SKUPNI UKREP SVETA 2008/858/SZVP

z dne 10. novembra 2008

v podporo Konvenciji o biološkem in toksičnem orožju (BTWC) v okviru izvajanja Strategije EU proti širjenju orožja za množično uničevanje

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 14 Pogodbe,

ob upoštevanju naslednjega:

Evropska Unija (EU) dejavno izvaja strategijo EU in ukrepe iz poglavja III Strategije, zlasti ukrepe za okrepitev, izvajanje in univerzalizacijo Konvencije o prepovedi izpopolnjevanja, proizvajanja in ustvarjanja zalog bakteriološkega (biološkega) in toksičnega orožja ter o njegovem uničevanju (v nadaljnjem besedilu „BTWC“).

V tem obziru so bili s Skupnim ukrepom Sveta 2006/184/SZVP z dne 27. februarja 2006 v podporo Konvenciji o biološkem in toksičnem orožju v okviru Strategije EU proti širjenju orožja za množično uničevanje (1) , doseženi znatni rezultati v smislu univerzalnosti in izvajanja na nacionalni ravni, saj je k BTWC naknadno pristopilo še sedem držav, dve državi pa sta prejeli pravno pomoč strokovnjakov EU.

Prednostne naloge in ukrepi iz Skupnega stališča Sveta 2006/242/SZVP z dne 20. marca 2006 o revizijski konferenci Konvencije o biološkem in toksičnem orožju (BTWC) leta 2006 (2) , zlasti podpora medsejnemu procesu, izvajanje konvencije na nacionalni ravni, ukrepi za krepitev zaupanja (Confidence-Building Measures oz. CBM) in univerzalnost, še naprej usmerjajo delovanje EU, vključno s projekti pomoči in ozaveščanja. Vidiki tega skupnega ukrepa, o katerih so države pogodbenice BTWC (v nadaljnjem besedilu „države pogodbenice“) dosegle soglasje in ki so navedeni v sklepni listini šeste revizijske konference BTWC (v nadaljnjem besedilu „šesta revizijska konferenca“), so posebej pomembni za pobude EU v podporo BTWC.

Prav tako bi morala EU pomagati državam pogodbenicam, da izkoristijo strokovno znanje, ki so ga države članice pridobile na področju krepitve zaupanja in glede preglednosti v okviru BTWC in izhaja zlasti iz Akcijskega načrta glede biološkega in toksičnega orožja, ki ga je Svet sprejel 20. marca 2006 in v katerem sta predvideni redna predložitev poročil o ukrepih za krepitev zaupanja s strani držav članic in posodobitev seznamov izbranih strokovnjakov in laboratorijev, ki so generalnemu sekretarju Združenih narodov v pomoč v okviru mehanizma za preiskovanje domnevne uporabe kemičnega in biološkega orožja –

SPREJEL NASLEDNJI SKUPNI UKREP:

Člen 1

1. Za namene takojšnjega in praktičnega izvajanja nekaterih elementov Strategije EU ter zaradi utrditve napredka, doseženega s pomočjo Skupnega ukrepa 2006/184/SZVP pri univerzalizaciji BTWC in njenem izvajanju na nacionalni ravni, bo EU tudi v prihodnje podpirala BTWC z naslednjimi splošnimi cilji:

2. Projekti, ki jih bo podprla EU, imajo naslednje posebne cilje:

pomagati državam pogodbenicam pri izvajanju BTWC na nacionalni ravni in tako doseči, da bodo s pomočjo nacionalne zakonodaje in upravnih ukrepov izpolnjevale svoje obveznosti iz BTWC ter vzpostavile dobre odnose med vsemi nacionalnimi zainteresiranimi stranmi, vključno z nacionalnim zakonodajalcem in zasebnim sektorjem;

državam pogodbenicam olajšati redno predložitev poročil o ukrepih za krepitev zaupanja, in sicer s pripravo pojasnil o procesu krepitve zaupanja, izboljšanjem tehničnih vidikov elektronskega pošiljanja obstoječih obrazcev o ukrepih za krepitev zaupanja, povečanjem varnosti in boljšim vzdrževanjem spletnega mesta z omejenim dostopom, svetovanjem pri vzpostavljanju nacionalnih kontaktnih točk in predložitvijo prvega poročila o ukrepih za krepitev zaupanja ter z organiziranjem konference kontaktnih točk za CBM v povezavi s sejami BTWC v letih 2008 in 2009;

spodbujati razpravo na regionalni ravni med vladnimi predstavniki ter predstavniki univerz, raziskovalnih institutov in industrije, o temah, obravnavanih na medsejnih srečanjih v sklopu BTWC, zlasti pa o upravljanju znanosti in izobraževanja.

Zgoraj navedeni projekti so podrobno opisani v prilogi.

Člen 2

1. Za izvajanje tega skupnega ukrepa je odgovorno predsedstvo, ki mu pomaga generalni sekretar Sveta/visoki predstavnik za skupno zunanjo in varnostno politiko (v nadaljnjem besedilu „GS/VP“). Pri tem v celoti sodeluje Komisija.

2. Za tehnično izvedbo dejavnosti iz člena 1 je odgovoren Urad Združenih narodov za razoroževanje (v nadaljnjem besedilu „UN ODA“) v Ženevi. Pri opravljanju svoje naloge ga nadzira GS/VP, ki pomaga predsedstvu. V ta namen GS/VP sklene potrebne dogovore z UN ODA.

3. Predsedstvo, GS/VP in Komisija se v skladu s svojimi pristojnostmi medsebojno redno obveščajo o izvajanju tega skupnega ukrepa.

Člen 3

1. Referenčni finančni znesek za izvajanje ukrepov iz člena 1(2), ki se financira iz splošnega proračuna Evropskih skupnosti, je 1 400 000 EUR.

2. Izdatki, financirani z zneskom iz odstavka 1, se upravljajo v skladu s postopki in pravili, ki se uporabljajo za splošni proračun Evropskih skupnosti.

3. Komisija nadzira pravilno upravljanje odhodkov iz odstavka 2, ki so v obliki donacij. Za te namene Komisija sklene sporazum o financiranju z UN ODA. V tem sporazumu je določeno, da UN ODA zagotavlja razpoznavnost prispevka EU, ustrezno njegovemu obsegu.

4. Komisija si bo prizadevala, da bo sporazum o financiranju iz odstavka 3 sklenjen v treh mesecih po začetku veljavnosti tega skupnega ukrepa. Svet obvesti o kakršnih koli težavah v tem postopku in o datumu sklenitve sporazuma o financiranju.

Člen 4

Predsedstvo, ki mu pomaga GS/VP, poroča Svetu o izvajanju tega skupnega ukrepa na podlagi rednih poročil UN ODA. Ta poročila so podlaga za ocenjevanje, ki ga bo izvedel Svet. Pri tem v celoti sodeluje Komisija. Komisija hkrati poroča o finančnih vidikih izvajanja tega skupnega ukrepa.

Člen 5

Ta skupni ukrep začne veljati na dan sprejetja.

Veljati preneha 24 mesecev po sklenitvi sporazuma o financiranju iz člena 3(3) ali šest mesecev po datumu sprejetja, če v tem obdobju ni sklenjen noben sporazum o financiranju.

Člen 6

Ta skupni ukrep se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

(1) UL L 65, 7.3.2006, str. 51.

(2) UL L 88, 25.3.2006, str. 65.

PRILOGA

1. Splošni okvir

Ta skupni ukrep, ki temelji na uspešnem izvajanju Skupnega ukrepa 2006/184/SZVP, služi kot operativni politični instrument za napredovanje ciljev iz Skupnega stališča 2006/242/SZVP, obravnava pa predvsem tiste vidike, o katerih je bilo na šesti revizijski konferenci doseženo splošno soglasje, kakor navaja tudi sklepna listina.

Ta skupni ukrep bodo usmerjala naslednja načela:

(a) kar najboljša uporaba izkušenj, pridobljenih s Skupnim ukrepom 2006/184/SZVP;

(b) preučevanje posebnih potreb držav pogodbenic in držav, ki niso pogodbenice BTWC, v zvezi z boljšim izvajanjem in univerzalizacijo BTWC;

(c) spodbujanje lokalnega in regionalnega prevzemanja odgovornosti za projekte, da bi zagotovili njihovo dolgotrajno vzdržnost ter vzpostavili partnerstvo med EU in tretjimi strankami v okviru BTWC;

(d) usmerjanje v dejavnosti, ki prinašajo konkretne rezultate in/ali prispevajo k temu, da se čim prej razvije skupno razumevanje, ki bo merodajno za revizijo BTWC v letu 2011;

(e) podpora predsedujočemu na sejah držav pogodbenic in najboljša možna izraba mandata Enote za podporo izvajanju (v nadaljnjem besedilu „ISU“), ki je bil dogovorjen na šesti revizijski konferenci.

2. Cilj

Splošni cilj tega skupnega ukrepa je podpirati univerzalizacijo BTWC, izboljšati njeno izvajanje, vključno s predložitvijo poročil o ukrepih za krepitev zaupanja, in si prizadevati, da bi v okviru priprave na naslednjo revizijsko konferenco kar največ iztržili iz medsejnega procesa v sklopu BTWC v obdobju 2007–2010.

EU bo v sklopu pomoči za BTWC v celoti upoštevala odločitve in priporočila, ki so jih države pogodbenice sprejele na šesti revizijski konferenci od 20. novembra do 8. decembra 2006 v Ženevi.

3. Projekti

3.1 Projekt 1: Spodbujanje univerzalizacije BTWC

Namen projekta

Večja zavezanost BTWC in ozaveščenost držav pogodbenic o obveznostih iz te konvencije bodisi prek pomoči, namenjene posamezni državi, bodisi s pomočjo strukturiranih podregionalnih pobud, na podlagi izkušenj in stikov, nastalih v okviru Skupnega ukrepa 2006/184/SZVP.

Ta projekt bo spodbuda odločitvam, ki jih bodo glede različnih dejavnosti univerzalizacije, izmenjave informacij in poročanja o teh dejavnostih sprejele države pogodbenice na šesti revizijski konferenci; poleg tega naj bi se okrepila vloga predsedujočega na sejah držav pogodbenic kot koordinatorja tovrstnih dejavnosti.

Rezultati projekta:

(a) večja zavezanost k BTWC v vseh geografskih regijah;

(b) boljše razumevanje BTWC med zadevnimi nacionalnimi organi in/ali okrepitev podregionalnega povezovanja v mreže v zvezi z BTWC, da bi se spodbudil pristop k BTWC;

(c) spodbujanje držav, da bi BTWC prostovoljno izvajale že pred pristopom k njej.

Opis projektov

EU je v letih 2006 in 2007 na regionalni ravni vodila kampanje ozaveščanja v skorajda vseh državah nepogodbenicah BTWC, da bi jih spodbudila k ratifikaciji BTWC ali pristopu k BTWC. Od tedaj je k BTWC pristopilo še sedem držav. V okviru projekta se bodo kot naslednji korak izvajale dejavnosti ozaveščanja v največ sedmih državah nepogodbenicah BTWC, bodisi v obliki pomoči, namenjene državi, ali podregionalnih delavnic, da bi se uresničili cilji in rezultati tega projekta.

Izvajanje projekta

Predsedujoči sejam držav pogodbenic, kateremu pomaga enota za podporo izvajanju (ISU), bo moral države nepogodbenice BTWC obvestiti o pomoči, ki jo EU dodeli za spodbujanje univerzalizacije; pomoč je lahko v obliki:

(a) pravne pomoči posameznim državam ali pravne pomoči na podregionalni ravni (največ pet držav) v zvezi z ratifikacijo BTWC ali pristopom k tej konvenciji. Če je treba v državi, ki zaprosi za pomoč, za ratifikacijo BTWC ali pristop k njej sprejeti zakonodajne ali upravne ukrepe o izvajanju, lahko pravna pomoč vključuje tudi te ukrepe;

(b) pomoči posameznim državam ali pomoči na podregionalni ravni (največ pet držav), da bi med politiki in oblikovalci javnega mnenja dvignili zavest in podporo za BTWC ter da bi države, ki niso pogodbenice BTWC, spodbudili, naj sprejmejo potrebne ukrepe za izvajanje BTWC, denimo vzpostavitev kontaktnih točk, povezovanje v mreže ključnih zainteresiranih strani in izvajanje usposabljanja;

(c) finančne pomoči posameznim državam, da bi se ustreznim nacionalnim zainteresiranim stranem, predvsem organom, pristojnim za ratifikacijo BTWC, omogočilo, da sodelujejo pri procesu BTWC (npr. udeležba kot opazovalci na sejah strokovnjakov in/ali sejah držav pogodbenic). Tovrstna pomoč se dodeli glede na posamezen primer in samo tedaj, ko se na ta način opazno izboljšajo možnosti, da bo zadevna država pristopila k BTWC;

(d) nepovratnih finančnih sredstev za dejavnosti usposabljanja in obiske pri organih držav članic EU, ki so pristojni za izvajanje BTWC, da bi pri zainteresiranih straneh spodbudili ozaveščenost o vprašanjih v zvezi z BTWC.

S pomočjo tega projekta se bodo lahko oblikovala partnerstva med državami članicami EU in državami upravičenkami, da bi se zagotovilo neprekinjeno prizadevanje EU na področju univerzalizacije in bi se državam upravičenkam skozi celotni proces ratifikacije BTWC ali pristopa k njej omogočila trajna referenčna točka. Sodelujoče države članice EU se lahko prostovoljno javijo, da bodo – posamično ali v skupini – izbrane upravičenke spremljale skozi celotni proces ratifikacije ali pristopni proces.

3.2 Projekt 2: Pomoč državam pogodbenicam pri izvajanju BTWC na nacionalni ravni

Namen projekta

Zagotoviti, da države pogodbenice izpolnjujejo obveznosti, ki so jim naložene z BTWC s pomočjo nacionalnih zakonodajnih in upravnih ukrepov, ter da te učinkovito izvršujejo, pri tem pa upoštevajo sklepno listino šeste revizijske konference, skupna stališča, oblikovana na zadevnih sejah držav pogodbenic in povzetek razprav na sejah strokovnjakov in držav pogodbenic.

Rezultati projekta

(a) sprejetje ustreznih zakonodajnih ali upravnih ukrepov, med drugim tudi kazenskopravne določbe, ki vključujejo celotno področje prepovedi in preventivnih ukrepov, predvidenih v BTWC;

(b) učinkovito izvajanje in izvrševanje, da bi se preprečile kršitve BTWC in predpisale kazni v primeru prekrškov;

(c) boljše usklajevanje in povezovanje v mreže vseh zainteresiranih strani, udeleženih v procesu BTWC, tudi zasebnega sektorja, da bi se spodbudilo učinkovito izvajanje.

Opis projektov

Glede na pozitivne izkušnje sodelovanja na področju pravne pomoči pri izvajanju BTWC v Peruju in Nigeriji bo EU še naprej zagotavljala pravne nasvete največ sedmim zainteresiranim državam pogodbenicam.

Enota ISU bo pozvana, naj države pogodbenice obvesti o pomoči, ki jo bo EU dala na razpolago za izvajanje BTWC in ki je lahko v obliki:

(a) pravnega svetovanja in pravne pomoči v zvezi s pripravo zakonodajnih in upravnih ukrepov za izvrševanje vseh prepovedi in preventivnih ukrepov, ki so določeni v BTWC ali o katerih je bil sprejet soglasni dogovor;

(b) delavnic o ozaveščanju glede izvajanja BTWC na nacionalni ravni in izvrševanja nacionalnih ukrepov, ki so lahko namenjeni: — organom, ki sprejemajo odločitve, in nacionalnim zakonodajalcem, da bi spodbudili politično soglasje o tem vprašanju, — vladnim predstavnikom, ki sodelujejo pri izvajanju BTWC, da bi ustvarili mreže in imenovali kontaktne točke/pristojne nacionalne organe, — zasebnemu sektorju, univerzam in raziskovalnim institutom ter nevladnim organizacijam, da bi se oblikovala javno-zasebna partnerstva.

Veliko prednost bodo imeli bilateralni projekti s poudarkom na oblikovanju pravnih besedil.

3.3 Projekt 3: Spodbujanje držav pogodbenic BTWC, da redno predložijo poročila o ukrepih za krepitev zaupanja

Namen projekta

Spodbuditi in okrepiti predložitev poročil o ukrepih za krepitev zaupanja s strani držav pogodbenic, pri čemer se spodbujajo in olajšajo letna priprava, zbiranje in prenos zahtevanih podatkov, med drugim s poenostavitvijo elektronskega pošiljanja poročil o ukrepih za krepitev zaupanja ter izboljšanjem varnosti spletnega mesta v zvezi z ukrepi za krepitev zaupanja in z zagotavljanjem pomoči, predvsem kontaktnim osebam.

Rezultati projekta

(a) Imenovanje nacionalnih kontaktnih točk za predložitev poročil o ukrepih za krepitev zaupanja;

(b) Oblikovanje ali izboljšanje nacionalnih mehanizmov za pripravo in zbiranje podatkov, ki so potrebni za izpolnitev obrazcev o ukrepih za krepitev zaupanja;

(c) Nacionalne kontaktne točke morajo enoti ISU redno pošiljati poročila o ukrepih za krepitev zaupanja;

(d) Izboljšanje tehničnih vidikov elektronskega pošiljanja obrazcev o ukrepih za krepitev zaupanja ter varnosti in vzdrževanja spletnega mesta za ukrepe za krepitev zaupanja.

Opis projektov

Na šesti revizijski konferenci je bilo ugotovljeno, da je treba nujno povečati število držav pogodbenic, ki sodelujejo pri ukrepih za krepitev zaupanja. V zvezi s tem je bilo na konferenci tudi ugotovljeno, da imajo nekatere države pogodbenice tehnične težave pri pravočasnem izpolnjevanju popolnih izjav. Da bi v procesu krepitve zaupanja sodelovalo več držav pogodbenic, bo EU državam pogodbenicam ponudila pomoč v obliki treh vrst dejavnosti:

(a) priprava popolne dokumentacije o metodologiji za pripravo in zbiranje podatkov o ukrepih za krepitev zaupanja na nacionalni ravni, vključno z brošuro in časovnim načrtom za predložitev izjav o ukrepih za krepitev zaupanja; ta dokumentacija vsebuje primere najboljše prakse, vendar upošteva različne nacionalne postopke. V dokumentaciji bodo opisana orodja, vsebovala pa bo tudi informacije, ki jih o tej zadevi zagotovi enota ISU, poleg tega pa se bodo v njej upoštevale primerljive pobude drugih ustanov in držav pogodbenic. Brošura bo izšla v vseh uradnih jezikih Združenih narodov. Za celotno koordinacijo priprave brošure bo odgovoren Urad Združenih narodov za razoroževanje (UN ODA). Skliče se lahko seja strokovnjakov EU, ki sodelujejo pri pripravi brošure; na seji bodo razpravljali o besedilu in ga tudi dokončno oblikovali. Brošura bo poslana državam pogodbenicam.

(b) Zagotovitev podpore pri vzpostavitvi in delovanju nacionalnih kontaktnih točk, ki so odgovorne za pripravo predložitve poročil o ukrepih za krepitev zaupanja; med drugim bo največ sedmim državam pogodbenicam zagotovljena pomoč v državi, namenjena pripravi prvih poročil o ukrepih za krepitev zaupanja. Pri tem imajo prednost države, v katerih potekajo številne biološke raziskave ali v katerih so pogoste endemične bolezni. Enota ISU bo morala države pogodbenice obvestiti o pomoči, ki jo bo EU dala na razpolago na področju ukrepov za krepitev zaupanja.

(c) V zvezi s sejami strokovnjakov ali sejami držav pogodbenic se bosta organizirali dve delavnici, na katerih bodo sodelovale sedanje in novo imenovane kontaktne točke za ukrepe za krepitev zaupanja; ti delavnici naj bi spodbudili izmenjavo izkušenj v zvezi s procesom krepitve zaupanja in zbiranje podatkov ter spodbudili vse države pogodbenice, da imenujejo kontaktne točke. V povabilih na delavnice bo navedeno, da so delavnice del pobude EU. Enota ISU bo države pogodbenice obvestila, da je EU na vsaki konferenci pripravljena (po potrebi) kriti stroške največ desetih udeleženk iz držav pogodbenic, ki niso članice EU, vendar so nedavno sklenile imenovati kontaktne točke. Pri kritju stroškov imajo prednost države, v katerih potekajo številne biološke raziskave ali v katerih so pogoste endemične bolezni; države so obravnavane posamično.

(d) V skladu s sklepom držav pogodbenic na šesti revizijski konferenci zagotovitev finančnega prispevka uradu UN ODA za podporo dodatnega izboljšanja in vzdrževanja obstoječega varnega spletnega mesta o ukrepih za krepitev zaupanja ter za izboljšanje tehničnih vidikov elektronskega posredovanja obstoječih obrazcev o ukrepih za krepitev zaupanja.

3.4 Projekt 4: Podpora medsejnemu procesu v sklopu BTWC

Namen projekta

S projektom naj bi se podprl medsejni proces v sklopu BTWC, predvsem naj bi se znotraj in izven EU spodbudila razprava o temah, ki se obravnavajo v sklopu medsejnega procesa v letih 2008 in 2009, pri čemer bi spodbujali sprejetje konkretnih ukrepov.

Rezultati projekta

(a) Začeti razpravo med zasebnim in javnim sektorjem v EU o morebitnih grožnjah varnosti, povezanih z napredkom raziskav na področju biološke znanosti in biotehnologije, ter o ustreznih ukrepih, ki bi jih bilo treba sprejeti na nacionalni, regionalni ali svetovni ravni kot odziva na te grožnje in ki zadevajo zlasti nadzor nad znanostjo, izobraževanjem, ozaveščanjem in pripravo kodeksa ravnanja za biološke znanosti in biotehnologijo; poleg tega je treba spodbuditi razpravo o izboljšanju mednarodnega sodelovanja in podpore na področju nadzora, odkrivanja in diagnosticiranje bolezni, da bi se prepoznala konkretna področja, na katerih je treba zagotoviti pomoč;

(b) Na medsejnih srečanjih se predložijo poročila o ugotovitvah in priporočilih, pripravljenih na podlagi razprav v okviru EU;

(c) Spodbuditi razpravo o temah na medsejnih srečanjih v različnih regijah sveta, predvsem v regijah, ki na teh srečanjih niso ustrezno zastopane.

Opis projektov

V okviru tega projekta sta predvideni dve delavnici na ravni EU, na katerih sodelujejo vladni predstavniki, predstavniki iz gospodarstva, univerz in raziskovalnih institutov ter predstavniki nevladnih organizacij, da bi si izmenjali izkušnje in razmislili o temah medsejnih srečanj v letih 2008 in 2009. V idealnih okoliščinah naj bi bili delavnici organizirani pred sejami strokovnjakov ali sejami držav pogodbenic. Države pogodbenice bodo prejele poročilo o delavnici.

Da bi se spodbudil razmislek o teh vprašanjih na svetovni ravni, se bodo finančna sredstva namenila dvema vrstama dejavnosti:

(a) sodelovanje največ sedmih predstavnikov iz držav, ki niso članice EU, v vsaki regionalni delavnici EU, pri čemer naj bi bile udeležene zlasti države članice Gibanja neuvrščenih;

(b) Organizacija največ štirih nacionalnih delavnic, katerih cilj je razpravljati o temah medsejnih srečanj za leti 2008 in 2009 v različnih regijah sveta. Pričakuje se, da bi države pogodbenice, ki niso države članice EU in so sodelovale na eni od regionalnih delavnic EU, morda želele organizirati podobne nacionalne delavnice v svoji državi in pri tem prositi EU za pomoč.

4. Postopkovni vidiki, usklajevanje in usmerjevalni odbor

Zahtevke tretjih držav za pomoč in sodelovanje v okviru tega skupnega ukrepa se načeloma naslovi na generalnega sekretarja/visokega predstavnika, ki pomaga predsedstvu, in na urad UN ODA. UN ODA bo na primeren način preučil in ocenil te zahtevke in usmerjevalnemu odboru predložil priporočila. Usmerjevalni odbor bo preučil zahtevke za pomoč ter akcijske načrte in njihovo izvajanje. Usmerjevalni odbor bo predstavil končni seznam držav upravičenk, ki jih bo predsedstvo ob pomoči GS/VP in po posvetovanju s pristojno delovno skupino Sveta nato odobrilo.

Usmerjevalni odbor sestavljajo predstavniki predsedstva, ki mu pomaga GS/VP, in prihodnjega predsedstva ter predstavniki UN ODA. Komisija bo pri tem v celoti sodelovala. Usmerjevalni odbor bo redno preučeval izvajanje skupnega ukrepa (vsaj enkrat vsakih šest mesecev), pri čemer bo uporabil tudi elektronska sredstva sporazumevanja.

Da bi države upravičenke dejansko prevzemale odgovornost za ukrepe, ki jih je začela izvajati EU, in da bi zagotovili dolgoročno vzdržnost teh ukrepov, je predvideno, da se – kadar je to potrebno in mogoče – od izbranih upravičenk zahteva, naj pripravijo akcijske načrte, ki bi med drugim opredelili časovni načrt za izvajanje (tudi iz nacionalnih sredstev) financiranih ukrepov, podatke o obsegu in trajanju projekta ter glavne zainteresirane strani. UN ODA ali države članice, če je to primerno, sodelujejo pri pripravi akcijskih načrtov. Projekti se izvajajo v skladu z akcijskimi načrti.

5. Poročanje in presoja

UN ODA predloži predsedstvu, ki mu pomaga GS/VP, redna dvomesečna poročila o izvajanju projektov. Ta poročila se posredujejo pristojni delovni skupini Sveta, ki oceni napredek in na splošno ovrednoti projekte ter določi morebitne nadaljnje ukrepe.

Države pogodbenice bodo v okviru zmožnosti obveščene o izvajanju tega skupnega ukrepa.

6. Sistem upravljanja informacij in sodelovanja

Sistem upravljanja informacij in sodelovanja, ki je bil vzpostavljen s skupnim ukrepom 2006/184/SZVP, se bo ohranil in, kolikor je to mogoče, uporabljal za izmenjavo informacij, pripravo besedil in ostalo komunikacijo med strokovnjaki EU, UN ODA in tretjimi državami ter po potrebi za pripravo ustreznih obiskov za zagotavljanje pomoči.

7. Sodelovanje strokovnjakov EU

Za uspešno izvajanje tega skupnega ukrepa je aktivno sodelovanje strokovnjakov EU bistvenega pomena. Stroški izvajanja projektov se bodo krili v okviru tega skupnega ukrepa. UN ODA se bo spodbujalo k uporabi obstoječega seznama pravnih strokovnjakov EU in po potrebi k razvoju primerljivih orodij za področje ukrepov za krepitev zaupanja in druge vidike izvajanja.

Predvideva se, da je v povezavi s predvidenimi obiski za zagotavljanje pomoči (npr. pravna pomoč, pomoč pri ukrepih za krepitev zaupanja), udeležba skupine največ treh strokovnjakov za največ pet dni običajna praksa.

8. Trajanje

Ocenjeni skupni čas trajanja za izvedbo tega skupnega ukrepa je 24 mesecev.

9. Upravičenci

Ukrepi za spodbujanje univerzalnosti so namenjeni državam, ki niso pogodbenice BTWC (tako državam podpisnicam kot državam, ki niso podpisnice).

Ukrepi za spodbujanje izvajanja in dejavnosti v zvezi z ukrepi za krepitev zaupanja so namenjeni državam pogodbenicam.

Ukrepi v zvezi z medsejnim procesom so vladni predstavniki držav članic in drugih držav pogodbenic ter predstavniki zasebnega sektorja, univerz in raziskovalnih institutov ter nevladnih organizacij.

10. Predstavniki tretjih strani

Da bi se spodbudilo prevzemanje odgovornosti za projekte na regionalni ravni in zagotovila trajnost projektov, se lahko v okviru tega skupnega ukrepa financira sodelovanje strokovnjakov, ki prihajajo iz držav, ki niso članice EU, in strokovnjakov iz regionalnih in drugih ustreznih mednarodnih organizacij. Na podlagi posameznega primera se lahko financira sodelovanje predsedujočega sejam držav pogodbenic ter sodelovanje osebja ISU.

11. Subjekt, zadolžen za izvajanje projekta

Za tehnično izvajanje tega skupnega ukrepa bo odgovoren urad UN ODA v Ženevi, ki bo svojo nalogo opravljal pod nadzorom GS/VP, ki pomaga predsedstvu.

Pri izvajanju dejavnosti bo UN ODA po potrebi sodeloval s predsedstvom, ki mu pomaga GS/VP, državami članicami, drugimi državami pogodbenicami in mednarodnimi organizacijami.

12. Izvajalec – vprašanja glede osebja

Glede na to, da izpolnjevanje nalog v okviru tega skupnega ukrepa ni predvideno v proračunu urada UN ODA, bo za izvajanje načrtovanih projektov potrebno zaposliti dodatno osebje.