Uredba Sveta (EGS) št. 574/72

z dne 21. marca 1972

o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti

SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti členov 2, 7 in 51 Pogodbe,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 [1] z dne 14. junija 1971 o izvajanju sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, in zlasti člena 97 Uredbe,

ob upoštevanju predloga Komisije, ki je bil sprejet po posvetu z Upravno komisijo za socialno varnost delavcev migrantov,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta,

ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora,

ker je Uredbo št. 3 [2] o socialni varnosti delavcev migrantov nadomestila Uredba (EGS) št. 1408/71, katere člen 99 je prav tako razveljavil Uredbo št. 4 [3], ki je določala izvedbene postopke in dopolnila določbe Uredbe št. 3 o socialni varnosti delavcev migrantov, je treba določiti izvedbene postopke, ki so prilagojeni novim temeljnim pravilom in izkušnjam, pridobljenim pri uporabi teh besedil v obdobju dvanajstih let;

ker je zlasti treba natančno določiti pristojne nosilce vsake države članice, dokumente, ki morajo biti na razpolago, in formalnosti, ki jih morajo zadevne osebe izpolniti, da bi pridobile dajatve, postopke upravnih preverjanj in zdravniških pregledov, pogoje za povračilo dajatev, ki jih dodeli nosilec ene države članice v imenu nosilca druge države članice, in dolžnosti Revizijskega odbora,

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

NASLOV I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Opredelitve pojmov

V tej uredbi:

(a) "Uredba" pomeni Uredbo (EGS) št. 1408/71;

(b) "izvedbena uredba" pomeni to uredbo;

(c) opredelitve pojmov iz člena 1 Uredbe imajo pomen, ki jim je pripisan v navedenem členu.

Člen 2

Natisnjeni vzorčni obrazci — Podatki o zakonodajah — Pisna navodila

1. Vzorčne obrazce spričeval, potrdil, izjav, zahtevkov in drugih dokumentov, ki so potrebni za izvajanje uredbe in izvedbene uredbe, določi Upravna Komisija. Dve državi članici ali njuni pristojni organi lahko po prejemu mnenja Upravne komisije sporazumno sprejmejo poenostavljene obrazce za medsebojno uporabo.

2. V korist pristojnih organov posameznih držav članic lahko Upravna komisija zbira podatke o določbah nacionalnih zakonodaj, ki sodijo v področje uporabe Uredbe.

3. Upravna komisija pripravi pisna navodila za obveščanje oseb o njihovih pravicah in o administrativnih obveznostih, ki morajo biti izpolnjene za uveljavljanje teh pravic.

Pred določitvijo takih pismenih navodil se je treba posvetovati s Svetovalnim odborom.

Člen 3

Organi za zvezo — Obveščanje med nosilci ter med upravičenci in nosilci

1. Pristojni organi lahko določijo organe za zvezo, ki se lahko neposredno sporazumevajo med seboj.

2. Vsak nosilec države članice in vsaka oseba, ki stalno ali začasno prebiva na ozemlju države članice lahko vloži zahtevo pri nosilcu v drugi državi članici, bodisi neposredno bodisi preko organov za zvezo.

Člen 4

Priloge

1. Pristojni organ ali organi vsake države članice so navedeni v Prilogi 1.

2. Pristojni nosilci vsake države članice so navedeni v Prilogi 2.

3. Nosilci v kraju stalnega prebivališča in nosilci v kraju začasnega prebivališča vsake države članice so navedeni v Prilogi 3.

4. Organi za zvezo, imenovani v skladu s členom 3(1) izvedbene uredbe, so navedeni v Prilogi 4.

5. Določbe iz členov 5, 53(3), 104, 105(2), 116 in 120 izvedbene uredbe so navedene v Prilogi 5.

6. Postopki za izplačilo dajatev, ki jih izberejo nosilci, odgovorni za izplačilo v vsaki državi članici v skladu s členom 53(1) izvedbene uredbe, so navedeni v Prilogi 6.

7. Imena in statutarni sedeži bank iz člena 55(1) izvedbene uredbe so navedeni v Prilogi 7.

8. Države članice, za katere se v njihovem medsebojnem poslovanju uporabljajo določbe člena 10(2)(d) izvedbene uredbe, so navedene v Prilogi 8.

9. Sistemi, ki se upoštevajo pri izračunu povprečnega letnega stroška storitev v skladu s členoma 94(3)(a) in 95(3)(a) izvedbene uredbe, so navedeni v Prilogi 9.

10. V Prilogi 10 so navedeni nosilci ali organi, ki jih pristojni organi imenujejo predvsem v skladu z naslednjimi členi izvedbene uredbe: člen 6(1), člen 11(1), člen 13(2) in (3), člen 14(1), (2) in (3), člen 38(1), člen 70(1), člen 80(2), člen 81, člen 82(2), člen 85(2), člen 89(1), člen 91(2), člen 102(2), člen 110, člen 113(2).

NASLOV II

IZVAJANJE SPLOŠNIH DOLOČB UREDBE

Izvajanje členov 6 in 7 Uredbe

Člen 5

Zamenjava dogovorov o izvajanju konvencij z izvedbeno uredbo

Določbe izvedbene uredbe nadomestijo tiste določbe dogovorov o izvajanju konvencij iz člena 6 Uredbe; nadomestijo tudi določbe, ki se nanašajo na izvajanje določb konvencij iz člena 7(2)(c) Uredbe, v kolikor niso navedene v Prilogi 5 Uredbe.

Izvajanje člena 9 Uredbe

Člen 6

Vključitev v prostovoljno ali prostovoljno nadaljevanje zavarovanja

1. Če na podlagi členov 9 in 15(3) Uredbe oseba izpolnjuje pogoje za vključitev v prostovoljno ali prostovoljno nadaljevanje zavarovanja za primer invalidnost, starost in smrt (pokojnine) v večih sistemih v skladu z zakonodajo ene države članice in če zanjo ni veljalo obvezno zavarovanje po enem od teh sistemov zaradi njene zadnje zaposlitve, se lahko v skladu z omenjenimi členi vključi v sistem prostovoljnega ali prostovoljnega nadaljevanja zavarovanja, določenega z zakonodajo te države članice, ali če to ni mogoče, v sistem po svoji izbiri.

2. Za uveljavljanje določb člena 9(2) uredbe oseba predloži nosilcu zadevne države članice potrdilo o zavarovalnih dobah, dopolnjenimi v skladu z zakonodajo katere koli druge države članice. Tako potrdilo izdajo na zahtevo zadevne osebe nosilec ali nosilci, ki izvajajo zakonodajo, v skladu s katero je oseba dopolnila te dobe.

Izvajanje člena 12 Uredbe

Člen 7

Splošna pravila za izvajanje določb o preprečevanju prekrivanja dajatev — Uporaba teh določb za dajatve za invalidnost, starost in smrt (pokojnine)

1. Če je oseba, ki je upravičena do dajatve v skladu z zakonodajo ene države članice, upravičena tudi do dajatev v skladu z zakonodajo ene ali več drugih držav članic, veljajo naslednja pravila:

(a) če ima uporaba člena 12(2) ali (3) Uredbe za posledico zmanjšanje ali mirovanje teh dajatev, se te dajatve ne smejo zmanjšati ali mirovati za višji znesek, kakor ga dobimo, če vsoto, ki jo je v skladu z zakonodajo, iz katere dajatev izhaja, treba zmanjšati ali mora mirovati, delimo s številom dajatev, za katere velja zmanjšanje ali ustavitev in do katerih je zadevna oseba upravičena;

(b) kar zadeva dajatve v zvezi z invalidnostjo, starostjo ali smrtjo (pokojnine), ki jih nosilec države članice dodeli v skladu s členom 46(2) Uredbe, ta nosilec upošteva vse dajatve druge vrste in vse dohodke ali nagrade, za katere je verjetno, da bodo povzročile zmanjšanje ali ustavitev dajatve, ki jo mora ta nosilec dodeliti, ne za izračun teoretičnega zneska iz člena 46(2)(a) Uredbe, temveč izključno za zmanjšanje ali ustavitev zneska iz člena 46(2)(b) Uredbe. Vendar se upošteva samo del celotnega zneska takšne dajatve, dohodka ali nagrade, ta del pa se določi v sorazmerju s trajanjem dopolnjenih zavarovalnih dob v skladu s členom 46(2)(b) Uredbe.

(c) Kar zadeva dajatve v zvezi z invalidnostjo, starostjo ali smrtjo (pokojnine), ki jih nosilec države članice dodeli v skladu s prvim pododstavkom člena 46(1) Uredbe, ta nosilec upošteva, kjer veljajo določbe člena 46(3) Uredbe, vse dajatve različne vrste in vse dohodke ali nagrade, za katere je verjetno, da bodo povzročile zmanjšanje ali mirovanje dajatve, ki jo mora ta nosilec dodeliti, ne za izračun teoretičnega zneska iz člena 46(1) Uredbe, temveč izključno za zmanjšanje ali ustavitev zneska, ki izhaja iz uporabe člena 46(3) Uredbe. Vendar se upošteva samo del zneska takšnih dajatev, dohodkov ali nagrade, ta del pa se dobi tako, da se za ta znesek uporabi koeficient, enak razmerju med zneskom dajatve, ki izhaja iz uporabe člena 46(3) Uredbe, in zneskom, ki izhaja iz uporabe prvega pododstavka člena 46(1) Uredbe.

2. Za namene člena 12(2), (3) in (4) Uredbe si zadevni pristojni nosilci na zahtevo izmenjujejo vse potrebne podatke.

Člen 8

Pravila, ki se uporabljajo ob prekrivanju pravic do dajatev za materinstvo v skladu z zakonodajo več držav članic

Če ima delavka ali njen družinski član pravico zahtevati dajatve za materinstvo v skladu z zakonodajo dveh ali več držav članic, se te dajatve dodelijo izključno v skladu z zakonodajo države članice, na ozemlju katere se porod zgodi, ali če se ne zgodi na ozemlju ene od teh držav, izključno v skladu z zakonodajo države članice, ki je nazadnje veljala za delavko.

Člen 9

Pravila, ki veljajo ob prekrivanju pravic do pomoči ob smrti v skladu z zakonodajo več držav članic

1. Če smrt nastopi na ozemlju države članice, se obdrži pravica do pomoči ob smrti, pridobljena le v skladu z zakonodajo te države članice, medtem ko pravica, pridobljena v skladu z zakonodajo katere koli druge države članice, preneha veljati.

2. Če smrt nastopi na ozemlju ene države članice, kadar je bila pravica do pomoči ob smrti pridobljena v skladu z zakonodajo dveh ali več drugih držav članic, ali če smrt nastopi izven ozemlja držav članic in je bila navedena pravica pridobljena v skladu z zakonodajo dveh ali več držav članic, se obdrži samo pravica, pridobljena v skladu z zakonodajo države članice, v skladu s katero je delavec dopolnil svojo zadnjo zavarovalno dobo, medtem ko pravica, pridobljena v skladu z zakonodajo katere koli druge države članice, preneha veljati.

Člen 10

Pravila, ki se uporabljajo ob prekrivanju pravic do družinskih dajatev ali družinskih dodatkov ali kadar med isto dobo ali delom dobe za delavca zaporedoma velja zakonodaja več držav članic

1. Če so med isto dobo družinske dajatve ali družinski dodatki izplačljivi dvema osebama v zvezi z istim družinskim članom v skladu s členom 73(1) ali (2) ali členom 74(1) ali (2) Uredbe in v skladu z zakonodajo države stalnega prebivališča tega družinskega člana, se v zvezi s prekrivanjem pravic do družinskih dodatkov ali družinskih dajatev uporabljajo določbe, ki jih predvideva zakonodaja države stalnega prebivališča družinskega člana. V ta namen se pravica do družinskih dajatev ali družinskih dodatkov v skladu s členom 73(1) ali (2) ali členom 74(1) ali (2) Uredbe upošteva, kakor da bi bila pravica, pridobljena v skladu z zakonodajo države stalnega prebivališča zadevnega družinskega člana.

2. Če je za delavca zaporedoma veljala zakonodaja dveh držav članic v obdobju, ki ločuje dva datuma za izplačilo družinskih dajatev ali družinskih dodatkov, kakor je to določeno v zakonodaji ene ali obeh zadevnih držav članic, se uporabljajo naslednja pravila:

(a) družinske dajatve ali družinski dodatki, ki jih takšen delavec lahko zahteva, ker zanj velja zakonodaja vsake od teh držav, ustrezajo številu dnevnih dajatev, izplačljivih v skladu z zadevno zakonodajo. Če ti zakonodaji ne predvidevata dnevnih dajatev ali dodatkov, se družinske dajatve ali družinski dodatki odobrijo v sorazmerju z dolžino obdobja, v katerem je za takšnega delavca veljala zakonodaja vsake od držav članic, glede na dobo, ki jo določa zadevna zakonodaja;

(b) če je družinske dajatve ali družinske dodatke zagotavljal nosilec v obdobju, ko bi jih moral zagotavljati drugi nosilec, navedena nosilca uskladita račune;

(c) za namene pododstavkov (a) in (b), v katerih so dobe zaposlitve, dopolnjene v skladu z zakonodajo ene države članice, izražene v enotah, drugačnih od tistih, ki se uporabljajo pri izračunu družinskih dajatev ali družinskih dodatkov v skladu z zakonodajo druge države članice, ki je za delavca tudi veljala v istem obdobju, se pretvorba opravi v skladu s členom 15(3) izvedbene uredbe;

(d) ne glede na določbe pododstavka (a) o medsebojnih poslih držav članic, naštetih v Prilogi 8 k izvedbeni uredbi, nosilec, ki nosi stroške družinskih dajatev ali družinskih dodatkov zaradi prve zaposlitve v zadevnem obdobju, nosi navedene stroške skozi celotno tekoče obdobje.

3. Kadar družinski člani delavca, za katerega velja francoska zakonodaja, ali brezposelne osebe, ki prejema dajatve za brezposelnost po francoski zakonodaji, prenesejo svoje stalno prebivališče iz ene države članice v drugo državo članico v istem koledarskem mesecu, jim nosilec, ki je odgovoren za izplačilo družinskih dodatkov na začetku tega meseca, izplačuje te dodatke tekom celega meseca.

NASLOV III

IZVAJANJE DOLOČB UREDBE ZA DOLOČITEV ZAKONODAJE, KI SE UPORABLJA

Izvajanje členov 13 do 16 Uredbe

Člen 11

Predpisani postopki pri napotitvi drugam

1. V primerih iz člena 14(1)(a) in (2)(a) Uredbe nosilec, ki ga je imenoval pristojni organ države članice, katere zakonodaja ostaja veljavna, delavcu izda na njegovo zahtevo ali na zahtevo njegovega delodajalca, in če so izpolnjeni zahtevani pogoji, potrdilo o napotitvi, ki dokazuje, da za delavca ostane ta zakonodaja veljavna do določenega datuma.

2. Soglasje, predvideno v členu 14(1)(a)(ii) Uredbe, zahteva delodajalec.

Člen 12

Posebne določbe v zvezi z zavarovanjem po nemškem sistemu socialne varnosti

1. Kadar se v skladu z določili členov 14(1)(b) in (c) ali (2)(a) Uredbe uporablja nemška zakonodaja za delavca, ki je zaposlen v podjetju ali pri delodajalcu, čigar registrirani sedež ali poslovna enota ni na nemškem ozemlju, se ta zakonodaja uporablja, kakor da bi bil delavec zaposlen v kraju svojega stalnega prebivališča na nemškem ozemlju.

2. Če se plačujejo prispevki za določeno dobo v skladu z zakonodajo druge države članice, ki ni Nemčija v okviru obveznega sistema zavarovanja za invalidnost, starost ali smrt (pokojnine), se za isto dobo lahko plačujejo tudi dodatni prispevki za dodatno zavarovanje v skladu z nemško zakonodajo (Höherversicherung).

Člen 13

Uveljavljanje pravice do izbire za osebe, ki so zaposlene v diplomatskih in konzularnih predstavništvih

1. Pravica izbire, ki jo določa člen 16(2) uredbe, se mora prvič uveljaviti v treh mesecih po dnevu, ko se je delavec zaposlil v zadevnem diplomatskem ali konzularnem predstavništvu ali ko stopi v osebno službo pri predstavnikih takega predstavništva. Izbira začne veljati z dnem nastopa zaposlitve.

Kadar oseba ponovno uveljavlja svojo pravico izbire ob koncu koledarskega leta, začne izbira veljati prvi dan naslednjega koledarskega leta.

2. Delavec, ki uveljavlja svojo pravico do izbire, obvesti nosilca, ki ga imenuje pristojni organ države članice, katere zakonodajo je izbral, sočasno pa o tem obvesti tudi svojega delodajalca. Omenjeni nosilec po potrebi posreduje to informacijo vsem drugim nosilcem iste države članice v skladu z navodili, ki jih izda pristojni organ te države.

3. Nosilec, ki ga imenuje pristojni organ države članice, katere zakonodajo je izbral delavec, delavcu izda potrdilo kot dokaz, da zanj velja zakonodaja te države članice, medtem ko je zaposlen v zadevnem diplomatskem ali konzularnem predstavništvu ali je v osebni službi pri predstavnikih tega predstavništva.

4. Kadar se oseba odloči za nemško zakonodajo, se določbe te zakonodaje uporabljajo, kakor da bi bil delavec zaposlen v kraju, kjer ima svoj sedež nemška vlada. Pristojni organ imenuje pristojnega nosilca zdravstvenega zavarovanja.

Člen 14

Uveljavljanje pravice do izbire za pomožno osebje Evropskih skupnosti

1. Pravico do izbire, ki jo določa člen 16(3) uredbe, se mora uveljaviti s sklenitvijo pogodbe o zaposlitvi. Organ, pooblaščen za sklepanje teh pogodb, obvesti nosilca, ki ga imenuje pristojni organ države članice, zakonodajo katere je član pomožnega osebja izbral. Omenjeni nosilec po potrebi posreduje to informacijo vsem drugim nosilcem v isti državi članici.

2. Nosilec, ki ga imenuje pristojni organ države članice, zakonodajo katere je član pomožnega osebja izbral, mu izda potrdilo kot dokaz, da zanj velja zakonodaja te države članice, dokler je zaposlen pri Evropskih skupnostih kot član pomožnega osebja.

3. Pristojni organi držav članic lahko, kadar je to potrebno, imenujejo pristojne nosilce za člane pomožnega osebja Evropskih skupnosti.

4. Kadar član pomožnega osebja, zaposlen na ozemlju države članice, ki ni Nemčija, izbere nemško zakonodajo, se določbe te zakonodaje uporabljajo, kot če bi bil član pomožnega osebja zaposlen v kraju, kjer ima svoj sedež nemška vlada. Pristojni organ imenuje pristojnega nosilca zdravstvenega zavarovanja.

NASLOV IV

IZVAJANJE POSEBNIH DOLOČB UREDBE V ZVEZI Z RAZLIČNIMI KATEGORIJAMI DAJATEV

POGLAVJE 1

SPLOŠNA PRAVILA ZA SEŠTEVANJE ZAVAROVALNIH DOB

Člen 15

1. V primerih iz členov 18(1), 38, 45(1) in (2), 64 ter 67(1) in (2) Uredbe se zavarovalne dobe seštevajo po naslednjih pravilih:

(a) zavarovalnim dobam, dopolnjenim v skladu z zakonodajo ene države članice, se dodajo zavarovalne dobe, dopolnjene v skladu z zakonodajo katere koli druge države članice, če je to potrebno zaradi njihovega upoštevanja pri dopolnitvi zavarovalnih dob, dopolnjenih v skladu z zakonodajo prve države članice, za pridobitev, ohranitev ali ponovno pridobitev pravic do dajatev, pod pogojem, da se takšne zavarovalne dobe ne prekrivajo. Kadar bi morale dajatve za invalidnost, starost ali smrt (pokojnine) v skladu z določbami člena 46(2) Uredbe dodeliti nosilci dveh ali več držav članic, vsak od zadevnih nosilcev izvede ločeno seštevanje ob upoštevanju vseh zavarovalnih dob, katere je delavec dopolnil v skladu z zakonodajami vseh držav članic, ki so zanj veljale, brez vpliva, kjer je to ustrezno, na določbe člena 45(2) in člena 46(2)(c) Uredbe;

(b) če doba obveznega zavarovanja, dopolnjena v skladu z zakonodajo ene države članice, sovpada z zavarovalno dobo, dopolnjeno v okviru prostovoljnega ali prostovoljnega nadaljevanja zavarovanja v skladu z zakonodajo druge države članice, se upošteva samo doba obveznega zavarovanja;

(c) če zavarovalna doba, ki ni doba, obravnavana kot takšna, dopolnjena v skladu z zakonodajo ene države članice, sovpada z dobo, ki se obravnava kot zavarovalna doba v skladu z zakonodajo druge države članice, se upošteva samo prva doba;

(d) vsako dobo, ki se obravnava kot zavarovalna doba v skladu z zakonodajami dveh ali več držav članic, upošteva samo nosilec države članice, v skladu z zakonodajo katere je bila zavarovana oseba pred navedeno dobo nazadnje obvezno zavarovana; če zavarovana oseba pred navedeno dobo ni bila obvezno zavarovana v skladu z zakonodajo države članice, zadnjo navedeno dobo upošteva nosilec države članice, v skladu z zakonodajo katere je bila oseba prvič obvezno zavarovana po navedeni dobi;

(e) kadar se ne dá točno določiti časovnega obdobja, v katerem so bile nekatere zavarovalne dobe dopolnjene v skladu z zakonodajo ene države članice, se za takšne zavarovalne dobe predpostavlja, da se ne prekrivajo z zavarovalnimi dobami, dopolnjenimi v skladu z zakonodajo druge države članice, in se, kadar je to ugodno, upoštevajo;

(f) kadar se v skladu z zakonodajo ene države članice nekatere zavarovalne dobe upoštevajo samo, če so bile dopolnjene v določenem časovnem obdobju, nosilec, ki izvaja takšno zakonodajo:

(i) upošteva zavarovalne dobe, dopolnjene v skladu z zakonodajo druge države članice, samo če so bile dopolnjene v navedenem roku; ali

(ii) podaljša ta rok za čas trajanja zavarovalnih dob, ki so bile v celoti ali deloma dopolnjene v navedenem roku v skladu z zakonodajo druge države članice, kadar zavarovalne dobe, vključene v skladu z zakonodajo druge države članice, povzročijo samo začasno ustavitev roka, v katerem je treba zavarovalne dobe dopolniti.

2. Zavarovalne dobe, dopolnjene v skladu z zakonodajo države članice, za katero se Uredba ne uporablja, ki pa se upoštevajo v skladu z zakonodajo tiste države članice, za katero se Uredba uporablja, se obravnavajo kot zavarovalne dobe, ki se upoštevajo pri seštevanju.

3. Kadar so zavarovalne dobe, dopolnjene v skladu z zakonodajo ene države članice, izražene v enotah, ki se razlikujejo od enot, ki jih uporablja zakonodaja druge države članice, se pretvarjanje, potrebno za seštevanje, izvede po naslednjih pravilih:

(a) če je za delavca veljal šestdnevni delovni teden:

(i) en dan ustreza osmim uram in narobe;

(ii) šest dni ustreza enemu tednu in narobe;

(iii) šestindvajset dni ustreza enemu mesecu in narobe;

(iv) trije meseci ali trinajst tednov ali oseminsedemdeset dni ustreza enemu trimesečju in narobe;

(v) pri pretvarjanju tednov v mesece in narobe se tedni in meseci pretvorijo v dneve;

(vi) z uporabo prejšnjih pravil pri skupni vsoti zavarovalnih dob, dopolnjenih v enem koledarskem letu, se ne dobi skupni znesek, ki bi presegal tristo dvanajst dni ali dvainpetdeset tednov ali dvanajst mesecev ali štiri trimesečja;

(b) Če je za delavca veljal petdnevni delovni teden:

(i) en dan ustreza devetim uram in narobe;

(ii) pet dni ustreza enemu tednu in narobe;

(iii) dvaindvajset dni ustreza enemu mesecu in narobe;

(iv) trije meseci ali trinajst tednov ali šestinšestdeset dni ustreza enemu trimesečju in narobe;

(v) pri pretvarjanju tednov v mesece in narobe se tedni in meseci pretvorijo v dneve;

(vi) z uporabo prejšnjih pravil pri skupni vsoti zavarovalnih dob, dopolnjenih v enem koledarskem letu, se ne dobi skupni znesek, ki bi presegal dvesto štiriinšestdeset dni ali dvainpetdeset tednov ali dvanajst mesecev ali štiri trimesečja.

POGLAVJE 2

BOLEZEN IN MATERINSTVO

Izvajanje člena 18 Uredbe

Člen 16

Potrdilo o zavarovalnih dobah

1. Za uveljavljanje določb člena 18 Uredbe delavec pristojnemu nosilcu predloži potrdilo z navedbo zavarovalnih dob, dopolnjenih v skladu z zakonodajo, ki je zanj nazadnje veljala.

2. To potrdilo na zahtevo delavca izda nosilec ali nosilci države članice, katerih zakonodaja je zanj nazadnje veljala. Če omenjenega potrdila ne predloži, ga pristojni nosilec pridobi od zadevnega nosilca ali nosilcev.

3. Določbe odstavkov (1) in (2) se smiselno uporabljajo, če je treba, zato, da se izpolnijo pogoji po zakonodaji pristojne države, upoštevati zavarovalne dobe predhodno dopolnjene po zakonodaji kake druge države članice.

Izvajanje člena 19 Uredbe

Člen 17

Storitve v primeru stalnega prebivališča v državi članici, ki ni pristojna država

1. Za pridobitev storitev po členu 19 Uredbe se mora delavec skupaj s svojimi družinskimi člani prijaviti pri nosilcu v kraju stalnega prebivališča s predložitvijo potrdila, da je skupaj s svojimi družinskimi člani upravičen do navedenih storitev. To potrdilo, ki temelji, kjer je to ustrezno, na podatkih, ki jih predloži delodajalec, izda pristojni nosilec. Če delavec ali njegovi družinski člani ne predložijo navedenega potrdila, ga nosilec v kraju stalnega prebivališča pridobi od pristojnega nosilca.

2. Potrdilo velja, dokler nosilec v kraju stalnega prebivališča ni obveščen o njegovem preklicu. Kadar pa navedeno overjeno izjavo izda francoski nosilec, velja samo tri mesece po datumu izdaje in jo je treba vsake tri mesece podaljšati.

3. Če je delavec sezonski delavec, potrdilo iz odstavka 1 velja celotni čas predvidenega trajanja sezonskega dela, razen če medtem pristojni nosilec obvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča o njegovem preklicu.

4. Nosilec v kraju stalnega prebivališča obvesti pristojnega nosilca o vsaki prijavi, izvedeni v skladu z določbami odstavka 1.

5. Ob vsaki zahtevi za storitve zadevna oseba predloži potrdila, ki so potrebna za dodelitev storitev po zakonodaji države članice, na ozemlju katere ima stalno prebivališče.

6. V primeru bolnišničnega zdravljenja nosilec v kraju stalnega prebivališča v treh dneh po datumu, ko izve za hospitalizacijo, obvesti pristojnega nosilca o datumu sprejema v bolnišnico, predvidenem trajanju bolnišničnega zdravljenja in datumu odpusta iz bolnišnice. Obvestilo ni potrebno, kadar se stroški storitev povrnejo nosilcu v kraju stalnega prebivališča v pavšalnem znesku.

7. Nosilec v kraju stalnega prebivališča vnaprej obvesti pristojnega nosilca o vsaki odločitvi, ki se nanaša na odobritev storitev, vključenih v seznam iz člena 24(2) Uredbe. Pristojni nosilec ima na voljo petnajst dni od dneva, ko so te informacije poslane, da vloži ugovor in navede razloge za utemeljitev ugovora. Če ob izteku roka takšnega ugovora ni, nosilec v kraju stalnega prebivališča nudi storitve. Kadar je treba takšne storitve nuditi v primeru skrajne nujnosti, nosilec v kraju stalnega prebivališča o tem nemudoma obvesti pristojnega nosilca. Obvestilo o ugovoru z navedbo razlogov za njegovo utemeljitev ni potrebno, kadar se stroški storitev v pavšalnem znesku povrnejo nosilcu v kraju stalnega prebivališča.

8. Delavec ali njegovi družinski člani obvestijo nosilca v kraju stalnega prebivališča o vsaki spremembi okoliščin, ki bi lahko vplivale na njihovo upravičenost do storitev, zlasti o prekinitvi ali spremembi zaposlitve delavca ali o prenosu stalnega ali začasnega prebivališča delavca ali njegovega družinskega člana. Če delavec preneha biti zavarovan ali preneha biti upravičen do storitev, pristojni nosilec prav tako ustrezno obvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča. Nosilec v kraju stalnega prebivališča lahko kadarkoli zahteva od pristojnega nosilca, da mu predloži vse informacije v zvezi z zavarovanjem delavca ali z njegovim upravičenjem do storitev.

9. Dve ali več držav članic ali pristojni organi teh držav članic se lahko po prejemu mnenja Upravne komisije dogovorijo tudi o drugih izvedbenih pravilih.

Člen 18

Denarne dajatve v primeru stalnega prebivališča v državi članici, ki ni pristojna država

1. Za pridobitev denarnih dajatev po členu 19(1)(b) Uredbe se delavec v treh dneh po začetku nezmožnosti za delo prijavi pri nosilcu v kraju stalnega prebivališča s predložitvijo obvestila o prekinitvi dela, ali spričevalo o delovni nezmožnosti, ki ga izda lečeči zdravnik zadevnega delavca, če tako določa zakonodaja, ki jo izvaja pristojni nosilec ali nosilec v kraju stalnega prebivališča.

2. Kadar lečeči zdravniki zadevnega delavca v državi stalnega prebivališča ne izdajo potrdil o nezmožnosti za delo, se delavec obrne neposredno na nosilca v kraju stalnega prebivališča v roku, določenem z zakonodajo, ki jo ta uporablja.

Ta nosilec da nezmožnost za delo nemudoma zdravniško potrditi in sestaviti potrdilo iz odstavka 1. Tako potrdilo mora navajati predvideno trajanje nezmožnosti za delo in se nemudoma pošlje pristojnemu nosilcu.

3. V primerih, ko se odstavek 2 ne uporablja, nosilec v kraju stalnega prebivališča delavca čimprej, v vsakem primeru pa v treh dneh po datumu, ko se je pri njem prijavil, napoti na zdravniški pregled, kakor da bi bil zavarovan pri tem nosilcu. Zdravnik, ki opravi preiskave, v svojem poročilu navede zlasti verjetni čas trajanja delovne nezmožnosti, nosilec v kraju stalnega prebivališča pa ga v treh dneh po datumu pregleda predloži pristojnemu nosilcu.

4. Nosilec v kraju stalnega prebivališča nato opravi vsa potrebna administrativna preverjanja ali zdravniške preglede delavca, kakor da bi bil zavarovan pri tem nosilcu. Kakor hitro ugotovi, da je delavec zopet sposoben za delo, o tem nemudoma obvesti delavca in pristojnega nosilca, pri čemer navede datum prenehanja delovne nezmožnosti delavca. Brez vpliva na določbe odstavka 6 se obvestilo delavca obravnava kot odločitev, sprejeta v imenu pristojnega nosilca.

5. V vseh primerih si pristojni nosilec pridrži pravico, da delavca napoti na pregled k zdravniku po lastni izbiri.

6. Če se pristojni nosilec odloči, da zadrži denarne dajatve, ker delavec še ni izpolnil vseh predpisanih postopkov, določenih v zakonodaji države stalnega prebivališča, ali če ugotovi, da je delavec sposoben, da nadaljuje delo, o svoji odločitvi obvesti delavca in hkrati pošlje izvod te odločitve nosilcu v kraju stalnega prebivališča.

7. Ko delavec ponovne začne z delom, o tem obvesti pristojnega nosilca, če takšno obvestilo zahteva zakonodaja, ki jo uporablja ta nosilec.

8. Pristojni nosilec izplača denarne dajatve na primeren način, običajno z mednarodnim denarnim nakazilom, in o tem ustrezno obvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča in delavca. Kadar denarne dajatve izplačuje nosilec v kraju stalnega prebivališča v imenu pristojnega nosilca, slednji obvesti delavca o njegovih pravicah, nosilca v kraju stalnega prebivališča pa o znesku denarnih dajatev, o datumih izplačil in o najdaljšem obdobju, v katerem je mogoče dajatve zagotavljati v skladu z zakonodajo pristojne države.

9. Dve ali več držav članic ali pristojni organi teh držav članic se lahko po prejemu mnenja Upravne komisije dogovorijo tudi o drugih izvedbenih pravilih.

Izvajanje člena 20 Uredbe

Člen 19

Posebne določbe za obmejne delavce in njihove družinske člane

Obmejnim delavcem ali njihovim družinskim članom se lahko izdajajo medicinski izdelki, povoji, očala in pripomočki manjših vrednosti ter opravljajo laboratorijske analize in preiskave samo na ozemlju države članice, v kateri so bili predpisani ali priporočeni, v skladu z zakonodajo te države članice.

Izvajanje člena 22 Uredbe

Člen 20

Storitve v primeru začasnega prebivališča v državi članici, ki ni pristojna država — Posebni primer delavcev, napotenih drugam, ter delavcev, zaposlenih v mednarodnem prometu, in njihovih družinskih članov

1. Delavec, zajet v členu 14(1)(a)(i) ali 2(a) uredbe, za pridobitev storitev zase in za svoje družinske člane, ki ga spremljajo v času njegove napotitve, predloži nosilcu v kraju stalnega prebivališča potrdilo, predvideno v členu 11 izvedbene uredbe. Za delavca, ki je predložil takšno potrdilo, se predpostavlja, da je izpolnil pogoje za pridobitev pravice do storitev.

2. Delavec, ki je zaposlen v mednarodnem prometu in zajet v členu 14(1)(b) Uredbe ter med svojo zaposlitvijo odide na ozemlje države članice, ki ni pristojna država, za pridobitev storitev zase in za svoje družinske člane, ki ga spremljajo, nosilcu v kraju začasnega prebivališča čimprej predloži posebno potrdilo, ki jo izda delodajalec ali njegov zastopnik v tekočem koledarskem mesecu ali v roku dveh koledarskih mesecev pred njeno predložitvijo. V tem potrdilu se navedejo zlasti datum, ko se je delavec zaposlil pri navedenem delodajalcu, ter ime in naslov pristojnega nosilca; če se v skladu z zakonodajo pristojne države od delodajalca ne zahteva, da pozna pristojnega nosilca, delavec pri predložitvi svoje vloge nosilcu v kraju začasnega prebivališča pisno predloži ime in naslov tega nosilca. Za delavca, ki je predložil takšno potrdilo, se predpostavlja, da je izpolnil pogoje za pridobitev pravice do storitev. Če delavec pred zdravljenjem ne more stopiti v stik z nosilcem v kraju začasnega prebivališča, je ob predložitvi navedenega potrdila kljub temu deležen takšnega zdravljenja, kakor če bi bil zavarovan pri tem nosilcu.

3. Nosilec v kraju začasnega bivališča v treh dneh pri pristojnem nosilcu poizve, ali zadevni delavec izpolnjuje pogoje za pridobitev pravice do storitev. Nosilec v kraju začasnega prebivališča zagotavlja storitve, dokler ne prejme odgovora od pristojnega nosilca, vendar največ trideset dni.

4. Pristojni nosilec pošlje svoj odgovor nosilcu v kraju začasnega bivališča v desetih dneh po prejemu zahteve tega nosilca. Če je odgovor pritrdilen, pristojni nosilec po potrebi navede najdaljši čas, v katerem se lahko zagotavljajo storitve v skladu z zakonodajo, ki jo uporablja, in nosilec v kraju začasnega prebivališča nadalje nudi omenjene storitve.

5. Namesto spričevala ali potrdila iz odstavkov 1 in 2, lahko delavci, zajeti v navedenih odstavkih, nosilcu v kraju začasnega bivališča predložijo potrdilo, v katerem je navedeno, da so bili pogoji za pridobitev pravice do storitev izpolnjeni. V tem potrdilu, ki ga izda pristojni nosilec, je še posebno točno določen, kjer je to potrebno, najdaljši rok, v katerem se storitve lahko zagotovijo v skladu z zakonodajo pristojne države. V tem primeru se odstavki 1, 2, 3 in 4 ne uporabljajo.

6. Odstavki 6, 7 in 9 člena 17 izvedbene uredbe se uporabljajo smiselno.

7. Stroški storitev, zagotovljenih na podlagi predpostavke iz odstavkov 1 in 2, se povrnejo, kakor to predvideva člen 36(1) uredbe.

Člen 21

Storitve v primeru začasnega prebivališča v državi članici, ki ni pristojna država — Delavci, ki niso zajeti v členu 20 izvedbene uredbe

1. Za prejemanje storitev po členu 22(1)(a)(i) uredbe, razen v primerih iz člena 20 izvedbene uredbe, delavec predloži nosilcu v kraju začasnega bivališča potrdilo, v katerem je navedeno, da je upravičen do omenjenih storitev. V tem potrdilu, ki ga izda pristojni nosilec na zahtevo delavca, po možnosti preden ta zapusti ozemlje države članice, v kateri ima stalno prebivališče, je, kjer je to potrebno, zlasti točno določeno najdaljše obdobje, v katerem se storitve lahko zagotavljajo, določeno v zakonodaji pristojne države. Če delavec ne predloži navedenega potrdila, ga nosilec v kraju začasnega bivališča pridobi od pristojnega nosilca.

2. Smiselno se uporabljajo določbe člena 17(6), (7) in (9) izvedbene uredbe.

Člen 22

Storitve za delavce, ki prenesejo svoje stalno prebivališče ali se vrnejo v državo svojega stalnega prebivališča, in za delavce z dovoljenjem za odhod na zdravljenje v drugo državo članico

1. Za prejemanje storitev po členu 22(1)(b)(i) uredbe delavec nosilcu v kraju stalnega prebivališča predloži potrdilo kot dokaz, da je upravičen do nadaljnjega prejemanja navedenih dajatev. V potrdilu, ki ga izda pristojni nosilec, je, kadar je to potrebno, v skladu z določbami zakonodaje pristojne države, zlasti določeno najdaljše obdobje zagotavljanja storitev. Potrdilo se lahko na zahtevo delavca izda po njegovem odhodu, če je zaradi višje sile ni bilo mogoče izdati vnaprej.

2. Smiselno se uporabljao določbe člena 17 (6), (7) in (9) izvedbene uredbe.

3. Odstavek 1 in 2 se smiselno uporabljata tudi za določbe glede storitev v primeru iz člena 22(1)(c)(i) uredbe.

Člen 23

Storitve za družinske člane

Določbe člena 21 ali člena 22 izvedbene uredbe se, kakor je to ustrezno, po analogiji uporabljajo za zagotavljanje storitev družinskim članom, kakor je določeno v členu 23(3) Uredbe.

Člen 24

Denarne dajatve za delavce v primeru začasnega prebivališča v državi članici, ki ni pristojna država

Določbe člena 18 izvedbene uredbe se smiselno uporabljajo za prejemanje denarnih dajatev po členu 22(1)(a)(ii) uredbe. Brez vpliva na obveznost predložitve potrdila o delovni nezmožnosti, delavcu, ki začasno biva na ozemlju države članice, ne da bi tam opravljal kakršnokoli poklicno dejavnost, ni treba predložiti obvestila o prenehanju opravljanja dela iz člena 18(1) izvedbene uredbe.

Izvajanje člena 23(3) Uredbe

Člen 25

Potrdilo o družinskih članih, ki se upoštevajo pri izračunu denarnih dajatev

1. Za prejemanje dajatev iz člena 23(3) uredbe delavec pristojnemu nosilcu predloži potrdilo o svojih družinskih članih s stalnim prebivališčem na ozemlju države članice, ki ni država, v kateri ima sedež navedeni nosilec.

2. To potrdilo izda nosilec v kraju stalnega prebivališča družinskih članov.

Potrdilo velja dvanajst mesecev po datumu izdaje. Lahko se podaljša. V tem primeru velja od datuma podaljšanja.

Delavec nemudoma obvesti pristojnega nosilca o vsakem pojavu, zaradi katerega bi bilo treba spremeniti navedeno potrdilo. Sprememba začne veljati z datumom navedenega pojava.

3. Namesto overjene izjave, predvidene v odstavku 1, lahko pristojni nosilec od delavca zahteva, da ji predloži najnovejše dokumente o osebnem stanju družinskih članov s stalnim prebivališčem na ozemlju države članice, ki ni država, v kateri ima sedež navedeni nosilec.

Izvajanje člena 25(1) Uredbe

Člen 26

Dajatve za brezposelne osebe, ko odidejo v državo članico, ki ni pristojna država, da bi si tam poiskale zaposlitev

1. Za prejemanje denarnih dajatev in storitev po členu 25(1) uredbe brezposelna oseba zase in za svoje družinske člane predloži nosilcu zdravstvenega zavarovanja v kraju, kamor je prišla, potrdilo, za katero zaprosi pred svojim odhodom pri pristojnem nosilcu zdravstvenega zavarovanja. Če brezposelna oseba omenjenega potrdila ne predloži, ga nosilec v kraju, kamor je prišla, pridobi od pristojnega nosilca.

To potrdilo mora dokazovati obstoj pravice do navedenih dajatev pod pogoji, določenimi v členu 69(1)(a) uredbe; ob upoštevanju določb člena 69(1)(c) mora navajati trajanje take pravice in znesek denarnih dajatev, ki se po potrebi zagotavljajo iz zdravstvenega zavarovanja med zgoraj omenjenim obdobjem v primeru nezmožnosti za delo ali bolnišničnega zdravljenja.

2. Nosilec zavarovanja za primer brezposelnosti v kraju, kamor je prišla brezposelna oseba mora na izvodu potrdila iz člena 83 izvedbene uredbe, ki ga pošlje nosilcu zdravstvenega zavarovanja v istem kraju, navesti, da so pogoji, določeni v členu 69(1)(b) uredbe, izpolnjeni in navesti datum njihove izpolnitve in datum, od katerega dalje brezposlena oseba prejema dajatve za brezposelnost na stroške pristojnega nosilca.

To potrdilo velja za obdobje, določeno v členu 69(1)(c) uredbe, dokler so izpolnjeni pogoji. Nosilec zavarovanja za brezposelnost v kraju, kamor je prišla brezposelna oseba, v treh dneh obvesti navedenega nosilca zdravstvenega zavarovanja, če pogoji niso več izpolnjeni.

3. Smiselno se uporabljajo določbe člena 17(6) in (7) izvedbene uredbe.

Izvajanje člena 25(3) Uredbe

Člen 27

Storitve za družinske člane brezposelnih oseb v primeru stalnega prebivališča v državi članici, ki ni pristojna država

Člen 17 izvedbene uredbe se smiselno uporablja za odobritev storitev družinskim članom brezposelnih oseb, kadar imajo ti družinski člani stalno prebivališče na ozemlju države članice, ki ni pristojna država. Pri prijavi družinskih članov brezposelnih oseb, ki prejemajo dajatve po določbah člena 69(1) uredbe, je treba predložiti potrdilo iz člena 26(1) izvedbene uredbe. Ta overjena izjava velja za čas, v katerem se dajatve lahko zagotavljajo po členu 69(1) Uredbe.

Izvajanje člena 26 Uredbe

Člen 28

Storitve za vlagatelje zahtevkov za pokojnino in njihove družinske člane

1. Prosilec se skupaj s svojimi družinskimi člani za prejemanje storitev po členu 26(1) uredbe na ozemlju države članice, v kateri ima stalno prebivališče, prijavi pri nosilcu v kraju stalnega prebivališča s predložitvijo potrdila kot dokaza, da je v skladu z zakonodajo druge države članice upravičen do navedenih storitev zase in za svoje družinske člane. To potrdilo izda nosilec te druge države članice, ki je pristojna za storitve.

2. Nosilec v kraju stalnega prebivališča obvesti nosilca, ki je izdal potrdilo, o vsaki prijavi, opravljeni v skladu z odstavkom 1.

Izvajanje člena 28 Uredbe

Člen 29

Storitve za upokojence in njihove družinske člane, ki nimajo stalnega prebivališča v državi članici, v skladu z zakonodajo katere so upravičeni do dajatev

1. Upokojenec se skupaj s svojimi družinskimi člani za prejemanje storitev po členu 28(1) uredbe na ozemlju države članice, v kateri ima stalno prebivališče, prijavi pri nosilcu v kraju stalnega prebivališča s predložitvijo potrdila kot dokaza, da je upravičen do navedenih storitev zase in za svoje družinske člane v skladu z zakonodajo ali v skladu z eno od zakonodaj, po katerih se pokojnina izplačuje.

2. To potrdilo na zahtevo upokojenca izda nosilec ali eden od nosilcev, pristojnih za izplačilo pokojnine, ali kjer je to ustrezno, nosilec, pooblaščen za odločanje o upravičenosti do storitev, takoj ko upokojenec izpolni pogoje za pridobitev pravice do navedenih storitev. Če upokojenec ne predloži potrdila, ga nosilec v kraju stalnega prebivališča pridobi od nosilca ali nosilcev, pristojnih za izplačilo pokojnine, ali kjer je to ustrezno, od nosilca, pooblaščenega za izdajanje takšnih potrdil. Medtem ko čaka na prejem takšnega potrdila, lahko nosilec v kraju stalnega prebivališča na podlagi dokumentacije upokojenca in njegove družinske člane prijavi začasno. Ta prijava zavezuje nosilca, pristojnega za izplačilo storitev, razen če nosilec v kraju stalnega prebivališča ne pošlje potrdila iz odstavka 1.

3. Nosilec v kraju stalnega prebivališča obvesti nosilca, ki je izdal potrdilo, predvideno v odstavku 1, o vsaki prijavi, izvedeni v skladu z določbami navedenega odstavka.

4. Pri oddaji vloge za storitve mora upokojenec nosilcu v kraju stalnega prebivališča s potrdilom o prejemu ali s kontrolnim odrezkom nakaznice zadnjega opravljenega izplačila dokazati, da je še vedno upravičen do pokojnine.

5. Upokojenec ali njegovi družinski člani obvestijo nosilca v kraju stalnega prebivališča o vsaki spremembi njihovega položaja, ki bi lahko spremenila njihovo pravico do storitev, zlasti o vsaki začasni ukinitvi ali odvzemu pokojnine in o vsakem prenosu njihovega stalnega prebivališča. Nosilci, pristojni za izplačilo pokojnine, o vsaki takšni spremembi obvestijo tudi nosilca v kraju upokojenčevega stalnega prebivališča.

6. Upravna komisija v potrebnem obsegu določi postopek za določitev nosilca, ki nosi stroške izplačila storitev v primeru iz člena 28(2)(b) Uredbe.

Izvajanje člena 29 Uredbe

Člen 30

Storitve za družinske člane s stalnim prebivališčem v državi članici, ki ni država, v kateri ima stalno prebivališče upokojenec

1. Družinski člani se za pridobitev storitev po členu 29(1) Uredbe na ozemlju države članice, v kateri imajo stalno prebivališče, prijavijo pri nosilcu v svojem kraju stalnega prebivališča s predložitvijo dokumentiranih dokazov, katere zahteva zakonodaja, ki jo navedeni nosilec izvaja, za odobritev takšnih storitev družinskim članom upokojenca, skupaj s potrdilom kot dokazom, da je upokojenec upravičen do storitev zase in za svoje družinske člane. To potrdilo, ki jo izda nosilec v kraju stalnega prebivališča upokojenca, velja, dokler nosilec v kraju stalnega prebivališča družinskih članov ni obveščen o njenem preklicu. Kadar pa navedeno potrdilo izda francoski nosilec, velja samo dvanajst mesecev od datuma izdaje in jo je treba vsako leto podaljšati.

2. Pri oddaji zahtevka za storitve družinski člani nosilcu v svojem kraju stalnega prebivališča predložijo overjeno izjavo iz odstavka 1, če zakonodaja, ki jo ta nosilec izvaja, predvideva, da je vlogi treba priložiti dokaz o upravičenosti do pokojnine.

3. Nosilec v kraju upokojenčevega stalnega prebivališča obvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča družinskih članov o mirovanju izplačila pokojnine ali o njenem odvzemu in o vsakem prenosu stalnega prebivališča upokojenca. Nosilec v kraju stalnega prebivališča družinskih članov lahko kadarkoli od nosilca v upokojenčevem kraju stalnega prebivališča zahteva, da mu dostavi kakršne koli podatke v zvezi z upravičenostjo do storitev.

4. Družinski člani obvestijo nosilca v kraju svojega stalnega prebivališča o vsaki spremembi svojih razmer, za katere je verjetno, da bodo spremenile njihovo pravico do storitev, zlasti o vsakem prenosu stalnega prebivališča.

Izvajanje člena 31 Uredbe

Člen 31

Storitve za upokojence in njihove družinske člane z začasnim bivališčem v državi članici, ki ni država članica, v kateri imajo stalno prebivališče

1. Za prejemanje storitev po členu 31 Uredbe upokojenec nosilcu v kraju začasnega bivališča predloži potrdilo kot dokaz, da je upravičen do navedenih storitev. V tem potrdilu, ki mu ga izda nosilec v upokojenčevem kraju stalnega prebivališča, po možnosti preden zapusti ozemlje države članice, v kateri ima stalno prebivališče, se zlasti, kjer je to ustrezno, v skladu z zakonodajo navedene države članice navede najdaljšo dobo, za katerega se storitve lahko odobrijo. Če upokojenec ne predloži navedenega potrdila, ga nosilec v kraju začasnega bivališča pridobi od nosilca v kraju stalnega prebivališča.

2. Smiselno se uporabljajo določbe člena 17(6), (7) in (9) izvedbene uredbe. V tem primeru se nosilec v upokojenčevem kraju stalnega prebivališča šteje kot pristojni nosilec.

3. Odstavka 1 in 2 se smiselno uporabljata za odobritev storitev družinskim članom, zajetih v členu 31 uredbe.

Izvajanje člena 35(1) uredbe

Člen 32

Nosilec, pri katerem se lahko prijavijo delavci v rudnikih in podobnih podjetjih ter njihovi družinski člani, ko začasno ali stalno prebivajo v državi članici, ki ni pristojna država

1. V primerih iz člena 35(1) Uredbe in kadar so v državi začasnega ali stalnega prebivališča dajatve, zagotovljene v okviru sistema zavarovanja za bolezen ali materinstvo, ki zajema fizične delavce v jeklarski industriji, enake dajatvam, zagotovljenim v okviru posebnega sistema za delavce v rudnikih in podobnih podjetjih, lahko delavci, ki sodijo v zadnjo kategorijo, in njihovi družinski člani oddajo vlogo najbližjemu nosilcu na ozemlju države članice, v kateri imajo začasno ali stalno prebivališče, določenemu v Prilogi 3 k izvedbeni uredbi, tudi če je zadnji navedeni nosilec, ki izvaja sistem, ki se uporablja za fizične delavce v jeklarski industriji, kateri nosilec zagotavlja dajatve.

2. Kadar so dajatve, zagotovljene v posebnem sistemu za delavce v rudnikih in podobnih podjetjih, ugodnejše, imajo navedeni delavci ali njihovi družinski člani na izbiro, da se prijavijo bodisi pri nosilcu, pristojnemu za izvajanje tega sistema, bodisi najbližjemu nosilcu na ozemlju države članice, v kateri imajo začasno ali stalno prebivališče, ki izvaja sistem za fizične delavce v jeklarski industriji. V zadnjem primeru zadevni nosilec zadevno osebo opozori na dejstvo, da bo z oddajo vloge nosilcu, pristojnem za izvajanje prej navedenega posebnega sistema, pridobila ugodnejše dajatve. Poleg tega ji mora sporočiti ime in naslov takega nosilca.

Izvajanje člena 35(3) Uredbe

Člen 33

Upoštevanje dobe, v kateri je dajatve že zagotavljal nosilec v drugi državi članici

Za izvajanje člena 35(3) uredbe lahko nosilec države članice, ki dodeli dajatev, od nosilca druge države članice zahteva, da mu predloži informacije o dobi, v kateri je zadnji navedeni nosilec že zagotavljal dajatve za isti primer bolezni ali materinstva.

Člen 34

Povračilo stroškov, nastalih med začasnim bivanjem v drugi državi članici, s strani pristojnega nosilca

1. Če med delavčevim začasnim bivanjem v državi članici, ki ni pristojna država, ni mogoče dokončati predpisanih postopkov, ki jih določajo členi 20(1), (2) in (5) ter členih 21, 23 in 31 izvedbene uredbe, njegove stroške na podlagi njegove vloge povrne pristojni nosilec v kraju začasnega bivališča.

2. Nosilec v kraju začasnega prebivališča na zahtevo pristojnega nosilca predloži vse potrebne informacije o teh stopnjah.

POGLAVJE 3

INVALIDNOST, STAROST IN SMRT (POKOJNINE)

Vložitev in proučitev zahtevkov za dajatve

Člen 35

Vloge za dajatve za invalidnost, kadar je bil delavec zavarovan izključno v skladu z zakonodajami, določenimi v Prilogi III k uredbi, in v primeru iz člena 40(2) uredbe

1. Delavec za prejemanje dajatev po členih 37, 38 in 39 uredbe, vključno s primeri iz členov 40(2), 42(1) in 42(2) uredbe, vloži zahtevek bodisi pri nosilcu države članice, katere zakonodaja je zanj veljala, ko je nastopila nezmožnost za delo, ki ji je sledila invalidnost ali poslabšanje takšne invalidnosti, ali pri nosilcu v kraju stalnega prebivališča, ki nato zahtevek pošlje prvo navedenemu nosilcu in pri tem navede datum njegove vložitve; ta datum velja za datum vložitve zahtevka pri prvem nosilcu. Če pa so bile dodeljene denarne dajatve iz zdravstvenega zavarovanja, se datum, ko se niso več izplačevale, po potrebi šteje kot datum vložitve zahtevka za pokojnino.

2. V primeru iz člena 41(1)(b) uredbe nosilec, pri katerem je bil prosilec nazadnje zavarovan, sporoči znesek in datum začetka zagotavljanja dajatev, izplačljivih v skladu z zakonodajo, ki jo izvaja, nosilcu, ki je prvotno pristojen za izplačilo dajatev. S tem datumom se dajatve, ki so bile dodeljene pred poslabšanjem invalidnosti, ukinejo ali zmanjšajo na znesek, ki ne presega dodatka iz člena 41(1)(c) uredbe.

3. Odstavek 2 se ne uporablja v primeru iz člena 41(1)(d) uredbe. V tem primeru se nosilec, pri kateri je bil prosilec nazadnje zavarovan, obrne na nizozemskega nosilca, da preveri znesek, izplačljiv pri tem nosilcu.

Člen 36

Zahtevki za dajatve za starost in preživele osebe (izvzete so dajatve za sirote) in dajatve za invalidnost v primerih, ki niso omenjeni v členu 35 izvedbene uredbe

1. Za prejemanje dajatev po členih 40 do 51 Uredbe, razen v primerih iz člena 35 izvedbene uredbe, zadevna oseba vloži zahtevek pri nosilcu v kraju stalnega prebivališča v skladu s postopkom, predvidenim v zakonodaji, ki jo ta nosilec izvaja. Če delavec ni dopolnil zavarovalnih dob v skladu s to zakonodajo, nosilec v kraju stalnega prebivališča zahtevek predloži nosilcu države članice, katere zakonodaja je za prosilca nazadnje veljala, in pri tem navede datum vložitve zahtevka. Ta datum velja za datum vložitve zahtevka temu zadnjemu nosilcu.

2. Kadar ima vlagatelj zahtevka stalno prebivališče na ozemlju države članice, v skladu z zakonodajo katere delavec ni dopolnil zavarovalnih dob, lahko svoj zahtevek pošlje nosilcu države članice, katere zakonodaja je za delavca veljala nazadnje.

3. Kadar ima vlagatelj zahtevka stalno prebivališče na ozemlju države, ki ni država članica, svoj zahtevek predloži pristojnemu nosilcu tiste države članice, katere zakonodaja je zanj veljala nazadnje.

Če vlagatelj zahtevka pošlje svoj zahtevek nosilcu države članice, katere državljan je, ta pošlje navedeni zahtevek pristojnemu nosilcu.

4. Zahtevek za dajatve, poslan nosilcu ene države članice, ima za posledico istočasno dodelitev dajatev v skladu z zakonodajo vseh zadevnih držav članic, katerih pogoje vlagatelj izpolnjuje, razen kadar vlagatelj po členu 44(2) uredbe zaprosi za odložitev izplačila katerih koli dajatev za starost, do katerih bi bil upravičen po zakonodaji ene ali več držav članic.

Člen 37

Dokumenti in informacije, ki morajo biti priloženi zahtevkom za dajatve iz člena 36 izvedbene uredbe

Za vložitev zahtevkov iz člena 36 izvedbene uredbe veljajo naslednja pravila:

(a) zahtevku je treba priložiti zahtevano dokazno dokumentacijo, napisan pa mora biti na obrazcu, ki ga določa zakonodaja:

(i) države članice, na ozemlju katere ima prosilec stalno prebivališče, v primeru iz člena 36(1);

(ii) države članice, ki je za delavca veljala nazadnje, v primerih iz člena 36(2) in (3);

(b) točnost informacij, ki jih predloži vlagatelj, je treba dokazati z uradnimi dokumenti, priloženimi k obrazcu zahtevka, ali pa jih morajo potrditi pristojni organi države članice, na ozemlju katere ima prosilec stalno prebivališče;

(c) vlagatelj zahtevka mora, če je to mogoče, navesti bodisi nosilca ali nosilce, ki izvajajo zavarovanje za invalidnost, starost ali smrt (pokojnine) vseh držav članic, v katerih je bil delavec zavarovan, ali delodajalca ali delodajalce, za katere je delal na ozemlju katere koli države članice, s predložitvijo vseh potrdil o zaposlitvi, ki jih ima v posesti;

(d) če vlagatelj zahtevka po členu 44(2) uredbe zaprosi za preložitev dodelitve katerih koli dajatev za starost, do katerih bi bil upravičen v skladu z zakonodajo ene ali več držav članic, mora navesti zakonodajo, v skladu s katero uveljavlja dajatve.

Člen 38

Potrdila družinskih članov, ki se upoštevajo za ugotavljanje višine dajatev

1. Za prejemanje dajatev po določbah člena 39(4) ali 47(3) uredbe prosilec predloži potrdilo o članih njegove družine, razen njegovih otrok, s stalnim prebivališčem na ozemlju države članice, ki ni država, v kateri ima sedež nosilec, pristojen za dodelitev dajatev.

Potrdilo izda nosilec zdravstvenega zavarovanja v kraju stalnega prebivališča družinskih članov ali drug nosilec, ki jo imenuje pristojni organ države članice, na ozemlju katere imajo stalno prebivališče. Drugi in tretji pododstavek člena 25(2) izvedbene uredbe se uporabljata smiselno.

Namesto potrdila iz prvega pododstavka, lahko nosilec, pristojen za dodelitev dajatev, od vlagatelja zahteva, naj mu dostavi najnovejše listine o osebnem stanju njegovih družinskih članov razen otrok, s stalnim prebivališčem na ozemlju države članice, ki ni država, v kateri je navedeni nosilec.

2. Če v primeru iz odstavka 1 zakonodaja, ki jo izvaja zadevni nosilec, zahteva, da morajo družinski člani živeti pod isto streho kakor upokojenec, se dejstvo, da so navedeni družinski člani, ki ne izpolnjujejo tega pogoja, kljub temu pretežno odvisni od vlagatelja, dokaže z dokumenti, ki izkazujejo redno nakazovanje dela vlagateljevih prihodkov.

Člen 39

Proučitev zahtevkov za dajatve za invalidnost, kadar je bil delavec zavarovan izključno v skladu z zakonodajo, določeno v Prilogi III k Uredbi

1. Če je delavec vložil zahtevek za dajatve za invalidnost in nosilec ugotovi, da se uporabljajo določbe člena 37(1) Uredbe, ta nosilec, kjer je to potrebno, od nosilca, pri kateri je bil delavec zavarovan nazadnje, pridobi overjeno izjavo o zavarovalnih dobah, katere je delavec dopolnil v skladu z zakonodajo, ki jo izvaja ta zadnji nosilec.

2. Kadar je treba zato, da se izpolnijo pogoji zakonodaje pristojne države, upoštevati zavarovalne dobe, ki so bile poprej dopolnjene v skladu z zakonodajo katere koli druge države članice, se določbe odstavka 1 uporabljajo smiselno.

3. V primeru iz člena 39(3) uredbe nosilec, ki je proučil vlagateljev primer, posreduje njegov spis nosilcu, pri katerem je bil delavec nazadnje zavarovan.

4. Členi 41 do 50 izvedbene uredbe se ne uporabljajo pri preverjanju zahtevkov iz odstavkov 1, 2 in 3.

Člen 40

Ugotavljanje stopnje invalidnosti

Za ugotovitev stopnje invalidnosti nosilec države članice upošteva dokumente in zdravniške izvide ter informacije administrativne narave, ki jih pridobi od nosilca katerekoli druge države članice. Vsak nosilec pa si pridrži pravico, da vlagatelja zahtevka napoti na zdravniški pregled k zdravniku po lastni izbiri, razen kadar se uporablja člen 40(3) uredbe.

Preučevanje zahtevkov za dajatve za invalidnost, starost in preživele osebe v primerih iz člena 36 izvedbene uredbe

Člen 41

Določitev nosilca, ki prouči zahtevek

1. Zahtevke za dajatve prouči nosilec (v nadaljevanju: "nosilec, ki prouči zahtevek"), ki so mu bili poslani ali posredovani v skladu z določbami člena 36 izvedbene uredbe.

2. Nosilec, ki prouči zahtevek o zahtevkih za dajatve na posebnem obrazcu nemudoma obvesti vse zadevne nosilce, tako da zahtevke lahko hkrati in brez zavlačevanja proučijo vsi ti nosilci.

Člen 42

Obrazci, ki se uporabljajo pri proučevanju zahtevkov za dajatve

1. Pri proučevanju zahtevkov za dajatve nosilec, ki prouči zahtevke uporablja obrazec, vsebujoč predvsem navedbo in povzetek zavarovalnih dob, ki jih je delavec dopolnil v skladu z zakonodajo vseh zadevnih držav članic.

2. Kadar se ti obrazci pošljejo nosilcu katere koli druge države članice, prevzamejo vlogo dokaznih dokumentov.

Člen 43

Postopek, po katerem nosilec preuči zahtevek

1. Nosilec, ki prouči zahtevek, vnese v obrazec, predviden v členu 42(1) izvedbene uredbe, zavarovalne dobe, dopolnjene v skladu z zakonodajo, ki jo izvaja, en izvod tega obrazca pa pošlje nosilcu, ki izvaja zavarovanje za invalidnost, starost ali smrt (pokojnine), katere koli države članice, pri kateri je bil delavec zavarovan, pri čemer po potrebi priloži vsa potrdila o zaposlitvi, ki jih je predložil vlagatelj.

2. Kadar zahtevek zadeva samo enega nosilca, ta nosilec izpolni omenjeni obrazec z navedbo:

(a) zavarovalnih dob, dopolnjenih v skladu z zakonodajo, ki jo izvaja;

(b) zneska dajatve, ki bi ga prosilec lahko zahteval samo za te zavarovalne dobe;

(c) teoretičnega in dejanskega zneska dajatev, izračunanega v skladu z določbami člena 46(2) uredbe.

Tako izpolnjeni obrazec se pošlje nazaj nosilcu, ki prouči zahtevek.

Če se pravica do dajatev pridobi ob upoštevanju zavarovalnih dob, dopolnjenih v skladu z zakonodajo, ki jo izvaja nosilec druge države članice, in če se znesek dajatve, ki ustreza tem zavarovalnim dobam, lahko določi takoj, medtem ko izračunski postopek iz pododstavka (c) zahteva znatno več časa, se obrazec vrne preiskovalnemu nosilcu s podatki iz pododstavkov (a) in (b); podatki iz pododstavka (c) se nosilcu, ki proučuje zahtevek, predložijo čimprej.

3. Če sta vključena dva ali več drugih nosilcev, vsak od teh nosilcev izpolni navedeni obrazec z navedbo zavarovalnih dob, dopolnjenih v skladu z zakonodajo, ki jo izvaja, in ga vrne nosilcu, ki proučuje zahtevek.

Če se pravica do dajatve pridobi ob upoštevanju zavarovalnih dob, dopolnjenih samo v skladu z zakonodajo, ki jo izvaja en ali več od teh nosilcev, in če se znesek dajatve, ki ustreza tem zavarovalnim dobam, lahko določi takoj, se preiskovalnemu nosilcu hkrati sporočijo znesek in zavarovalne dobe; če navedenega zneska ni mogoče takoj izračunati, se preiskovalnega nosilca o tem znesku obvesti takoj po njegovi določitvi.

Po prejemu vseh obrazcev z navedenimi podatki o zavarovalnih dobah, in kjer je to ustrezno, o znesku ali zneskih, izplačljivih v skladu z zakonodajo ene ali več zadevnih držav članic, preiskovalni nosilec pošlje en izvod tako dopolnjenih obrazcev vsem zadevnim nosilcem; vsak nosilec določi teoretični in dejanski znesek dajatev, izračunan v skladu s členom 46(2) uredbe, in obrazec nato vrne nosilcu, ki proučuje zahtevek.

4. Takoj ko nosilec, ki proučuje zahtevek, po prejemu podatkov iz odstavkov 2 ali 3 ugotovi, da bi bilo treba uporabiti člena 40(2) ali 48(2) ali (3) uredbe, o tem ustrezno obvesti druge zadevne nosilce.

5. V primeru iz člena 37(d) izvedbene uredbe nosilci držav članic, katerih zakonodaja je veljala za vlagatelja, vendar je ta pri njih zaprosil za preložitev dodelitve dajatve, vpišejo v obrazec, predviden v členu 42(1) izvedbene uredbe, samo zavarovalne dobe, ki jih je vlagatelj dopolnil v skladu z zakonodajo, ki jo izvajajo.

Člen 44

Nosilec, pooblaščen za določanje stopnje invalidnosti

1. Ob upoštevanju določb iz odstavkov 2 in 3 je za sprejetje odločitve iz člena 40(3) Uredbe o stopnji invalidnosti prosilca pooblaščen samo nosilec, ki proučuje zahtevek. Takšno odločitev sprejme takoj, ko lahko ob upoštevanju, kjer je to ustrezno, člena 45 uredbe odloči, ali so pogoji za pridobitev pravice, določeni v zakonodaji, ki jo izvaja, izpolnjeni. O takšni odločitvi nemudoma obvesti druge zadevne nosilce.

2. Če ob upoštevanju določb člena 45 uredbe pogoji za upravičenost, razen tistih, ki se nanašajo na stopnjo invalidnosti, določenih v zakonodaji, ki jo izvaja nosilec, ki proučuje zahtevek, niso izpolnjeni, ta nosilec o tem nemudoma obvesti pristojnega nosilca druge države članice, katere zakonodaja je za delavca veljala nazadnje.

Če so pogoji za upravičenost, določeni v zakonodaji, ki jo izvaja, izpolnjeni, je ta nosilec pooblaščen za sprejetje odločitve v zvezi s stopnjo invalidnosti vlagatelja zahtevka in o tej odločitvi nemudoma obvesti druge zadevne nosilce.

3. Po potrebi se zadeva pod enakimi pogoji lahko posreduje nazaj nosilcu, pristojnemu za invalidnost, države članice, katere zakonodaja je za delavca veljala najprej.

Člen 45

Začasno izplačevanje dajatev in predujem izplačila dajatev

1. Če nosilec, ki proučuje zahtevek, ugotovi, da je vlagatelj zahtevka upravičen do dajatev v skladu z zakonodajo, ki jo izvaja, brez upoštevanja zavarovalnih dob, dopolnjenih v skladu z zakonodajo drugih držav članic, takšne dajatve začne nemudoma izplačevati na začasni podlagi.

2. Če vlagatelj zahtevka po odstavku 1 ni upravičen do dajatev, vendar je iz podatkov, predloženih nosilcu, ki proučuje zahtevek, v skladu s členom 43(2) ali (3) izvedbene uredbe, jasno, da je pravica do dajatev pridobljena v skladu z zakonodajo druge države članice ob upoštevanju samo zavarovalnih dob, dopolnjenih v skladu s to zakonodajo, nosilec, ki izvaja navedeno zakonodajo, začne začasno izplačevati takšne dajatve, takoj ko ga preiskovalni nosilec obvesti o njeni obveznosti, da to stori.

3. Če se v primeru iz odstavka 2 pravica do dajatev pridobi v skladu z zakonodajo več kakor ene države članice, ob upoštevanju samo tistih zavarovalnih dob, ki so bile dopolnjene v skladu z vsako od teh zakonodaj, je začasno izplačevanje dajatev v pristojnosti nosilca, ki je preiskovalnega nosilca obvestil o obstoju takšne pravice; dolžnost nosilca, ki proučuje zahtevek je, da obvesti druge zadevne nosilce.

4. Nosilec, od katerega se zahteva izplačilo dajatev po odstavkih 1, 2 ali 3, o tem nemudoma obvesti vlagatelja zahtevka in ga pri tem izrecno opozori na začasnost sprejetega ukrepa in na dejstvo, da pritožba ni mogoča.

5. Če po odstavkih 1, 2 ali 3 vlagatelju zahtevka niso začasno izplačljive nobene dajatve, iz prejetih informacij pa je jasno, da se pravica pridobi po členu 46(2) uredbe, mu nosilec, ki prouči zahtevek, izplača ustrezen predujem, ki ga je treba povrniti in, katerega znesek je čim bližji znesku, ki mu bo verjetno dodeljen v skladu s členom 46(2) uredbe.

6. Dve državi članici ali pristojni organi teh držav članic se lahko dogovorijo tudi o uporabi drugih načinov izplačila dajatev na začasni osnovi v primerih, ki se nanašajo le na nosilce teh držav.

O vseh teh dogovorih se obvesti Upravno komisijo.

Člen 46

Izračun dajatev pri prekrivanju zavarovalnih dob

1. Za izračun teoretičnega in dejanskega zneska dajatve v skladu s členom 46(2)(a) in (b) uredbe se uporabljajo pravila, predvidena v členu 15(1), (b), (c) in (d) izvedbene uredbe.

Tako določeni dejanski znesek se poveča za znesek, ki ustreza dobam prostovoljnega ali prostovoljnega nadaljevanja zavarovanja, in se določi v skladu z zakonodajo, po kateri so bile te zavarovalne dobe dopolnjene.

2. Za namene člena 46(3) uredbe se zneski dajatve, ki ustreza dobam prostovoljnega ali prostovoljnega nadaljevanja zavarovanja, ne upoštevajo.

3. Odstavka 1 in 2 se smiselno uporabljata v primeru prostovoljnega dodatnega zavarovanja iz drugega pododstavka člena 15(3) Uredbe.

Po nemški zakonodaji se prispevki, ki se ne upoštevajo v skladu s členom 15(1)(b) izvedbene uredbe, upoštevajo za izračun dodatnih zneskov prostovoljnega dodatnega zavarovanja. Odstavka 1 in 2 se uporabljata smiselno.

Člen 47

Končni izračun zneskov dajatev, ki jih morajo izplačati nosilci, uporabljajoči člen 46(3) uredbe

V primeru iz drugega pododstavka člena 46(3) uredbe nosilec, ki prouči zahtevek, izračuna in obvesti vsakega od zadevnih nosilcev o končnem znesku dajatev, ki jih mora zagotoviti vsak nosilec.

Člen 48

Obveščanje vlagatelja zahtevka o odločitvah nosilcev

1. Končna odločitev, ki jo sprejme vsak od zadevnih nosilcev, ob upoštevanju, kjer je to ustrezno, obvestila iz člena 47 izvedbene uredbe, se sporoči preiskovalnemu nosilcu. V vsaki od teh odločitev je treba navesti pravna sredstva in roke za pritožbe, predvidene v zadevni zakonodaji.

Ko nosilec, ki proučuje zahtevek, prejme vse te odločitve, jih sporoči vlagatelju zahtevka v njegovem jeziku v obliki povzetka, h kateremu se priložijo prej navedene odločitve. Rok za pritožbo začne teči šele z dnem, ko vlagatelj zahtevka prejme povzetek odločitve.

2. Ko nosilec, ki proučuje zahtevek, pošlje vlagatelju zahtevka povzetek, predviden v odstavku 1, hkrati pošlje po en izvod vsakemu od zadevnih nosilcev, ki mu priloži po en izvod odločitev drugih nosilcev.

Člen 49

Ponovni izračun dajatev

1. Določbe členov 45 in 47 izvedbene uredbe se smiselno uporabljajo za uporabo členov 49(2) in (3) in 51(2) Uredbe.

2. V primeru ponovnega izračuna, odvzema ali začasne ustavitve izplačila dajatve nosilec, ki sprejme takšno odločitev, o tem nemudoma obvesti zadevno osebo in vsakega nosilca, pri katerem ima zadevna oseba pravico do dajatve, če je to potrebno, s posredovanjem nosilca, ki preučuje zahtevek. V odločitvi je treba navesti pravna sredstva in roke za pritožbe, predvidene v zadevni zakonodaji. Rok za pritožbo začne teči šele z dnem, ko zadevna oseba prejme odločitev.

Člen 50

Ukrepi za hitrejšo dodelitev dajatev

1. (a) (i) Kadar za delavca, ki je državljan neke države članice, začne veljati zakonodaja druge države članice, pristojni nosilec za pokojnine zadnje navedene države članice ob prijavi navedenega delavca z vsemi razpoložljivimi sredstvi, posreduje ustanovi, ki jo imenuje pristojni organ iste države članice (država zaposlitve), vse podatke v zvezi z identifikacijo delavca, datum nastopa zaposlitve in ime navedenega pristojnega nosilca ter številko zavarovanja, ki jo dodeli ta nosilec.

(ii) Poleg tega pristojni nosilec iz pododstavka (i), kolikor je to mogoče, posreduje ustanovi, imenovani v skladu s pododstavkom (i), tudi vse druge podatke, ki bi lahko poenostavili in pospešili dodelitev pokojnin.

(iii) Takšni podatki se po pogojih, ki jih določi Upravna komisija, pošljejo ustanovi, katero imenuje pristojni organ zadevne države članice.

(iv) Za izvajanje določb pododstavkov (i), (ii) in (iii) se osebe brez državljanstva in begunci obravnavajo kot državljani države članice, katere zakonodaja je zanje veljala najprej.

(b) Zadevni nosilec na zahtevo delavca ali nosilca, pri katerem je trenutno zavarovan, pripravi opis njegovega dosedanjega zavarovanja, v katerega zajamejo obdobje vsaj enega leta pred datumom, ko bo delavec dopolnil leta za upokojitev.

2. Upravna komisija določi postopke za izvajanje odstavka (1).

Administrativna preverjanja in zdravniški pregledi

Člen 51

1. Kadar ima oseba, ki prejema dajatve, zlasti:

(a) dajatve za invalidnost;

(b) dajatve za starost, dodeljene v primeru nezmožnosti za delo;

(c) dajatve za starost, dodeljene starejšim brezposelnim osebam;

(d) dajatve za starost, dodeljene v primeru prenehanja opravljanja poklicne dejavnosti;

(e) dajatve za preživele osebe, dodeljene v primeru invalidnosti ali nezmožnosti za delo;

(f) dajatve, dodeljene pod pogojem, da premoženje prejemnika ne presega določene višine;

začasno ali stalno prebivališče na ozemlju države članice, ki ni država, v kateri je nosilec, pristojen za izplačila, administrativna preverjanja in zdravniške preglede na zahtevo navedenega nosilca izvaja nosilec v kraju začasnega ali stalnega prebivališča prejemnika v skladu s postopki, določenimi v zakonodaji, ki jo izvaja ta zadnji nosilec. Nosilec, pristojen za izplačilo, pa si pridrži pravico, da prejemnika napoti na pregled k zdravniku po lastni izbiri.

2. Če se ugotovi, da je prejemnik iz odstavka 1, medtem ko prejema dajatve, zaposlen ali da ima sredstva, ki presegajo določeno višino, nosilec v kraju začasnega ali stalnega prebivališča pošlje poročilo nosilcu, pristojnemu za izplačila, ki je zahtevala preveritev ali pregled. V tem poročilu se predvsem navedejo vrsta zaposlitve, znesek prihodkov ali sredstev, ki jih je zadevna oseba imela v zadnjem dopolnjenem trimesečju, običajni prihodki, ki jih ima na istem področju delavec na isti ravni kakor zadevna oseba v poklicu, ki ga je opravljala, preden je postala invalid, v referenčnem obdobju, ki ga določi nosilec, pristojen za izplačila, in kjer je to ustrezno, mnenje zdravstvenega izvedenca o zdravstvenem stanju zadevne osebe.

Člen 52

Kadar zadevna oseba po mirovanju dajatev, ki jih je prejemala, zopet pridobi pravico do dajatev, medtem ko prebiva na ozemlju države članice, ki ni pristojna država, si zadevni nosilci izmenjajo vse pomembne podatke zaradi ponovne dodelitve navedenih dajatev.

Izplačevanje dajatev

Člen 53

Način izplačevanja dajatev

1. Če nosilec, odgovoren za izplačilo v državi članici, osebam, ki so upravičene do dajatev in ki stalno prebivajo na ozemlju druge države članice, dajatev, do katerih so le-te upravičene ne izplačuje neposredno, take dajatve na zahtevo nosilca, odgovornega za izplačilo, izplačuje organ za zvezo v slednji državi članici, ali pa nosilec v kraju stalnega prebivališča navedene osebe, ki je upravičena do dajatev, v skladu s postopkom, ki je določen v členih 54 do 58 izvedbene uredbe; če nosilec, odgovoren za izplačilo, dajatve izplačuje neposredno osebam, upravičenim do njih, o tem obvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča. Postopek izplačila, ki ga uporabljajo nosilci držav članic, je določen v Prilogi 6.

2. Dve ali več držav članic ali pristojni organi teh držav se lahko dogovorijo o drugih postopkih za izplačilo dajatev v primerih, kadar so vključeni samo pristojni nosilci teh držav članic. O vsakem dogovoru, sklenjenem v zvezi s tem vprašanjem, se obvesti Upravna komisija.

3. Določbe iz dogovorov v zvezi z izplačili dajatev, ki se uporabljajo na dan pred začetkom veljavnosti uredbe, se uporabljajo še naprej, če so določene v Prilogi 5.

Člen 54

Obvestilo organu za izplačilo o podrobnem razporedu izplačil

Nosilec, pristojen za izplačilo dajatev, pošlje organu za zvezo države članice, na ozemlju katere ima oseba, upravičena do dajatev, stalno prebivališče, ali nosilcu v kraju stalnega prebivališča (oba v nadaljevanju "organ za izplačilo") v dveh izvodih podroben razpored izplačil, katere je treba opraviti, ki ju mora organ za izplačilo prejeti najmanj 20 dni pred datumom zapadlosti navedenih dajatev.

Člen 55

Plačilo zapadlih zneskov na račun organa za izplačilo

1. Deset dni pred datumom zapadlosti dajatev nosilec, odgovoren za izplačilo, nakaže v valuti države članice, na ozemlju katere je, potrebni znesek za izplačila, določena v razporedu, predvidenem v členu 54 izvedbene uredbe. Izplačilo se izvede prek narodne banke ali prek druge banke države članice, na ozemlju katere je nosilec, odgovoren za izplačilo, na račun, ki je odprt v imenu narodne banke ali druge banke države članice, na ozemlju katere je organ za izplačilo, v korist tega organa. S takšnim izplačilom so izpolnjene vse obveznosti. Nosilec, odgovoren za izplačilo, hkrati organu za izplačilo pošlje obvestilo o izplačilu.

2. Banka, na račun katere je prišlo nakazilo, v dobro organa za izplačilo knjiži vrednost nakazila po menjalnem tečaju v valuti države članice, na ozemlju katere je ta organ.

3. Imena in registrirani sedeži in poslovalnice bank iz odstavka 1 so našteti v Prilogi 7.

Člen 56

Izplačila zapadlih zneskov osebam, ki so upravičene do dajatev, opravljena s strani organa za izplačila

1. Izplačila, določena v razporedu, predvidenem v členu 54 izvedbene uredbe, nakaže osebi, upravičeni do dajatev, organ za izplačilo v imenu nosilca, odgovornega za izplačilo. Takšna izplačila se izvedejo po postopku, določenem z zakonodajo, ki jo izvaja izplačilni organ.

2. Kakor hitro organ za izplačilo ali kateri koli drugi organ, ki ga ta imenuje, izve za okoliščine, ki bi utemeljile mirovanje ali odvzem dajatev, ustavi vsa izplačila. Tako je tudi, kadar oseba, upravičena do dajatev, prenese svoje stalno prebivališče na ozemlje druge države.

3. Organ za izplačila obvesti nosilca, odgovornega za izplačilo dajatev, o razlogu za neizplačilo. V primeru smrti osebe, upravičene do dajatev, ali njenega zakonca ali v primeru ponovne poroke vdove ali vdovca izplačilni organ navedenemu nosilcu sporoči datum teh dogodkov.

Člen 57

Poravnava računov za izplačila iz člena 56 izvedbene uredbe

1. Računi za izplačila iz člena 56 izvedbene uredbe se poravnajo ob koncu vsakega plačilnega obdobja, da bi se določili zneski, ki so bili dejansko izplačani osebam s pravico do dajatev ali njihovim pravnim ali pooblaščenim zastopnikom, pa tudi neplačani zneski.

2. Skupni znesek, izražen v številkah in z besedo, v valuti države članice, na ozemlju katere je nosilec, pristojen za izplačilo, se potrdi, da je usklajen z izplačili, ki jih je izvedel izplačilni organ in s svojim podpisom potrdil predstavnik tega organa.

3. Organ za izplačilo jamči, da so bila tako določena izplačila pravilno izvedena.

4. Razlika med zneski, ki jih izplača nosilec, pristojen za izplačilo, izraženi v valuti države članice, na ozemlju katere je ta nosilec, in vrednostjo, izraženo v isti valuti, izplačil, ki jih je obračunal izplačilni organ, se vnese pod zneske v isti postavki, ki jih pozneje izplača nosilec, pristojen za izplačilo.

Člen 58

Povračilo stroškov, nastalih pri izplačilu dajatev

Organ za izplačilo lahko od prejemnikov dobi povrnjene stroške, nastale pri izplačilu dajatev, zlasti poštne in bančne stroške, pod pogoji, predvidenimi v zakonodaji, ki jo ta organ izvaja.

Člen 59

Obvestilo o prenosu stalnega prebivališča osebe, upravičene do dajatev

Kadar oseba, upravičena do dajatev, izplačljivih v skladu z zakonodajo ene ali več držav članic, prenese svoje stalno prebivališče z ozemlja ene države na ozemlje druge, o tem obvesti nosilca ali nosilce, pristojne za izplačilo takšnih dajatev, in organ za izplačilo.

POGLAVJE 4

NESREČE PRI DELU IN POKLICNE BOLEZNI

Izvajanje členov 52 in 53 Uredbe

Člen 60

Storitve v primeru stalnega prebivališča v državi članici, ki ni pristojna država

1. Za prejemanje storitev iz člena 52(a) Uredbe delavec predloži nosilcu v kraju stalnega prebivališča potrdilo, ki dokazuje, da je upravičen do takšnih storitev. To potrdilo, ki temelji na podatkih, ki jih priskrbi delodajalec, kjer je to potrebno, izda pristojni nosilec. Poleg tega, če tako določa zakonodaja pristojne države, delavec predloži nosilcu v kraju stalnega prebivališča potrdilo pristojnega nosilca o prejemu obvestila o nesreči pri delu ali poklicni bolezni. Če delavec ne predloži teh dokumentov, jih nosilec v kraju stalnega prebivališča pridobi od pristojnega nosilca in delavcu pred prejemom teh dokumentov nudi storitve v okviru zdravstvenega zavarovanja pod pogojem, da izpolnjuje pogoje za upravičenost do njih.

2. Potrdilo ostane veljavno, dokler nosilec v kraju stalnega prebivališča ne prejme obvestila o njegovem preklicu. Če navedeno potrdilo izda francoski nosilec, je to veljavno samo tri mesece po datumu izdaje in ga je treba podaljšati vsake tri mesece.

3. Če je delavec sezonski delavec, potrdilo iz odstavka 1 velja za celotno predvideno obdobje sezonskega dela, razen če medtem pristojni nosilec obvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča o njegovem preklicu.

4. Ob vsakem zahtevku za storitve delavec predloži dokazno dokumentacijo za odobritev storitev v skladu z zakonodajo države članice, na ozemlju katere stalno prebiva.

5. V primeru hospitalizacije nosilec v kraju stalnega prebivališča v treh dneh po datumu, ko je izvedel za hospitalizacijo, obvesti pristojnega nosilca o datumu sprejema v bolnišnico, predvidenem trajanju hospitalizacije in datumu odpusta iz bolnišnice.

6. Nosilec v kraju stalnega prebivališča vnaprej obvesti pristojnega nosilca o vsaki odločitvi v zvezi z odobritvijo storitev, vključenih v seznam iz člena 24(2) Uredbe, in priloži potrebno dokazno dokumentacijo. Pristojni nosilec v petnajstih dneh po tem, ko so bile takšne informacije poslane, vloži ugovor in navede razloge za ugovor; če ob preteku tega roka ni vložen noben ugovor, nosilec v kraju stalnega prebivališča odobri storitve. Kadar je treba takšne storitve odobriti zaradi zelo nujnega primera, nosilec v kraju stalnega prebivališča o tem nemudoma obvesti pristojnega nosilca.

7. Delavec obvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča o vsaki spremembi svojega stanja, ki bi lahko vplivala na upravičenost do storitev, še zlasti o prekinitvi ali spremembi zaposlitve ali o prenosu stalnega ali začasnega prebivališča. Prav tako pristojni nosilec ustrezno obvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča, če delavec ni več zavarovan ali upravičen do storitev. Nosilec v kraju stalnega prebivališča lahko od pristojnega nosilca kadar koli zahteva, da mu priskrbi kakršne koli informacije v zvezi z zavarovanjem delavca ali z njegovo upravičenostjo do storitev.

8. V primeru obmejnih delavcev se lahko medicinski izdelki, obveze, očala in manjši pripomočki izdajo in laboratorijske analize in testi opravijo samo na ozemlju države članice, v kateri so bili predpisani v skladu z zakonodajo te države članice.

9. Dve ali več držav članic ali pristojni organi teh držav članic se lahko po prejemu mnenja Upravne komisije dogovorijo o drugih izvedbenih določbah.

Člen 61

Denarne dajatve, ki niso pokojnine, v primeru stalnega prebivališča v državi članici, ki ni pristojna država

1. Za prejemanje denarnih dajatev razen pokojnin v skladu s členom 52(b) Uredbe delavec v treh dneh po nastopu nezmožnosti za delo vloži zahtevek pri nosilcu v kraju stalnega prebivališča in predloži obvestilo o prenehanju dela, ali če tako določa zakonodaja, ki jo izvaja pristojni nosilec ali nosilec v kraju stalnega prebivališča, spričevalo o nezmožnosti za delo, ki ga je izdal lečeči zdravnik zadevnega delavca.

2. Če lečeči zdravniki v državi stalnega prebivališča, ne izdajo spričeval o nezmožnosti za delo, zadevni delavec vloži zahtevek neposredno pri nosilcu v kraju stalnega prebivališča v roku, določenem po zakonodaji, ki jo ta nosilec izvaja.

Nosilec nemudoma zdravstveno potrdi nezmožnost za delo in pripravi spričevalo iz odstavka 1. Spričevalo navaja predvideno trajanje nezmožnosti za delo in se nemudoma pošlje pristojnemu nosilcu.

3. V primerih, v katerih se odstavek 2 ne uporablja, nosilec v kraju stalnega prebivališča čimprej in v vsakem primeru v treh dneh po datumu, ko je delavec vložil zahtevek pri njem, zagotovi zdravniški pregled delavca, kakor da bi bil ta zavarovan pri njem. Poročilo zdravnika, ki je opravil pregled, navaja zlasti predvideno trajanje nezmožnosti za delo, in se pošlje pristojnemu nosilcu v kraju stalnega prebivališča v treh dneh po datumu pregleda.

4. Nosilec v kraju stalnega prebivališča nato opravi vsa potrebna administrativna preverjanja in zdravniške preglede delavca, kakor da bi bil ta zavarovan pri tem nosilcu. Kakor hitro ugotovi, da je delavec sposoben nadaljevati delo, o tem nemudoma obvesti delavca in pristojnega nosilca in navede datum, ko je nezmožnost za delo prenehala. Brez poseganja na določbe odstavka 6 se obvestilo delavca obravnava kot odločitev, sprejeta v imenu pristojnega nosilca.

5. V vseh primerih si pristojni nosilec pridržuje pravico, da delavca pregleda zdravnik po svoji izbiri.

6. Če se pristojni nosilec odloči, da zadrži denarne dajatve, ker delavec ni upošteval postopkov, ki jih določa zakonodaja v državi stalnega prebivališča, ali če ugotovi, da je delavec sposoben nadaljevati delo, o svoji odločitvi obvesti delavca in istočasno pošlje izvod takšne odločitve nosilcu v kraju stalnega prebivališča.

7. Ko delavec znova začne delati, o tem ustrezno obvesti pristojnega nosilca, če takšno obvestilo zahteva zakonodaja, ki jo izvaja ta nosilec.

8. Pristojni nosilec izplača denarne dajatve na ustrezen način, zlasti z mednarodnim denarnim nakazilom, in o tem obvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča in delavca. Če denarne dajatve izplača nosilec v kraju stalnega prebivališča v imenu pristojnega nosilca, ta obvesti delavca o njegovih pravicah in nosilca v kraju stalnega prebivališča o znesku denarnih dajatev, datumih za izplačilo in najdaljšem obdobju, v katerem jih je treba zagotavljati v skladu z zakonodajo pristojne države.

9. Dve ali več držav članic ali pristojni organi teh držav članic se lahko po prejemu mnenja Upravne komisije dogovorijo o drugih izvedbenih določbah.

Izvajanje člena 55 Uredbe

Člen 62

Storitve v primeru začasnega bivališča v državi članici, ki ni pristojna država

1. Za prejemanje storitev delavec, zajet v členu 14(1)(a)(i) ali 2(a) Uredbe, predloži nosilcu v kraju začasnega bivališča potrdilo, predvideno v členu 11 izvedbene uredbe. Za delavca, ki je predložil takšno potrdilo, se predpostavlja, da je izpolnil pogoje za pridobitev pravice do storitev.

2. Za prejemanje storitev delavec, zaposlen v mednarodnem prometu, kakor je navedeno v členu 14(1)(b) Uredbe, ki v času svoje zaposlitve odide na ozemlje druge države članice, kakor je pristojna država, čimprej predloži nosilcu v kraju začasnega bivališča posebno potrdilo, ki ga izda delodajalec ali njegov namestnik med tekočim koledarskim mesecem ali v dveh koledarskih mesecih pred njeno predložitvijo. Takšno potrdilo navaja zlasti datum, od katerega je delavec zaposlen pri navedenem delodajalcu, ter ime in naslov pristojnega nosilca. Za delavca, ki predloži takšno potrdilo, velja, da je izpolnil pogoje za pridobitev pravice do storitev.

Če delavec ne more stopiti v stik z nosilcem v kraju začasnega bivališča pred zdravljenjem, je delavec ob predložitvi navedenega potrdila vseeno deležen zdravljenja, kakor da bi bil zavarovan pri tem nosilcu.

3. Nosilec v kraju začasnega bivališča v treh dneh poizve pri pristojnem nosilcu, ali je delavec iz odstavka 1 ali 2 izpolnil pogoje za pridobitev pravice do storitev. Nosilec v kraju začasnega bivališča zagotavlja storitve, dokler ne prejme odgovora pristojnega nosilca, vendar ne dlje kakor trideset dni.

4. Pristojni nosilec pošlje svoj odgovor nosilcu v kraju začasnega bivališča v desetih dneh po prejemu zahtevka tega nosilca. Če je odgovor pozitiven, pristojni nosilec navede, če je to potrebno, najdaljšo dobo, med katero se lahko zagotavljajo storitve v skladu z zakonodajo, ki jo izvaja, nosilec v kraju začasnega bivališča pa nadaljuje zagotavljanje navedenih storitev.

5. Storitve, zagotovljene na podlagi predpostavke iz odstavka 1 ali 2, se povrnejo, kakor je predvideno v členu 36(1) Uredbe.

6. Namesto spričevala ali potrdila iz odstavka 1 oziroma 2 lahko delavci iz teh odstavkov predložijo nosilcu v kraju začasnega bivališča potrdilo, kakor je to določeno v odstavku 7.

7. Delavec za prejemanje storitev iz člena 55(1)(a)(i) Uredbe, razen v primerih predpostavke iz odstavkov 1 in 2, predloži nosilcu v kraju začasnega bivališča potrdilo, ki dokazuje, da je upravičen do storitev. Takšno potrdilo, ki ga izda pristojni nosilec, po možnosti preden delavec zapusti ozemlje države članice, v kateri ima stalno prebivališče, določi, kjer je to potrebno, najdaljšo dobo, med katero se lahko zagotavljajo storitve v skladu z zakonodajo pristojne države. Če delavec ne predloži navedenega potrdila, ga nosilec v kraju začasnega bivališča pridobi od pristojnega nosilca.

8. Člen 60(5), (6) in (9) izvedbene uredbe se uporablja smiselno.

Člen 63

Storitve za delavce, ki prenesejo svoje stalno prebivališče ali se vrnejo v državo stalnega prebivališča, in za delavce, ki imajo odobritev oditi na zdravljenje v drugo državo članico

1. Za prejemanje storitev po določbah člena 55(1)(b)(i) Uredbe delavec predloži nosilcu v kraju stalnega prebivališča potrdilo, ki dokazuje, da je upravičen do nadaljnjega prejemanja navedenih storitev. Potrdilo, ki ga izda pristojni nosilec, navaja zlasti, kjer je to potrebno, najdaljšo dobo, med katero se takšne storitve lahko še naprej zagotavljajo v skladu z določbami zakonodaje pristojne države. Če potrdila zaradi višje sile ni mogoče izdati vnaprej, se lahko na zahtevo osebe izda po njenem odhodu.

2. Člen 60(5), (6) in (9) izvedbene uredbe se uporablja smiselno.

3. Odstavka 1 in 2 se v zvezi z zagotavljanjem storitev v primeru iz člena 55(1)(c)(i) Uredbe uporabljata smiselno.

Člen 64

Denarne dajatve, ki niso pokojnine v primeru začasnega bivanja v državi članici, ki ni pristojna država

Člen 61 izvedbene uredbe se smiselno uporablja v zvezi s prejemanjem denarnih dajatev razen pokojnin v skladu s členom 55(1)(a)(ii) Uredbe. Brez poseganja v obveznost predložitve potrdila o nezmožnosti za delo delavcu, ki začasno biva na ozemlju države članice, ne da bi tam opravljal poklicno dejavnost, ni treba predložiti obvestila o prekinitvi dela iz člena 61(1) izvedbene uredbe.

Izvajanje členov 52 do 56 Uredbe

Člen 65

Izjave, poizvedbe in izmenjava informacij med nosilci v zvezi z nesrečo pri delu ali poklicno boleznijo, ki je nastopila v državi članici, ki ni pristojna država

1. Če se je nesreča pri delu zgodila ali če je poklicna bolezen prvič ugotovljena na ozemlju druge države članice, kakor je pristojna država, je treba nesrečo pri delu ali poklicno bolezen prijaviti v skladu z določbami zakonodaje pristojne države brez vpliva na kakršne koli veljavne določbe na ozemlju države članice, v kateri se je pripetila nesreča pri delu ali kjer je bila poklicna bolezen prvič ugotovljena, in ki v takšnem primeru ostanejo veljavne. Izjava se pošlje pristojnemu nosilcu, en izvod pa nosilcu v kraju stalnega prebivališča ali nosilcu v kraju začasnega bivališča.

2. Nosilec države članice, na ozemlju katere se je pripetila nesreča pri delu ali v kateri je bila poklicna bolezen prvič ugotovljena, pošlje pristojnemu nosilcu v dveh izvodih zdravniško spričevalo, izdelano na tem ozemlju, in vse pomembne informacije, ki bi jih ta nosilec lahko zahteval.

3. Če v primeru nesreče med potovanjem po ozemlju države članice, ki ni pristojna država, obstajajo razlogi za izvedbo preiskave na ozemlju prve države, lahko pristojni nosilec za ta namen imenuje preiskovalca in o tem obvesti oblasti te države članice. Te oblasti pomagajo navedenemu preiskovalcu zlasti tako, da imenujejo osebo, ki mu pomaga pri pregledu uradnih poročil in vseh drugih dokumentov, povezanih z nesrečo.

4. Ob koncu zdravljenja se pristojnemu nosilcu pošlje izčrpno poročilo skupaj z zdravniškimi spričevali o trajnih posledicah nesreče ali bolezni in zlasti o trenutnem stanju žrtve ter o okrevanju. Zadevne honorarje izplača nosilec v kraju stalnega prebivališča ali nosilec v kraju začasnega bivališča v skladu s tarifami, ki jih uporablja ta nosilec, vendar pa se zaračunajo pristojnemu nosilcu.

5. Pristojni nosilec na zahtevo obvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča ali nosilca v kraju začasnega bivališča o odločitvi, ki določa datum okrevanja, in kjer je to ustrezno, o odločitvi v zvezi z dodelitvijo pokojnine.

Člen 66

Dvom glede poklicne narave nesreče ali bolezni

1. Če v primerih iz členov 52 ali 55(1) Uredbe pristojni nosilec ugovarja uporabi zakonodaje v zvezi z nesrečami pri delu ali poklicnimi boleznimi, o tem nemudoma obvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča ali nosilca v kraju začasnega bivališča, ki je zagotovil storitve; te storitve se nato štejejo, kakor da sodijo v okvir zdravstvenega zavarovanja, in se na podlagi tega še naprej zagotavljajo ob predložitvi spričeval ali potrdil iz členov 20 in 21 izvedbene uredbe.

2. Ko je v zvezi s tem sprejeta dokončna odločitev, pristojni nosilec o tem nemudoma obvesti nosilca v kraju stalnega prebivališča ali nosilca v kraju začasnega bivališča, ki je zagotavljal storitve. Če se primer ne nanaša na nesrečo pri delu ali poklicno bolezen, ta nosilec še naprej zagotavlja navedene storitve v okviru zdravstvenega zavarovanja, če je delavec upravičen do njih. V drugih primerih se storitve, ki jih prejema zadevna oseba v okviru zdravstvenega zavarovanja, pojmujejo kot dajatve za nesrečo pri delu ali poklicno bolezen.

Izvajanje člena 57 Uredbe

Člen 67

Postopek v primeru izpostavljenosti tveganju poklicne bolezni v več državah članicah

1. V primeru, ki je zajet v členu 57(1) Uredbe, se obvestilo o poklicni bolezni pošlje bodisi pristojnemu nosilcu za poklicne bolezni države članice, v skladu z zakonodajo katere je oseba, ki trpi za boleznijo, zadnjič opravljala dejavnost, po vsej verjetnosti povzročiteljico zadevne bolezni, bodisi nosilcu v kraju stalnega prebivališča, ki bo obvestilo poslal prej navedenemu pristojnemu nosilcu.

2. Če pristojni nosilec iz odstavka 1 potrdi, da se je dejavnost, ki bi lahko povzročila zadevno poklicno bolezen, zadnjič opravljala v skladu z zakonodajo druge države članice, pošlje obvestilo in spremne dokumente ustreznemu nosilcu te države članice.

3. Ko nosilec v državi članici, v skladu z zakonodajo katere je oseba, ki trpi za boleznijo, zadnjič opravljala dejavnost, po vsej verjetnosti povzročiteljico zadevne poklicne bolezni, ugotovi, da ta oseba ali njene preživele osebe ne izpolnjujejo pogojev te zakonodaje, upoštevajoč določbe člena 57(2) in člena 57(3)(a) in (b) uredbe, navedeni nosilec:

(a) nosilcu v državi članici, v skladu z zakonodajo katere je oseba, ki trpi za boleznijo, že prej opravljala dejavnost, ki bi lahko povzročila navedeno bolezen, nemudoma pošlje obvestilo in vse spremne dokumente, vključno z ugotovitvami in poročili zdravniških pregledov, ki jih je uredil prvi nosilec, in izvod odločitve iz točke (b);

(b) istočasno obvesti zadevno osebo o svoji odločitvi, v kateri navede izčrpne razloge za zavrnitev dajatev, utemeljitev in roke za pritožbo ter datum, ko so bili dokumenti poslani nosilcu iz točke (a).

4. Kjer je to potrebno, se mora primer v skladu z enakim postopkom napotiti nazaj na ustreznega nosilca v državi članici, v skladu z zakonodajo katere je oseba, ki trpi za boleznijo, prvič opravljala dejavnost, ki bi lahko povzročila zadevno poklicno bolezen.

Člen 68

Izmenjava podatkov med nosilci v primeru pritožbe na odločitev o zavrnitvi zahtevka – Izplačilo predujmov v primeru pritožbe

1. Če se vloži pritožba zoper odločitev o zavrnitvi zahtevka, ki jo sprejme nosilec v eni izmed držav članic, v skladu z zakonodajo katere je oseba, ki trpi za boleznijo, opravljala dejavnost, ki bi lahko povzročila zadevno poklicno bolezen, ta nosilec o tem obvesti drugega nosilca, kateremu je bilo obvestilo poslano v skladu s postopkom, določenim v členu 67(3) izvedbene uredbe, in ga kasneje obvesti o sprejeti končni odločitvi.

2. Če je bila pravica do dajatev pridobljena v skladu z zakonodajo, ki jo izvaja ta zadnji nosilec, upoštevajoč določbe člena 57(2) in (3)(a) in (b) uredbe, ta nosilec izplača predujme do zneska, ki se določi, kjer je to potrebno, po posvetovanju z nosilcem, ki je izdal odločitev, zoper katero je bila vložena pritožba. Ta nosilec povrne znesek plačanega predujma, če je kot rezultat pritožbe treba zagotoviti dajatve. Ta znesek se nato odšteje od skupnega zneska dajatev, izplačljivih zadevni osebi.

Člen 69

Porazdelitev stroškov denarnih dajatev v primeru sklerogene pnevmokonioze

Za izvajanje člena 57(3)(c) Uredbe veljajo naslednji predpisi:

(a) pristojni nosilec države članice, v skladu z zakonodajo katere so odobrene denarne dajatve v skladu s členom 57(1) Uredbe (v nadaljnjem besedilu "nosilec, odgovoren za plačilo denarnih dajatev"), uporabi obrazec, vsebujoč zlasti izčrpno poročilo in pregled vseh zavarovalnih dob (starostno zavarovanje), katere je dopolnila oseba, ki trpi za boleznijo, v skladu z zakonodajo vsake zadevne države članice;

(b) nosilec, odgovoren za plačilo denarnih dajatev, pošlje ta obrazec vsem nosilcem za starostno zavarovanje v tistih državah članicah, v katerih je bila oseba, ki trpi za boleznijo, zavarovana; vsak od navedenih nosilcev v obrazec vpiše zavarovalne dobe (starostno zavarovanje), dopolnjene v skladu z zakonodajo, ki jo izvaja, in vrne obrazec nosilcu, odgovornemu za plačilo denarnih dajatev;

(c) nosilec, odgovorna za plačilo denarnih dajatev, nato porazdeli stroške med seboj in drugimi zadevnimi pristojnimi nosilci; slednjim pošlje v odobritev obvestilo o njihovem deležu skupaj z ustreznimi dokazili, zlasti glede skupne vsote dodeljenih dajatev in izračuna odstotnih deležev;

(d) ob koncu vsakega koledarskega leta nosilec, odgovoren za plačilo denarnih dajatev, vsem drugim zadevnim pristojnim nosilcem pošlje poročilo o izplačanih denarnih dajatvah v zadevnem finančnem letu, v katerem prikaže znesek, ki pripada vsakemu izmed njih glede na porazdelitev, predvideno v točki (c); vsak posamezni nosilec čimprej, a najpozneje v treh mesecih izplača znesek nosilcu, odgovornemu za plačilo denarnih dajatev.

Izvajanje člena 58(3) Uredbe

Člen 70

Potrdilo o družinskih članih, ki se upoštevajo pri izračunu denarnih dajatev, vključno s pokojninami

1. Za prejemanje dajatev iz določb člena 58(3) Uredbe mora prosilec predložiti potrdilo o družinskih članih, ki stalno prebivajo na ozemlju druge države članice, kakor je tista, v kateri je nosilec, odgovoren za dodelitev denarnih dajatev.

Potrdilo izda nosilec zdravstvenega zavarovanja v kraju stalnega prebivališča družinskih članov ali drug nosilec, ki ga določi pristojni organ v državi članici, v kateri prebivajo. Drugi in tretji pododstavek člena 25(2) izvedbene uredbe se uporabljata smiselno.

Namesto potrdila, predvidenega v prvem pododstavku, lahko nosilec, odgovoren za dodelitev denarnih dajatev, od vlagatelja zahtevka zahteva, da predloži dokumente o osebnem stanju družinskih članov, ki prebivajo na območju druge države članice, kakor je tista, v kateri je navedeni nosilec.

2. Če v primeru iz odstavka 1 zakonodaja, ki jo izvaja navedeni nosilec, zahteva, da morajo družinski člani živeti pod isto streho kakor vlagatelj zahtevka, se mora dejstvo, da so navedeni družinski člani, ki ne izpolnjujejo tega pogoja, vseeno v glavnem odvisni od vlagatelja, dokazati z dokumenti, ki potrjujejo redno prejemanje dela vlagateljevega zaslužka.

Izvajanje člena 60 Uredbe

Člen 71

Poslabšanje poklicne bolezni

1. V primerih iz člena 60(1) Uredbe delavec predloži nosilcu države članice, od katere zahteva pravico do dajatev, vse informacije o dajatvah, ki so bile že prej dodeljene za to poklicno bolezen. Ta nosilec lahko zaprosi vsakega drugega nosilca, ki je bil prej pristojen, da pridobi vse informacije, za katere meni, da so potrebne.

2. V primeru iz člena 60(1)(c) Uredbe pristojni nosilec, ki mora plačati denarne dajatve, obvesti drugega zadevnega nosilca in ga zaprosi za odobritev višine stroškov, ki jih bo zaradi poslabšanja bolezni kril zadnji nosilec, in predloži ustrezna dokazila. Ob koncu vsakega koledarskega leta prvi nosilec pošlje drugemu poročilo o izplačanih denarnih dajatvah v zadevnem finančnem letu, v katerem prikaže znesek, ki ga mora zadnji nosilec čimprej, a najpozneje v treh mesecih povrniti prvemu nosilcu.

3. V primeru iz prvega stavka člena 60(2)(b) Uredbe nosilec, odgovoren za plačilo denarnih dajatev, obvesti zadevne pristojne nosilce in jih zaprosi za odobritev sprememb prejšnjih porazdelitvah stroškov skupaj z ustreznimi dokazili.

4. V primeru iz drugega stavka člena 60(2)(b) Uredbe se odstavek 2 uporablja smiselno.

Izvajanje člena 61(5) Uredbe

Člen 72

Ocena stopnje nezmožnosti zaradi nesreče pri delu, do katere je prišlo prej, ali poklicne bolezni, ki je bila ugotovljena prej

1. Za oceno stopnje nezmožnosti v primeru iz člena 61(5) Uredbe delavec predloži pristojnemu nosilcu v državi članici, katere zakonodaja je zanj veljala v času, ko se je zgodila nesreča pri delu ali ko je bila poklicna bolezen prvič ugotovljena, vse podatke o poprejšnjih nesrečah pri delu ali poklicnih boleznih, ki jih je utrpel v času, ko je zanj veljala zakonodaja katere koli druge države članice ne glede na stopnjo nezmožnosti, ki so jo povzročili ti prejšnji primeri.

2. V zvezi s pridobitvijo pravice do dajatve in z določitvijo višine dajatve pristojni nosilec v skladu z zakonodajo, ki jo izvaja, upošteva stopnjo nezmožnosti, ki so jo povzročili ti prejšnji primeri.

3. Pristojni nosilec se lahko obrne na katerega koli drugega nosilca, ki je bil prej pristojen, za pridobitev kakršnih koli podatkov, ki so zanj pomembni.

Če je bila vzrok za poprejšnjo nezmožnost za delo nesreča, do katere je prišlo v času, ko je za zadevno osebo veljala zakonodaja države članice, ki ne upošteva izvora nezmožnosti za delo, nosilec, pristojen v zvezi s poprejšnjo nezmožnostjo za delo, ali organ, ki ga določi pristojni organ zadevne države članice, na zahtevo pristojnega nosilca druge države članice predloži podatke o stopnji poprejšnje nezmožnosti za delo, in kolikor je to mogoče, vse podatke, ki bi omogočili določitev, ali je bila nezmožnost posledica nesreče pri delu v smislu zakonodaje, ki jo izvaja nosilec druge države članice. V tem primeru se odstavek 2 smiselno uporablja.

Izvajanje člena 61(1) Uredbe

Člen 73

Nosilci, na katere se lahko obrnejo delavci v rudnikih in podobnih podjetjih med začasnim ali stalnim prebivanjem v državi članici, ki ni pristojna država

1. V primerih, zajetih v členu 62(1) Uredbe, in ko so v državi začasnega ali stalnega prebivališča dajatve, zagotovljene v okviru sistema zavarovanja za nesreče pri delu in poklicne bolezni, ki vključuje ročne delavce v jeklarski industriji, enake tistim, ki so zagotovljene v okviru posebnega sistema za delavce v rudnikih in podobnih podjetjih, se lahko delavci iz zadnje kategorije obrnejo na najbližjega nosilca na območju države članice, v kateri začasno ali stalno prebivajo, kakor je določeno v Prilogi 3 izvedbene uredbe, tudi če je zadnji naveden tisti nosilec sistema, veljavnega za fizične delavce v jeklarski industriji, ki nato zagotovi tovrstne dajatve.

2. Če so dajatve, zagotovljene v okviru posebnega sistema za delavce v rudnikih in podobnih podjetjih, ugodnejše, imajo ti delavci pravico vložiti zahtevek bodisi pri nosilcu, odgovornemu za izvajanje tega sistema, bodisi pri najbližjemu nosilcu v državi članici, v kateri začasno ali stalno prebivajo, ki izvaja sistem za ročne delavce v jeklarski industriji. V zadnjem primeru zadevni nosilec opozori delavca na dejstvo, da z vlogo pri nosilcu, odgovornemu za upravljanje zgoraj navedenega posebnega sistema, pridobi ugodnejše dajatve; nadalje mu mora posredovati naziv in naslov tega nosilca.

Izvajanje člena 62(2) Uredbe

Člen 74

Upoštevanje dobe, v kateri je dajatve že dodelil nosilec druge države članice

Za namene člena 62(2) Uredbe lahko nosilec države članice, ki naj bi dodelil dajatve, zaprosi nosilca druge države članice za predložitev podatkov v zvezi z dobo, v kateri je zadnji nosilec že zagotavljal dajatve za enak primer nesreče pri delu ali poklicne bolezni.

Predložitev in proučitev zahtevkov za pokojnine, razen pokojnin za poklicne bolezni, zajetih v členu 57 Uredbe

Člen 75

1. Za prejemanje pokojnine ali dopolnilnega dodatka v skladu z zakonodajo države članice delavec ali njegove preživele osebe s stalnim prebivališčem na ozemlju druge države članice vložijo zahtevek bodisi pri pristojnem nosilcu bodisi pri nosilcu v kraju stalnega prebivališča, ki tovrstni zahtevek pošlje pristojnemu nosilce. Za vložitev zahtevka veljajo naslednji predpisi:

(a) zahtevek mora vsebovati ustrezna dokazila in biti izpolnjen na obrazcu, predvidenem z zakonodajo, ki jo izvaja pristojni nosilec;

(b) točnost podatkov, ki jih predloži vlagatelj, je treba dokazati z uradnimi dokumenti, priloženimi k obrazcu za zahtevek, ali pa jih morajo potrditi pristojni organi države članice, na ozemlju katere ima vlagatelj stalno prebivališče.

2. Pristojni nosilec obvesti vlagatelja o svoji odločitvi neposredno ali prek organa za zvezo v pristojni državi; ta pa izvod tega sklepa pošlje organu za zvezo države članice, na ozemlju katere ima vlagatelj stalno prebivališče.

Administrativna preverjanja in zdravniški pregledi

Člen 76

1. Administrativna preverjanja in zdravniške preglede, predvidene v primeru ponovnega ugotavljanja pravice do pokojnine, na zahtevo pristojnega nosilca izvede nosilec države članice, na katere ozemlju je oseba, upravičena do dajatev, v skladu s postopki, določenimi z zakonodajo, ki jo izvaja ta nosilec. Pristojni nosilec pa si pridrži pravico, da osebo, upravičeno do dajatev, pregleda zdravnik po njegovi izbiri.

2. Vsaka oseba, ki prejema pokojnino zase ali za siroto, obvesti nosilca, odgovornega za plačilo, o vsaki spremembi njenega stanja ali stanja sirote, ki bi lahko spremenila pravico do pokojnine.

Izplačilo pokojnin

Člen 77

Izplačilo pokojnin, za katero je pristojen nosilec ene države članice, se vlagateljem s stalnim prebivališčem v drugi državi članici opravi v skladu s postopkom, določenim v členih 53 do 58 izvedbene uredbe.

POGLAVJE 5

POMOČI OB SMRTI

Izvajanje členov 64, 65 in 66 Uredbe

Člen 78

Predložitev zahtevka za pomoč

Za prejemanje pomoči ob smrti v skladu z zakonodajo države članice, ki ni tista, v kateri ima oseba stalno prebivališče, mora vlagatelj predložiti zahtevek bodisi pri pristojnem nosilcu, bodisi pri nosilcu v kraju stalnega prebivališča.

Zahtevek mora vsebovati ustrezna dokazila, predpisana z zakonodajo, ki jo pristojni nosilec izvaja.

Točnost podatkov, ki jih predloži vlagatelj, je treba dokazati z uradnimi dokumenti, priloženimi k obrazcu za zahtevek, ali pa jih morajo potrditi pristojni organi države članice, na katere ozemlju ima prosilec stalno prebivališče.

Člen 79

Potrdilo o zavarovalnih dobah

1. Za uporabo določb člena 64 Uredbe vlagatelj pristojnemu nosilcu predloži potrdilo, v katerem so navedene zavarovalne dobe, ki jih je delavec dopolnil v skladu z zakonodajo, ki je zanj veljala nazadnje.

2. Potrdilo na zahtevo vlagatelja izda nosilec zdravstvenega ali starostnega zavarovanja, pri kateri je bil delavec zavarovan nazadnje. Če prosilec ne predloži navedenega potrdila, ga pristojni nosilec pridobi od enega ali dr