SKLEP SVETA 2008/616/PNZ

z dne 23. junija 2008

o izvajanju Sklepa 2008/615/PNZ o poglobitvi čezmejnega sodelovanja, zlasti na področju boja proti terorizmu in čezmejnemu kriminalu

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju člena 33 Sklepa Sveta 2008/615/PNZ (1),

ob upoštevanju pobude Zvezne republike Nemčije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (2),

ob upoštevanju naslednjega:

S Sklepom 2008/615/PNZ so bile v pravni okvir Evropske unije prenesene temeljne prvine Pogodbe z dne 27. maja 2005 med Kraljevino Belgijo, Zvezno republiko Nemčijo, Kraljevino Španijo, Francosko republiko, Velikim vojvodstvom Luksemburg, Kraljevino Nizozemsko in Republiko Avstrijo o poglobitvi čezmejnega sodelovanja, predvsem pri zatiranju terorizma, čezmejne kriminalitete in nezakonite migracije (v nadaljnjem besedilu „Prümska pogodba“).

Člen 33 Sklepa 2008/615/PNZ določa, da Svet sprejme ukrepe, potrebne za izvajanje Sklepa 2008/615/PNZ na ravni Unije, v skladu s postopkom, določenim v drugem stavku člena 34(2)(c) Pogodbe o Evropski uniji. Podlaga tem ukrepom naj bi bil Izvedbeni sporazum z dne 5. decembra 2006 o upravnem in tehničnem izvajanju in uporabi Prümske pogodbe.

Ta sklep uvaja tiste skupne normativne določbe, ki so neizogibno potrebne za upravno in tehnično izvajanje oblik sodelovanja iz Sklepa 2008/615/PNZ. V Prilogi k temu sklepu so navedene izvedbene določbe tehničnega značaja. Poleg tega bo generalni sekretariat Sveta pripravil in redno posodabljal ločen priročnik z izključno stvarnimi informacijami, ki jih bodo posredovale države članice.

SKLENIL:

POGLAVJE I

SPLOŠNO

Člen 1

Namen

Namen tega sklepa je, da se predvidijo potrebne upravne in tehnične določbe za izvajanje Sklepa 2008/615/PNZ, zlasti v zvezi z avtomatizirano izmenjavo podatkov o DNA, daktiloskopskih podatkov in podatkov iz registrov vozil iz poglavja 2 navedenega sklepa in druge oblike sodelovanja iz poglavja 5 navedenega sklepa.

Člen 2

Opredelitve

V tem sklepu:

„iskanje“ in „primerjava“ iz členov 3, 4, in 9 Sklepa 2008/615/PNZ pomenita postopka, s katerima se ugotavlja ujemanje med podatki o DNA oziroma daktiloskopskimi podatki, ki jih posreduje ena država članica, in podatki o DNA oziroma daktiloskopskimi podatki, shranjenimi v zbirkah podatkov kake druge države članice oziroma nekaterih drugih oziroma vseh držav članic;

„opomba“ pomeni zabeležko pri profilu DNA, ki jo država članica vnese v svojo nacionalno zbirko podatkov, in navaja, da je bilo ob iskanju in primerjanju s strani druge države članice pri zadevnem profilu DNA že ugotovljeno ujemanje;

„daktiloskopski podatki“ pomenijo prstne odtise, sledi prstnih odtisov, odtise dlani, sledi odtisov dlani, pa tudi t. i. template (vzorce) takšnih podob (kodirane minucije), kadar so shranjeni in se obdelujejo v avtomatizirani zbirki podatkov;

POGLAVJE 2

SKUPNE DOLOČBE O IZMENJAVI PODATKOV

Člen 3

Tehnične zahteve

Države članice v povezavi z vsemi zaprosili in odgovori pri iskanju in primerjanju profilov DNA, daktiloskopskih podatkov in podatkov iz registrov vozil upoštevajo skupne tehnične zahteve. Te tehnične zahteve so navedene v Prilogi k temu sklepu.

Člen 4

Komunikacijska mreža

Elektronska izmenjava podatkov o DNA, daktiloskopskih podatkov in podatkov iz registrov vozil med državami članicami poteka z uporabo komunikacijske mreže – Čezevropske telematske storitve med upravami – Trans European Services for Telematics between Administrations (TESTA II), ob upoštevanju njenega nadaljnjega razvoja.

Člen 5

Razpoložljivost avtomatizirane izmenjave podatkov

Države članice sprejmejo vse ukrepe za zagotovitev, da je avtomatizirano iskanje ali primerjava podatkov o DNA, daktiloskopskih podatkov in podatkov iz registrov vozil mogoča 24 ur vse dni v tednu. V primeru tehnične napake se nacionalne kontaktne službe držav članic o tem med seboj nemudoma obvestijo in se dogovorijo o začasnih alternativnih rešitvah za izmenjavo informacij v skladu z veljavnimi predpisi. Avtomatizirana izmenjava podatkov se ponovno omogoči v najkrajšem možnem času.

Člen 6

Številka sklica pri podatkih o DNA in daktiloskopskih podatkih

Številka sklica iz členov 2 in 8 Sklepa 2008/615/PNZ je sestavljena iz kombinacije naslednjih elementov:

POGLAVJE 3

PODATKI O DNA

Člen 7

Načela pri izmenjavi podatkov o DNA

1. Države članice uporabljajo obstoječe standarde za izmenjavo podatkov o DNA, denimo European Standard Set (ESS) ali Interpol Standard Set of Loci (ISSOL).

2. Postopek prenosa, ko gre za avtomatizirano iskanje in primerjavo profilov DNA, poteka v okviru decentralizirane strukture.

3. Sprejmejo se ukrepi, s katerimi se zagotovita zaupnost in integriteta podatkov, ki se pošiljajo v druge države članice, med drugim s šifriranjem.

4. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev integritete profilov DNA, do katerih so omogočile dostop drugim državam članicam ali so jim jih poslale za primerjavo, in zagotovijo skladnost teh ukrepov z mednarodnimi standardi, denimo z ISO 17025.

5. Države članice uporabljajo kode za države članice v skladu s standardom ISO 3166-1 alpha-2.

Člen 8

Pravila o zaprosilih in odgovorih v zvezi s podatki o DNA

1. Zaprosilo za avtomatizirano iskanje ali primerjavo iz členov 3 ali 4 Sklepa 2008/615/PNZ vsebuje samo naslednje informacije:

informacije, ki so potrebne za nadzor nad sistemi podatkovnih zbirk in nadzor kakovosti avtomatskih postopkov iskanja.

2. Odgovor (poročilo o ujemanju) na zaprosilo iz odstavka 1 vsebuje samo naslednje informacije:

iskane in ujemajoče se profile DNA in

informacije, ki so potrebne za nadzor nad sistemi podatkovnih zbirk in nadzor kakovosti avtomatskih postopkov iskanja.

3. Avtomatizirano obvestilo o ujemanju se zagotovi le pod pogojem, da je bilo pri avtomatiziranem iskanju ali primerjavi ugotovljeno določeno minimalno ujemanje lokusov. To minimalno ujemanje je opredeljeno v poglavju 1 Priloge k temu sklepu.

4. Države članice poskrbijo, da so zaprosila skladna z izjavami, podanimi v skladu s členom 2(3) Sklepa 2008/615/PNZ. Te izjave so navedene v priročniku iz člena 18(2) tega sklepa.

Člen 9

Postopek prenosa pri avtomatiziranem iskanju neznanih profilov DNA v skladu s členom 3 Sklepa 2008/615/PNZ

1. Če pri iskanju na podlagi neznanega profila DNA v nacionalni zbirki podatkov ni ugotovljeno ujemanje ali je bilo ugotovljeno ujemanje na podlagi neznanega profila DNA, se lahko neznani profil DNA nato posreduje zbirkam podatkov vseh drugih držav članic, in če je pri iskanju na podlagi tega neznanega profila DNA ugotovljeno ujemanje z referenčnimi in/ali neznanimi profili DNA v zbirkah podatkov drugih držav članic, se ta ujemanja avtomatsko sporočijo državi članici prosilki, ki se ji pošlje tudi zadevni podatkovni zapis o DNA; če v zbirkah podatkov drugih držav članic ni ugotovljeno ujemanje, se to avtomatsko sporoči državi članici prosilki.

2. Če je pri iskanju na podlagi neznanega profila DNA ugotovljeno ujemanje v zbirkah podatkov drugih držav članic, lahko vsaka zadevna država članica v zvezi s tem v svojo nacionalno zbirko podatkov vnese ustrezno opombo.

Člen 10

Postopek prenosa pri avtomatiziranem iskanju referenčnih profilov DNA v skladu s členom 3 Sklepa 2008/615/PNZ

Če pri iskanju na podlagi referenčnega profila DNA ni bilo ugotovljeno ujemanje z nobenim od referenčnih profilov iz nacionalne zbirke podatkov ali je bilo ugotovljeno ujemanje z neznanim profilom DNA, se zadevni referenčni profil DNA nato lahko posreduje zbirkam podatkov vseh drugih držav članic; če je pri iskanju na podlagi tega referenčnega profila DNA ugotovljeno ujemanje z referenčnimi profili DNA in/ali z neznanimi profili DNA iz zbirk podatkov drugih držav članic, se ta ujemanja avtomatsko sporočijo državi članici prosilki, ki se ji pošlje tudi zadevni podatkovni zapis o DNA; če v zbirkah podatkov drugih držav članic ni ugotovljeno ujemanje, se to avtomatsko sporoči državi članici prosilki.

Člen 11

Postopek prenosa pri avtomatiziranem primerjanju neznanih profilov DNA v skladu s členom 4 Sklepa 2008/615/PNZ

1. Če je pri primerjavi na podlagi neznanih profilov DNA ugotovljeno ujemanje s profili DNA in/ali z neznanimi profili DNA iz zbirk podatkov drugih držav članic, se to ujemanje avtomatsko sporoči državi članici prosilki, ki se ji pošlje tudi zadevni podatkovni zapis o DNA.

2. Če je pri primerjavi na podlagi neznanega profila DNA ugotovljeno ujemanje z neznanimi profili DNA ali referenčnimi profili DNA iz zbirk podatkov drugih držav članic, lahko vsaka zadevna država članica v zvezi s tem v svojo nacionalno zbirko podatkov vnese ustrezno opombo.

POGLAVJE 4

DAKTILOSKOPSKI PODATKI

Člen 12

Načela pri izmenjavi daktiloskopskih podatkov

1. Digitalizacija daktiloskopskih podatkov in njihovo posredovanje ostalim državam članicam poteka v skladu z enotno obliko zapisa podatkov, določeno v poglavju 2 Priloge k temu sklepu.

2. Vsaka država članica poskrbi, da so posredovani daktiloskopski podatki dovolj kakovostni, da jih je mogoče primerjati s pomočjo sistemov za avtomatsko identifikacijo prstnih odtisov (AFIS – automated fingerprint identification system).

3. Postopek prenosa pri izmenjavi daktiloskopskih podatkov poteka v okviru decentralizirane strukture.

4. Sprejmejo se ukrepi, s katerimi se zagotovita zaupnost in celovitost daktiloskopskih podatkov, ki se pošiljajo v druge države članice, med drugim s šifriranjem.

5. Države članice uporabljajo kode za države članice v skladu s standardom ISO 3166-1 alpha-2.

Člen 13

Zmogljivosti za obdelavo zaprosil v zvezi z daktiloskopskimi podatki

1. Vsaka država članica poskrbi, da njena zaprosila ne presežejo opredeljenih zmogljivosti zaprošene države članice za obdelavo poizvedb. Države članice generalnemu sekretariatu Sveta predložijo izjavo iz člena 18(2), v kateri opredelijo meje svojih dnevnih zmogljivosti za obdelavo zaprosil v zvezi z daktiloskopskimi podatki identificiranih oseb in v zvezi z daktiloskopskimi podatki še neidentificiranih oseb.

2. Največja količina daktiloskopskimh podatkov (candidates), ki se lahko v okviru enega prenosa sprejme v preverjanje, je opredeljena v poglavju 2 Priloge k temu sklepu.

Člen 14

Pravila o zaprosilih in odgovorih v zvezi z daktiloskopskimi podatki

1. Zaprošena država članica nemudoma in avtomatsko preveri kakovost posredovanih daktiloskopskih podatkov. Če kakovost podatkov ni primerna za avtomatizirano primerjavo, zaprošena država članica o tem nemudoma obvesti državo članico prosilko.

2. Zaprošena država članica opravi poizvedbe v istem vrstnem redu, v katerem prejme zaprosila. Zaprosila se obdelajo v 24 urah po popolnoma avtomatiziranem postopku. Država članica prosilka lahko, če je to predpisano v njenem notranjem pravu, zaprosi za pospešeno obdelavo svojih zaprosil, ki jih zaprošena država članica opravi brez odlašanja. Če zaradi višje sile ni mogoče spoštovati rokov, se primerjava opravi brez odlašanja, čim so odpravljene zadevne ovire.

POGLAVJE 5

PODATKI IZ REGISTROV VOZIL

Člen 15

Načela pri avtomatiziranem iskanju podatkov iz registrov vozil

1. Države članice za avtomatizirano iskanje podatkov iz registrov vozil uporabljajo posebno različico programske aplikacije – „Evropski informacijski sistem za prometna in vozniška dovoljenja“ (EUCARIS – European Vehicle and Driving Licence Information System), posebej zasnovane za namene člena 12 Sklepa 2008/615/PNZ, in pri tem upoštevajo spremenjene različice te programske opreme.

2. Avtomatizirano iskanje podatkov iz registrov vozil poteka v okviru decentralizirane strukture.

3. Informacije, ki se izmenjujejo prek sistema EUCARIS, se posredujejo v šifrirani obliki.

4. Elementi podatkov iz registrov vozil, ki se izmenjujejo, so opredeljeni v poglavju 3 Priloge k temu sklepu.

5. Pri izvajanju člena 12 Sklepa 2008/615/PNZ lahko države članice prednost dajo poizvedbam, povezanim z bojem proti hudim oblikam kriminala.

Člen 16

Stroški

Države članice krijejo stroške, ki izhajajo iz upravljanja, uporabe in vzdrževanja programske aplikacije EUCARIS iz člena 15(1).

POGLAVJE 6

POLICIJSKO SODELOVANJE

Člen 17

Skupne patrulje in druge skupne operacije

1. V skladu s poglavjem 5 Sklepa 2008/615/PNZ in še zlasti z izjavami, ki se predložijo v skladu s členi 17(4), 19(2) in 19(4) navedenega sklepa, vsaka država članica imenuje eno ali več kontaktnih točk, da se s tem drugim državam članicam omogoči, da se obrnejo na pristojne organe, in vsaka država članica lahko opredeli svoje postopke za vzpostavitev skupnih patrulj in drugih skupnih operacij, postopke za obdelavo pobud drugih držav članic za takšne operacije, pa tudi druge praktične vidike in operativne podrobnosti v zvezi s temi operacijami.

2. Generalni sekretariat Sveta sestavi in posodablja seznam kontaktnih točk ter pristojne organe obvešča o vseh spremembah na seznamu.

3. Pristojni organi vsake države članice lahko dajo pobudo za skupno operacijo. Pred začetkom konkretne operacije se pristojni organi iz odstavka 2 pisno ali ustno dogovorijo o podrobnostih, pri čemer gre med drugim lahko za naslednje:

4. Izjave, postopki in funkcije, predvidene v tem členu, so navedene v priročniku iz člena 18(2).

POGLAVJE 7

KONČNE DOLOČBE

Člen 18

Priloga in priročnik

1. Nadaljnje podrobnosti o tehničnem in upravnem izvajanju Sklepa 2008/615/PNZ so navedene v prilogi k temu sklepu.

2. Priročnik pripravi in redno posodablja generalni sekretariat Sveta, zajema pa izključno stvarne informacije, ki jih posredujejo države članice z izjavami, podanimi v skladu s Sklepom 2008/615/PNZ ali tem sklepom ali z uradnimi obvestili, poslanimi generalnemu sekretariatu Sveta. Priročnik ima obliko dokumenta Sveta.

Člen 19

Neodvisni organi za varstvo podatkov

Države članice v skladu s členom 18(2) tega sklepa generalni sekretariat Sveta obvestijo o neodvisnih organih za varstvo podatkov ali o sodnih organih iz člena 30(5) Sklepa 2008/615/PNZ.

Člen 20

Priprava sklepov iz člena 25(2) Sklepa 2008/615/PNZ

1. Svet na podlagi poročila o oceni, ki je oprto na vprašalnik, sprejme sklep iz člena 25(2) Sklepa 2008/615/PNZ.

2. Kar zadeva avtomatizirano izmenjavo podatkov v skladu s členom 2 Sklepa 2008/615/PNZ, je podlaga poročilu o oceni tudi evalvacijski obisk in preskus, ki se opravi, ko zadevna država članica generalnemu sekretariatu Sveta pošlje obvestilo v skladu s prvim stavkom člena 36(2) Sklepa 2008/615/PNZ.

3. Nadaljnje podrobnosti o tem postopku so navedene v poglavju 4 Priloge k temu sklepu.

Člen 21

Ocena izmenjave podatkov

1. Redno se opravlja ocena upravnih, tehničnih in finančnih vidikov uporabe izmenjave podatkov v skladu s poglavjem 2 Sklepa 2008/615/PNZ, zlasti uporabe mehanizma iz člena 15(5). Ta ocena velja za tiste države članice, ki v času ocenjevanja že uporabljajo Sklep 2008/615/PNZ, opravi pa se za tiste vrste podatkov, ki so jih zadevne države članice že začele izmenjevati. Ocena temelji na poročilih zadevnih držav članic.

2. Nadaljnje podrobnosti o tem postopku so navedene v poglavju 4 Priloge k temu sklepu.

Člen 22

Razmerje med sporazumom o izvajanju in Prümsko pogodbo

Za države članice, ki jih zavezuje Prümska pogodba, se namesto ustreznih določb iz sporazuma o izvajanju Prümske pogodbe uporabljajo ustrezne določbe iz tega sklepa in pripadajoče priloge, takoj ko se bosta v celoti začela izvajati. Vse druge določbe sporazuma o izvajanju se še naprej uporabljajo med podpisnicami Prümske pogodbe.

Člen 23

Izvajanje

Države članice sprejmejo ukrepe, potrebne za uskladitev s tem sklepom, v rokih, ki so predvideni v členu 36(1) Sklepa 2008/615/PNZ.

Člen 24

Uporaba

Ta sklep začne učinkovati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

(1) Glej stran 1 tega Uradnega lista.

(2) Mnenje z dne 21. aprila 2008 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

PRILOGA

KAZALO

POGLAVJE 1: Izmenjava podatkov o DNK

1. Z DNK povezana vprašanja sodne medicine, pravila ujemanja in algoritmi

1.1 Lastnosti profilov DNK

1.2 Pravila ujemanja

1.3 Pravila poročanja

2. Tabela s številčnimi kodami držav članic

3. Funkcionalna analiza

3.1 Razpoložljivost sistema

3.2 Drugi korak

4. Kontrolni dokument vmesnika DNK

4.1 Uvod

4.2 Opredelitev strukture XML

5. Uporaba, varnost in komunikacijska struktura

5.1 Pregled

5.2 Struktura na višji ravni

5.3 Varnostni standardi in varovanje podatkov

5.4 Protokoli in standardi, ki se uporabijo za šifrirni mehanizem: sMIME in s tem povezani paketi

5.5 Struktura aplikacije

5.6 Protokoli in standardi, ki se uporabijo za strukturo aplikacije

5.7 Komunikacijsko okolje

POGLAVJE 2: Izmenjava daktiloskopskih podatkov (kontrolni dokument vmesnika)

1. Pregled vsebine datoteke

2. Format zapisa

3. Logični zapis tipa 1: glava datoteke

4. Logični zapis tipa 2: opisno besedilo

5. Logični zapis tipa 4: podoba visoke ločljivosti v lestvici sivine

6. Logični zapis tipa 9: zapis minucij

7. Zapis podobe sledi tipa 13 različne ločljivosti

8. Zapis podobe odtisa dlani tipa 15 različne ločljivosti

9. Dodatki k poglavju 2

9.1 Ločilne kode ASCII

9.2 Izračun alfanumeričnega kontrolnega znaka

9.3 Znakovne kode

9.4 Povzetek prenosa

9.5 Tip-1 opredelitve zapisa

9.6 Tip-2 opredelitve zapisa

9.7 Kompresijske kode v lestvici sivine

9.8 Specifikacija elektronske pošte

POGLAVJE 3: Izmenjava podatkov o registraciji vozil

1. Skupni niz podatkov za avtomatizirano iskanje podatkov o registraciji vozil

1.1 Opredelitve

1.2 Poizvedba o vozilu/lastniku/imetniku

2. Varnost podatkov

2.1 Pregled

2.2 Varnostne lastnosti, povezane z izmenjavo sporočil

2.3 Varnostne lastnosti, ki niso povezane z izmenjavo sporočil

3. Tehnični pogoji izmenjave podatkov

3.1 Splošen opis aplikacije EUCARIS

3.2 Funkcijske in nefunkcijske zahteve

POGLAVJE 4: Ocenjevanje

1. Postopek ocenjevanja v skladu s členom 20 (Priprava sklepov v skladu s členom 25(2) Sklepa 2008/615/PNZ)

1.1 Vprašalnik

1.2 Preskus

1.3 Ocenjevalni obisk

1.4 Poročanje Svetu

2. Ocenjevalni postopek v skladu s členom 21

2.1 Statistični podatki in poročilo

2.2 Revizija

3. Sestanki strokovnjakov

POGLAVJE 1: Izmenjava podatkov o DNK

1. Z DNK povezana vprašanja sodne medicine, pravila ujemanja in algoritmi

1.1 Lastnosti profilov DNK

Profil DNK lahko vsebuje 24 parov števil, ki predstavljajo alele 24 lokusov, katere se uporablja tudi v postopkih DNK, ki jih izvaja Interpol. Nazivi teh lokusov so navedeni v spodnji tabeli:

VWA TH01 D21S11 FGA D8S1179 D3S1358 D18S51 Amelogenin TPOX CSF1P0 D13S317 D7S820 D5S818 D16S539 D2S1338 D19S433 Penta D Penta E FES F13A1 F13B SE33 CD4 GABA

Sedem s sivo barvo označenih lokusov v zgornji vrstici predstavlja tako trenutni evropski standardni niz (European Standard Set – ESS) kot Interpolov standardni niz lokusov (Interpol Standard Set of Loci – ISSOL).

Pravila vključevanja:

Profili DNK, ki so jih države članice dale na voljo za iskanje in primerjavo, ter profili DNK, poslani za iskanje in primerjavo, morajo vsebovati najmanj 6 polno opredeljenih (1) lokusov ter glede na njihovo razpoložljivost lahko vsebujejo dodatne lokuse ali prazna mesta (blanks). Referenčni profili DNK morajo vsebovati vsaj 6 od 7 ESS lokusov. Da bi povečali točnost ujemanj, so vsi razpoložljivi aleli razvrščeni v indeksirani zbirki podatkov profilov DNK in se uporabljajo za iskanje in primerjavo. Vsaka država članica bi morala takoj, ko je to praktično izvedljivo, izvajati vse nove sprejete ESS lokusov, ki jih sprejme EU.

Mešani profili niso dovoljeni, tako da vrednosti alelov vsakega lokusa sestavljata samo dve števili, ki sta v primeru homozigotnosti lahko enaki.

Za nadomestne znake in mikro variante je treba uporabljati naslednja pravila:

— Vse nenumerične vrednosti razen amelogenina, ki so zajete v profilu (npr. „o“, „f“, „r“, „na“, „nr“ ali „un“), morajo biti avtomatično pretvorjene za prenos v nadomestne znake (*) ter se jih lahko poišče v primerjavi z vsemi.

— Numerične vrednosti „0“, „1“ ali „99“, ki so zajete v profilu, morajo biti avtomatično pretvorjene za prenos v nadomestne znake (*) ter se jih lahko poišče v primerjavi z vsemi.

— Če so za 1 lokus zagotovljeni 3 aleli, bo sprejet prvi alel, preostala dva alela pa morata biti avtomatično pretvorjena za prenos v nadomestne znake (*) ter se jih lahko poišče v primerjavi z vsemi.

— Ko so zagotovljene vrednosti nadomestnih znakov za alel 1 ali 2, se iščeta obe premutaciji numerične vrednosti določenega lokusa (npr. 12, * se lahko ujema z 12,14 ali 9,12).

— Za mikro variante pentanukleotida (Penta D, Penta E & CD4) se bodo ujemanja izvajala v skladu z naslednjim: — x.1 = x, x.1, x.2 — x.2 = x.1, x.2, x.3 — x.3 = x.2, x.3, x.4 — x.4 = x.3, x.4, x + 1

— Za mikro variante tetranukleotida (preostali lokusi so tetranukleotidi) se bodo ujemanja izvajala v skladu z naslednjim: — x.1 = x, x.1, x.2 — x.2 = x.1, x.2, x.3 — x.3 = x.2, x.3, x + 1

1.2 Pravila ujemanja

Primerjava dveh profilov DNK se bo izvajala na podlagi lokusov, katerih vrednosti alelov so na voljo v obeh profilih DNK. Najmanj šest polno opredeljenih lokusov (razen amelogenina) se mora ujemati z obema profiloma DNK, še preden se zagotovi odgovor z zadetki.

Polno ujemanje (kakovost 1) je opredeljeno kot ujemanje, ko so vse vrednosti alelov primerjanega lokusa iz profila DNK prosilca in zaprošenega profila DNK enake. Delno ujemanje je opredeljeno kot ujemanje, ko je vrednost enega ali vseh primerjanih alelov drugačna v obeh profilih DNK (kakovost 2, 3 in 4). Delno ujemanje je sprejemljivo le, če v obeh primerjanih profilih DNK obstaja vsaj 6 polno opredeljenih lokusov, ki se ujemajo.

Razloga za delno ujemanje sta lahko:

— tipkarska človeška napaka pri vnašanju enega izmed profilov DNK v zaprosilo za iskanje ali v zbirko podatkov o DNK,

— napaka pri določanju alelov (allele-determination) ali pri obravnavi alelov (allele-calling) med postopkom generiranja profilov DNK.

1.3 Pravila poročanja

Poročati je treba o polnih ujemanjih, približnih ujemanjih ter o neujemanjih („no hits“).

Poročilo o ujemanju se pošlje na nacionalno kontaktno službo države članice prosilke, ki pa mora biti tudi na razpolago nacionalni kontaktni službi zaprošene države članice (da bi slednja lahko ocenila vrsto in število možnih nadaljnjih zaprosil za osebne podatke in druge informacije, povezane s profilom DNK, ki ustrezajo zadetku v skladu s členoma 5 in 10 Sklepa 2008/615/PNZ).

2. Tabela s številčnimi kodami držav članic

V skladu s Sklepom 2008/615/PNZ se ISO 3166-1 alpha-2 kode uporabljajo za vzpostavitev domenskih imen in drugih konfiguracijskih parametrov, ki so potrebni v skladu s pürmskimi aplikacijami o izmenjavi podatkov o DNK v okviru zaprte mreže.

ISO 3166-1 alfa-2 kode so dvočrkovne kode držav članic, in sicer:

Imena držav članic Koda Imena držav članic Koda Belgija BE Luksemburg LU Bolgarija BG Madžarska HU Češka CZ Malta MT Danska DK Nizozemska NL Nemčija DE Avstrija AT Estonija EE Poljska PL Grčija EL Portugalska PT Španija ES Romunija RO Francija FR Slovaška SK Irska IE Slovenija SI Italija IT Finska FI Ciper CY Švedska SE Latvija LV Združeno kraljestvo UK Litva LT

3. Funkcionalna analiza

3.1 Razpoložljivost sistema

Zaprosila bi morala v skladu s členom 3 Sklepa 2008/615/PNZ prispeti v ciljno zbirko podatkov v kronološkem zaporedju pošiljanja posameznih zaprosil, odgovori pa bi morali biti poslani tako, da v državo članico prosilko prispejo v 15 minutah po prispetju zaprosila.

3.2 Drugi korak

Ko država prejme poročilo o ujemanju, je njena nacionalna kontaktna služba pristojna za primerjavo vrednosti profila, predloženega kot vprašanje, in vrednosti profila(-ov), prejetih kot odgovor, da bi lahko validirala in preverila dokazne vrednosti profila. Nacionalne kontaktne službe imajo za namene validacije lahko med seboj neposredne stike.

Postopki pravne pomoči se začnejo po validaciji obstoječega ujemanja med dvema profiloma, in sicer na podlagi „polnega ujemanja“ ali „približnega ujemanja“, pridobljenega med avtomatizirano posvetovalno fazo.

4. Kontrolni dokument vmesnika DNK

4.1 Uvod

4.1.1 Cilji

To poglavje določa zahteve za izmenjavo podatkov o profilih DNK med sistemi zbirk podatkov o DNK vseh držav članic. Polja glave so opredeljena posebej za prümsko izmenjavo DNK, podatkovni del pa temelji na podatkovnemu delu profila DNK v formatu XML, določenem za portal Interpola za izmenjavo DNK.

Izmenjava podatkov poteka preko SMPT (Simple Mail Transfer Protocol) in drugih najsodobnejših tehnologij z uporabo osrednjega rele poštnega strežnika, ki ga zagotovi ponudnik dostopa do omrežja. Datoteka XML se prenaša kot telo elektronske pošte.

4.1.2 Področje uporabe

Kontrolni dokument vmesnika (ICD) opredeljuje samo vsebino sporočila (elektronska pošta). Vsa vprašanja, ki se nanašajo posebej na omrežje ali na elektronsko pošto, so opredeljena enotno, da bi s tem zagotovili skupno tehnično osnovo za izmenjavo podatkov o DNK.

To vključuje:

— format polja, kamor se vpiše predmet sporočila, da bi s tem omogočili/upoštevali avtomatizirano obdelavo sporočil,

— ali je šifriranje vsebine potrebno in če je, katere metode je treba izbrati,

— najdaljšo možno dolžino sporočil.

4.1.3 Struktura XML in načela

Sporočilo XML je sestavljeno iz:

— glave, ki vsebuje informacije o prenosu, in

— podatkovnega dela, ki vsebuje specifične informacije o profilu, in še profil sam.

Za zaprosilo in za odgovor se uporablja isti format XML.

Zaradi celovitih preverjanj neznanih profilov DNK (člen 4 Sklepa 2008/615/PNZ) je v enem sporočilu mogoče poslati sveženj profilov. Določiti je treba največje možno število profilov v enem sporočilu. Število je odvisno od največje dovoljene velikosti elektronske pošte in se opredeli po izbiri poštnega strežnika.

Primer XML:

<?version=„1.0“ standalone=„yes“?>

<PRUEMDNAx xmlns:msxsl=„urn:schemas-microsoft-com:xslt“

xmlns:xsi=„http://www.w3.org/2001/XMLSchema-instance“>

<header>

[…]

</header>

<datas>

[…]

</datas>

[<datas> struktura podatkov se ponovi, če je v istem sporočilu SMTP (…) poslanih več profilov; to je dovoljeno samo v primerih iz člena 5

</datas>]

</PRUEMDNA>

4.2 Opredelitev strukture XML

Spodnje opredelitve so navedene za dokumentacijske namene in lažjo berljivost, zavezujoče informacije pa se nahajajo v shemski datoteki XML (PRUEM DNA.xsd).

4.2.1 Shema PRUEMDNAx

Vsebuje naslednja polja:

Fields Type Description header PRUEM_header Occurs: 1 datas PRUEM_datas Occurs: 1 … 500

4.2.2 Vsebina strukture glave

4.2.2.1 Glava PRUEM Ta struktura opredeljuje glavo XML datoteke. Vsebuje naslednja polja: Fields Type Description direction PRUEM_header_dir Direction of message flow ref String Reference of the XML file generator String Generator of XML file schema_version String Version number of schema to use requesting PRUEM_header_info Requesting Member State info requested PRUEM_header_info Requested Member State info

4.2.2.2 PRUEM_header dir Vrsta podatkov iz sporočila; vrednosti so lahko: Value Description R Request A Answer

4.2.2.3 Podatki glave PRUEM Struktura z nazivom države članice in datum/uro sporočila. Vsebuje naslednja polja: Fields Type Description source_isocode String ISO 3166-2 code of the requesting Member State destination_isocode String ISO 3166-2 code of the requested Member State request_id String unique Identifier for a request date Date Date of creation of message time Time Time of creation of message

4.2.3 Vsebina podatkov profila PRUEM

4.2.3.1 PRUEM_datas Ta struktura opredeljuje glavo podatkovnega dela XML profila. Vsebuje naslednja polja: Fields Type Description reqtype PRUEM request type Type of request (Article 3 or 4) date Date Date profile stored type PRUEM_datas_type Type of profile result PRUEM_datas_result Result of request agency String Name of corresponding unit responsible for the profile profile_ident String Unique Member State profile ID message String Error Message, if result = E profile IPSG_DNA_profile If direction = A (Answer) AND result ≠ H (Hit) empty match_id String In case of a HIT PROFILE_ID of the requesting profile quality PRUEM_hitquality_type Quality of Hit hitcount Integer Count of matched Alleles rescount Integer Count of matched profiles. If direction = R (Request), then empty. If quality!=0 (the original requested profile), then empty.

4.2.3.2 PRUEM_request_type Vrsta podatkov iz sporočila; vrednosti so lahko: Value Description 3 Requests pursuant to Article 3 of Decision 2008/615/JHA 4 Requests pursuant to Article 4 of Decision 2008/615/JHA

4.2.3.3 PRUEM_hitquality_type Value Description 0 Referring original requesting profile: Case „No Hit“: original requesting profile sent back only; Case „Hit“: original requesting profile and matched profiles sent back. 1 Equal in all available alleles without wildcards 2 Equal in all available alleles with wildcards 3 Hit with Deviation (Microvariant) 4 Hit with mismatch

4.2.3.4 PRUEM_data_type Vrsta podatkov iz sporočila; vrednosti so lahko: Value Description P Person profile S Stain

4.2.2.5 PRUEM_data_result Vrsta podatkov iz sporočila; vrednosti so lahko: Value Description U Undefined, If direction = R (request) H Hit N No Hit E Error

4.2.3.6 IPSG_DNA_profile Struktura, ki opisuje profil DNK. Vsebuje naslednja polja: Fields Type Description ess_issol IPSG_DNA_ISSOL Group of loci corresponding to the ISSOL (standard group of Loci of Interpol) additional_loci IPSG_DNA_additional_loci Other loci marker String Method used to generate of DNA profile_id String Unique identifier for DNA profile

4.2.3.7 IPSG_DNA_ISSOL Struktura vsebuje ISSOL (Standard Group of Interpol loci). Vsebuje naslednja polja: Fields Type Description vwa IPSG_DNA_locus Locus vwa th01 IPSG_DNA_locus Locus th01 d21s11 IPSG_DNA_locus Locus d21s11 fga IPSG_DNA_locus Locus fga d8s1179 IPSG_DNA_locus Locus d8s1179 d3s1358 IPSG_DNA_locus Locus d3s1358 d18s51 IPSG_DNA_locus Locus d18s51 amelogenin IPSG_DNA_locus Locus amelogin

4.2.3.8 IPSG_DNA_additional_loci Struktura, ki vsebuje druge lokuse. Vsebuje naslednja polja: Fields Type Description tpox IPSG_DNA_locus Locus tpox csf1po IPSG_DNA_locus Locus csf1po d13s317 IPSG_DNA_locus Locus d13s317 d7s820 IPSG_DNA_locus Locus d7s820 d5s818 IPSG_DNA_locus Locus d5s818 d16s539 IPSG_DNA_locus Locus d16s539 d2s1338 IPSG_DNA_locus Locus d2s1338 d19s433 IPSG_DNA_locus Locus d19s433 penta_d IPSG_DNA_locus Locus penta_d penta_e IPSG_DNA_locus Locus penta_e fes IPSG_DNA_locus Locus fes f13a1 IPSG_DNA_locus Locus f13a1 f13b IPSG_DNA_locus Locus f13b se33 IPSG_DNA_locus Locus se33 cd4 IPSG_DNA_locus Locus cd4 gaba IPSG_DNA_locus Locus gaba

4.2.3.9 IPSG_DNA_locus Struktura, ki opisuje lokus. Vsebuje naslednja polja: Fields Type Description low_allele String Lowest value of an allele high_allele String Highest value of an allele

5. Uporaba, varnost in komunikacijska struktura

5.1 Pregled

Pri izvajanju aplikacij za izmenjavo podatkov o DNK v okviru Sklepa 2008/615/PNZ se uporablja skupno komunikacijsko omrežje, ki bo med državami članicami zaprtega tipa. Za bolj učinkovito izrabo te skupne komunikacijske infrastrukture za pošiljanje zaprosil in prejemanje odgovorov, se prevzame asinhroni mehanizem za pošiljanje zaprosil za podatke o DNK in daktiloskopske podatke v obliki zapakiranega elektronskega sporočila SMTP. Da bi zadostili varnostnim vprašanjem, se bo za vzpostavitev dejanskega in v celoti varnega tunela preko omrežja, uporabljal mehanizem sMIME, in sicer kot podaljšek delovanja SMTP.

Operativne storitve TESTA (Čezevropske telematske storitve med upravami – Trans European Services for Telematics between Administrations) se uporabljajo kot komunikacijsko omrežje za izmenjavo podatkov med državami članicami. TESTA je v pristojnosti Evropske komisije. Ob upoštevanju, da se nacionalne zbirke podatkov o DNK in trenutne nacionalne dostopne točke za omrežje TESTA, lahko nahajajo na različnih lokacijah v okviru držav članic, se lahko dostop do omrežja TESTA vzpostavi z:

1. uporabo obstoječih nacionalnih dostopnih točk ali z oblikovanja novih dostopnih točk do omrežja TESTA ali

2. vzpostavitvijo zaščitene lokalne povezave od lokacije, kjer se nahaja zbirka podatkov o DNK, ki jo upravlja pristojna nacionalna agencija, do obstoječe nacionalne dostopne točke do omrežja TESTA.

Protokoli in standardi, ki se uporabljajo za izvajanje aplikacij iz Sklepa 2008/615/PNZ, so v skladu z odprtimi standardi in zahtevami oblikovalcev nacionalnih varnostnih politik držav članic.

5.2 Struktura na višji ravni

Področje uporabe Sklepa 2008/615/PNZ določa, da bo vsaka država članica v skladu s standardnim formatom podatkov omogočila izmenjavo svojih podatkov o DNK z drugo državo članico in/ali drugi državi članici omogočila iskanje po svojih podatkih o DNK. Struktura temelji na komunikacijskem modelu „vsak vsakemu“ (any-to-any). Za hranjenje profilov DNK ne obstaja osrednji računalniški strežnik niti centralizirana zbirka podatkov.

Slika 1: Tipologija izmenjave podatkov o DNK

Poleg izpolnjevanja nacionalnih pravnih omejitev glede lokacij držav članic, se vsaka država članica lahko odloči kakšno vrsto strojne in programske opreme bo uporabljala za konfiguracijo na svoji lokaciji, da bo v skladu z zahtevami iz Sklepa 2008/615/PNZ.

5.3 Varnostni standardi in varovanje podatkov

Obstajajo tri ravni varnostnih vprašanj, o katerih se je razpravljalo in se jih tudi izvaja.

5.3.1 Podatkovna raven

Podatki o profilu DNK, ki jih zagotovi posamezna država članica, morajo biti oblikovani v skladu s skupnimi standardi o varovanju podatkov, in sicer tako, da država članica prosilka prejme odgovor, v katerem je navedeno, da obstaja zadetek (HIT) ali da zadetka ni (NO-HIT) ter v primeru zadetka (HIT) tudi identifikacijsko številko, ki pa ne vsebuje osebnih podatkov. Nadaljnje preiskovanje po prejetju obvestila o zadetku (HIT) se izvede na bilateralni ravni v skladu z veljavnimi nacionalnimi pravnimi in organizacijskimi predpisi lokacij zadevne države članice.

5.3.2 Komunikacijska raven

Sporočila, ki vsebujejo podatke o profilu DNK (zaprosila in odgovori), bodo pred pošiljanjem na lokacije drugih držav članic šifrirana, in sicer s pomočjo najsodobnejšega a mehanizma v skladu z odprtimi standardi, kot je na primer sMIME.

5.3.3 Raven prenosa

Vsa šifrirana sporočila, ki vsebujejo podatke o profilu DNK, bodo poslana na lokacijo druge države članice s pomočjo zasebnega tunelskega sistema, ki ga na mednarodni ravni upravlja pooblaščeni ponudnik dostopa do omrežja, in varnih povezav do tega tunelskega sistema, ki so v nacionalni pristojnosti. Navedeni virtualni zasebni tunelski sistem ni povezan z odprtim internetom.

5.4 Protokoli in standardi, ki se uporabijo za šifrirni mehanizem: sMIME in s tem povezani paketi

Za šifriranje sporočil, ki vsebujejo podatke o profilu DNK se bo uporabljal odprti standard sMIME, in sicer kot nadaljevanje dejanskega standarda za elektronsko pošto SMTP. Protokol sMIME (V3) omogoča podpisana potrdila o prejemu, varnostne oznake in zaščitene poštne sezname ter se opira na CMS (Cryptographic Message Syntax), ki je specifikacija IETF sporočila, ki so zaščitena s pomočjo šifriranja. Lahko se uporablja za digitalno podpisovanje, razporejanje, overjanje ali šifriranje vseh vrst digitalnih podatkov.

Osnovni certifikat, ki ga mehanizem sMIME uporablja, mora biti v skladu s standardom X.509. Da bi zagotovili skladnost skupnih standardov in postopkov z drugimi prümskimi aplikacijami, so procesna pravila za šifrirne operacije sMIME ali za uporabo v različnih komercialnih okoljih (COTS – Commercial Product of the Shelves) naslednja:

— Vrstni red operacij je: najprej šifriranje in potem podpis.

— Šifrirni algoritem AES (Advanced Encryption Standard) z 256-bitno dolžino ključa in RSA s 1 024-bitno dolžino ključa se uporablja za simetrično in asimetrično šifriranje.

— Uporablja se zgostitveni algoritem SHA-1.

Funkcionalnost sMIME je vgrajena v veliko večino sodobnih programskih paketov za elektronsko pošto, med drugim tudi v Outlook, Mozillo Mail in Netscape Communicator 4.x, ter medsebojno deluje med vsemi večjimi programskimi paketi za elektronsko pošto.

Zaradi enostavne povezljivosti sMIME v nacionalno infrastrukturo IT na lokacijah vseh držav članic, je bil slednji izbran kot zanesljiv mehanizem za izvajanje varnostne komunikacijske ravni. Zaradi bolj učinkovitega doseganja cilja „Proof of Concept“ in znižanja stroškov je bil za prototipni razvoj izmenjave podatkov o DNK izbran odprti standard JavaMail API. JavaMail API zagotavlja enostavno šifriranje in dešifriranje elektronske pošte, in sicer z uporabo sMIME in/ali OpenPGP. Cilj je zagotoviti enoten in enostaven API za uporabnike elektronske pošte, ki želijo poslati in prejeti šifrirano elektronsko pošto v enem od obeh najbolj razširjenih formatov za šifriranje elektronske pošte. Zaradi tega bo izvajanje katerega koli najsodobnejšega JavaMail API, kot je na primer Bouncy Castle JCE (Java Cryptographic Extension), ki se bo uporabljal za izvajanje sMIME za prototipni razvoj izmenjave podatkov o DNK med državami članicami, izpolnilo zahteve iz Sklepa 2008/615/PNZ.

5.5 Struktura aplikacije

Vsaka država članica bo drugi državi članici zagotovila vrsto standardiziranih podatkov o profilu DNK, ki so v skladu s trenutnim skupnim kontrolnim dokumentom vmesnika (ICD). To se lahko izvede tako, da se zagotovi logični pregled posamezne nacionalne zbirke podatkov ali vzpostavi fizično izvoženo zbirko podatkov (indeksirana zbirka podatkov).

Štiri glavne komponente: poštni strežnik/sMIME, aplikacijski strežnik, območje za strukturo podatkov (Data Structure Area) za pobiranje/podajanje podatkov in registracijo prihajajočih/odhajajočih sporočil in motor ujemanja (Match Engine) izvajajo celotno aplikacijsko logiko, in sicer neodvisno od produkta.

Da bi vsem državam članicam zagotovili enostavno vključevanje komponent v njihove zadevne nacionalne lokacije, se je s pomočjo odprtokodnih komponent izvajala posebna skupna funkcionalnost, katero lahko izbere posamezna država članica glede na svoje politike in predpise IT. Zaradi izvajanja neodvisnih funkcij za dostop do indeksiranih zbirk podatkov profilov DNK iz Sklepa 2008/615/PNZ, lahko vsaka država članica izbere svojo strojno in programsko platformo, vključno z zbirko podatkov in operacijskimi sistemi.

Za izmenjavo podatkov o DNK je bil oblikovan prototip, ki je bil v obstoječem skupnem omrežju tudi uspešno testiran. Verzija 1.0 je bila oblikovana v produktivnem okolju in se uporablja za vsakodnevne operacije. Države članice lahko uporabljajo skupno razviti izdelek, ali pa razvijejo svoje lastne. Komponente skupnega izdelka bodo vzdrževane, prilagojene in nadalje razvite v skladu s spremembami v IT, sodni medicini in/ali praktičnimi zahtevami policije.

Slika 2: Pregled topologije aplikacij

5.6 Protokoli in standardi, ki se uporabijo za strukturo aplikacije

5.6.1 XML

Izmenjava podatkov o DNK bo v celoti izkoristila shemo XML kot priponko k elektronskim sporočilom SMTP. Razširljivi označevalni jezik (eXtensible Markup Language – XML) je označevalni jezik za splošne namene, ki ga priporoča W3C, za oblikovanje označevalnih jezikov s posebnim namenom, zmožnih opisovanja veliko različnih vrst podatkov. Opis profila DNK, primernega za izmenjavo med vsemi državami članicami, je bil izveden s XML in shemo XML v dokumentu ICD.

5.6.2 ODBC

Odprta povezljivost baz podatkov (Open DataBase Connectivity – ODBC) omogoča standardno metodo programske opreme API za dostop do sistemov za upravljanje baz podatkov in neodvisnost od programskih jezikov, sistemov baz podatkov in operacijskih sistemov. Kljub temu pa ima ODBC nekatere pomanjkljivosti. Upravljanje velikega števila naprav za odjemalce lahko pomeni več različnih gonilnikov in DLL. Ta kompleksnost lahko poveča skupne stroške za upravljanje sistema.

5.6.3 JDBC

Standard za baze podatkov pod javo (Java DataBase Connectivity – JDBC) je API za programski jezik java, ki določa, kako lahko odjemalec vstopi v bazo podatkov. V nasprotju z ODBC pa JDBC ne zahteva uporabe določenega niza lokalnih DLL na namizju.

Poslovna logika za obdelavo zahtev za profil DNK in odgovorov na spletnih mestih držav članic je ponazorjena na spodnji sliki. Tokovi zahtev in odgovorov medsebojno vplivajo na nevtralno področje podatkov, ki vsebujejo različne zaloge podatkov s skupno strukturo podatkov.

Slika 3: Pregled aplikacije delovnega procesa na spletnih mestih vsake države članice

5.7 Komunikacijsko okolje

5.7.1 Skupno komunikacijsko omrežje: TESTA in njegova spremljevalna infrastruktura

Aplikacija izmenjave podatkov o DNK bo uporabljala e-pošto, asinhroni mehanizem, za pošiljanje zahtev in prejemanje odgovorov med državami članicami. Ker imajo vse države članice najmanj eno nacionalno dostopno točko do omrežja TESTA, bo izmenjava podatkov o DNK potekala prek omrežja TESTA. TESTA s svojim posredovanjem e-pošte omogoča več storitev z dodano vrednostjo. Poleg gostovanja e-poštnih nabiralnikov omrežja TESTA lahko ta infrastruktura uporablja tudi sezname distribucije pošte in politike usmerjanja. To omogoča uporabo omrežja TESTA kot klirinške hiše za sporočila, naslovljena na uprave, ki so povezane z domenami EU. Vzpostavijo se lahko tudi mehanizmi za preverjanje prisotnosti virusov.

Posredovanje pošte omrežja TESTA temelji na platformi strojne opreme visoke stopnje razpoložljivosti, ki se nahaja v prostorih centralne aplikacije omrežja TESTA in je zaščiteno s požarnim zidom. Storitve domenskih imen omrežja TESTA (TESTA Domain Name Services – DNS ) bodo krajevnike virov povezale z naslovi IP ter prikrile lastnosti naslova pred uporabniki in aplikacijami.

5.7.2 Pomisleki glede varnosti

Koncept VPN (virtualno zasebno omrežje (Virtual Private Network)) se izvaja v okviru omrežja TESTA. Tehnologija tag switching, ki se uporablja za izgradnjo omrežja VPN, bo postala podpora za standard Multi-Protocol Label Switching (MPLS), ki ga je razvila organizacija IETF (Internet Engineering Task Force).

MPLS je standardna tehnologija IETF, ki pospešuje pretok prometa omrežja z izogibanjem analize paketov vmesnih usmerjevalnikov (hopov). To poteka na podlagi t. i. oznak, ki jih paketu pripnejo robni usmerjevalniki hrbtenice, in sicer na podlagi podatkov, shranjenih v bazi za posredovanje podatkov (forwarding information base – FIB). Oznake se uporabljajo tudi za izvajanje virtualnih zasebnih omrežij (VPN).

MPLS združuje prednosti usmerjanja sloja 3 s prednostmi preklapljanja sloja 2. Ker se naslovi IP med prehodom skozi hrbtenico ne pregledajo, MPLS ne postavlja omejitev za naslavljanje IP.

Poleg tega bodo e-sporočila prek omrežja TESTA zaščitena s šifrirnim mehanizmom sMIME. Brez poznavanja ključa in pravega certifikata ne more nihče dešifrirati sporočil prek omrežja.

5.7.3 Protokoli in standardi, ki se uporabijo prek komunikacijskega omrežja

5.7.3.1 SMTP Protokol enostavnega prenosa pošte ( Simple Mail Transfer Protocol – SMTP ) je de facto standard za prenos e-pošte prek interneta. SMTP je razmeroma enostaven, na besedilu temelječ protokol, pri katerem se določi eden ali več prejemnikov sporočila, preden se besedilo sporočila prenese. SMTP uporablja vrata TCP 25 na podlagi specifikacije IETF. Za določitev strežnika SMTP za določeno domensko ime se uporablja zapis MX (Mail eXchange) DNS (Domain Name Systems). Ker je ta protokol sprva temeljil na besedilu v zapisu ASCII, ni bil najbolj primeren za binarne datoteke. Da bi se binarne datoteke lahko prenašale prek SMTP, so bili oblikovani standardi za kodiranje, kot je MIME. Danes večina strežnikov SMTP podpira 8BITMIME in končnico sMIME, kar omogoča, da se lahko binarne datoteke prenesejo skoraj tako enostavno kot navadno besedilo. Procesna pravila za operacije sMIME so opisana v odstavku sMIME (glej poglavje 5.4). SMTP je „potisni“ protokol, ki ne dovoljuje „vlečenja“ sporočil iz oddaljenega strežnika na zahtevo. Za to mora poštni odjemalec uporabljati POP3 ali IMAP. V okviru izmenjave podatkov o DNK je sklenjeno, da se uporablja protokol POP3.

5.7.3.2 POP Lokalni odjemalci e-pošte uporabljajo Post Office Protocol version 3 (POP3), aplikacijsko-slojni standardni internetni protokol za pridobitev e-pošte iz oddaljenega strežnika prek povezave TCP/IP. Z uporabo profila SMTP Submit protokola SMTP e-poštni odjemalci pošiljajo sporočila po internetu ali prek korporacijskega omrežja. MIME služi kot standard za priponke in besedilo e-pošte, ki ni v zapisu ASCII. Čeprav POP3 in SMTP ne zahtevata e-pošte, formatirane v skladu s standardom MIME, je internetna e-pošta navadno v formatu MIME, zato morajo tudi odjemalci, ki uporabljajo POP, razumeti in uporabljati MIME. Celotno komunikacijsko okolje Sklepa 2008/615/PNZ bo zato vključevalo komponente POP.

5.7.4 Dodelitev omrežnega naslova

Operacijsko okolje

Evropski organ za dodeljevanje naslovov IP (European IP Registration Authority – RIPE) je omrežju TESTA trenutno dodelil namenski blok podomrežja razreda C 615 Omrežju TESTA se v prihodnje lahko po potrebi dodelijo nadaljnji naslovni bloki. Dodelitev naslovov IP državam članicam temelji na geografski shemi v Evropi. Izmenjava podatkov med državami članicami v okviru Sklepa 2008/615/PNZ se izvaja prek čezevropskega logično zaprtega omrežja IP.

Testno okolje

Za zagotovitev okolja, v katerem bi vsakodnevna izmenjava med vsemi povezanimi državami članicami potekala nemoteno, je treba vzpostaviti testno okolje v zaprtem omrežju za nove države članice, ki se pripravljajo na vključitev v operacijo. Določen je seznam parametrov, vključno z naslovi IP, nastavitvami omrežja, e-poštnimi domenami in računi uporabnikov aplikacije, ki mora biti vzpostavljen na ustreznem spletnem mestu zadevne države članice. Poleg tega je bil za namene testiranja izdelan niz izmišljenih profilov DNK.

5.7.5 Parametri konfiguracije

Vzpostavi se varni sistem e-pošte, ki uporablja domeno eu-admin.net. Ta domena in z njo povezani naslovi bodo dostopni samo z lokacij znotraj domene TESTA EU, kajti imena so poznana samo na centralnem strežniku DNS omrežja TESTA, ki je zaščiten pred internetom.

Preslikava teh naslovov mest omrežja TESTA (imen gostiteljev) na njihove naslove IP se izvaja s pomočjo storitve TESTA DNS. Za vsako lokalno domeno se bo temu centralnemu strežniku DNS omrežja TESTA dodal poštni vnos, ki bo centralnemu posredovalniku pošte omrežja TESTA posredoval vsa e-sporočila, poslana na lokalne domene omrežja TESTA. Ta centralni posredovalnik pošte omrežja TESTA jih bo nato posredoval specifičnemu strežniku e-pošte lokalne domene, in sicer ob uporabi e-poštnih naslovov lokalne domene. S takšnim posredovanjem e-pošte bodo kritični podatki, vsebovani v e-sporočilih, potekali le po zaprti čezevropski infrastrukturi omrežja in ne po nezaščitenem internetu.

Poddomene je treba vzpostaviti ( v krepkem poševnem tisku ) na spletnih mestih vseh držav članic, in sicer z naslednjo sintakso:

„ application-type.pruem.Member State-code. eu-admin.net“, pri čemer je:

„ Member State-code “ ena od oznak države članice z dvema črkama (tj. AT, BE itd.);

„ application-type “ ena izmed kratic: DNA ali FP.

Z uporabo zgornje sintakse so poddomene držav članic prikazane v naslednji tabeli:

MS Sub Domains Comments BE dna.pruem.be.eu-admin.net Setting up a secure local link to the existing TESTA II access point fp.pruem.be.eu-admin.net BG dna.pruem.bg.eu-admin.net fp.pruem.bg.eu-admin.net CZ dna.pruem.cz.eu-admin.net fp.pruem.cz.eu-admin.net DK dna.pruem.dk.eu-admin.net fp.pruem.dk.eu-admin.net DE dna.pruem.de.eu-admin.net Using the existing TESTA II national access points fp.pruem.de.eu-admin.net EE dna.pruem.ee.eu-admin.net fp.pruem.ee.eu-admin.net IE dna.pruem.ie.eu-admin.net fp.pruem.ie.eu-admin.net EL dna.pruem.el.eu-admin.net fp.pruem.el.eu-admin.net ES dna.pruem.es.eu-admin.net Using the existing TESTA II national access point fp.pruem.es.eu-admin.net FR dna.pruem.fr.eu-admin.net Using the existing TESTA II national access point fp.pruem.fr.eu-admin.net IT dna.pruem.it.eu-admin.net fp.pruem.it.eu-admin.net CY dna.pruem.cy.eu-admin.net fp.pruem.cy.eu-admin.net LV dna.pruem.lv.eu-admin.net fp.pruem.lv.eu-admin.net LT dna.pruem.lt.eu-admin.net fp.pruem.lt.eu-admin.net LU dna.pruem.lu.eu-admin.net Using the existing TESTA II national access point fp.pruem.lu.eu-admin.net HU dna.pruem.hu.eu-admin.net fp.pruem.hu.eu-admin.net MT dna.pruem.mt.eu-admin.net fp.pruem.mt.eu-admin.net NL dna.pruem.nl.eu-admin.net Intending to establish a new TESTA II access point at the NFI fp.pruem.nl.eu-admin.net AT dna.pruem.at.eu-admin.net Using the existing TESTA II national access point fp.pruem.at.eu-admin.net PL dna.pruem.pl.eu-admin.net fp.pruem.pl.eu-admin.net PT dna.pruem.pt.eu-admin.net …… fp.pruem.pt.eu-admin.net …… RO dna.pruem.ro.eu-admin.net fp.pruem.ro.eu-admin.net SI dna.pruem.si.eu-admin.net …… fp.pruem.si.eu-admin.net …… SK dna.pruem.sk.eu-admin.net fp.pruem.sk.eu-admin.net FI dna.pruem.fi.eu-admin.net [To be inserted] fp.pruem.fi.eu-admin.net SE dna.pruem.se.eu-admin.net fp.pruem.se.eu-admin.net UK dna.pruem.uk.eu-admin.net fp.pruem.uk.eu-admin.net

POGLAVJE 2: Izmenjava daktiloskopskih podatkov (kontrolni dokument vmesnika)

Namen naslednjega kontrolnega dokumenta vmesnika je opredeliti zahteve za izmenjavo daktiloskopskih podatkov med sistemi za avtomatsko identifikacijo prstnih odtisov (Automated Fingerprint Identification Systems – AFIS) držav članic. Dokument temelji na izvedbi ANSI/NIST-ITL 1-2000 (INT-I, različica 4.22b) s strani Interpola.

Ta različica zajema vse osnovne opredelitve za logične zapise tipa 1, tipa 2, tipa 4, tipa 9, tipa 13 in tipa 15, potrebne za daktiloskopsko obdelavo na podlagi podobe in minucij.

1. Pregled vsebine datoteke

Daktiloskopska datoteka je sestavljena iz več logičnih zapisov. Obstaja 16 tipov zapisa, opredeljenih v izvirnem standardu ANSI/NIST-ITL 1-2000. Ustrezni ločevalni znaki v zapisu ASCII so uporabljeni med vsakim zapisom ter polji in podpolji znotraj zapisov.

Za izmenjavo podatkov med agencijo izvora in ciljno agencijo se uporablja samo šest tipov zapisa:

Tip 1 → podatki o prenosu Tip 2 → alfanumerične osebe/podatki o primerih Tip 4 → daktiloskopske podobe visoke ločljivosti v lestvici sivine Tip 9 → zapis minucij Tip 13 → zapis podobe sledi različne ločljivosti Tip 15 → zapis podobe odtisa dlani različne ločljivosti

1.1 Tip 1 – naslovno polje datoteke

Ta zapis vsebuje usmerjevalne podatke in podatke o strukturi ostalih delov datoteke. Ta tip zapisa opredeljuje tudi tipe prenosa, ki se delijo na naslednje širše kategorije:

1.2 Tip 2 – besedilo opisa

Ta zapis vsebuje besedilne podatke, ki so v interesu agencij pošiljateljic in agencij prejemnic.

1.3 Tip 4 – podoba visoke ločljivosti v lestvici sivine

Ta zapis se uporablja za izmenjavo (8-bitnih) daktiloskopskih podob v lestvici sivine, skeniranih z ločljivostjo 500 slikovnih pik na palec. Daktiloskopske podobe se kompresirajo z uporabo algoritma WSQ z razmerjem največ 15:1. Drugi kompresijski algoritmi ali nekompresirane podobe se ne smejo uporabiti.

1.4 Tip 9 – zapis minucij

Zapisi tipa 9 se uporabljajo za izmenjavo podatkov o značilnosti grebenov ali minucijah. Deloma je njihov namen izogibanje nepotrebnim podvajanjem kodirnih postopkov sistema AFIS, deloma pa omogočenje prenosa kod tega sistema, ki vsebujejo manj podatkov kot ustrezne podobe.

1.5 Tip 13 – zapis podobe sledi različne ločljivosti

Ta zapis se uporablja za izmenjavo podob sledi prstnih odtisov in sledi odtisa dlani različne ločljivosti skupaj z alfanumeričnimi podatki tkiv. Ločljivost skeniranja podob je 500 slikovnih pik na palec pri 256 ravneh sivine. Če je kakovost podobe sledi zadostna, se kompresira z uporabo algoritma WSQ. Po potrebi se lahko na podlagi dvostranskega dogovora ločljivost podob razširi na več kot 500 slikovnih pik na palec in več kot 256 ravni sivine. V tem primeru je zelo priporočljivo, da se uporablja format JPEG 2000 (glej Dodatek 7).

1.6 Tip 15 – zapis podobe odtisa dlani različne ločljivosti

Zapisi podob tipa 15 v označenem polju se uporabijo za izmenjavo podob odtisa dlani različne ločljivosti z alfanumeričnimi podatki tkiv. Ločljivost skeniranja podob je 500 slikovnih pik na palec pri 256 ravneh sivine. Za zmanjšanje količine podatkov na najnižjo možno raven se vse podobe odtisa dlani kompresirajo z uporabo algoritma WSQ. Po potrebi se lahko na podlagi dvostranskega dogovora ločljivost podob razširi na več kot 500 slikovnih pik na palec in več kot 256 ravni sivine. V tem primeru je zelo priporočljivo, da se uporablja format JPEG 2000 (glej Dodatek 7).

2. Format zapisa

Datoteka prenosa je sestavljena iz enega ali več logičnih zapisov. Za vsak logični zapis, ki ga vsebuje datoteka, je prisotnih več podatkovnih polj, ustreznih temu tipu zapisa. Vsako podatkovno polje lahko vsebuje eno ali več osnovnih vrst podatkov z enojno vrednostjo. Ti podatki se kot celota uporabijo za prenos različnih vidikov podatkov, zajetih v tem polju. Podatkovno polje je lahko sestavljeno tudi iz ene ali več vrst podatkov, povezanih v skupino in večkrat ponovljenih v okviru polja. Taka skupina vrst podatkov se imenuje podpolje. Podatkovno polje je zato lahko sestavljeno iz enega ali več podpolj vrst podatkov.

2.1 Ločevalni znaki med podatki

V logičnih zapisih v označenem polju se mehanizmi za razmejitev podatkov izvajajo z uporabo štirih ločevalnih znakov med podatki v zapisu ASCII. Razmejeni podatki so lahko deli zapisa znotraj polja ali podpolja, polja znotraj logičnega zapisa ali več pojavov podpolj. Ti ločevalni znaki med podatki so opredeljeni v standardu ANSI X3.4. Ti znaki se uporabljajo za ločevanje in kvalificiranje podatkov v logičnem smislu. Z vidika hierarhičnega odnosa je znak za ločevalni znak za datoteko (File Separator „FS“) najbolj vključujoč, sledijo mu ločevalni znak za skupino (Group Separator „GS“), ločevalni znak za zapis (Record Separator „RS“) in končno ločevalni znak za enoto (Unit Separator „US“). V tabeli 1 so našteti ti ločevalni znaki v zapisu ASCII in opis njihove uporabe v okviru tega standarda.

Ločevalni znaki med podatki bi morali biti funkcionalno razumljeni kot označba tipa podatkov, ki sledi. Znak „US“ ločuje posamezne vrste podatkov znotraj polja ali podpolja. To je znak, da se naslednja vrsta podatkov nanaša na to polje ali podpolje. Več podpolj znotraj polja, ločenega z znakom „RS“, označuje začetek naslednje skupine ponovljene(-ih) vrst(-e) podatkov. Ločevalni znak „GS“, uporabljen med podatkovnimi polji, označuje začetek novega polja, ki mu sledi številka, ki označuje polje in se tudi pojavi. Podobno se začetek novega logičnega zapisa označi z znakom „FS“.

Ti štirje znaki imajo svoj pomen le, ko se uporabijo kot ločevalni znaki vrst podatkov v poljih besedil v zapisu ASCII. Ko se ti znaki pojavljajo v binarnih zapisih podob in binarnih poljih, nimajo posebnega pomena – so le del izmenjanih podatkov.

Praviloma ne bi smelo biti praznih polj ali vrst podatkov in zato bi se moral med katerima koli vrstama podatkov pojaviti po en ločevalni znak. Izjema tega pravila so primeri, ko podatki v poljih ali vrste podatkov pri prenosu niso na voljo, manjkajo ali je njihova navedba neobvezna in obdelava prenosa ni odvisna od prisotnosti teh podatkov. V teh primerih se več ločevalnih znakov in sosednji ločevalni znaki pojavijo skupaj in ne zahtevajo vnosa namišljenih podatkov med ločevalne znake.

Za opredelitev polja, sestavljenega iz treh vrst podatkov, velja naslednje. Če manjkajo podatki za drugo vrsto podatkov, se med prvo in tretjo vrsto podatkov pojavita dva sosednja ločevalna znaka med podatki „US“. Če manjkata druga in tretja vrsta podatkov, se morajo uporabiti trije ločevalni znaki – dva „US“ znaka poleg ločevalnega znaka končnega polja ali podpolja. Na splošno, če ena ali več obveznih ali neobveznih vrst podatkov za polje ali podpolje ni na voljo, je treba vstaviti ustrezno število ločevalnih znakov.

Možna je vzporedna uporaba kombinacij dveh ali več izmed štirih možnih ločevalnih znakov. Ko podatki manjkajo ali niso na voljo za vrste podatkov, podpolja ali polja, mora biti en ločevalni znak manj, kot je število zahtevanih vrst podatkov, podpolj ali polj.

Tabela 1: Uporabljeni ločevalni znaki

Code Type Description Hexadecimal Value Decimal Value US Unit Separator Separates information items 1F 31 RS Record Separator Separates subfields 1E 30 GS Group Separator Separates fields 1D 29 FS File Separator Separates logical records 1C 28

2.2 Razporeditev zapisa

Za logične zapise v označenem polju se vsako uporabljeno podatkovno polje oštevilči v skladu s tem standardom. Format za vsako polje je sestavljen iz logičnega zapisa številke tipa, ki mu sledi pika „.“, številke polja, ki mu sledi dvopičje „:“, temu pa sledi podatek, ustrezen za to polje. Številka označenega polja je lahko katera koli številka od 1 do 9 med piko „.“ in dvopičjem „:“. Razume se kot cela številka polja brez predznaka. To pomeni, da je številka polja „2.123:“ enako ali se razlaga enako kot številka polja „2.000000123:“.

Za ilustracijo se v celotnem pričujočem dokumentu uporabi trimestna številka za štetje polj v vsakem logičnem zapisu označenega polja, opisanem v dokumentu. Številke polj imajo obliko „TT.xxx:“, kadar „TT“ predstavlja tip zapisa z enim ali dvema znakoma, ki jima sledi pika. Naslednji trije znaki vsebujejo ustrezno številko polja, ki ji sledi dvopičje. Dvopičju sledijo deskriptivni podatki v zapisu ASCII ali podatki podobe.

Logični zapisi tipa 1 in tipa 2 vsebujejo samo tekstualna polja podatkov v zapisu ASCII. Celotna dolžina zapisa (vključno s števili polj, dvopičji in ločevalnimi znaki) se zapiše kot prvo polje v zapisu ASCII v vsakem izmed teh tipov zapisa. Ločevalni kontrolni znak „FS“ datotek v zapisu ASCII (ki označuje konec logičnega zapisa ali prenosa) sledi zadnjemu bajtu podatkov v zapisu ASCII in je vključen v dolžino zapisa.

Zapis tipa 4 v nasprotju s konceptom označenega polja vsebuje samo binarne podatke, zabeležene kot urejena binarna polja fiksne dolžine. Celotna dolžina zapisa se zabeleži v prvem štiribajtnem binarnem polju vsakega zapisa. Za ta binarni zapis se ne zabeleži niti številka zapisa s piko niti identifikacijska številka polja s piko, ki ji sledi. Ker so vse dolžine polj tega zapisa fiksne ali določene, se vsak ločevalni znak („US“, „RS“, „GS“ ali „FS“) razume zgolj kot binarni podatek. Znak „FS“ za binarni zapis se ne uporabi kot ločevalni znak zapisa ali končni znak prenosa.

3. Logični zapis tipa 1: glava datoteke

Ta zapis opisuje strukturo in tip datoteke ter druge pomembne podatke. Niz znakov, uporabljen za polja tipa 1, vsebuje samo 7-bitno kodo ANSI za izmenjavo podatkov.

3.1 Polja logičnega zapisa tipa 1

3.1.1 Polje 1.001: Dolžina logičnega zapisa (Logical Record Length – LEN)

To polje vsebuje skupno število bajtov v celotnem logičnem zapisu tipa 1. Polje se začne z „1.001:“, temu pa sledi skupna dolžina zapisa, vključno z vsemi znaki vseh polj in ločevalnih znakov med podatki.

3.1.2 Polje 1.002: Številka različice (Version Number – VER)

Da bi se zagotovilo, da uporabniki vedo, katera različica standarda ANSI/NIST se uporablja, to štiribajtno polje označuje številko različice standarda, ki ga uporablja programska oprema ali sistem, ki ustvari datoteko. Prva dva bajta navajata glavno referenčno številko različice, druga dva pa pomožno revizijsko številko. Na primer, izvirni standard 1986 naj bi bil prva različica z oznako „0100“, sedanji standard ANSI/NIST-ITL 1-2000 pa „0300“.

3.1.3 Polje 1.003: Vsebina datoteke (File Content – CNT)

V tem polju so našteti vsi zapisi v datoteki po tipih zapisa in v zaporedju, v katerem se zapisi pojavljajo v logični datoteki. Polje je sestavljeno iz enega ali več podpolj, od katerih vsako vsebuje dve vrsti podatkov, ki opisujeta enojni logični zapis iz trenutne datoteke. Podpolja so vnesena v istem vrstnem redu, v katerem se zapisi beležijo in posredujejo.

Prva vrsta podatkov v prvem podpolju je „1“ in se nanaša na ta zapis tipa 1. Sledi ji druga vrsta podatkov, ki vsebuje številko drugih zapisov iz te datoteke. Ta številka je tudi enaka številu preostalih podpolj polja 1.003.

Vsako izmed preostalih podpolj se navezuje na en zapis v okviru datoteke, zaporedje podpolj pa ustreza zaporedju zapisov. Vsako podpolje vsebuje dve vrsti podatkov. Prva navaja tip zapisa. Druga je znak za označitev podobe (image designation charcter – IDC) zapisa. Znak „US“ se uporablja za ločevanje dveh vrst podatkov.

3.1.4 Polje 1.004: Tip prenosa (Type of Transaction – TOT)

To polje vsebuje mnemomik s tremi črkami, ki označuje tip prenosa. Te kode so lahko različne od tistih, ki jih uporabljajo druge izvedbe standarda ANSI/NIST.

CPS: Iskanje odtisov kaznivih dejanj v podatkovni bazi odtisov (Criminal Print-to-Print Search). Ta prenos je zahteva po iskanju zapisov v zvezi s kaznivimi dejanji v podatkovni bazi odtisov. Odtisi osebe se morajo v datoteko vključiti kot podobe, kompresirane z uporabo algoritma WSQ.

V primeru, da ni zadetka (No-HIT), se prikažeta naslednja logična zapisa:

— 1 Type-1 Record,

— 1 Type-2 Record.

V primeru zadetka (HIT) se prikažejo naslednji logični zapisi:

— 1 Type-1 Record,

— 1 Type-2 Record,

— 1-14 Type-4 Record.

Povzetek CPS TOT je v tabeli A.6.1 (Dodatek 6).

PMS: Iskanje od odtisa do sledi (Print-to-Latent Search). Ta prenos se uporablja, ko se išče niz odtisov v podatkovni bazi neprepoznanih sledi. Odgovor vsebuje odločitev (Hit/No-Hit) glede iskanja v ciljnem sistemu AFIS. Če obstaja več neprepoznanih sledi, se prikaže več prenosov SRE z eno sledjo na prenos. Odtisi osebe se morajo v datoteko vključiti kot podobe, kompresirane z uporabo algoritma WSQ.

V primeru, da ni zadetka (No-HIT), se prikažeta naslednja logična zapisa:

— 1 Type-1 Record,

— 1 Type-2 Record.

V primeru zadetka (HIT) se prikažejo naslednji logični zapisi:

— 1 Type-1 Record,

— 1 Type-2 Record,

— 1 Type-13 Record.

Povzetek PMS TOT je v tabeli A.6.1 (Dodatek 6).

MPS: Iskanje od sledi do odtisa (Latent-to-Print Search). Ta prenos se uporablja, ko se sled išče v podatkovni bazi odtisov. Podatki o minucijah sledi in podoba (kompresirana z uporabo algoritma WSQ) morajo biti vključeni v datoteko.

V primeru, da ni zadetka (No-HIT), se prikažeta naslednja logična zapisa:

— 1 Type-1 Record,

— 1 Type-2 Record.

V primeru zadetka (HIT) se prikažejo naslednji logični zapisi:

— 1 Type-1 Record,

— 1 Type-2 Record,

— 1 Type-4 or Type-15 Record.

Povzetek MPS TOT je v tabeli A.6.4 (Dodatek 6).

MMS: Iskanje od sledi do sledi (Latent-to-Latent Search). Pri tem prenosu datoteka vsebuje sledi, ki se iščejo v bazi podatkov neprepoznanih sledi. Podatki o minucijah sledi in podoba (kompresirana z uporabo algoritma WSQ) morajo biti vključeni v datoteko.

V primeru, da ni zadetka (No-HIT), se prikažeta naslednja logična zapisa:

— 1 Type-1 Record,

— 1 Type-2 Record.

V primeru zadetka (HIT) se prikažejo naslednji logični zapisi:

— 1 Type-1 Record,

— 1 Type-2 Record,

— 1 Type-13 Record.

Povzetek MMS TOT je v tabeli A.6.4 (Dodatek 6).

SRE: Ta prenos uporabi ciljna agencija v odgovor na daktiloskopske vloge. Odgovor vsebuje odločitev (Hit/No-Hit) glede iskanja v ciljnem sistemu AFIS. Če obstaja več kandidatov, se prikaže več prenosov SRE z enim kandidatom na prenos.

Povzetek SRE TOT je v tabeli A.6.2 (Dodatek 6).

ERR: Ta prenos prikaže ciljni sistem AFIS, kadar pride do napake pri prenosu. Vključuje sporočilno polje (ERM), ki označuje odkrito napako. Prikažeta se naslednja logična zapisa:

— 1 Type-1 Record,

— 1 Type-2 Record.

Povzetek ERR TOT je v tabeli A.6.3 (dodatek 6).

Tabela 2: Dovoljene kode pri prenosu

Transaction Type Logical Record Type 1 2 4 9 13 15 CPS M M M — — — SRE M M C — (C in case of latent hits) C C MPS M M — M (1*) M — MMS M M — M (1*) M — PMS M M M* — — M* ERR M M — — — —

Legenda:

M = obvezno (Mandatory) M* = vključi se lahko samo eden od obeh tipov zapisa O = neobvezno (Optional) C = pogojno, če so podatki na voljo (Conditional on whether data is available) — = ni dovoljeno 1* = pogojno, odvisno od razpoložljivih sistemov

3.1.5 Polje 1.005: Datum prenosa (DAT)

To polje označuje datum, ko je bil prenos začet, in mora biti v skladu s standardnim zapisom ISO: YYYYMMDD,

pri čemer YYYY pomeni leto, MM mesec in DD dan v mesecu. Pri enomestnih številkah se na začetku uporabi ničla. Na primer, zapis „19931004“ označuje 4. oktober 1993.

3.1.6 Polje 1.006: Prioriteta (Priority – PRY)

To neobvezno polje označuje prioriteto zahteve od 1 do 9. „1“ je najvišja prioriteta in „9“ najnižja. Prenosi prioritete „1“ se obdelajo takoj.

3.1.7 Polje 1.007: Identifikator ciljne agencije (Destination Agency Identifier – DAI)

To polje označuje ciljno agencijo za prenos.

Zajema dve vrsti informacij v formatu: CC/agency.

Prva vrsta podatkov vsebuje kodo države, opredeljeno v ISO 3166, v dolžini dveh alfanumeričnih znakov. Druga vrsta podatkov, tj. agency, je identifikacija agencije v obliki prostega besedila, v dolžini največ 32 alfanumeričnih znakov.

3.1.8 Polje 1.008: Identifikator agencije izvora (Originating Agency Identifier – ORI)

To polje označuje vir datoteke in ima isti format kot DAI (polje 1.007).

3.1.9 Polje 1.009: Kontrolna številka prenosa (Transaction Control Number – TCN)

To je kontrolna številka za namene sklicevanja. Prikaže jo računalnik in ima naslednji format: YYSSSSSSSSA,

pri čemer je YY leto prenosa, SSSSSSSS osemmestna serijska številka, A pa kontrolni znak, ki se prikaže ob izvedbi postopka, opisanega v Dodatku 2.

Kadar TCN ni na voljo, se v polju YYSSSSSSSS prikažejo ničle in kontrolni znak, kakor v zgornjem primeru.

3.1.10 Polje 1.010: Kontrolni odgovor prenosa (Transaction Control Response – TCR)

Kadar je bila poslana zahteva, na katero je to odgovor, to neobvezno polje vsebuje kontrolno številko prenosa sporočila zahteve. Zato je v enakem formatu kot TCN (polje 1.009).

3.1.11 Polje 1.011: Prvotna ločljivost skeniranja (Native Scanning Resolution – NSR)

To polje označuje običajno ločljivost skeniranja sistema, ki jo podpira vir prenosa. Ločljivost je opredeljena z dvoštevilčnim znakom, ki mu sledi decimalna pika in še dve številki.

Za vse prenose v skladu s Sklepom 2008/615/PNZ je velikost vzorca 500 slikovnih pik na palec ali 19,68 slikovnih pik/mm.

3.1.12 Polje 1.012: Nominalna ločljivost prenosa (Nominal Transmitting Resolution – NTR)

To petbajtno polje označuje nominalno ločljivost prenosa za podobe, ki se prenašajo. Ločljivost je izražena v slikovnih pikah na mm v istem formatu kot NSR (polje 1.011).

3.1.13 Polje 1.013: Domensko ime (DOM)

To obvezno polje označuje domensko ime za izvedbo logičnega zapisa tipa 2, ki ga opredelijo uporabniki. Sestavljeno je iz dveh vrst podatkov in je „INT-I{US}4.22{GS}“.

3.1.14 Polje 1.014: Greenwiški srednji čas (Greenwich mean time – GMT)

To obvezno polje omogoča mehanizem za zapis datuma in časa v enotah univerzalnega greenwiškega srednjega časa (GMT). Če se polje GMT uporabi, vsebuje univerzalni datum, ki bo poleg lokalnega datuma naveden v polju 1.005 (DAT). Uporaba polja GMT odpravlja nedoslednosti lokalnega časa, ki se pojavijo, ko prenos in odgovor potekata med dvema krajema v različnih časovnih območjih. GMT prikaže univerzalni čas in 24-urni čas ne glede na časovna območja. Predstavljen je kot „CCYYMMDDUUMMSSZ“, 15-mestna številka, sestavljena iz datuma in GMT ter se konča z „Z“. Znaki „CCYY“ predstavljajo leto prenosa, „MM“ so desetice in enice vrednosti meseca, „DD“ desetice in enice vrednosti dneva v mesecu, „HH“ ure, „MM“ minute in „SS“ sekunde. Celotni datum ni poznejši od trenutnega datuma.

4. Logični zapis tipa 2: opisno besedilo

Struktura večine tega zapisa ni opredeljena z izvirnim standardom ANSI/NIST. Ta zapis vsebuje informacije posebnega pomena za agencije, ki pošiljajo ali sprejemajo datoteke. Za zagotovitev združljivosti daktiloskopskih sistemov se zahteva, da zapis vsebuje le spodaj našteta polja. Ta dokument določa, katera polja so obvezna in katera neobvezna in opredeljuje strukturo posameznih polj.

4.1 Polja logičnega zapisa tipa 2

4.1.1 Polje 2.001: Dolžina logičnega zapisa (Logical Record Length – LEN)

To obvezno polje vsebuje dolžino tega zapisa tipa 2 in določa skupno število bajtov, vključno z vsakim znakom vsakega polja, vsebovanega v zapisu, in ločevalnimi znaki med podatki.

4.1.2 Polje 2.002: Znak za označitev podobe (Image Designation Character – IDC)

IDC iz tega obveznega polja je IDC v zapisu ASCII, kakor je opredeljen v polju vsebina datoteke (File Content – CNT) zapisa tipa 1 (polje 1.003).

4.1.3 Polje 2.003: Podatki o sistemu (System Information – SYS)

To polje je obvezno in vsebuje štiri bajte, ki označujejo, s katero različico INT-I je ta podatek tipa 2 skladen.

Prva dva bajta navajata glavno številko različice, druga dva pa pomožno revizijsko številko. Na primer, ta izvedba temelji na različici INT-I 4 revizija 22 in bi bila prikazana kot „0422“.

4.1.4 Polje 2.007: Številka zadeve (Case Number – CNO)

To je številka, ki jo določi lokalni daktiloskopski urad za zbirko sledi, najdenih na kraju kaznivega dejanja. Sprejme se naslednji format: CC/številka

pri čemer CC pomeni Interpolovo kodo države, dolgo dva alfanumerična znaka ter je številka skladna z ustreznimi lokalnimi smernicami in je lahko dolga do 32 alfanumeričnih znakov.

To polje omogoča sistemu, da prepozna sledi, povezane z določenim kaznivim dejanjem.

4.1.5 Polje 2.008: Številka sekvence (SQN)

Ta označuje vsako sekvenco sledi v okviru posameznega primera. Dolga je lahko največ dva numerična znaka. Sekvenca je sled ali niz sledi, povezane v skupino zaradi katalogizacije in/ali iskanja. Ta opredelitev pomeni, da je treba tudi enojnim sledem pripisati številko sekvence.

To polje je lahko skupaj z MID (polje 2.009) vključeno za prepoznavanje posamezne sledi znotraj posamezne sekvence.

4.1.6 Polje 2.009: Identifikator sledi (Latent Identifier – MID)

Ta označuje posamezno sled v okviru sekvence. Vrednost je ena ali dve črki, pri čemer je „A“ določena za prvo sled, „B“ za drugo in tako naprej do „ZZ“. To polje se uporablja analogno za številko sekvenco sledi, navedeno v opisu za SQN (polje 2.008).

4.1.7 Polje 2.010: Referenčna številka storilca kaznivih dejanj (Criminal Reference Number – CRN)

To je edinstvena referenčna številka, ki jo nacionalna agencija dodeli posamezniku, ki je prvič obtožen storitve kaznivega dejanja. Znotraj ene države noben posameznik nima več kot ene CRN ali jo deli z drugim posameznikom. Vendar pa ima lahko posameznik referenčne številke storilca kaznivih dejanj v več državah, ki se razlikujejo v kodi države.

Za polje CRN se sprejme naslednji format: CC/številka

pri čemer CC pomeni kodo države, opredeljeno v ISO 3166, dolgo dva alfanumerična znaka ter je številka skladna z ustreznimi nacionalnimi smernicami agencije izdajateljice in je lahko dolga do 32 alfanumeričnih znakov.

Za prenose v skladu s Sklepom 2008/615/PNZ se to polje uporablja za nacionalno referenčno številko storilca kaznivih dejanj agencije izvora, ki je povezana s podobami v zapisih tipa 4 in tipa 5.

4.1.8 Polje 2.012: Identifikacijska številka (Miscellaneous Identification Number – MN1)

To polje vsebuje CRN (polje 2.010), ki se prenaša prek CPS ali PMS brez kode vodilne države.

4.1.9 Polje 2.013: Identifikacijska številka (Miscellaneous Identification Number – MN2)

To polje vsebuje CNO (polje 2.007), ki se prenaša prek MPS ali MMS brez kode vodilne države.

4.1.10 Polje 2.014: Identifikacijska številka (Miscellaneous Identification Number – MN3)

To polje vsebuje SQN (polje 2.008), ki se prenaša prek MPS ali MMS.

4.1.11 Polje 2.015: Identifikacijska številka (Miscellaneous Identification Number – MN4)

To polje vsebuje MID (polje 2.009), ki se prenaša prek MPS ali MMS.

4.1.12 Polje 2.063: Dodatni podatki (Additional Information – INF)

V primeru prenosa SRE na zahtevo PMS to polje prikaže podatke o prstnem odtisu, ki bi bil lahko možni zadetek (HIT). Format polja je:

NN, pri čemer je NN koda položaja prsta, ki je opredeljena v tabeli 5 in ima dolžino dveh številčnih znakov.

V vseh drugih primerih je to polje neobvezno. Vsebuje do 32 alfanumeričnih znakov in lahko prikaže dodatne podatke o zahtevi.

4.1.13 Polje 2.064: Seznam zadetkov (Respondents List – RLS)

To polje vsebuje najmanj dve podpolji. Prvo podpolje opisuje tip izvedenega iskanja z uporabo mnemonikov s tremi črkami, ki označujejo tip prenosa v TOT (polje 1.004). Drugo podpolje vsebuje enojni znak. Za označitev zadetka (HIT) se uporabi „I“, če ni zadetka (NO-HIT) pa „N“. Tretje podpolje vsebuje identifikator sekvence za kandidata za rezultat in skupno število kandidatov, ločenih s poševnico. Več sporočil se vrne, če obstaja več kandidatov.

V primeru zadetka (HIT) četrto podpolje vsebuje rezultat, ki je največ šestmesten. Če je zadetek (HIT) potrjen, je vrednost podpolja opredeljena kot „999999“.

Primer: „CPS{RS}I{RS}001/001{RS}999999{GS}“

Če oddaljeni AFIS ne prikaže rezultata, se uporabi rezultat nič z ustrezno piko.

4.1.14 Polje 2.074: Polje sporočila o statusu/napaki (Status/Error Message Field – ERM)

To polje vsebuje sporočilo o napaki, ki nastane pri prenosu, ki se pošlje prosilcu kot del napake pri prenosu (Error Transaction).

Tabela 3: Sporočila o napaki

Numeric Code (1-3) Meaning (5-128) 003 ERROR: UNAUTHORISED ACCESS 101 Mandatory field missing 102 Invalid record type 103 Undefined field 104 Exceed the maximum occurrence 105 Invalid number of subfields 106 Field length too short 107 Field length too long 108 Field is not a number as expected 109 Field number value too small 110 Field number value too big 111 Invalid character 112 Invalid date 115 Invalid item value 116 Invalid type of transaction 117 Invalid record data 201 ERROR: INVALID TCN 501 ERROR: INSUFFICIENT FINGERPRINT QUALITY 502 ERROR: MISSING FINGERPRINTS 503 ERROR: FINGERPRINT SEQUENCE CHECK FAILED 999 ERROR: ANY OTHER ERROR. FOR FURTHER DETAILS CALL DESTINATION AGENCY.

Sporočila o napaki v razponu med 100 in 199:

Ta sporočila o napaki se nanašajo na validacijo zapisov ANSI/NIST in so opredeljena kot:

<error_code 1>: IDC <idc_number 1> FIELD <field_id 1> <dynamic text 1> LF

<error_code 2>: IDC <idc_number 2> FIELD <field_id 2> <dynamic text 2>...

pri čemer je

— error_code koda, ki se nanaša samo na specifični razlog (glej tabelo 3),

— field_id številka nepravilnega polja standarda ANSI/NIST (npr. 1.001, 2.001, ...) v formatu <record_type>.field_id>.sub_field_id>,

— dinamično besedilo podrobnejši dinamični opis napake,

— LF vrstični presledek (Line Feed), ki ločuje napake, če se odkrije več kot ena napaka,

— zapis tipa 1 ICD opredeljen kot „-1“.

Primer:

201: IDC - 1 FIELD 1.009 WRONG CONTROL CHARACTER {LF} 115: IDC 0 FIELD 2.003 INVALID SYSTEM INFORMATION

To polje je obvezno za napake pri prenosu.

4.1.15 Polje 2.320: Predvideno število kandidatov (Expected Number of Candidates – ENC)

To polje vsebuje največje možno število kandidatov za preverjanje, ki jih predvideva agencija prosilka. Vrednost ENC ne sme presegati vrednosti, določenih v tabeli 11.

5. Logični zapis tipa 4: Podoba visoke ločljivosti v lestvici sivine

Treba je opozoriti, da so zapisi tipa 4 v binarni obliki in ne v zapisu ASCII. Zato je za vsako polje določeno posebno mesto v zapisu, kar pomeni, da so vsa polja obvezna. Ta standard omogoča, da se v zapisu določita tako velikost podobe kot njena ločljivost. Logični zapisi tipa 4 morajo vsebovati daktiloskopske podatke o podobi, ki se prenašajo z nominalno gostoto 500 do 520 slikovnih pik na palec. Zaželena gostota za nove podobe je 500 slikovnih pik na palec ali 19,68 slikovnih pik na mm. Gostota 500 slikovnih pik na palec je določena v INT-I; podobni sistemi lahko sicer med seboj komunicirajo v drugačnem razmerju, vendar v okviru 500 do 520 slikovnih pik na palec.

5.1 Polja logičnega zapisa tipa 4

5.1.1 Polje 4.001: Dolžina logičnega zapisa (Logical Record Length – LEN)

To štiribajtno polje vsebuje dolžino tega zapisa tipa 4 in označuje skupno število bajtov, vključno z bajti iz vseh polj, ki so v zapisu.

5.1.2 Polje 4.002: Znak za označitev podobe (Image Designation Character – IDC)

To je enobajtna binarna predstavitev številke IDC iz datoteke „header file“.

5.1.3 Polje 4.003: Tip odčitavanja (Impression Type – IMP)

Tip odčitavanja je enobajtno polje, ki zavzema šesti bajt zapisa.

Tabela 4: Tip odčitavanja prsta (Finger Impression Type)

Code Description 0 Live-scan of plain fingerprint 1 Live-scan of rolled fingerprint 2 Non-live scan impression of plain fingerprint captured from paper 3 Non-live scan impression of rolled fingerprint captured from paper 4 Latent impression captured directly 5 Latent tracing 6 Latent photo 7 Latent lift 8 Swipe 9 Unknown

5.1.4 Polje 4.004: Položaj prstov (Finger Position – FGP)

To polje z določeno dolžino 6 bajtov zavzema bajtna mesta 7 do 12 v zapisu tipa 4. Vsebuje možne položaje prstov, začenši z bajtom na skrajni levi strani (7. bajt v zapisu). Znani ali najbolj verjetni položaj prstov je privzet iz tabele 5. Z vnosom nadomestnih položajev prstov v preostalih pet bajtov je ob uporabi enakega formata lahko razvrščeno do pet dodatnih prstov. Če je označeno manj kot pet položajev prstov se neuporabljeni bajti zapolnijo z binarno številko 255. Za označitev vseh položajev prstov se uporabi koda 0, tj. neznano.

Tabela 5: Kode za položaj prstov in največja velikost

Finger position Finger code Width (mm) Length (mm) Unknown 0 40,0 40,0 Right thumb 1 45,0 40,0 Right index finger 2 40,0 40,0 Right middle finger 3 40,0 40,0 Right ring finger 4 40,0 40,0 Right little finger 5 33,0 40,0 Left thumb 6 45,0 40,0 Left index finger 7 40,0 40,0 Left middle finger 8 40,0 40,0 Left ring finger 9 40,0 40,0 Left little finger 10 33,0 40,0 Plain right thumb 11 30,0 55,0 Plain left thumb 12 30,0 55,0 Plain right four fingers 13 70,0 65,0 Plain left four fingers 14 70,0 65,0

Za sledi s kraja kaznivega dejanja bi se morale uporabiti le kode od 0 do 10.

5.1.5 Polje 4.005: Ločljivost skeniranja podobe (Image Scanning Resolution – ISR)

To enobajtno polje zaseda 13. bajt zapisa tipa 4. Če vsebuje „0“, pomeni, da je bila podoba skenirana v zaželeni resoluciji 19,68 slikovnih pik na mm (500 slikovnih pik na palec). Če vsebuje „1“, pomeni, da je bila podoba skenirana v drugačni resoluciji, kakor je določeno v zapisu tipa 1.

5.1.6 Polje 4.006: Dolžina horizontalne vrstice (Horizontal Line Length – HLL)

To polje se nahaja pri 14. in 15. bajtu v zapisu tipa 4. Označuje število slikovnih pik iz vsake skenirane vrstice. Najbolj pomemben je prvi bajt.

5.1.7 Polje 4.007: Dolžina vertikalne vrstice (Vertical Line Length – VLL)

To polje v 16. in 17. bajtu beleži število skeniranih vrstic v podobi. Najbolj pomemben je prvi bajt.

5.1.8 Polje 4.008: Kompresijski algoritem lestvice sivine (Gray-scale Compression Algorithm – GCA)

To enobajtno polje označuje kompresijski algoritem lestvice sivine, ki se uporablja pri kodiranju podatkov o podobi. Pri tem binarna koda 1 označuje, da je bila uporabljena kompresija WSQ (Priloga 7).

5.1.9 Polje 4.009: Podoba (The image)

To polje vsebuje tok bajtov, ki predstavljajo podobo. Njegova struktura je seveda odvisna od uporabljenega kompresijskega algoritma.

6. Logični zapis tipa 9: Zapis minucij

Zapisi tipa 9 vsebujejo besedilo ASCII, ki opisuje minucije in z njimi povezane podatke, kodirane iz sledi. Pri prenosu iskanja sledi za te zapise tipa 9 v datoteki ni omejitev; vsaka izmed teh datotek je namenjena drugemu pogledu ali sledi.

6.1 Izločanje minucij

6.1.1 Določitev tipa minucije

V tem standardu so opredeljene tri identifikacijske številke za opis tipa minucije. Te so navedene v tabeli 6. Tip 1 označuje zaključek grebena. Tip 2 označuje bifurkacijo (razdelitev). Tip 0, tj. „drugo“, označuje minucijo, ki je ni moč jasno opredeliti kot enega od prej navedenih dveh tipov.

Tabela 6: Tipi minucij

Type Description 0 Other 1 Ridge ending 2 Bifurcation

6.1.2 Položaj in tip minucije

Da bi bile predloge v skladu z delom 5 standarda ANSI INCITS 378-2004, se za določanje položaja (lokacija in kotni položaj) posamezne minucije uporablja naslednja metoda, ki nadgrajuje sedanji standard INCITS 378-2004.

Položaj ali lokacija minucije, tj. zaključka grebena, je točka razvejanja osrednje osi (medial skeleton) doline, neposredno pred zaključkom grebena. Če se tri veje doline stanjšajo na osrednjo os v širini ene slikovne pike, se položaj minucije nahaja v točki preseka. Podobno je položaj minucije v primeru bifurkacije določen s točko razvejanja osrednje osi grebena. Če se vsaka izmed treh vej grebena stanjša na osrednjo os v širini ene slikovne pike, se položaj minucije nahaja v točki preseka treh vej.

Potem ko se vsi zaključki grebenov pretvorijo v bifurkacije, so vse minucije daktiloskopske podobe predstavljene kot bifurkacije. Koordinate slikovnih pik X in Y v preseku treh vej v vsaki minuciji se lahko neposredno formatirajo. Določitev smeri minucije se lahko razbere iz vsake bifurkacije osi. Preučiti se morajo tri veje v vsaki bifurkaciji osi; določiti se mora zaključna točka vsake izmed treh vej. Slika 6.1.2 prikazuje tri metode za ugotavljanje zaključka veje na podlagi ločljivosti skeniranja 500 ppi.

Zaključek se določi glede na to, kaj se zgodi najprej. Število slikovnih pik je določeno na podlagi ločljivosti skeniranja 500 ppi. Različne ločljivosti skeniranja bi pomenile različno število slikovnih pik.

— Razdalja .064“ (32. slikovna pika)

— Zaključek veje na razdalji .02“ in .064“ (10. do 32. slikovna pika); krajše veje se ne uporabljajo

— Do druge bifurkacije pride na razdalji .064“ (pred 32. slikovno piko)

Slika 6.1.2

Kotni položaj minucije se določi s pomočjo treh virtualnih žarkov, ki se raztezajo od točke bifurkacije do zaključka vsake veje. Smer minucij se določi z razpolovitvijo najmanjšega izmed treh kotov, ki jih ustvarijo žarki.

6.1.3 Koordinatni sistem

Za ponazarjanje minucij prstnih odtisov se uporablja kartezijski koordinatni sistem. Položaj minucij predstavljata njihovi koordinati x in y. Koordinatni sistem se začne v zgornjem levem kotu izvirne podobe; x se razteza proti desni strani, y pa navzdol. Koordinati minucij x in y sta prikazani v slikovnih pikah iz izvirnika. Opozoriti je treba, da se položaj izvirnika in merska enota ne skladata s konvencijo, ki se uporablja pri opredelitvi tipa 9 v ANSI/NIST-ITL 1-2000.

6.1.4 Smer minucij

Koti so izraženi v standardni matematični obliki: kot 0 stopinj je na desni strani; koti naraščajo v nasprotni smeri urinega kazalca. Pri tipu zaključka grebena so zapisani koti usmerjeni nazaj vzdolž grebena, pri tipu bifurkacije pa kažejo proti središču doline. Ta konvencija je 180 stopinj nasprotna kotni konvenciji iz opredelitev tipa 9 v ANSI/NIST-ITL 1-2000.

6.2 Polja za format INCITS-378 logičnega zapisa tipa 9

Vsa polja zapisa tipa 9 se zabeležijo kot besedilo ASCII. V tem zapisu označenega polja niso dopuščena binarna polja.

6.2.1 Polje 9.001: Dolžina logičnega zapisa (Logical record length – LEN)

To obvezno polje v zapisu ASCII vsebuje dolžino logičnega zapisa, ki označuje skupno število bajtov, vključno z vsemi znaki vseh polj v zapisu.

6.2.2 Polje 9.002: Znak za označitev podobe (Image designation character – IDC)

To obvezno dvobajtno polje se uporablja za prepoznavanje in lokacijo podatkov o minucijah. IDC iz tega polja se ujema z IDC iz polja vsebine datoteke zapisa tipa 1.

6.2.3 Polje 9.003: Tip odčitavanja (Impression type – IMP)

V tem obveznem enobajtnem polju je opisan način pridobitve daktiloskopskih podatkov o podobi. Za označevanje tipa odčitavanja se v to polje vnese vrednost ASCII ustrezne kode, izbrane iz tabele 4.

6.2.4 Polje 9.004: Format minucij (Minutiæ format – FMT)

„U“ v tem polju pomeni, da so minucije formatirane v obliki M1-378. Čeprav so podatki lahko zakodirani v skladu s standardom M1-378, morajo vsa podatkovna polja v zapisu tipa 9 ostati v besedilu ASCII.

6.2.5 Polje 9.126: Podatki CBEFF

To polje vsebuje tri vrste podatkov. Prva vrsta podatkov vsebuje vrednost „27“ (0x1B). To je identifikacija lastnika formata CBEFF, ki ga je tehničnemu odboru INCITS M1 dodelilo mednarodno združenje biometrične industrije (International Biometric Industry Association – IBIA). Znak <US> loči to vrsto podatkov od formatnega tipa CBEFF, ki vsebuje vrednost „513“ (0x0201); s tem je označeno, da ta zapis vsebuje le podatke o lokaciji in kotnem položaju brez informacij o razširjenemu bloku podatkov (Extended Data Block). Znak <US> loči to vrsto podatkov od identifikatorja proizvoda CBEFF (product identifier – PID), ki identificira „lastnika“ opreme za kodiranje. To vrednost določi prodajalec. Če je objavljena, je navedena na spletnem mestu IBIA (www.ibia.org).

6.2.6 Polje 9.127: Identifikacija opreme za zajem podobe (Capture equipment identification)

To polje vsebuje dve vrsti podatkov, ki sta ločeni z znakom <US>. Prva vrsta podatkov vsebuje vrednost „APPF“, če je oprema, ki je bila prvotno uporabljena pri pridobitvi podobe, prejela potrditev skladnosti z Dodatkom F (IAFIS Image Quality Specification, 29. januarja 1999) CJIS-RS-0010, tj. specifikacijami Zveznega preiskovalnega urada (FBI) za elektronski prenos prstnih odtisov. Če oprema ni skladna, vsebuje vrednost „NONE“. Druga vrsta podatkov vsebuje identifikacijo opreme za zajem podobe (Capture Equipment ID), ki je proizvodna številka opreme za zajem podobe, ki jo določi prodajalec. Vrednost „0“ označuje, da identifikacija opreme za zajem podobe ni prijavljena.

6.2.7 Polje 9.128: Dolžina horizontalne vrstice (Horizontal line length – HLL)

To obvezno polje v zapisu ASCII vsebuje število slikovnih pik, ki so v eni horizontalni vrstici prenesene podobe. Največja horizontalna velikost je 65 534 slikovnih pik.

6.2.8 Polje 9.129: Dolžina vertikalne vrstice (Vertical line length – VLL)

To obvezno polje v zapisu ASCII vsebuje število horizontalnih vrstic iz prenesene podobe. Največja vertikalna velikost je 65 534 slikovnih pik.

6.2.9 Polje 9.130: Razmerje med enotami (Scale units – SLC)

To obvezno polje v zapisu ASCII označuje enote za opis frekvence odčitavanja podobe (gostota slikovnih pik). V tem polju „1“ označuje slikovne pike na palec, „2“ pa slikovne pike na centimeter. „0“ v tem polju pomeni, da ni podanega merila. V tem primeru se formalno razmerje slikovnih pik določi s kvocientom med HPS in VPS.

6.2.10 Polje 9.131: Razmerje horizontalnih slikovnih pik (Horizontal Pixel Scale – HPS)

To obvezno polje v zapisu ASCII označuje celo število gostote slikovnih pik v horizontalni smeri, če polje SLC vsebuje „1“ ali „2“. Drugače pa ponazarja horizontalni del formalnega razmerja slikovnih pik.

6.2.11 Polje 9.132: Razmerje vertikalnih slikovnih pik (Vertical pixel scale – HPS)

To obvezno polje v zapisu ASCII označuje celo število gostote slikovnih pik v vertikalni smeri, če polje SLC vsebuje „1“ ali „2“. Drugače pa ponazarja vertikalni del formalnega razmerja slikovnih pik.

6.2.12 Polje 9.133: Zorni kot prsta (Finger view)

To obvezno polje vsebuje številko zornega kota prsta, na katerega se nanašajo podatki iz tega zapisa. Številka zornega kota se začne z „0“ in postopoma narašča za 1 do „15“.

6.2.13 Polje 9.134: Položaj prsta (Finger position – FGP)

To polje vsebuje kodo, ki označuje položaj prsta, iz katerega izhajajo podatki v tem zapisu tipa 9. Za označevanje položaja prsta ali dlani se uporablja koda med 1 in 10 iz tabele 5 oziroma ustrezna koda dlani iz tabele 10.

6.2.14 Polje 9.135: Kakovost prstnega zapisa (Finger quality)

To polje vsebuje kakovost vseh podatkov o minucijah prsta; vrednost je med 0 in 100. Ta številka je splošen izraz kakovosti prstnega zapisa in predstavlja kakovost prvotne podobe in izvlečka minucije ter vse dodatne operacije, ki lahko vplivajo na zapis minucij.

6.2.15 Polje 9.136: Število minucij

To obvezno polje vsebuje število zabeleženih minucij v tem logičnem zapisu.

6.2.16 Polje 9.137: Podatki o minucijah prsta

To obvezno polje vsebuje šest vrst podatkov, ki so ločeni z znakom <US>. Vsebuje več podpolj; v vsakem so navedene podrobnosti o eni minuciji. Skupno število podpolj, ki vsebujejo minucije, se mora skladati s številom iz polja 136. Prva vrsta podatkov je indeksna številka minucij, ki se označi z „1“ in se postopoma povečuje za „1“ za vsako dodatno minucijo v prstnem odtisu. Druga in tretja vrsta podatkov sta koordinati „x“ in „y“ minucij, izraženi v enotah slikovnih pik. Četrta vrsta podatkov je kot minucij, zapisan v enotah po dve stopinji. Ta vrednost ni negativna in je med 0 in 179. Peta vrsta podatkov je tip minucij. Vrednost „0“ se uporablja za minucijo tipa „OTHER“, vrednost „1“ za zaključek grebena in vrednost „2“ za bifurkacijo. Šesta vrsta podatkov je kakovost vsake minucije. Ta vrednost je v razponu od 1 – najmanjša do 100 – največja. Vrednost „0“ pomeni, da v zvezi s kakovostjo ni razpoložljive vrednosti. Podpolja so med sabo ločena z ločevalnim znakom <RS>.

6.2.17 Polje 9.138: Podatki o številu grebenov

To polje vsebuje niz podpolj; vsako izmed teh vsebuje tri vrste podatkov. Prva vrsta podatkov v prvem podpolju označuje metodo izločanja števila grebenov. Vrednost „0“ pomeni, da ni nobene predpostavke o metodi, uporabljeni za izločanje števila grebenov, niti o njihovem zaporedju v zapisu. Vrednost „1“ pomeni, da so za vse centralne minucije podatki o številu grebenov izločeni do najbližjih sosednjih minucij v štirih kvadrantih ter da so števila grebenov za vsako centralno minucijo navedena skupaj. Vrednost „2“ pomeni, da so za vse centralne minucije podatki o številu grebenov izločeni do najbližjih sosednjih minucij v osmih oktantih ter da so števila grebenov za vsako centralno minucijo navedena skupaj. Obe preostali vrsti podatkov v prvem podpolju vsebujeta „0“. Vrste podatkov so med seboj ločene z ločevalnim znakom <US>. Naslednja podpolja kot prvo vrsto podatkov vsebujejo indeksno številko centralnih minucij, indeksno številko sosednjih minucij kot drugo vrsto podatkov ter število prekrižanih grebenov kot tretjo vrsto podatkov. Podpolja so med seboj ločena z ločevalnim znakom <RS>.

6.2.18 Polje 9.139: Podatki o sredici

V tem polju je eno podpolje za vsako sredico („core“) iz prvotne podobe. V vsakem polju so tri vrste podatkov. Prvi dve vrsti podatkov vsebujeta koordinatna položaja „x“ in „y“ v enotah slikovnih pik. Tretja vrsta podatkov je kot sredice, zapisan v enotah po dve stopinji. Ta vrednost ni negativna in je med 0 in 179. Več sredic je med seboj ločeno z ločevalnim znakom <RS>.

6.2.19 Polje 9.140: Podatki o deltah

V tem polju je eno podpolje za vsako delto, ki se nahaja v prvotni podobi. V vsakem polju so tri vrste podatkov. Prvi dve vrsti podatkov vključujeta koordinatna položaja „x“ in „y“ v enotah slikovnih pik. Tretja vrsta podatkov je kot delte, zapisan v enotah po dve stopinji. Ta vrednost ni negativna in je med 0 in 179. Več sredic je med seboj ločeno z ločevalnim znakom <RS>.

7. Zapis podobe sledi tipa 13 različne ločljivosti

Logični zapis označenega polja tipa 13 vsebuje podatke o podobi, pridobljene iz podob sledi. Te podobe so namenjene za prenos agencijam, ki iz njih avtomatično izločijo želene podatke o lastnostih, ali ki zagotovijo človeško posredovanje in obdelavo za pridobivanje teh podatkov.

Podatki o uporabljeni ločljivosti skeniranja, velikosti podobe in drugih parametrih, potrebnih za obdelavo podobe, so v zapisu zabeleženi kot označena polja.

Tabela 7: Razporeditev zapisa sledi tipa 13 različne ločljivosti

Ident Cond. code Field Number Field Name Char type Field size per occurrence Occur count Max byte count min. max. min max LEN M 13.001 LOGICAL RECORD LENGTH N 4 8 1 1 15 IDC M 13.002 IMAGE DESIGNATION CHARACTER N 2 5 1 1 12 IMP M 13.003 IMPRESSION TYPE A 2 2 1 1 9 SRC M 13.004 SOURCE AGENCY/ORI AN 6 35 1 1 42 LCD M 13.005 LATENT CAPTURE DATE N 9 9 1 1 16 HLL M 13.006 HORIZONTAL LINE LENGTH N 4 5 1 1 12 VLL M 13.007 VERTICAL LINE LENGTH N 4 5 1 1 12 SLC M 13.008 SCALE UNITS N 2 2 1 1 9 HPS M 13.009 HORIZONTAL PIXEL SCALE N 2 5 1 1 12 VPS M 13.010 VERTICAL PIXEL SCALE N 2 5 1 1 12 CGA M 13.011 COMPRESSION ALGORITHM A 5 7 1 1 14 BPX M 13.012 BITS PER PIXEL N 2 3 1 1 10 FGP M 13.013 FINGER POSITION N 2 3 1 6 25 RSV 13.014 13.019 RESERVED FOR FUTURE DEFINITION — — — — — — COM O 13.020 COMMENT A 2 128 0 1 135 RSV 13.021 13.199 RESERVED FOR FUTURE DEFINITION — — — — — — UDF O 13.200 13.998 USER-DEFINED FIELDS — — — — — — DAT M 13.999 IMAGE DATA B 2 — 1 1 —

Legenda glede tipa znakov: N = numerični; A = abecedni; AN = alfanumerični; B = binarni

7.1 Polja logičnega zapisa tipa 13

V naslednjih odstavkih so opisani podatki, ki jih vsebujejo polja logičnega zapisa tipa 13.

V logičnem zapisu tipa 13 so vnosi zabeleženi v oštevilčenih poljih. Prvi dve polji zapisa morata biti urejeni, polje s podatki o podobi pa je zadnje fizično polje v zapisu. V tabeli 7 je za vsako polje zapisa tipa 13 navedena koda („condition code“), in sicer „M“ – obvezno ali „O“ – neobvezno; poleg tega so v tej tabeli navedeni še številka in ime polja, tip znakov, velikost polja in mejno število ponavljanj („occurrence limits“). Na podlagi trimestne številke polja je v zadnjem stolpcu navedeno največje število bajtov. Največje število bajtov se veča skupaj z dodajanjem številčnih znakov številki polja. V vrednosti obeh vnosov, ki sta v stolpcu za „field size per occurence“, so zajeti vsi ločevalni znaki v polju. Vrednost za „maximum byte count“ vključuje številko polja, podatke in vse ločevalne znake, vključno z znakom „GS“.

7.1.1 Polje 13.001: Dolžina logičnega zapisa (Logical record length – LEN)

To obvezno polje v zapisu ASCII vsebuje skupno število bajtov v logičnem zapisu tipa 13. Polje 13.001 označuje dolžino zapisa, vključno z vsakim znakom iz vsakega polja v zapisu ter ločevalnimi znaki med podatki.

7.1.2 Polje 13.002: Znak za označevanje podobe (Image designation character – IDC)

Obvezno polje v zapisu ASCII se uporablja za identifikacijo podatkov o podobi sledi iz zapisa. IDC iz tega polja se ujema z IDC iz polja vsebine datoteke (CNT) zapisa tipa 1.

7.1.3 Polje 13.003: Tip odčitavanja (Impression type – IMP)

To obvezno eno- ali dvobajtno polje v zapisu ASCII označuje način pridobitve podatkov o podobi sledi. V to polje se vnese ustrezna koda sledi iz tabele 4 (prst) ali tabele 9 (dlan).

7.1.4 Polje 13.004: Agencija izvora/ORI (SRC)

To obvezno polje v zapisu ASCII vsebuje identifikacijo uprave ali organizacije, ki je prva zajela podobo obraza iz zapisa. Običajno je v tem polju naveden identifikator agencije izvora (Originating Agency Identifier – ORI), ki je zajela podobo. Vsebuje dve vrsti podatkov v formatu: CC/agency.

Prva vrsta podatkov vsebuje Interpolovo kodo države v dolžini dveh alfanumeričnih znakov. Druga vrsta podatkov, tj. agency, je identifikacija agencije v obliki prostega besedila, v dolžini največ 32 alfanumeričnih znakov.

7.1.5 Polje 13.005: Datum zajema sledi (Latent capture date – LCD)

To obvezno polje v zapisu ASCII vsebuje datum zajema podobe sledi iz zapisa. Datum je naveden kot osem števk v obliki CCYYMMDD. Znaki CCYY predstavljajo leto zajema podobe. Znaka MM sta vrednost v obliki desetic za enoto meseca; znaka DD sta vrednost v obliki desetic za enoto dni v mesecu. Na primer, 20000229 pomeni 29. februar 2000. Popolni datum mora biti pravi datum.

7.1.6 Polje 13.006: Dolžina horizontalne vrstice (Horizontal line length – HLL)

To obvezno polje v zapisu ASCII vsebuje število slikovnih pik, ki so v eni horizontalni vrstici prenesene podobe.

7.1.7 Polje 13.007: Dolžina vertikalne vrstice (Vertical line length – VLL)

To obvezno polje v zapisu ASCII vsebuje število horizontalnih vrstic iz prenesene podobe.

7.1.8 Polje 13.008: Razmerje med enotami (Scale units – SLC)

To obvezno polje v zapisu ASCII označuje enote za opis frekvence odčitavanja podobe (gostota slikovnih pik). V tem polju „1“ označuje slikovne pike na palec, „2“ pa slikovne pike na centimeter. „0“ v tem polju pomeni, da ni podanega merila. V tem primeru se formalno razmerje slikovnih pik določi s kvocientom med HPS in VPS.

7.1.9 Polje 13.009: Razmerje horizontalnih slikovnih pik (Horizontal pixel scale – HPS)

To obvezno polje v zapisu ASCII označuje celo število gostote slikovnih pik v horizontalni smeri, če polje SLC vsebuje „1“ ali „2“. Drugače pa ponazarja horizontalni del formalnega razmerja slikovnih pik.

7.1.10 Polje 13.010: Razmerje vertikalnih slikovnih pik (Vertical pixel scale – HPS)

To obvezno polje v zapisu ASCII označuje celo število gostote slikovnih pik v vertikalni smeri, če polje SLC vsebuje „1“ ali „2“. Drugače pa ponazarja vertikalni del formalnega razmerja slikovnih pik.

7.1.11 Polje 13.011: Kompresijski algoritem (Compression algorithm – CGA)

To obvezno polje v zapisu ASCII označuje algoritem za stiskanje podob lestvice sivine. Za kompresijske kode glej Dodatek 7.

7.1.12 Polje 13.012: Biti na slikovno piko (Bits per pixel – BPX)

To obvezno polje v zapisu ASCII vsebuje število bitov, ki predstavljajo slikovno piko. Vsebuje vnos „8“ za običajne vrednosti na lestvici sivine od „0“ do „255“. Vnos, višji od „8“, predstavlja slikovno piko z lestvice sivine večje natančnosti.

7.1.13 Polje 13.013: Položaj prsta/dlani (Finger/palm position – FGP)

To obvezno označeno polje vsebuje eno ali več možnih položajev prsta ali dlani, ki se lahko ujema s podobo sledi. Desetiška kodna številka, ki ustreza znanemu ali najbolj verjetnemu položaju prsta, se prevzame iz tabele 5, oziroma, če gre za ujemanje z najbolj verjetnim položajem dlani, iz tabele 10; vnese se kot eno- ali podpolje z dvema znakoma v zapisu ASCII. Nadomestni položaji prstov in/ali dlani se lahko označijo z vnosom drugih kod za položaje, in sicer kot podpolja, ločena z znakom „RS“. Za označitev vseh položajev prstov od ena do deset se uporabi koda „0“, tj. „neznani prst“. Za označitev vseh naštetih položajev odtisa dlani se uporabi koda „20“, tj. „neznana dlan“.

7.1.14 Polja 13.014–019: Rezervirano za prihodnje opredelitve (Reserved for future definition – RSV)

Ta polja so rezervirana za vključitev v prihodnje revizije tega standarda. Nobeno od teh polj se ne sme uporabiti v tej fazi revizije. Če se katero od teh polj pojavi, se ne sme upoštevati.

7.1.15 Polje 13.020: Opomba (Comment – COM)

To prostovoljno polje se lahko uporabi za vnos opomb ali drugih informacij v besedilu ASCII s podatki o podobi sledi.

7.1.16 Polja 13.021–199: Rezervirano za prihodnje opredelitve (Reserved for future definition – RSV).

Ta polja so rezervirana za vključitev v prihodnje revizije tega standarda. Nobeno od teh polj se ne sme uporabiti v tej fazi revizije. Če se katero od teh polj pojavi, se ne sme upoštevati.

7.1.17 Polja 13.200–998: Polja, ki jih opredelijo uporabniki (User-defined fields – UDF)

Ta polja lahko definirajo uporabniki; uporabljala se bodo za prihodnje potrebe. Njihova velikost in vsebina je v skladu z agencijo sprejema. Če se polje uporablja, vsebuje podatke v obliki besedila ASCII.

7.1.18 Polje 13.999: Podatki o podobi (Image data – DAT)

To polje vsebuje vse podatke iz zajete podobe sledi. To polje je vedno oštevilčeno z 999; mora biti zadnje fizično polje v zapisu. Na primer, številki „13.999“ sledijo podatki o podobi v binarni predstavitvi.

Vsaka slikovna pika nezgoščenih podatkov na lestvici sivine je ponavadi kvantizirana na osem bitov (256 ravni sivine), ki so zajeti v enem samem bajtu. Če je vnos v polju BPX 13.012 večji ali manjši od „8“, bo število bajtov, potrebnih za slikovno piko, drugačno. Pri kompresiji se podatki iz slikovnih pik stisnejo v skladu s tehniko stiskanja, ki je določeno v polju GCA.

7.2 Konec zapisa podobe sledi tipa 13 različne ločljivosti

Takoj za zadnjim bajtom podatkov iz polja 13.999 se zaradi doslednosti in ločevanja od naslednjega logičnega zapisa uporabi ločevalni znak „FS“. Ta ločevalni znak mora biti vključen v polje dolžine („length field“) zapisa tipa 13.

8. Zapis podobe odtisa dlani tipa 15 različne ločljivosti

Logični zapis označenega polja tipa 15 vsebuje podatke o podobi odtisa dlani in se uporablja za izmenjavo teh podatkov, skupaj z določenimi polji tekstovnih podatkov oziroma polji tekstovnih podatkov, ki jih opredelijo uporabniki, in ki se nanašajo na digitalizirano podobo. Podatki o uporabljeni ločljivosti skenira