišje dele zaščitne konstrukcije, rezultanta tlačnih sil pa je v sredinski ravnini traktorja. Deluje sila Fv, pri čemer: Fv = 20 M Sila Fv deluje še pet sekund po tem, ko ni več mogoče zaznati nobenega vidnega gibanja zaščitne konstrukcije. Če zadnji del strehe zaščitne konstrukcije ne prenese celotne tlačne obremenitve, sila deluje, dokler se streha ne ukrivi do stopnje, ko se ujema z ravnino, ki povezuje zgornji del zaščitne konstrukcije in tisti zadnji del traktorja, ki lahko podpre maso traktorja, če se ta prevrne. Nato se delovanje sile prekine, pritisni jarem pa se ponovno namesti nad tisti del zaščitne konstrukcije, ki bi podpiral traktor, če bi se prevrnil na streho. Nato spet deluje tlačna sila Fv. 3.3.1.1.5 Tlačni preskus spredaj Jarem se namesti nad sprednje najvišje dele zaščitne konstrukcije, rezultanta tlačnih sil pa je na sredinski ravnini traktorja. Deluje sila Fv, pri čemer: Fv = 20 M Sila Fv deluje še pet sekund po tem, ko ni več mogoče zaznati nobenega vidnega gibanja zaščitne konstrukcije. Če sprednji del strehe zaščitne konstrukcije ne prenese celotne tlačne obremenitve, sila deluje, dokler se streha ne ukrivi do stopnje, ko se ujema z ravnino, ki povezuje zgornji del zaščitne konstrukcije in tisti sprednji del traktorja, ki lahko podpre maso traktorja, če se ta prevrne. Nato se delovanje sile prekine, pritisni jarem pa se ponovno namesti nad tisti del zaščitne konstrukcije, ki bi podpiral traktor, če bi se prevrnil na streho. Nato spet deluje tlačna sila Fv. 3.3.1.1.6 Dodatni udarni preskusi Če se med udarnim preskusom pojavijo lomi ali razpoke, ki jih ni mogoče zanemariti, se takoj po udarnih preskusih, med katerimi so nastali ti lomi ali razpoke, opravi drug podoben preskus z višino pada: H’ = (H × 10-1) (12 + 4a) (1 + 2a )-1 pri čemer je ‚a‘ razmerje med trajno deformacijo (Dp) in elastično deformacijo (De): a = Dp/De izmerjeno na točki udara. Dodatna trajna deformacija, ki nastane po drugem udaru, ne sme presegati 30 % trajne deformacije, nastale po prvem udaru. Da bi lahko izvedli dodatni preskus, je treba elastično deformacijo izmeriti pri vseh udarnih preskusih. 3.3.1.1.7 Dodatni tlačni preskusi Če se med tlačnim preskusom pojavijo večji lomi ali razpoke, se takoj po tlačnih preskusih, med katerimi so nastali ti lomi ali razpoke, opravi drug podoben tlačni preskus s silo 1,2 Fv. 3.3.1.2 Meritve, ki jih je treba opraviti 3.3.1.2.1 Lomi in razpoke Po vsakem preskusu se vsi sestavni deli, spoji in pritrdilni elementi pregledajo za lome ali razpoke, pri čemer se zanemarijo majhne razpoke na nepomembnih delih. Zanemariti je treba tudi vse razpoke, ki jih povzročijo robovi nihalnega udarnega telesa. 3.3.1.2.2 Varni prostor 3.3.1.2.2.1 Prodor v varni prostor Med vsakim preskusom se pregleda zaščitna konstrukcija, da se ugotovi, ali je kateri njen del prodrl v varni prostor okrog voznikovega sedeža, kot je opredeljen v točki 1.6. Poleg tega varni prostor ne sme biti zunaj zaščite zaščitne konstrukcije. Pri tem se šteje, da je varni prostor zunaj zaščite zaščitne konstrukcije, če kateri njegov del pride v stik s tlemi pri prevrnitvi traktorja v smer, iz katere med preskusom deluje obremenitev. Pri tem preskusu so mere sprednjih in zadnjih pnevmatik ter koloteka najmanjše standardne mere, kot jih je določil proizvajalec. 3.3.1.2.2.2 Preskusi zadaj nameščenih trdno vpetih konstrukcijskih elementov Če ima traktor za voznikovim sedežem nameščeno togo konstrukcijo, ohišje ali druge trdno vpete konstrukcijske elemente, se ta konstrukcija šteje kot zaščitna točka pri prevrnitvi traktorja na bok ali nazaj. Ta toga konstrukcija, ki je nameščena za voznikovim sedežem, mora biti sposobna prenesti navzdol usmerjeno tlačno silo Fi, ne da bi se zlomila ali prodrla v varni prostor, pri čemer je Fi = 15 M ki deluje pravokotno na vrh okvira v osrednji ravnini traktorja. Začetni kot za izvajanje sile je 40° in se izračuna od vzporednice s tlemi, kot je prikazano na sliki 6.16. Najmanjša širina te toge konstrukcije mora biti 500 mm (glej sliko 6.17). Poleg tega mora biti ta del dovolj tog in trdno pritrjen na zadnji del traktorja. 3.3.1.2.3 Elastična deformacija (pri udaru s strani) Elastična deformacija se meri (810 + av) mm nad indeksno točko na navpični ravnini, ki poteka skozi točko udara. Za to meritev se lahko uporabi kakršna koli naprava, podobna napravi, prikazani na sliki 6.15. 3.3.1.2.4 Trajna deformacija Po končnem tlačnem preskusu se evidentira trajna deformacija zaščitne konstrukcije. V ta namen se pred začetkom preskusa evidentira položaj glavnih delov zaščitne konstrukcije pri prevrnitvi glede na indeksno točko sedeža. 3.3.2 Statični preskusi 3.3.2.1 Obremenitveni in tlačni preskusi 3.3.2.1.1 Obremenitev zadaj 3.3.2.1.1.1 Obremenitev se izvaja vodoravno v navpični ravnini, ki je vzporedna s sredinsko ravnino traktorja. Točka delovanja obremenitve je tisti del zaščitne konstrukcije, ki bi najverjetneje prvi udaril ob tla, če se traktor prevrne nazaj; to je običajno zgornji rob. Navpična ravnina, v kateri deluje obremenitev, je od sredinske ravnine oddaljena za tretjino zunanje širine zgornjega dela zaščitne konstrukcije. Če je zaščitna konstrukcija na tej točki upognjena ali izbočena, se dodatno podloži z zagozdami, da se omogoči obremenitev na ta del, ne da bi to povečalo trdnost konstrukcije. 3.3.2.1.1.2 Preskusni sklop se pritrdi na tla, kot je opisano v točki 3.2.6.3. 3.3.2.1.1.3 Energija, ki jo med preskusom absorbira zaščitna konstrukcija, mora biti vsaj: Eil = 500 + 0,5 M 3.3.2.1.1.4 Pri traktorjih z obrnljivim vozniškim mestom (obrnljiva sedež in volan) se uporablja ista enačba. 3.3.2.1.2 Obremenitev spredaj 3.3.2.1.2.1 Obremenitev se izvaja vodoravno v navpični ravnini, ki je vzporedna s sredinsko ravnino traktorja in je na eni tretjini zunanje širine zgornjega dela zaščitne konstrukcije Točka delovanja obremenitve je tisti del zaščitne konstrukcije, ki bi najverjetneje prvi udaril ob tla, če se traktor prevrne na bok pri vožnji naprej; to je običajno zgornji rob. Če je zaščitna konstrukcija na tej točki upognjena ali izbočena, se dodatno podloži z zagozdami, da se omogoči obremenitev na ta del, ne da bi to povečalo trdnost konstrukcije. 3.3.2.1.2.2 Preskusni sklop se pritrdi na tla, kot je opisano v točki 3.2.6.3. 3.3.2.1.2.3 Energija, ki jo med preskusom absorbira zaščitna konstrukcija, mora biti vsaj: Eil = 500 + 0,5 M 3.3.2.1.2.4 Pri traktorjih z obrnljivim vozniškim mestom (obrnljiva sedež in volan) se upošteva največja energija od vrednosti iz zgoraj ali spodaj navedenih enačb: Eil = 2,165 × 10–7 M × L2 ali Eil = 0,574 I 3.3.2.1.3 Obremenitev s strani 3.3.2.1.3.1 Obremenitev s strani se izvaja vodoravno v navpični ravnini, ki je pravokotna na sredinsko ravnino traktorja. Točka delovanja obremenitve je tisti del zaščitne konstrukcije, ki bi najverjetneje prvi udaril ob tla, če se traktor prevrne na bok; to je običajno zgornji rob. 3.3.2.1.3.2 Preskusni sklop se pritrdi na tla, kot je opisano v točki 3.2.6.3. 3.3.2.1.3.3 Energija, ki jo med preskusom absorbira zaščitna konstrukcija, mora biti vsaj: Eis = 1,75 M(B6 + B)/2B 3.3.2.1.3.4 Pri traktorjih z obrnljivim vozniškim mestom (obrnljiva sedež in volan) se upošteva največja energija od vrednosti iz spodaj ali zgoraj navedenih enačb: Eis = 1,75 M 3.3.2.1.4 Tlačni preskus zadaj Vse določbe so enake kot v točki 3.3.1.1.4. 3.3.2.1.5 Tlačni preskus spredaj Vse določbe so enake kot v točki 3.3.1.1.5. 3.3.2.1.6 Dodatni preobremenitveni preskus (slike od 6.18 do 6.20) Preobremenitveni preskus se opravi vedno, ko se sila zmanjša za več kot 3 % pri zadnjih 5 % deformacije, ko zaščitna konstrukcija absorbira zahtevano energijo (glej sliko 6.19). Preobremenitveni preskus vključuje postopno povečevanje vodoravne obremenitve za 5-odstotna povečanja začetne zahtevane energije do največ 20 % dodane energije (glej sliko 6.20). Preobremenitveni preskus je uspešen, če se po vsakem povečanju zahtevane energije za 5, 10 ali 15 % sila zmanjša za manj kot 3 % pri 5-odstotnem povečanju in ostane večja od 0,8 Fmax. Preobremenitveni preskus je uspešen, če sila po tem, ko je zaščitna konstrukcija absorbirala 20 % dodane energije, presega 0,8 Fmax. Med preobremenitvenim preskusom so dovoljeni dodatni lomi ali razpoke in/ali prodor v varni prostor ali zmanjšanje zaščite v tem prostoru zaradi elastične deformacije. Vendar mora biti po prekinitvi obremenitve varni prostor popolnoma zaščiten, zaščitna konstrukcija pa ne sme segati vanj. 3.3.2.1.7 Dodatni tlačni preskusi Če se pri tlačnemu preskusu pojavijo lomi ali razpoke, ki jih ni mogoče zanemariti, se takoj po tlačnem preskusu, med katerim so nastali ti lomi ali razpoke, opravi drug podoben tlačni preskus s silo 1,2 Fv. 3.3.2.2 Meritve, ki jih je treba opraviti 3.3.2.2.1 Lomi in razpoke Po vsakem preskusu se vsi sestavni deli, spoji in pritrdilni elementi pregledajo za lome ali razpoke, pri čemer se zanemarijo majhne razpoke na nepomembnih delih. 3.3.2.2.2 Varni prostor 3.3.2.2.2.1 Prodor v varni prostor Med vsakim preskusom se pregleda zaščitna konstrukcija, da se ugotovi, ali je kateri njen del prodrl v varni prostor, kot je opredeljen v točki 1.6 Priloge I. Poleg tega varni prostor ne sme biti zunaj zaščite zaščitne konstrukcije. Pri tem se šteje, da je varni prostor zunaj zaščite zaščitne konstrukcije, če kateri njegov del pride v stik s tlemi pri prevrnitvi traktorja v smer, iz katere med preskusom deluje obremenitev. Pri tem preskusu so mere sprednjih in zadnjih pnevmatik ter koloteka najmanjše standardne mere, kot jih je določil proizvajalec. 3.3.2.2.2.2 Preskusi zadaj nameščenih trdno vpetih konstrukcijskih elementov Če ima traktor za voznikovim sedežem nameščeno togo konstrukcijo, ohišje ali druge trdno vpete konstrukcijske elemente, se ta konstrukcija šteje kot zaščitna točka pri prevrnitvi traktorja na bok ali nazaj. Ta toga konstrukcija, ki je nameščena za voznikovim sedežem, mora biti sposobna prenesti navzdol usmerjeno tlačno silo Fi, ne da bi se zlomila ali prodrla v varni prostor, pri čemer je Fi = 15 M ki deluje pravokotno na vrh okvira v osrednji ravnini traktorja. Začetni kot za izvajanje sile je 40° in se izračuna od vzporednice s tlemi, kot je prikazano na sliki 6.16. Najmanjša širina te toge konstrukcije mora biti 500 mm (glej sliko 6.17). Poleg tega mora biti ta del dovolj tog in trdno pritrjen na zadnji del traktorja. 3.3.2.2.3 Elastična deformacija pri stranski obremenitvi Elastična deformacija se meri (810 + av) mm nad indeksno točko sedeža v navpični ravnini, na katero deluje obremenitev. Za to meritev se lahko uporabi kakršna koli naprava, podobna napravi, prikazani na sliki 6.15. 3.3.2.2.4 Trajna deformacija Po končnem tlačnem preskusu se evidentira trajna deformacija zaščitne konstrukcije. V ta namen se pred začetkom preskusa evidentira položaj glavnih delov zaščitne konstrukcije pri prevrnitvi glede na indeksno točko sedeža. 3.4 Razširitev na druge modele traktorjev 3.4.1 [se ne uporablja] 3.4.2 Tehnična razširitev Ko se v zvezi s traktorjem, zaščitno konstrukcijo ali načinom pritrjevanja zaščitne konstrukcije na traktor pojavijo tehnične spremembe, lahko preskusna postaja, na kateri se je izvedel prvotni preskus, izda „poročilo o tehnični razširitvi“, če so bili na traktorju in zaščitni konstrukciji uspešno izvedeni predhodni preskusi bočne stabilnosti in preprečevanja prevračanja, kot so opredeljeni v točkah 3.1.3 in 3.1.4, ter če se je na zadaj nameščenih trdno vpetih konstrukcijskih elementih iz točke 3.3.1.2.2.2 po njihovi vgradnji izvedel preskus v skladu s postopkom iz tega odstavka (razen točke 3.4.2.2.4), in sicer v naslednjih primerih: 3.4.2.1 razširitev rezultatov preskusa zaščitne konstrukcije na druge modele traktorjev udarnega ali obremenitvenega in tlačnega preskusa ni treba izvesti na vsakem modelu traktorja, če zaščitna konstrukcija in traktor izpolnjujeta pogoje iz točk od 3.4.2.1.1 do 3.4.2.1.5; 3.4.2.1.1 konstrukcija (vključno z zadaj nameščenimi trdno vpetimi konstrukcijskimi elementi) je popolnoma enaka konstrukciji, uporabljeni pri preskusu; 3.4.2.1.2 zahtevana energija ne presega energije, izračunane za prvotni preskus, za več kot 5 %; 3.4.2.1.3 način pritrditve in sestavni deli traktorja, na katere se konstrukcija pritrjuje, so popolnoma enaki; 3.4.2.1.4 vsi sestavni deli, kot so blatniki in pokrov motorja, ki lahko podpirajo zaščitno konstrukcijo, so popolnoma enaki; 3.4.2.1.5 položaj in kritične mere sedeža v zaščitni konstrukciji ter ustrezni položaj zaščitne konstrukcije na traktorju so taki, da je varni prostor še naprej zaščiten, čeprav se zaščitna konstrukcija med preskusi deformira (to se preveri na podlagi iste reference za varni prostor kot v prvotnem poročilu o preskusu, tj. referenčne točke sedeža [SRP] ali indeksne točke sedeža [SIP]). 3.4.2.2 Razširitev rezultatov preskusa zaščitne konstrukcije na spremenjene modele zaščitne konstrukcije Ta postopek je treba uporabiti, ko niso izpolnjeni pogoji iz točke 3.4.2.1, vendar se ne sme uporabiti, če način pritrditve zaščitne konstrukcije na traktor ni več istovrsten (če se na primer gumijasti podstavki zamenjajo z vzmetnim mehanizmom): 3.4.2.2.1 spremembe, ki ne vplivajo na rezultate prvotnega preskusa (na primer privaritev vgradne plošče za opremo na nekritični del zaščitne konstrukcije), dodajanje sedežev z drugačno lego indeksne točke sedeža na zaščitni konstrukciji (pri čemer je treba zagotoviti, da so novi varni prostorimed vsemi preskusi znotraj zaščite deformirane zaščitne konstrukcije); 3.4.2.2.2 spremembe, ki lahko vplivajo na rezultate prvotnega preskusa, vendar ne ogrožajo sprejemljivosti zaščitne konstrukcije (na primer sprememba dela konstrukcije, sprememba načina pritrjevanja zaščitne konstrukcije na traktor). Izvede se lahko validacijski preskus, rezultati preskusa pa se navedejo v poročilu o razširitvi. Določijo se naslednje omejitve za to razširitev homologacije: 3.4.2.2.2.1 brez validacijskega preskusa se lahko sprejme največ pet razširitev; 3.4.2.2.2.2 rezultati validacijskega preskusa se sprejmejo za razširitev, če so izpolnjeni vsi pogoji sprejemljivosti iz Kodeksa ter: — če deformacija, izmerjena po vsakem udarnem preskusu, ne odstopa za več kot ± 7 % (pri dinamičnih preskusih) od deformacije, izmerjene po vsakem udarnem preskusu in navedene v prvotnem poročilu o preskusu, — če sila, ki je bila izmerjena, ko je bila dosežena zahtevana raven energije v različnih preskusih vodoravne obremenitve, ne odstopa za več kot ± 7 % od sile, ki je bila izmerjena, ko je bila zahtevana energija dosežena v prvotnem preskusu, ter deformacija, ki je bila izmerjena (6), ko je bila dosežena zahtevana raven energije v različnih preskusih vodoravne obremenitve, ne odstopa za več kot ± 7 % (pri statičnih preskusih) od deformacije iz prvotnega poročila o preskusu, ki je bila izmerjena, ko je bila dosežena zahtevana energija v prvotnem preskusu. 3.4.2.2.2.3 V eno poročilo o razširitvi se lahko vključi več sprememb zaščitne konstrukcije, če so različice iste zaščitne konstrukcije, vendar se lahko upošteva le en validacijski preskus. Različice, ki niso vključene v preskus, se opišejo v posebnem oddelku poročila o razširitvi. 3.4.2.2.3 Povečanje referenčne mase, ki jo proizvajalec določi za že preskušeno zaščitno konstrukcijo. Če želi proizvajalec obdržati isto homologacijsko številko, se lahko poročilo o razširitvi izda po izvedbi validacijskega preskusa (v tem primeru se ne uporabljajo omejitve ± 7 % iz točke 3.4.2.2.2.2). 3.4.2.2.4 Spremenjeni ali novi zadaj nameščeni trdno vpeti konstrukcijski elementi. Preveriti je treba, ali varni prostor med celotnim preskusom ostane znotraj zaščite deformirane zaščitne konstrukcije ob upoštevanju novih ali spremenjenih zadaj nameščenih trdno vpetih konstrukcijskih elementov. Opraviti je treba validacijo zadaj nameščenih trdno vpetih konstrukcijskih elementov s preskusom iz točk 3.3.1.2.2.2 ali 3.3.2.2.2.2, rezultati preskusa pa se navedejo v poročilu o razširitvi. 3.5 [se ne uporablja] 3.6 Odpornost zaščitne konstrukcije v hladnem vremenu 3.6.1 Če se za zaščitno konstrukcijo navajajo lastnosti, po katerih je odporna proti krhkosti, ki jo lahko povzroči hladno vreme, proizvajalec navede podrobnosti, ki se vključijo v poročilo. 3.6.2 Namen naslednjih zahtev in postopkov je zagotovitev trdnosti in odpornosti proti lomom zaradi krhkosti pri nižjih temperaturah. Predlaga se, naj se pri oceni primernosti zaščitne konstrukcije pri nižji obratovalni temperaturi v državah, ki potrebujejo to dodatno zaščito pri obratovanju, izpolnijo naslednje najmanjše materialne zahteve: 3.6.2.1 vijaki in matice, ki se uporabljajo za pritrditev zaščitne konstrukcije na traktor in povezovanje strukturnih sestavnih delov zaščitne konstrukcije, imajo ustrezne dokazane lastnosti odpornosti pri nižji temperaturi; 3.6.2.2 vse varilne elektrode, ki se uporabljajo za proizvodnjo sestavnih in pritrditvenih delov zaščitne konstrukcije, so združljive z materialom zaščitne konstrukcije, kot je določeno v točki 3.6.2.3 spodaj; 3.6.2.3 jekleni materiali za strukturne dele zaščitne konstrukcije so materiali nadzorovane žilavosti, ki izpolnjujejo najmanjše določene zahteve glede energije udara za Charpyjev udarni preskus z V zarezo, kot so navedene v razpredelnici 6.1. Razred in kakovost jekla se določita po standardu ISO 630:1995. Tej zahtevi ustreza jeklo, katerega debelina po valjanju ne presega 2,5 mm in ki ne vsebuje več kot 0,2 % ogljika. Strukturni deli zaščitne konstrukcije, ki so izdelani iz drugih materialov, razen jekla, morajo biti enako odporni proti udarom pri nizki temperaturi; 3.6.2.4 velikost vzorca pri preverjanju zahtev glede energije udara za Charpyjev udarni preskus z V zarezo ni manjša od največje vrednosti, navedene v razpredelnici 6.1, ki jo material omogoča; 3.6.2.5 Charpyjevi udarni preskusi z V zarezo se izvajajo v skladu s postopkom iz ASTM A 370-1979, razen za velikosti vzorcev, ki ustrezajo meram iz razpredelnice 6.1; 3.6.2.6 nadomestna možnost za ta postopek je uporaba umirjenega ali delno umirjenega jekla, za katero se določijo ustrezne specifikacije. Razred in kakovost jekla se določita po standardu ISO 630:1995, sprememba 1:2003; 3.6.2.7 vzorci morajo biti podolžni in pridobljeni iz ravnih, cevastih ali strukturnih delov pred oblikovanjem ali varjenjem za uporabo v zaščitni konstrukciji. Vzorci iz cevastih ali strukturnih delov se pridobijo iz sredine največjega stranskega dela in ne vključujejo zvarjenih mest. Razpredelnica 6.1 Najmanjše energije udara pri Charpyjevem preskusu z V zarezo Velikost vzorca Energija pri Energija pri –30 °C –20 °C mm J J (8) 10 × 10 (7) 11 27,5 10 × 9 10 25 10 × 8 9,5 24 10 × 7,5 (7) 9,5 24 10 × 7 9 22,5 10 × 6,7 8,5 21 10 × 6 8 20 10 × 5 (7) 7,5 19 10 × 4 7 17,5 10 × 3,5 6 15 10 × 3 6 15 10 × 2,5 (7) 5,5 14 3.7 [se ne uporablja] Slika 6.1 Varni prostor Slika 6.1.a Pogled s strani Prečni prerez v referenčni ravnini Slika 6.1.b Pogled od zadaj Slika 6.1.c Pogled od zgoraj 1 – Referenčna črta 2 – Indeksna točka sedeža 3 – Referenčna ravnina Slika 6.2 Varni prostor pri traktorjih z obrnljivim sedežem in volanom Slika 6.3 Procesni diagram za ugotavljanje večkratnega prevračanja traktorja s spredaj nameščeno zaščitno konstrukcijo pri bočni prevrnitvi Slika 6.4 Oprema za preskušanje preprečevanja prevračanja na strmini z naklonom 1: 1,5 Slika 6.5 Potrebni podatki za izračun prevrnitve traktorja pri triosnem prevračanju Slike 6.6.a, 6.6.b in 6.6.c Vodoravna razdalja med težiščem in prednjo točko preseka zaščitne konstrukcije (L6) Slika 6.7 Določitev točk udara za merjenje širine zaščitne konstrukcije (B6) in višine pokrova motorja (H7) Slika 6.8 Višina točke nihanja prednje osi (H0) Slika 6.9 Širina koloteka zadnjih koles (S) in širina zadnje pnevmatike (B0) Slika 6.10 Nihalno udarno telo in njegove nosilne verige ali žične vrvi Slika 6.11 Primer pritrditve traktorja (udar od zadaj) Slika 6.12 Primer pritrditve traktorja (udar od spredaj) Slika 6.13 Primer pritrditve traktorja (udar s strani) Slika 6.14 Primer naprave za tlačni preskus na traktorju Slika 6.15 Primer naprave za merjenje elastične deformacije Slika 6.16 Simulirana črta podlage Slika 6.17 Najmanjša širina zadaj nameščenih trdno vpetih konstrukcijskih elementov Slika 6.18 Krivulja sila/deformacija Preobremenitveni preskus ni potreben Slika 6.19 Krivulja sila/deformacija Preobremenitveni preskus je potreben Slika 6.20 Krivulja sila/deformacija Preobremenitveni preskus je treba nadaljevati