SL Uradni list Evropske unije L 33/10

DIREKTIVA 2008/122/ES EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 14. januarja 2009

o varstvu potrošnikov v zvezi z nekaterimi vidiki pogodb časovnega zakupa, dolgoročnih počitniških proizvodov, nadaljnje prodaje in zamenjave

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 95 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (2),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Od sprejetja Direktive 94/47/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. oktobra 1994 o varstvu potrošnikov v zvezi z nekaterimi vidiki pogodb o nakupu pravice do uporabe nepremičnin na podlagi časovnega zakupa (3) so se razmere na področju časovnega zakupa spremenile, na trgu pa so se pojavili novi podobni počitniški proizvodi. Teh novih počitniških proizvodov in nekaterih transakcij v zvezi s časovnim zakupom, kot so pogodbe o nadaljnji prodaji in pogodbe o zamenjavi, Direktiva 94/47/ES ne zajema. Poleg tega so izkušnje z uporabo Direktive 94/47/ES pokazale, da je treba nekatere že zajete vsebine posodobiti ali pojasniti, z namenom preprečevanja razvoja proizvodov, s katerimi bi bilo mogoče zaobiti to direktivo.

(2) Obstoječe zakonodajne vrzeli ustvarjajo znatna izkrivljanja konkurence in potrošnikom povzročajo resne probleme, kar ovira nemoteno delovanje notranjega trga. Direktivo 94/47/ES bi bilo treba zato nadomestiti z novo, posodobljeno direktivo. Zaradi vse pomembnejše vloge turizma v gospodarstvih držav članic bi bilo treba sprejeti nekatera skupna pravila, s katerimi bi sektorje, ki ponujajo časovni zakup in dolgoročne počitniške proizvode, spodbudili k večji rasti in produktivnosti.

(3) Za okrepitev pravne varnosti in čim boljše uresničevanje prednosti notranjega trga za potrošnike in podjetja je potrebno nadaljnje približevanje ustreznih zakonov držav članic. Zato bi bilo treba popolnoma uskladiti nekatere vidike trženja, prodaje in nadaljnje prodaje časovnih zakupov, dolgoročnih počitniških proizvodov in zamenjave pravic, k izvirajo iz pogodb o časovnem zakupu. Državam članicam ne bi smelo biti dovoljeno, da v svoji nacionalni zakonodaji obdržijo ali vanjo uvedejo določbe, ki odstopajo od določb te direktive. Če takšnih usklajenih določb ni, bi se moralo državam članicam v pravnih razmerjih, ki ne sodijo v področje uporabe te direktive, dovoliti, da obdržijo ali uvedejo nacionalne predpise v skladu z zakonodajo Skupnosti. Države članice bi, na primer, smele obdržati ali uvesti določbe glede učinkov uveljavljanja pravice do odstopa glede pravnih razmerij, ki niso zajete s to direktivo, ali določbe, glede na katere ni mogoče vzpostaviti nikakršnih obveznosti med potrošnikom in trgovcem časovnega zakupa ali dolgoročnega počitniškega proizvoda niti opraviti nobenega plačila med temi osebami, dokler potrošnik ni podpisal kreditne pogodbe za financiranje nakupa teh storitev.

(4) Ta direktiva v skladu z zakonodajo Skupnosti državam članicam ne bi smela preprečevati uporabe določb te direktive za področja, ki vanjo niso zajeta. Tako bi država članica lahko obdržala ali uvedla nacionalno zakonodajo, ki je skladna z določbami te direktive ali nekaterimi njenimi določbami glede transakcij, ki ne spadajo v področje uporabe te direktive.

(5) Različne pogodbe, ki jih ureja ta direktiva, bi bilo treba jasno opredeliti na način, da bi se onemogočilo izogibanje njenim določbam.

(6) Za namene te direktive v pogodbe časovnega zakupa ne bi smele biti vključene večkratne rezervacije nastanitve, vključno s hotelskimi sobami, če večkratne rezervacije ne pomenijo, da pravice in obveznosti, ki izhajajo iz njih, presegajo pravice in obveznosti iz posameznih rezervacij. Prav tako v pogodbe časovnega zakupa ne bi smele biti vključene običajne zakupne pogodbe, ker se le-te nanašajo na enkratno neprekinjeno obdobje uporabe in ne na večkratna obdobja.

(7) Za namene te direktive v pogodbe dolgoročnega počitniškega proizvoda ne bi smeli biti vključeni običajni programi zvestobe, ki zagotavljajo popuste za prihodnje nočitve v hotelih hotelske verige, saj se članstvo v programu ne pridobi na podlagi plačila nadomestila oziroma nadomestilo, ki ga plača potrošnik, prvotno ni namenjeno pridobitvi popustov ali drugih ugodnosti v zvezi z nastanitvijo.

(8) Ta direktiva ne bi smela vplivati na določbe Direktive Sveta 90/314/EGS z dne 13. junija 1990 o paketnem potovanju, organiziranih počitnicah in izletih (4).

(9) Direktiva 2005/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (5) prepoveduje zavajajoče, agresivne in druge nepoštene poslovne prakse podjetij v razmerju do potrošnikov. Zaradi narave proizvodov in poslovnih praks na področju časovnih zakupov, dolgoročnih počitniških proizvodov, nadaljnje prodaje in zamenjave je primerno sprejeti bolj podrobne in specifične določbe o zahtevah po informacijah in o prodajnih dogodkih. Potrošniki bi morali biti seznanjeni s komercialnim namenom vabil na prodajne dogodke. Določbe o predpogodbenih informacijah in o pogodbi bi bilo treba pojasniti in posodobiti. Da bi se potrošnik lahko še pred sklenitvijo pogodbe seznanil z navedenimi informacijami, bi mu morale te biti dane na voljo na njemu enostavno dostopen način.

(10) Potrošniki bi morali glede predpogodbenih informacij in pogodbe imeti pravico do izbire jezika, ki ga razumejo, trgovci pa zagotovitve teh informacij in pogodbe v jeziku, ki ga je izbral zadevni potrošnik, ne bi smeli zavrniti. Za lažje izvajanje in uveljavljanje pogodbe bi moralo biti državam članicam poleg tega dovoljeno, da določijo, da se potrošnikom zagotovijo dodatne jezikovne različice pogodbe.

(11) Da bi potrošniki lahko v celoti razumeli vse svoje obveznosti in pravice, ki izhajajo iz pogodbe, bi morali imeti na voljo rok, v katerem lahko brez navajanja razlogov in brez da bi utrpeli kakršne koli stroške, odstopijo od pogodbe. Trenutno se dolžina tega roka med državami članicami razlikuje, izkušnje pa kažejo, da dolžina, ki jo določa Direktiva 94/47/ES, ne zadostuje. Da bi dosegli visoko raven varstva potrošnikov, potrošniki in trgovci pa bi imeli boljši pregled, bi bilo treba rok podaljšati, dolžino roka, načine in učinke uveljavljanja pravice do odstopa pa uskladiti.

(12) Potrošnik bi moral imeti na voljo učinkovita pravna sredstva, kadar trgovec ne upošteva določb glede predpogodbenih informacij ali pogodbe, zlasti tistih, ki določajo, da mora pogodba vsebovati vse zahtevane informacije in da mora potrošnik prejeti izvod pogodbe takoj, ko je sklenjena. Poleg pravnih sredstev po nacionalni zakonodaji bi moral imeti potrošnik na voljo podaljšan odstopni rok, če trgovec informacij ne zagotovi. Uveljavljanje pravice do odstopa v tem podaljšanem roku bi morala biti brezplačna ne glede na to, kakšne storitve je užival potrošnik. Potrošnik lahko kljub poteku odstopnega roka v primeru neizpolnitve zahtev po informacijah uporabi pravna sredstva v skladu z nacionalno zakonodajo.

(13) Uredba Sveta (EGS, Euratom) št. 1182/71 z dne 3. junija 1971 o določitvi pravil glede rokov, datumov in iztekov rokov (6) bi se morala uporabljati za izračun rokov, določenih v tej direktivi.

(14) Za izboljšanje varstva potrošnikov bi bilo treba pojasniti prepoved predplačil trgovcem ali kateri koli tretji stranki pred koncem odstopnega roka. Za pogodbe o nadaljnji prodaji bi morala prepoved predplačil veljati do dejanske prodaje ali prekinitve pogodbe o nadaljnji prodaji, vendar lahko države članice v primeru prekinitve pogodbe o nadaljnji prodaji same določijo možnost in načine končnih plačil posrednikom.

(15) V primeru pogodb o dolgoročnih počitniških proizvodih bi lahko cena, ki se plača v okviru načrta obročnega odplačevanja, vključevala možnost, v skladu s katero bi se lahko po prvem letu nadaljnji zneski prilagodili, da bi se dejanska vrednost teh obrokov ohranila, denimo ob upoštevanju inflacije.

(16) V primeru odstopa potrošnika od pogodbe, pri čemer je cena v celoti ali delno pokrita s kreditom, ki ga potrošniku odobri trgovec ali tretja stranka na podlagi dogovora med tretjo stranko in trgovcem, bi bilo treba kreditno pogodbo prekiniti brez vsakršnih stroškov za potrošnika. Enako bi moralo veljati za pogodbe o drugih povezanih storitvah, ki jih ponuja trgovec ali tretja stranka na podlagi dogovora med to tretjo stranko in trgovcem.

(17) Če se za pogodbo uporablja pravo države članice, potrošniki ne bi smeli biti prikrajšani za varstvo, ki ga zagotavlja ta direktiva. Pravo, ki se uporablja za pogodbo, bi bilo treba določiti v skladu s predpisi Skupnosti o mednarodnem zasebnem pravu in zlasti z Uredbo (ES) št. 593/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o pravu, ki se uporablja za pogodbena obligacijska razmerja (Rim I) (7). V skladu z navedeno uredbo se lahko pravo tretjih držav uporablja zlasti v primerih, če so potrošniki, ki so ciljna skupina trgovcev, na počitnicah v državi, ki ni država njihovega stalnega prebivališča. Glede na to, da so takšne poslovne prakse na področju, ki ga zajema ta direktiva, pogoste in da pogodbe vključujejo precejšnje denarne zneske, bi bilo treba potrošniku v določenih posebnih okoliščinah zagotoviti dodatno varstvo, zlasti v primeru, ko je za pogodbo pristojno sodišče ene od držav članic, da ne bi bil prikrajšan za varstvo, ki ga zagotavlja ta direktiva. Ta koncept odraža posebne potrebe v zvezi z varstvom potrošnikov, ki izhajajo iz značilne zapletenosti, dolgoročne narave in finančne pomembnosti pogodb, zajetih v področju uporabe te direktive.

(18) Sodišča, pristojna za postopke o zadevah, zajetih v tej direktivi, bi bilo treba določiti v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (8).

(19) Države članice morajo za kršitve te direktive določiti učinkovite, sorazmerne in odvračilne kazni, da bi zagotovile, da bo zaščita, ki jo potrošnikom zagotavlja ta direktiva, v celoti učinkovita, zlasti v zvezi z izpolnjevanjem zahtev po informacijah s strani trgovcev v predpogodbeni fazi in v pogodbi.

(20) Treba je zagotoviti, da so osebam ali organizacijam, ki imajo na podlagi nacionalne zakonodaje v zadevi upravičen interes, na voljo pravna sredstva za sprožitev postopkov proti kršitvam te direktive.

(21) V državah članicah je treba razviti ustrezne in učinkovite pritožbene postopke za poravnavo sporov med potrošniki in trgovci. V ta namen bi morale države članice spodbujati ustanovitev javnih ali zasebnih organov, namenjenih izvensodni poravnavi sporov.

(22) Države članice bi morale zagotoviti, da so potrošniki učinkovito obveščeni o nacionalnih določbah, ki to direktivo prenašajo v nacionalno zakonodajo, trgovce in tvorce kodeksov pa vzpodbuditi k obveščanju potrošnikov o obstoječih kodeksih ravnanja na tem področju. Za dosego visoke ravni varstva potrošnikov bi lahko organizacije potrošnikov seznanili o pripravi kodeksov ravnanja in jih pritegnili k sodelovanju.

(23) Ker ciljev te direktive države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker te cilje lažje doseže Skupnost, Skupnost lahko sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. Skladno z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne prekoračuje okvirov, ki so potrebni za odstranitev ovir na notranjem trgu in doseganje visoke skupne ravni varstva potrošnikov.

(24) Ta direktiva upošteva temeljne pravice in načela, ki jih priznavata zlasti Evropska konvencija o človekovih pravicah in temeljnih svoboščinah ter Listina Evropske unije o temeljnih pravicah.

(25) V skladu s točko 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljšem pripravljanju zakonodaje (9) se države članice spodbuja, da za svoje potrebe in v interesu Skupnosti izdelajo in objavijo lastne tabele, ki naj kolikor je mogoče nazorno prikažejo ujemanje med to direktivo in ukrepi za prenos v nacionalno pravo –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Namen in področje uporabe

1. Namen te direktive je prispevati k pravilnemu delovanju notranjega trga in doseči visoko raven varstva potrošnikov s približevanjem zakonov in drugih predpisov držav članic, ki se nanašajo na nekatere vidike trženja, prodaje in nadaljnje prodaje časovnih zakupov in dolgoročnih počitniških proizvodov ter zamenjave.

2. Ta direktiva se uporablja za transakcije med trgovcem in potrošnikom.

Ta direktiva ne posega v nacionalno zakonodajo, ki:

(a) določa splošna pravna sredstva pogodbenega prava;

(b) se nanaša na registracijo nepremičnin ali premičnin ter prenos nepremičnin;

(c) se nanaša na pogoje za določitev ali dodeljevanje pooblastil ali zahteve za izdajo dovoljenja; ali ki

(d) se nanaša na določitev pravne narave pravic iz pogodb, zajetih v tej direktivi.

Člen 2

Opredelitev pojmov

1. V okviru te direktive se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(a) „pogodba o časovnem zakupu“ pomeni pogodbo, ki traja več kot eno leto in s katero potrošnik na podlagi plačila nadomestila pridobi pravico do uporabe ene ali več prenočitvenih nastanitev za več kot eno obdobje uporabe;

(b) „pogodba o dolgoročnem počitniškem proizvodu“ pomeni pogodbo, ki traja več kot eno leto in s katero potrošnik na podlagi plačila nadomestila pridobi predvsem pravico do popustov ali drugih ugodnosti glede nastanitve, ločeno ali skupaj s potovanjem ali drugimi storitvami;

(c) „pogodba o nadaljnji prodaji“ pomeni pogodbo, s katero trgovec potrošniku na podlagi plačila nadomestila pomaga pri prodaji ali nakupu časovnega zakupa ali dolgoročnega počitniškega proizvoda;

(d) „pogodba o zamenjavi“ pomeni pogodbo, s katero se potrošnik na podlagi plačila nadomestila pridruži sistemu zamenjave, ki mu omogoča dostop do prenočitvenih nastanitev ali drugih storitev, v zameno pa potrošnik drugim osebam začasno dovoli, da uživajo pravice, ki izvirajo iz njegove pogodbe o časovnem zakupu;

(e) „trgovec“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki deluje v okviru svoje trgovske, poslovne, obrtne ali poklicne dejavnosti, in vsakogar, ki deluje v imenu trgovca ali po njegovem naročilu;

(f) „potrošnik“ pomeni fizično osebo, ki deluje zunaj okvira svoje trgovske, poslovne, obrtne ali poklicne dejavnosti;

(g) „pomožna pogodba“ pomeni pogodbo, s katero potrošnik pridobi storitve, ki so povezane s pogodbo o časovnem zakupu ali pogodbo o dolgoročnem počitniškem proizvodu in ki jih ponuja trgovec ali tretja stranka na podlagi dogovora med to tretjo stranko in trgovcem;

(h) „trajni nosilec podatkov“ pomeni vsak instrument, ki potrošniku ali trgovcu omogoča, da informacije, namenjene njemu osebno, shrani na tak način, da so mu dostopne za poznejšo uporabo, in sicer toliko časa, kolikor zadostuje za namene informiranja, in ki omogoča prikaz shranjenih informacij v nespremenjeni obliki;

(i) „kodeks ravnanja“ pomeni sporazum ali zbirko pravil, ki jih ne določa zakon ali drug predpis države članice in ki določa ravnanje trgovcev, ki se zavežejo, da bodo upoštevali kodeks v zvezi z eno ali več poslovnimi praksami ali poslovnimi sektorji;

(j) „tvorec kodeksa“ pomeni vsak pravni subjekt, vključno s trgovcem ali skupino trgovcev, ki je odgovoren za oblikovanje in pregled kodeksa ravnanja in/ali za spremljanje spoštovanja kodeksa ravnanja s strani tistih, ki so se zavezali, da ga bodo spoštovali.

2. Za izračun trajanja pogodbe o časovnem zakupu ali pogodbe o dolgoročnem počitniškem proizvodu, opredeljene v točkah (a) in (b) odstavka 1, se upošteva vsaka določba iz pogodbe, ki dovoljuje tiho podaljšanje ali podaljšanje pogodbe.

Člen 3

Oglaševanje

1. Države članice zagotovijo, da se z vsakim oglaševanjem jasno opredeli možnost pridobitve informacij iz člena 4(1) in navede, kje se te informacije lahko pridobijo.

2. Če se katera koli pogodba o časovnem zakupu, dolgoročnem počitniškem proizvodu, nadaljnji prodaji ali zamenjavi potrošniku nudi osebno na promocijskih ali prodajnih dogodkih, trgovec v vabilu jasno navede, da je namen dogodka komercialne narave.

3. Informacije iz člena 4(1) so potrošniku med dogodkom kadar koli na voljo.

4. Časovni zakup oziroma dolgoročni počitniški proizvod se ne tržita ali prodajata kot naložba.

Člen 4

Predpogodbene informacije

1. Preden pogodba ali ponudba za potrošnika postane zavezujoča, trgovec potrošniku pravočasno ter na jasen in razumljiv način zagotovi natančne in zadostne informacije:

(a) za pogodbe o časovnem zakupu: v obliki standardnega obrazca z informacijami iz Priloge I in informacije, navedene v delu 3 navedenega obrazca;

(b) za pogodbe o dolgoročnem počitniškem proizvodu: v obliki standardnega obrazca z informacijami iz Priloge II in informacije, navedene v delu 3 navedenega obrazca;

(c) za pogodbe o nadaljnji prodaji: v obliki standardnega obrazca z informacijami iz Priloge III in informacije, navedene v delu 3 navedenega obrazca;

(d) za pogodbe o zamenjavi: v obliki standardnega obrazca z informacijami iz Priloge IV in informacije, navedene v delu 3 navedenega obrazca.

2. Informacije iz odstavka 1 zagotovi trgovec brezplačno na papirju ali na drugem trajnem nosilcu podatkov, ki je potrošniku zlahka dosegljiv.

3. Države članice zagotovijo, da so informacije iz odstavka 1 v jeziku ali enem od jezikov države članice, v kateri potrošnik prebiva ali katere državljan je, v kolikor je jezik tudi uradni jezik Skupnosti, izbere pa ga potrošnik.

Člen 5

Pogodba o časovnem zakupu, dolgoročnem počitniškem proizvodu, nadaljnji prodaji ali zamenjavi

1. Države članice zagotovijo, da se pogodba zagotovi v pisni obliki na papirju ali drugem trajnem nosilcu podatkov in je sestavljena v jeziku ali enem od jezikov države članice, v kateri potrošnik prebiva, ali katere državljan je, v kolikor je jezik tudi uradni jezik Skupnosti, izbere pa ga potrošnik.

Država članica, v kateri potrošnik prebiva, lahko poleg tega zahteva, da:

(a) se v vsakem primeru pogodba potrošniku zagotovi v jeziku ali enem od jezikov te države članice, v kolikor je jezik tudi uradni jezik Skupnosti;

(b) trgovec v primeru pogodbe o časovnem zakupu, ki se nanaša na določeno nepremičnino, potrošniku priskrbi overovljen prevod pogodbe v jeziku ali v enem od jezikov države članice, v kateri se nahaja nepremičnina, v kolikor je jezik tudi uradni jezik Skupnosti.

Država članica, na ozemlju katere trgovec opravlja svoje prodajne dejavnosti, lahko zahteva, da se v vsakem primeru pogodba potrošniku zagotovi v jeziku ali enem od jezikov te države članice, v kolikor je jezik tudi uradni jezik Skupnosti.

2. Informacije iz člena 4(1) tvorijo sestavni del pogodbe in se ne spreminjajo, razen če se stranke izrecno dogovorijo drugače ali pa so spremembe posledica nenavadnih in nepredvidljivih okoliščin, nad katerimi trgovec nima nadzora, njihovih posledic pa ni bilo mogoče preprečiti kljub skrbnemu ravnanju.

O teh spremembah se potrošnika obvesti pred sklenitvijo pogodbe na papirju ali na drugem zanj enostavno dostopnem trajnem nosilcu podatkov.

V pogodbi morajo biti takšne spremembe izrecno navedene.

3. Pogodba poleg informacij iz člena 4(1) vsebuje tudi:

(a) podatke o identiteti in stalnem prebivališču vsake stranke ter njen podpis, in

(b) datum in kraj sklenitve pogodbe.

4. Pred sklenitvijo pogodbe trgovec potrošnika izrecno opozori na pravico do odstopa od pogodbe, trajanje odstopnega roka iz člena 6 in prepoved predplačil med odstopnim rokom iz člena 9.

Tem določbam ustrezajoče pogodbene klavzule potrošnik podpiše ločeno.

Pogodba vsebuje ločen standardni odstopni obrazec, kot je naveden v Prilogi V, njegov namen pa je olajšati uveljavljanje pravice do odstopa v skladu s členom 6.

5. Ob sklenitvi pogodbe potrošnik prejme izvod ali več izvodov pogodbe.

Člen 6

Pravica do odstopa

1. Poleg pravnih sredstev v okviru nacionalne zakonodaje, ki so potrošniku na voljo v primeru kršitve določb te direktive, države članice zagotovijo rok štirinajstih koledarskih dni, v katerem lahko potrošnik brez navedbe razloga odstopi od pogodbe o časovnem zakupu, dolgoročnem počitniškem proizvodu, nadaljnji prodaji ali zamenjavi.

2. Odstopni rok se izračuna:

(a) od dne sklenitve pogodbe ali kakršne koli zavezujoče predpogodbe ali

(b) od dne, ko potrošnik prejme pogodbo ali kakršno koli zavezujočo predpogodbo, če je to po dnevu, navedenem v točki (a).

3. Odstopni rok se izteče:

(a) po enem letu in štirinajstih koledarskih dneh od dneva iz odstavka 2 tega člena v primeru, da trgovec ločenega standardnega odstopnega obrazca, kot to zahteva člen 5(4), ni izpolnil in ga ni predložil potrošniku v pisni obliki na papirju ali kakem drugem trajnem nosilcu podatkov;

(b) po treh mesecih in štirinajstih koledarskih dneh od dneva iz odstavka 2 tega člena v primeru, da informacije iz člena 4(1), vključno s standardnim obrazcem z informacijami, navedenim v prilogah I do IV, potrošniku niso bile predložene v pisni obliki na papirju ali kakem drugem trajnem nosilcu podatkov.

Države članice poleg tega zagotovijo ustrezne kazni v skladu s členom 15, zlasti za primer, da trgovec ob preteku odstopnega roka ni izpolnil zahtev po informacijah iz te direktive.

4. Če je trgovec izpolnil standardni odstopni obrazec v pisni obliki na papirju ali drugem trajnem nosilcu podatkov, kot to določa člen 5(4), ter ga predal potrošniku v roku 1 leta od datuma iz odstavka 2 tega člena, začne odstopni rok teči z dnem, ko potrošnik prejme ta obrazec. Podobno velja v primeru, če se informacije iz člena 4(1), vključno z ustreznim standardnim obrazcem iz prilog I do IV, zagotovijo potrošniku v pisni obliki na papirju ali drugem trajnem nosilcu podatkov v treh mesecih od dneva iz odstavka 2 tega člena, saj odstopni rok začne teči z dnem, ko potrošnik prejme te informacije.

5. Če se potrošniku skupaj in istočasno s pogodbo o časovnem zakupu ponudi pogodba o zamenjavi, za obe pogodbi velja le en odstopni rok v skladu z odstavkom 1. Odstopni rok za obe pogodbi se izračuna v skladu z določbami odstavka 2, kakor se uporabljajo za pogodbo o časovnem zakupu.

Člen 7

Načini uveljavljanja pravice do odstopa

Če potrošnik namerava uveljaviti pravico do odstopa, o svoji odločitvi za odstop trgovca obvesti na papirju ali drugem trajnem nosilcu podatkov pred potekom odstopnega roka. Potrošnik lahko uporabi standardni obrazec o odstopu iz Priloge V, ki ga zagotovi trgovec v skladu s členom 5(4). Rok je izpolnjen, če je bilo obvestilo poslano pred potekom odstopnega roka.

Člen 8

Učinki uveljavljanja pravice do odstopa

1. Če potrošnik uveljavi pravico do odstopa, obveznost strank glede izpolnitve pogodbe preneha.

2. Kadar potrošnik uveljavi pravico do odstopa, ne nosi nobenih stroškov niti ni dolžan plačati nobenega zneska za morebiti opravljene storitve v času do odstopa.

Člen 9

Predplačilo

1. Države članice zagotovijo, da se v pogodbah o časovnem zakupu, dolgoročnih počitniških proizvodih in zamenjavi prepovejo vsa predplačila, zagotavljanje jamstev, blokirani zneski na računih, izrecno priznanje dolga ali kakršna koli druga plačila nadomestila potrošnika trgovcu ali kateri koli drugi tretji stranki pred iztekom odstopnega roka v skladu s členom 6.

2. Države članice zagotovijo, da se v pogodbah o nadaljnji prodaji prepovejo vsa predplačila, zagotavljanje jamstev, blokirani zneski na računih, izrecno priznanje dolga ali kakršna koli druga plačila nadomestila potrošnika trgovcu ali kateri koli tretji stranki, preden je bila dejanska prodaja izvedena ali je bila pogodba o nadaljnji prodaji drugače prekinjena.

Člen 10

Posebne določbe v zvezi s pogodbami o dolgoročnih počitniških proizvodih

1. Plačilo se v primeru pogodb o dolgoročnih počitniških proizvodih izvede v skladu z načrtom obročnega odplačevanja. Prepovedano je kakršno koli plačilo cene, ki v pogodbi ni navedeno v skladu z načrtom obročnega odplačevanja. Plačila, vključno z vsemi članarinami, se razdelijo na enakovredne letne obroke. Trgovec na papirju ali drugem trajnem nosilcu podatkov pošlje pisni zahtevek za plačilo, in sicer vsaj štirinajst koledarskih dni pred vsakim datumom za izvedbo plačila.

2. Od plačila drugega obroka naprej sme potrošnik brez kakršne koli kazni prekiniti pogodbo, in sicer z obvestilom trgovcu v štirinajstih koledarskih dneh od prejema zahtevka za plačilo posameznega obroka. Ta pravica ne posega v pravice do prekinitve pogodbe na podlagi obstoječe nacionalne zakonodaje.

Člen 11

Prekinitev pomožnih pogodb

1. Države članice zagotovijo, da se v primeru, da potrošnik uveljavi svojo pravico do odstopa od pogodbe o časovnem zakupu ali dolgoročnem počitniškem proizvodu, samodejno prekinejo vse pogodbe o zamenjavi, ki so pomožne tej pogodbi, ali druge pomožne pogodbe brez kakršnih koli stroškov za potrošnika.

2. Brez poseganja v člen 15 Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah (10) se v primeru, da se cena v celoti ali delno poravna s kreditom, ki ga trgovec ali tretja stranka na podlagi dogovora med tretjo stranko in trgovcem podeli potrošniku, potrošnik pa uveljavlja svojo pravico do odstopa od pogodbe o časovnem zakupu, dolgoročnih počitniških proizvodih, nadaljnji prodaji ali zamenjavi, kreditna pogodba prekine brez kakršnih koli stroškov za potrošnika.

3. Države članice določijo podrobna pravila za prekinitev takih pogodb.

Člen 12

Obveznost izvajanja te direktive in uporaba v mednarodnih primerih

1. Države članice zagotovijo, da se v primerih, ko se za pogodbo uporablja pravo države članice, potrošnik ne more odreči pravicam, ki so mu priznane s to direktivo.

2. Če se uporablja pravo tretje države, potrošniki ne smejo biti prikrajšani za varstvo, ki ga zagotavlja ta direktiva, v obliki, v kateri se uporablja v državi članici sodišča, če:

— je katera od zadevnih nepremičnin na ozemlju države članice ali

— trgovec v primeru pogodbe, ki ni neposredno vezana na nepremičnino, opravlja svojo gospodarsko ali poklicno dejavnost v državi članici oziroma na kakršen koli način usmerja to dejavnost v državo članico, pogodba pa spada v okvir te dejavnosti.

Člen 13

Sodno in upravno varstvo

1. Države članice zagotovijo ustrezna in učinkovita sredstva, s katerimi se zagotovi, da trgovci izpolnjujejo zahteve te direktive v interesu potrošnikov.

2. Sredstva iz odstavka 1 vključujejo predpise, na podlagi katerih sme eden ali več izmed spodaj navedenih organov, kakor so določeni z nacionalno zakonodajo, v skladu z nacionalno zakonodajo ukrepati pred sodišči ali pri pristojnih upravnih organih, da se zagotovi uporaba nacionalnih predpisov, sprejetih za izvajanje te direktive:

(a) javni organi in oblasti ali njihovi predstavniki;

(b) potrošniške organizacije, ki imajo upravičen interes za varstvo potrošnikov;

(c) strokovne organizacije, ki imajo upravičen interes za tovrstno ukrepanje.

Člen 14

Obveščanje potrošnikov in izvensodna pravna sredstva

1. Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe za obveščanje potrošnikov o nacionalnih predpisih za prenos te direktive ter po potrebi spodbujajo trgovce in tvorce kodeksov, da potrošnike obveščajo o svojem kodeksu ravnanja.

Komisija spodbuja zlasti poklicne organe, organizacije in združenja, naj na ravni Skupnosti pripravijo kodekse ravnanja, namenjene lažjemu izvajanju te direktive v skladu z zakonodajo Skupnosti. Trgovce in njihove panožne organizacije spodbuja tudi, naj potrošnike obveščajo o vseh takšnih kodeksih ravnanja, med drugim s posebnim označevanjem, kjer je to potrebno.

2. Države članice spodbujajo vzpostavitev ali razvoj ustreznih in učinkovitih izvensodnih pritožbenih postopkov ter postopkov pravnega varstva za poravnavo potrošniških sporov na podlagi te direktive in po potrebi spodbujajo trgovce in njihove panožne organizacije, naj potrošnike obveščajo o vseh takšnih izvensodnih pritožbenih postopkih ter postopkih pravnega varstva.

Člen 15

Kazni

1. Države članice določijo ustrezne kazni za primer, da trgovec ne izpolnjuje nacionalnih predpisov, sprejetih na podlagi te direktive.

2. Te kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.

Člen 16

Prenos

1. Države članice do 23. februarja 2011 sprejmejo in objavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo. Besedila navedenih predpisov takoj sporočijo Komisiji.

Navedene predpise uporabljajo od 23. februarja 2011.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice predložijo Komisiji besedila temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 17

Pregled

Komisija pregleda to direktivo in poroča Evropskemu parlamentu in Svetu najpozneje do 23. februarja 2014.

Če je potrebno, Komisija poda nadaljnje predloge za njeno prilagoditev razvoju na tem področju.

Komisija lahko od držav članic in nacionalnih regulativnih organov zahteva informacije.

Člen 18

Razveljavitev

Direktiva 94/47/ES se razveljavi.

Sklicevanja na razveljavljeno direktivo se štejejo za sklicevanja na to direktivo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge VI.

Člen 19

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 20

Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Strasbourgu, 14. januarja 2009 Za Evropski parlament Predsednik H.-G. PÖTTERING Za Svet Predsednik A. VONDRA

(1) UL C 44, 16.2.2008, str. 27.

(2) Mnenje Evropskega parlamenta z dne 22. oktobra 2008 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in Sklep Sveta z dne 18. decembra 2008.

(3) UL L 280, 29.10.1994, str. 83.

(4) UL L 158, 23.6.1990, str. 59.

(5) UL L 149, 11.6.2005, str. 22.

(6) UL L 124, 8.6.1971, str. 1.

(7) UL L 177, 4.7.2008, str. 6.

(8) UL L 12, 16.1.2001, str. 1.

(9) UL C 321, 31.12.2003, str. 1.

(10) UL L 133, 22.5.2008, str. 66.

PRILOGA I STANDARDNI OBRAZEC Z INFORMACIJAMI ZA POGODBE O ČASOVNEM ZAKUPU

PRILOGA II STANDARDNI OBRAZEC Z INFORMACIJAMI ZA POGODBE O DOLGOROČNEM POČITNIŠKEM PROIZVODU

PRILOGA III STANDARDNI OBRAZEC Z INFORMACIJAMI ZA POGODBE O NADALJNJI PRODAJI

PRILOGA IV STANDARDNI OBRAZEC Z INFORMACIJAMI ZA POGODBE O ZAMENJAVI

PRILOGA V STANDARDNI ODSTOPNI OBRAZEC ZA ENOSTAVNEJŠE UVELJAVLJANJE PRAVICE DO ODSTOPA