SKLEP KOMISIJE (EU) 2019/115

z dne 10. julija 2018

o ukrepih SA.37977 (2016/C) (ex 2016/NN), ki jih je Španija izvedla za družbo Sociedad Estatal de Correos y Telégrafos, S.A.

(notificirano pod dokumentarno številko C(2018) 4233)

(Besedilo v španskem jeziku je edino verodostojno)

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,

ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,

po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenima določbama (1), in ob upoštevanju teh pripomb,

ob upoštevanju naslednjega:

1. POSTOPEK

(1) Komisija je 9. decembra 2013 in 10. aprila 2014 prejela anonimni pritožbi zoper državo Španijo glede domnevno nezakonite in nezdružljive pomoči v korist družbe Sociedad Estatal Correos y Telégrafos S.A. (v nadaljnjem besedilu: družba Correos). V obeh pritožbah je bilo opozorjeno na naslednje zadeve v zvezi z družbo Correos: (i) domnevna prekomerna nadomestila, dodeljena družbi Correos za izvajanje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve od leta 1998, (ii) domnevne nezdružljive oprostitve plačila davka, odobrene družbi Correos, in (iii) domnevno neplačani prispevki za socialno varnost za uradnike, zaposlene pri družbi Correos.

(2) Komisija je 14. februarja 2014, 26. februarja 2014 in 15. julija 2014 španskim organom posredovala nezaupni različici obeh pritožb.

(3) Španski organi so na navedeni pritožbi odgovorili 11. aprila 2014 in 18. septembra 2014.

(4) Komisija je 10. julija 2014, 22. oktobra 2014 in 4. decembra 2015 od španskih organov zahtevala dodatne informacije.

(5) Španski organi so na navedene zahteve odgovorili 7. avgusta 2014, 19. decembra 2014, 19. januarja 2015 oziroma 21. decembra 2015.

(6) Komisija je z dopisom z dne 11. februarja 2016 Španijo obvestila, da bo v zvezi z več ukrepi v korist družbe Correos začela postopek v skladu s členom 108(2) Pogodbe. Odločitev Komisije, da začne postopek (v nadaljnjem besedilu: sklep o začetku postopka iz leta 2016), je bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije (2).

(7) Komisija je prve pripombe Španije glede sklepa o začetku postopka prejela z dopisom z dne 21. aprila 2016.

(8) Komisija je pripombe družbe Correos glede sklepa o začetku postopka prejela z dopisom z dne 11. maja 2016.

(9) Komisija je pripombe tretje osebe prejela z dopisom z dne 12. maja 2016.

(10) Komisija je prejete pripombe posredovala Španiji 8. junija 2016.

(11) Španija je svoje pripombe k pripombam tretjih oseb predložila z dopisom z dne 6. julija 2016.

(12) Komisija je med postopkom od Španije prejela dodatne pripombe, in sicer 24. oktobra 2017 in 23. maja 2018.

(13) Komisija je dodatne pripombe nekdanje konkurentke družbe Correos, družbe Unipost, prejela z dopisom z dne 20. marca 2018.

2. PODROBEN OPIS POMOČI

2.1 ŠPANSKI TRG POŠTNIH STORITEV

(14) Pred pristopom Španije k Evropski gospodarski skupnosti (EGS) leta 1986 so bile poštne storitve v Španiji v pristojnosti državne uprave. V Odloku št. 1113/1960 z dne 19. maja 1960 o poštnih storitvah, ki se je začel izvajati z uredbo o poštnih storitvah, sprejeto z Odlokom št. 1653/1964 z dne 14. maja 1964, so bile opredeljene poštne storitve, za njihovo izvajanje pa je bil pooblaščen generalni direktorat družbe „Correos y Telégrafos“. S sprejetjem odloka o poštnih storitvah in njegove izvedbene uredbe se je začela liberalizacija španskega trga poštnih storitev. Medtem ko je bil monopol družbe „Correos y Telégrafos“ omejen na medmestna in mednarodna pisma in razglednice, so bile storitve dostave mestne pošte in paketov v celoti liberalizirane. V 70. letih prejšnjega stoletja so na španski trg poštnih storitev vstopili prvi veliki zasebni izvajalci.

(15) Po pristopu Španije k EGS so se poštne storitve med letoma 1998 in 2010 na podlagi direktiv Evropske unije o poštnih storitvah postopno liberalizirale. Natančneje, Direktiva 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta (3) je bila prenesena v nacionalno zakonodajo leta 1998 z Zakonom št. 24/1998 o univerzalni poštni storitvi in liberalizaciji poštnih storitev (v nadaljnjem besedilu: zakon o poštnih storitvah iz leta 1998) z dne 13. julija 1998, s katerim je bila družba Correos prvič pooblaščena za izvajanje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve (4). Zakon je določal skrajšani seznam storitev v okviru obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve (5), ki so bile rezervirane za družbo Correos kot izvajalko obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve (v nadaljnjem besedilu: rezervirano področje), vse druge poštne storitve pa so bile liberalizirane (v nadaljnjem besedilu: nerezervirano področje).

(16) Liberalizacija poštnih storitev v Španiji se je nadaljevala s prenosom Direktive 2002/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta (6) v špansko zakonodajo z Zakonom št. 53/2002 z dne 30. decembra 2002 o davčnih, upravnih in socialnih ukrepih, s katerim je bil spremenjen navedeni zakon o poštnih storitvah iz leta 1998 in dodatno zmanjšan obseg rezerviranega področja.

(17) Leta 2010 je bil poštni sektor v celoti liberaliziran z Zakonom št. 43/2010 z dne 30. decembra 2010 o univerzalni poštni storitvi, pravicah uporabnikov in poštnem trgu (zakon o poštnih storitvah iz leta 2010), s katerim je bila v špansko zakonodajo prenesena Direktiva 2008/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta (7). Z zakonom o poštnih storitvah iz leta 2010 je bil ponovno opredeljen obseg obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve (npr. iz nje je bila izključena storitev denarnih nakazil) in odpravljeno rezervirano področje.

2.2 UPRAVIČENEC

2.2.1 DRUŽBA CORREOS

(18) Correos je družba v 100-odstotni državni lasti in matična družba skupine Grupo Sorreos, njena edina delničarka pa je družba Sociedad Estatal (v nadaljnjem besedilu: družba SEPI). Družba SEPI je holding, ki ima v lasti državne deleže v podjetjih.

(19) Družba Correos opravlja poštne storitve, vključno z univerzalnimi storitvami, ter kurirske in druge storitve (npr. storitve, povezane s poštnimi storitvami in povezanimi dejavnostmi, vključno z denarnimi nakazili, filatelijo itd.). Leta 2016 je imela promet v višini približno 1 761 milijonov EUR, poslala je 2 774 milijonov poštnih pošiljk (vključno s paketi) in imela 49 785 zaposlenih.

(20) Družba Correos je največji ponudnik poštnih storitev v Španiji; leta 2016 je imela 8 787 poštnih kontaktnih točk. Je vodilna na trgu v španskem poštnem sektorju in ima največji tržni delež na španskem trgu poštnih storitev, razen v segmentu storitev paketnih pošiljk. Do leta 2017 je bila njena glavna konkurentka na španskem trgu poštnih storitev družba Unipost S.A., vendar se je znašla v finančnih težavah in je 19. februarja 2018 začela postopek likvidacije. Drugi evropski izvajalci poštnih storitev (tj. družbe Deutsche Post, TNT, La Poste, UPS, CTT Correios Portugal in Royal Mail) imajo pomembne tržne deleže v segmentu storitev paketnih pošiljk.

2.2.2 PRAVNI OKVIR, KI SE UPORABLJA ZA DRUŽBO CORREOS

(21) V Španiji država neposredno upravlja poštno službo od leta 1716. Družba Correos je bila del javne uprave in vključena v različna ministrstva, kot je ministrstvo za notranje zadeve ter nato ministrstvo za promet in zveze.

(22) Avtonomni organ „Correos y Telégrafos“ je bil ustanovljen z zakonom št. 31/1990 o splošnem državnem proračunu z dne 27. decembra 1990. Delovati je začel leta 1992 pod ministrstvom za promet, turizem in zveze.

(23) Organ „Correos y Telégrafos“ je postal javni poslovni subjekt, ki je bil z zakonom št. 6/1997 z dne 14. aprila 1997 o organizaciji in delovanju splošne državne uprave priključen ministrstvu za razvoj.

(24) Z zakonom št. 14/2000 z dne 29. decembra 2000 o davčnih, upravnih in socialnih ukrepih je bil sprejet pravni okvir za družbo „Sociedad Estatal Correos y Telégrafos, S.A.“, ki je bila ustanovljena junija 2001. 5. junija 2012 so bile vse družbe skupine Correos Group (tj. Correos in njene odvisne družbe Correos Express, Nexea in Correos Telecom) vključene v holding SEPI, ki je postal njihov edini delničar.

2.3 OPIS JAVNIH UKREPOV V KORIST DRUŽBE CORREOS

2.3.1 NADOMESTILA ZA OBVEZNOST ZAGOTAVLJANJA UNIVERZALNE STORITVE, DODELJENA DRUŽBI CORREOS

(25) Družba Correos je bila leta 1998 z zakonom o poštnih storitvah iz leta 1998 pooblaščena za izvajanje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve. Kot nadomestilo za izvajanje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve je družba Correos v obdobju 1998–2010 prejemala javna sredstva. Nato je bila z zakonom o poštnih storitvah iz leta 2010 za 15 let pooblaščena za izvajanje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve, navedeno obdobje pa se je začelo 1. januarja 2011.

2.3.1.1 Nadomestila za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve, dodeljena na podlagi zakona o poštnih storitvah iz leta 1998

(26) Z 11. marcem 2000 je bil zakon o poštnih storitvah iz leta 1998 dopolnjen z načrtom Plan de Prestación (v nadaljnjem besedilu: načrt Plan de Prestación iz leta 2000), ki določa mehanizem nadomestil za oceno neto stroškov družbe Correos, nastalih v zvezi z izpolnjevanjem njene obveznosti izvajalca univerzalne storitve, in merila kakovosti za izpolnjevanje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve.

(27) V obdobju 2000–2010 se je nadomestilo za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve družbi Correos dodeljevalo na podlagi metodologije, ki so jo razvili španski organi (v nadaljnjem besedilu: španska metodologija) in je podrobno opisana v načrtu Plan de Prestación iz leta 2000. V tem načrtu je določeno tudi, da bi morala družba Correos uporabljati analitično računovodstvo z ločevanjem računov v skladu s členom 29 zakona o poštnih storitvah iz leta 1998.

(28) Španska metodologija za ocenjevanje neto stroškov neupravičene obremenitve zaradi obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve je obsegala korake, navedene v nadaljevanju. (a) 1. KORAK: Določitev prihodkov in stroškov na enoto za vsak izdelek/storitev in vsako stroškovno mesto v skladu s podatki o stroškovnem računovodstvu družbe Correos. Za stroškovna mesta, kjer so stroški na enoto zadevnega izdelka/storitve višji od prihodkov na enoto, se šteje, da ustvarjajo izgubo. Za druga stroškovna mesta, kjer je prihodek na enoto višji od stroškov na enoto, se šteje, da ustvarjajo dobiček. (b) 2. KORAK: Za vsako rezervirano storitev se oceni, katera stroškovna mesta ustvarjajo izgubo/dobiček pri opravljanju navedene storitve, in izračuna skupna izguba/dobiček pri opravljanju navedene storitve (izguba/dobiček rezervirane storitve). Neto stroški rezerviranih storitev se izračunajo kot razlika med vsoto izgube rezervirane storitve in vsoto dobička rezervirane storitve. (c) 3. KORAK: Za vsako nerezervirano storitev se oceni, katera stroškovna mesta ustvarjajo izgubo pri opravljanju navedene storitve, in izračuna skupna izguba teh mest pri opravljanju navedene storitve (izguba nerezervirane storitve). Neto stroški nerezerviranih storitev se izračunajo kot vsota izgube nerezervirane storitve. (d) 4. KORAK: Nadomestilo za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve zajema neto stroške rezerviranih in nerezerviranih storitev, izračunane v skladu z 2. in 3. korakom.

(29) V preglednici 1 so prikazana nadomestila, ki so bila dodeljena družbi Correos za izvajanje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve v obdobju 2004–2010 in so bila izračunana z uporabo španske metodologije. Preglednica 1 Nadomestila za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve, dodeljena družbi Correos (v milijonih EUR) 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 Neto stroški rezervirane storitve 46,171 40,435 39,558 80,823 101,783 176,559 152,521 Neto stroški nerezervirane storitve 44,859 47,294 55,199 39,441 40,863 45,919 43,812 Nadomestilo za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve 91,030 87,729 94,757 120,264 142,646 222,478 196,333

2.3.1.2 Nadomestila za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve, dodeljena na podlagi zakona o poštnih storitvah iz leta 2010

(30) Zakon o poštnih storitvah iz leta 1998 je bil nadomeščen z zakonom o poštnih storitvah iz leta 2010, ki je začel veljati 1. januarja 2011. Z njim je bila družba Correos pooblaščena za izvajanje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve za 15 let, in to od začetka veljavnosti omenjenega zakona (tj. do 1. januarja 2026).

(31) Člena 27 in 28 zakona o poštnih storitvah iz leta 2010 določata, da je izvajalec obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve upravičen do nadomestila v višini neto stroškov, nastalih zaradi izvajanja obveznosti. Neto stroške bi bilo treba izračunati v skladu z metodo za določitev neto stroškov, ki se jim je bilo mogoče izogniti (net avoided cost; v nadaljnjem besedilu: metodologija NAC), kot razliko med neto stroški izvajalca univerzalne storitve, ki izvaja obveznost zagotavljanja univerzalne storitve, in neto stroški izvajalca univerzalne storitve, ki te obveznosti ne izvaja. Pri izračunu se upoštevajo vsi drugi pomembni elementi, vključno z vsemi nematerialnimi in tržnimi koristmi, ki jih ima izvajalec poštnih storitev, določen za zagotavljanje univerzalne storitve, upravičenostjo do razumnega dobička in spodbudami za stroškovno učinkovitost ob upoštevanju Priloge 1 k Direktivi 2008/6/ES.

(32) Kot je določeno v členu 22(3) in členu 27(2)(b) zakona o poštnih storitvah iz leta 2010, bi morala biti metodologija NAC, opisana v uvodni izjavi 31, pripravljena v novem načrtu Plan de Prestación. Vendar tak nov načrt do danes še ni bil sprejet. Od leta 2011 torej ni bilo vzpostavljene metodologije za oceno neto stroškov obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve.

(33) Po navedbah španskih organov družba Correos na tej stopnji ni uradno prejela nobenega nadomestila za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve od leta 2011, je pa v obdobju 2011–2017 prejela začasna predplačila. Dejanske neto stroške za navedena leta je treba še izračunati, ko bo sprejet nov načrt Plan de Prestación in bo opredeljena metodologija NAC. Komisija bo nadomestila za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve na podlagi zakona o poštnih storitvah iz leta 2010 ocenila v drugem sklepu.

2.3.2 OPROSTITVE PLAČILA DAVKA, DODELJENE DRUŽBI CORREOS

(34) V skladu s členom 19(1)(b) zakona o poštnih storitvah iz leta 1998 bi imel izvajalec univerzalne storitve korist od „oprostitve plačila vseh davkov, ki se obračunavajo na njegove storitve na rezerviranem področju, razen davka od dohodkov pravnih oseb“. V členu 22(2) zakona o poštnih storitvah iz leta 2010 je bila ta oprostitev plačila davka ohranjena in razširjena na celotno obveznost zagotavljanja univerzalne storitve.

(35) Po navedbah španskih organov bi bil edini davek, ki bi poleg DDV sploh lahko spadal na področje uporabe te oprostitve, davek na gospodarske dejavnosti (Impuesto de Actividades Económicas), saj se obračuna ob izvedbi gospodarske dejavnosti in je povezan z izvajanjem obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve. Drugi davki, kot so davek na promet z nepremičninami, davek na gradnjo, davek na povečanje vrednosti mestnih zemljišč in davek na motorna vozila, ne spadajo na področje uporabe oprostitve, saj niso povezani z gospodarsko dejavnostjo izvajanja obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve.

(36) Španski organi so pojasnili, da je bila družba Correos delno oproščena plačila davka na gospodarske dejavnosti, saj plačuje le polovico običajnega zneska davka.

(37) Kar zadeva davek na nepremičnine (Impuesto sobre Bienes Inmuebles), so španski organi pojasnili, da se ta davek ne obračunava na izvajanje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve ali drugih poštnih storitev, ampak na vrednost nepremičnine. Zato ne spada na področje uporabe zadevnih dveh zakonov o poštnih storitvah. Vendar je družba Correos v obdobju 2008–2013 na podlagi svoje razlage člena 19(1)(b) zakona o poštnih storitvah iz leta 1998 in člena 22(2) zakona o poštnih storitvah iz leta 2010 vložila več zahtevkov, v katerih je trdila, da bi morala biti oproščena plačila davka na nepremičnine za vrsto uradov v različnih občinah. Po tem, ko je družba Correos vložila zahtevek za oprostitev plačila davka na nepremičnine, je več lokalnih uprav in sodišč odločilo v korist družbe Correos ter ji odobrilo povračilo že plačanih davkov.

2.3.2.1 Oprostitev plačila davka na nepremičnine

(38) Davek na nepremičnine je lokalni davek v španskem davčnem sistemu, ki ga ureja kraljevi zakonodajni odlok št. 2/2004 z dne 5. marca 2004. V skladu s členom 60 navedenega kraljevega zakonodajnega odloka je ta davek „objektiven neposredni davek, s katerim se obdavči vrednost nepremičnine pod pogoji, določenimi v tem kraljevem zakonodajnem odloku“. Obdavčljivi dogodek pri davku na nepremičnine je upravičenost do katere koli pravice iz člena 61 kraljevega zakonodajnega odloka št. 2/2004 nad kmetijskimi in urbanimi zemljišči in zemljišči s posebnimi lastnostmi. Z davkom na nepremičnine se ne obdavči dejavnost, ampak vrednost nepremičnine.

(39) Družba Correos je v obdobju 2008–2013 na podlagi svoje razlage člena 19(1)(b) zakona o poštnih storitvah iz leta 1998 in člena 22(2) zakona o poštnih storitvah iz leta 2010 vložila več zahtevkov, v katerih je navedla, da bi morala biti oproščena plačila davka na nepremičnine na podlagi obeh zakonov o poštnih storitvah za vrsto uradov v različnih občinah. Po tem, ko je družba Correos vložila zahtevek za oprostitev plačila davka na nepremičnine, je več uprav in lokalnih sodišč odločilo v korist družbe Correos. Po navedbah španskih organov je skupni znesek vračil davka, ki so bila dejansko dodeljena družbi Correos, znašal 752 840,50 EUR.

(40) Špansko vrhovno sodišče je leta 2013 po kasacijski pritožbi lokalnih organov province Huesca zavrnilo razlago teh sodišč glede zakonov o poštnih storitvah iz let 1998 in 2010, na podlagi katere je bil izvajalec univerzalne storitve oproščen plačila davka na nepremičnine. Vrhovno sodišče je v sodbi menilo, da bi bilo treba člen 22(2) zakona o poštnih storitvah iz leta 2010 razlagati restriktivno. Po njegovem mnenju se lahko oprostitve plačila davka iz navedenega člena uporabljajo le za davke, s katerimi se obdavčijo dejavnosti, ki so neposredno povezane z izvajanjem obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve, zato se ne morejo uporabiti za davek na nepremičnine, ki je neposredni davek, s katerim se obdavči vrednost nepremičnine.

(41) Oprostitve plačila davka na nepremičnine, dodeljene družbi Correos med letoma 2008 in 2013, niso bile izterjane. Dejansko ima kasacijska pritožba v interesu prava (recurso de casación en interés de ley) v španskem nacionalnem pravnem sistemu izredno in podredno naravo, ki je usmerjena izključno v poenotenje pravne doktrine in zato ne more vplivati na vprašanje, predloženo v pritožbi (tj. v zadevnem primeru ne more razveljaviti odločb in sklepov o oprostitvah plačila davka).

2.3.2.2 Oprostitev plačila davka na gospodarske dejavnosti

(42) Davek na gospodarske dejavnosti je bil določen z zakonom št. 39/1988 z dne 28. decembra 1988, ki ga je nadomestil kraljevi zakonodajni odlok št. 2/2004 z dne 5. marca 2004. Iz člena 78 tega kraljevega zakonodajnega odloka izhaja, da bi se moral zadevni davek naložiti podjetjem, ki opravljajo gospodarske, poslovne, poklicne ali umetniške dejavnosti.

(43) V skladu s členom 78 kraljevega zakonodajnega odloka št. 2/2004 je davek na gospodarske dejavnosti „objektiven neposredni davek, pri katerem je obdavčljivi dogodek opravljanje gospodarskih, poslovnih, poklicnih ali umetniških dejavnosti na nacionalnem ozemlju, ne glede na to, ali se opravljajo na določenem mestu in ali so določene v davčnih stopnjah“.

(44) Tarife davka na gospodarske dejavnosti so bile določene s kraljevim zakonodajnim odlokom št. 1175/1990 z dne 28. septembra. Od leta 1999 so poštne dejavnosti razvrščene v skupino št. 847, „Poštne storitve in telekomunikacije“. Ta skupina vključuje opravljanje poštnih storitev, ki zajemajo prevzem, sprejem, razvrščanje, obdelavo, prevoz, razpošiljanje in dostavo poštnih pošiljk v vseh oblikah. Vendar je v opombi 3 k tarifni skupini št. 847 navedeno, da je javni poslovni subjekt Correos upravičen do plačila le 50 % zneska davka, določenega za to skupino. Po navedbah španskih organov to pomeni, da je bila družba Correos od leta 2004 oproščena plačila v višini 8 113,66 EUR letno. Španski organi so potrdili, da ima družba Correos še vedno korist od delne oprostitve plačila davka iz opombe 3 k tarifni skupini št. 847.

2.3.3 TRI POVEČANJA KAPITALA, DODELJENA V LETIH 2004, 2005 IN 2006

(45) Družba Correos je bila v analiziranem obdobju deležna treh povečanj kapitala v skupnem znesku 48 081 000 EUR: (a) povečanja kapitala v višini 16 027 000 EUR, dodeljenega 13. decembra 2004; (b) povečanja kapitala v višini 16 027 000 EUR, dodeljenega 25. novembra 2005; (c) povečanja kapitala v višini 16 027 000 EUR, dodeljenega 24. novembra 2006.

(46) Po navedbah španskih organov so bila navedena povečanja kapitala del strateškega poslovnega načrta družbe Correos za obdobje 2004–2006, da bi se nadomestila upočasnitev trga poštnih storitev. Osnovne strateške usmeritve takega poslovnega načrta so bile: (a) zagotovitev prihodnje vzdržnosti poštnega poslovanja na podlagi učinkovitosti; (b) srednjeročna krepitev rastočih dejavnosti s spodbujanjem finančnih storitev in paketov kot glavnih ciljev, na katere bi se morala družba Correos osredotočiti pri rasti; (c) povečanje portfelja možnosti s potencialom za prihodnjo rast z razvojem upravljanja podatkovnih zbirk, vložišča in e-poslovanja; (d) posodobitev zmogljivosti družbe Correos in prilagoditev modela upravljanja sedanjim razmeram na trgu s spodbujanjem diverzifikacije.

2.3.4 NADOMESTILO, DODELJENO DRUŽBI CORREOS ZA RAZPOŠILJANJE VOLILNEGA GRADIVA

(47) Sistemski zakon št. 5/1985 z dne 19. junija 1985 o splošnem volilnem sistemu in njegova izvedbena zakonodaja urejata volilni postopek v Španiji, in sicer priznavata pravico do glasovanja osebno ali po pošti.

(48) Člen 22 zakona o poštnih storitvah iz leta 1998 in člen 22(5) zakona o poštnih storitvah iz leta 2010 določata, da lahko država izvajalcu, določenemu za zagotavljanje univerzalne storitve, v okviru volilnih postopkov naloži nekatere obveznosti. Člen 22(5) zakona o poštnih storitvah iz leta 2010 določa tudi, da se „za dodatno naložene obveznosti javne službe prejme nadomestilo“.

(49) Družba Correos je v skladu s prvo dodatno določbo zakona o poštnih storitvah iz leta 2010 izvajalec, določen za zagotavljanje univerzalne storitve, in je pooblaščena za opravljanje več storitev v okviru različnih španskih volitev (tj. državnih, regionalnih, evropskih in občinskih).

(50) Obveznosti javne službe družbe Correos v zvezi z organizacijo volilnih postopkov v Španiji se nanašajo na: (a) ravnanje s poštnimi glasovnicami (vključno z zagotavljanjem, prejemom, pošiljanjem in dostavo priporočenih in nujnih pošiljk) v okviru: (1) glasovanja po pošti za volivce, ki prebivajo v Španiji; (2) glasovanja po pošti za odsotne volivce rezidente; (3) glasovanja po pošti za volivce, ki so začasno v tujini; (4) glasovanja po pošti za osebje na krovu; (5) glasovanja za osebje oboroženih sil na krovu ali v izrednih razmerah, povezanih z državno obrambo, in (6) glasovanja po pošti za zapornike; (b) ravnanje s poštnim volilnim gradivom, ki ga pošljejo politični kandidati: prejem in nato razpošiljanje volilnega propagandnega gradiva, ki so ga izdali politični kandidati, za simbolično ceno na poslano pošiljko (0,006 EUR); (c) ravnanje z drugimi poštnimi pošiljkami, ki jih pošlje urad za volilni imenik (kot so kartice za registracijo volivcev, referenčni volilni imeniki za lokalne svete itd.); (d) prevzem volilne dokumentacije pri volilnem odboru po končanem štetju. To vključuje prevzem, hrambo in nato dostavo kuverte s poročilom in zadevno dokumentacijo za vsak odbor zadevni volilni komisiji.

(51) Španski organi so pojasnili, da mora družba Correos zaradi časovnih omejitev, povezanih z volilnim postopkom, dejavnostim iz uvodne izjave 50 dati prednost pred drugimi poštnimi dejavnostmi. Zaradi velikega števila pošiljk, ki jih je treba razposlati, njihove velike skoncentriranosti na nekaj dni in zahteve, da se večina dokumentov dostavi osebno (v primeru priporočene pošte, kot so poštne glasovnice), je potreben velik dodatni napor. Zato mora družba Correos začasno povečati število zaposlenih in okrepiti druge vire (npr. prevoz, varnost itd.).

(52) Družba Correos je za svoje različne obveznosti v zvezi z organizacijo volitev od leta 2004 prejemala nadomestilo (glej preglednico 2). Preglednica 2 Zneski nadomestil, dodeljenih družbi Correos za organizacijo volitev (v EUR) Leto Vrsta volitev Nadomestilo za razpošiljanje volilnega gradiva 2004 Nacionalne 27 182 926 2005 Regionalne 3 670 281 2006 Regionalne 4 528 376 2007 Nacionalne/regionalne 19 536 604 2008 Nacionalne/regionalne 19 609 632 2009 Nacionalne/regionalne 14 603 021 2010 Regionalne 4 620 588 2011 Nacionalne/regionalne 40 092 858 2012 Regionalne 14 268 978 SKUPAJ 148 113 264

3. RAZLOGI ZA ZAČETEK FORMALNEGA POSTOPKA PREISKAVE

(53) Komisija je sklenila, da bo začela formalni postopek preiskave zaradi resnih pomislekov glede združljivosti več ukrepov, dodeljenih družbi Correos od leta 2004: (a) nadomestil za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve, dodeljenih družbi Correos na podlagi zakona o poštnih storitvah iz leta 1998; (b) oprostitve plačila davka na nepremičnine in delne oprostitve plačila davka na gospodarske dejavnosti; (c) treh povečanj kapitala, dodeljenih v letih 2004, 2005 in 2006 (d) ter nadomestila, dodeljenega družbi Correos za razpošiljanje volilnega gradiva.

(54) Komisija je zlasti izrazila pomisleke glede: (a) višine nadomestila, ki ga je družba Correos prejela za izvajanje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve v obdobju 2004–2010, za katero je Komisija menila, da je na prvi pogled državna pomoč, in potencialnega prekomernega nadomestila izvajalcu; (b) združljivosti ali veljavnega značaja pomoči oprostitve plačila davka na nepremičnine in delne oprostitve plačila davka na gospodarske dejavnosti, za kateri je menila, da na prvi pogled pomenita državno pomoč; (c) skladnosti kapitalskih injekcij, dodeljenih v letih 2004, 2005 in 2006, z načelom vlagatelja v tržnem gospodarstvu; (d) združljivosti ali obstoječega značaja pomoči nadomestila, dodeljenega družbi Correos za razpošiljanje volilnega gradiva, za katerega je menila, da na prvi pogled pomeni državno pomoč.

4. PRIPOMBE ZAINTERESIRANIH STRANI

(55) Komisija je prejela pripombe dveh zainteresiranih strani, in sicer domnevne upravičenke ukrepov pomoči, tj. družbe Correos, in ene tretje osebe (v nadaljnjem besedilu: anonimna tretja oseba), ki je zahtevala, naj njena identiteta ostane zaupna.

4.1 PRIPOMBE DRUŽBE CORREOS

4.1.1 NADOMESTILO ZA IZVAJANJE OBVEZNOSTI ZAGOTAVLJANJA UNIVERZALNE STORITVE NE POMENI NEZDRUŽLJIVE DRŽAVNE POMOČI

(56) Po mnenju družbe Correos nadomestilo za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve, dodeljeno družbi za obdobje 2004–2010, ne pomeni državne pomoči. Družba Correos zlasti meni, da nadomestilo ne pomeni prednosti, saj izpolnjuje štiri merila iz sodbe v zadevi C-280/00 (v nadaljnjem besedilu: merila iz sodbe Altmark) (8). Poleg tega nasprotuje ugotovitvi iz sklepa o začetku postopka, da nadomestilo za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve ni v skladu s tretjim in četrtim merilom iz sodbe Altmark.

(57) Glede tretjega merila iz sodbe Altmark družba Correos trdi, da v skladu z njim nadomestilo, prejeto za zagotavljanje javne službe, ne bi smelo presegati neto stroškov, ki so razlika med stroški in prihodki, ki jim je prištet razumni dobiček. Meni, da je tretje merilo iz sodbe Altmark neločljivo povezano z analizo združljivosti storitev splošnega gospodarskega pomena v skladu s sporočilom Komisije (v nadaljnjem besedilu: okvir za storitve splošnega gospodarskega pomena iz leta 2012) (9). Zlasti trdi, da je nadomestilo, ki ga je prejela za izvajanje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve, v skladu z metodologijo NAC iz odstavka 27 okvira za storitve splošnega gospodarskega pomena iz leta 2012, zato bi bilo zanj treba šteti, da izpolnjuje tretje merilo iz sodbe Altmark.

(58) Družba Correos je pojasnila, da španska metodologija, ki je bila uporabljena za določitev nadomestila za družbo Correos, temelji na poročilu, ki ga je Komisija naročila pri svetovalni družbi National Economic Research Associates (v nadaljnjem besedilu: poročilo NERA) (10). Po mnenju družbe Correos je metodologija za izračun nadomestila iz poročila NERA ustrezna različica metodologije NAC.

(59) Poleg tega družba Correos meni, da je izpolnjevanje tretjega merila iz sodbe Altmark zajeto z načelom legitimnega pričakovanja. Po njenem mnenju je Komisija ustvarila legitimno pričakovanje z objavo poročila NERA, v katerem je bila metodologija NAC priznana kot veljavna metoda za izračun nadomestila za izvajanje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve.

(60) Družba Correos meni, da za skladnost s tretjim merilom iz sodbe Altmark ni pomembno, da metodologija NAC ni bila vzpostavljena do začetka veljavnosti okvira za storitve splošnega gospodarskega pomena iz leta 2012.

(61) Poleg tega so po njenem mnenju nadomestila za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve, dodeljena družbi Correos, v skladu s četrtim merilom iz sodbe Altmark. Brez postopka javnega naročanja bi bila primerna raven prejetega nadomestila določena na podlagi analize stroškov, ki bi jih imelo povprečno, dobro vodeno podjetje v istem sektorju, ob upoštevanju prejemkov in razumnega dobička zaradi izpolnjevanja obveznosti javne službe.

(62) Po navedbah družbe Correos študija družbe Frontier Economics, ki jo je predložila Španija, dokazuje, da so stroški, ki jih je imela družba Correos, nižji od stroškov povprečnega podjetja v poštnem sektorju. Družba Correos nasprotuje pomislekom Komisije glede sklepov iz poročila družbe Frontier Economics: (a) prvič, Komisija v sklepih o državni pomoči ni sklenila, da izvajalci univerzalnih storitev v Grčiji in Italiji niso stroškovno neučinkoviti, zato vključitve teh izvajalcev poštnih storitev v vzorec družb, ki jih je družba Frontier Econonomics proučila, da bi dokazala stroškovno učinkovitost družbe Correos, ni mogoče šteti za težavno; (b) drugič, dejstvo, da je bila študija družbe Frontier Economics pripravljena naknadno, ne bi bilo pomembno ob upoštevanju ustrezne sodne prakse in prakse Komisije, ki je v preteklosti že privolila v proučitev študij, pripravljenih naknadno po sprejetju ukrepa; (c) nazadnje, trditvi Komisije, da se v metodologiji za izračun stroškov, ki jo je uporabila Španija, učinkovitost sploh ne upošteva, nasprotuje tudi dejstvo, da metoda za izračun neto stroškov obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve temelji na poročilu NERA, ki ga je izdala Komisija. Za zadevno metodo bi bilo zato treba šteti, da je v skladu s pravom EU.

(63) Družba Correos navaja tudi, da bi morala Komisija ob morebitnem sklepu, da ukrep pomeni državno pomoč, ta ukrep šteti za združljiv z notranjim trgom v skladu s členom 106(2) Pogodbe.

(64) Družba Correos je ponovila trditev, da je metodologija za izračun nadomestila iz poročila NERA, ki so jo uporabili španski organi, ustrezna različica metodologije NAC, zato bi jo Komisija morala sprejeti. Poleg tega meni, da ni prejela prekomernega nadomestila za izvajanje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve v obdobju 2004–2010, ker je bilo nadomestilo izračunano v skladu z metodologijo NAC in ne vključuje razumnega dobička.

(65) Če bi Komisija sklenila, da ukrep morda vključuje nezdružljivo državno pomoč, družba Correos vztraja, da bi morala Komisija dividende, ki so bile v obdobju 2004–2010 izplačane državi, upoštevati kot znižanje nadomestila, dodeljenega družbi Correos.

4.1.2 OPROSTITVE PLAČILA DAVKA NA NEPREMIČNINE IN DAVKA NA GOSPODARSKE DEJAVNOSTI

(66) Kar zadeva oprostitev plačila davka na nepremičnine, je družba Correos najprej pojasnila, da se ti ukrepi ne bi smeli presojati glede na zakon o poštnih storitvah iz leta 1998 ali zakon o poštnih storitvah iz leta 2010, ampak z neposrednim sklicevanjem na zakonodajo, s katero se ureja posamezni davek.

(67) Poleg tega družba Correos meni, da ukrep ne pomeni državne pomoči, ker ga ni mogoče pripisati državi. Oprostitev plačila davka ni določena v nobeni pravni določbi. Nekaj lokalnih davčnih uprav in nekaj lokalnih sodišč je družbo Correos oprostilo plačila davka za 94 prostorov od 13 000. Špansko vrhovno sodišče je v sodbi z dne 7. oktobra 2013 sklenilo, da člen 22(2) zakona o poštnih storitvah iz leta 2010 ne vključuje oprostitve plačila davka na nepremičnine.

(68) Poleg tega družba Correos meni, da oprostitve plačila davka na nepremičnine ni mogoče izterjati, ker je to zadeva, v kateri je bilo že odločeno. V skladu s sodno prakso sodišč Unije (11) je treba spoštovati načelo pravnomočnosti, če je v pravnomočni sodni odločbi ocenjen obstoj državne pomoči. Družba Correos meni, da sodba španskega vrhovnega sodišča temelji na pravu Unije in se nanaša na obstoj državne pomoči. Zato bi bilo treba upoštevati načelo pravnomočnosti in v zadevnem primeru preprečiti izterjavo.

(69) Poleg tega družba Correos meni, da bi bilo treba načelo pravnomočnosti šteti za splošno načelo prava Unije in da bi ga bilo treba upoštevati, kadar izterjava ni mogoča zaradi obstoja pravnomočne sodbe, v kateri je bil obstoj pomoči že ugotovljen.

(70) Kar zadeva oprostitev plačila davka na gospodarske dejavnosti, družba Correos trdi, da delna oprostitev plačila davka na gospodarske dejavnosti ne pomeni državne pomoči. Zlasti trdi, da delna oprostitev plačila davka ni selektivna, saj je utemeljena z logiko davčnega sistema davka na gospodarske dejavnosti. Po navedbah družbe Correos je narava ali notranja logika davka na gospodarske dejavnosti obdavčitev gospodarskih dejavnosti z namenom poseganja v proizvodnjo ali distribucijo blaga in storitev. Družba Correos se ukvarja z gospodarskimi dejavnostmi, ki zajemajo proizvodnjo blaga in storitev, pa tudi z zagotavljanjem javnih storitev, kot je obveznost zagotavljanja univerzalne storitve, ki nimajo enakega gospodarskega namena kot gospodarske dejavnosti. To bi bila torej utemeljitev delne oprostitve plačila davka na gospodarske dejavnosti.

(71) Poleg tega družba Correos meni, da delna oprostitev plačila davka na gospodarske dejavnosti pomeni veljavno pomoč. Oprostitev plačila davka na gospodarske dejavnosti je bila vzpostavljena pred pristopom Španije k EGS. Tako imenovana kvota za dovoljenja, ki je bila vrsta davka na dejavnosti ter komercialne in industrijske koristi, je bila sprejeta z odlokom št. 3313/1966 z dne 29. decembra 1966. Davek na dejavnosti ter komercialne in industrijske koristi v obliki kvote za dovoljenja je bil z zakonom št. 39/1988 z dne 28. decembra 1988 nadomeščen z davkom na gospodarske dejavnosti. Po navedbah družbe Correos se obdavčljivi dogodek od leta 1966 ni bistveno spremenil.

4.1.3 KAPITALSKE INJEKCIJE V LETIH 2004, 2005 IN 2006

(72) Družba Correos trdi, da so kapitalske injekcije iz let 2004, 2005 in 2006 v skladu z načelom vlagatelja v tržnem gospodarstvu ter da ji niso prinesle prednosti.

(73) Po mnenju družbe Correos analiza naložb, izvedenih zaradi kapitalskih injekcij v obdobju 2004–2006, dokazuje, da je španska država kapitalske injekcije izvedla kot delničarka in da bi lahko navedene naložbe izvedel kateri koli zasebni vlagatelj.

(74) Družba Correos trdi, da so bile kapitalske injekcije izvedene, ker je morala družba Correos izvesti naložbe, ki presegajo povprečno raven naložb družbe. Namen kapitalskih injekcij je naveden v poročilu o nastopu družbe Correos pred poslanskim kongresom (el Congreso de los Diputados) 4. oktobra 2005. Poročilo povezuje kapitalske injekcije s potrebo po izvedbi novih naložb v družbi. Namen kapitalskih injekcij je bila izvedba postopka posodobitve v družbi Correos, da bi se povečali učinkovitost in kakovost storitev, ki jih opravlja družba.

(75) Po trditvah družbe Correos donosnost naložbe dokazuje, da bi podobno naložbo izvedel vsak zasebni vlagatelj, saj je bila interna stopnja donosnosti kapitalskih injekcij višja od stroškov kapitala družbe Correos.

(76) Poleg tega družba Correos trdi, da za skladnost z načelom vlagatelja v tržnem gospodarstvu ni nujno potrebna natančna predhodna ocena donosnosti v primeru delničarja izvajalca storitev splošnega gospodarskega pomena, kot je obveznost zagotavljanja univerzalne storitve. Tak delničar bi moral v premislekih o morebitni izvedbi naložbe nujno upoštevati obveznost družbe, da izvaja storitev splošnega gospodarskega pomena.

(77) V takih okoliščinah bi zadoščalo, da bi se na podlagi objektivnih in preverljivih dokazov dokazalo, da bi zasebni vlagatelj z enako obveznostjo javne službe ravnal enako.

(78) Po mnenju družbe Correos je to sklep, ki ga je Sodišče sprejelo v zadevah Chronopost I (12) in Chronopost II (13), kjer je bilo ugotovljeno, da je naknadno izračunana interna stopnja donosnosti primeren način za ugotavljanje, ali je kapitalska injekcija v skladu z načelom vlagatelja v tržnem gospodarstvu.

4.1.4 NADOMESTILA ZA RAZPOŠILJANJE VOLILNEGA GRADIVA

(79) Družba Correos trdi, da bi bilo treba za razpošiljanje volilnega gradiva političnih kandidatov v okviru organizacije volitev šteti, da so del prerogativ države.

(80) Družba Correos zlasti trdi, da je razpošiljanje volilnega gradiva bistvena naloga države, ker je del splošne volilne ureditve in je povezana z ustavno vlogo političnih strank, osebje družbe Correos pa pri izvajanju te dejavnosti deluje v vlogi javnega uslužbenca.

(81) Po mnenju družbe Correos je razpošiljanje volilnega gradiva političnih kandidatov zaradi njegove vloge, narave in ureditve zato neločljivo povezano z izvajanjem javne oblasti s strani države. Zato ni gospodarska dejavnost, družba Correos pa se ne bi smela šteti za podjetje v smislu člena 107(1) Pogodbe.

(82) Tudi če bi Komisija menila, da je razpošiljanje volilnega gradiva političnih kandidatov gospodarska dejavnost, družba Correos meni, da ne pomeni selektivne prednosti, dodeljene družbi Correos. Država je za to dejavnost pooblastila družbo Correos, ker je edini izvajalec poštnih storitev, ki lahko zagotovi storitev z zahtevanimi značilnostmi in kakovostjo storitve. Kar zadeva razpošiljanje volilnega gradiva političnih kandidatov, družba Correos zato ni v primerljivem pravnem in dejanskem položaju z nobenim drugim podjetjem v poštnem sektorju.

(83) Tudi če bi Komisija sklenila, da ukrep pomeni državno pomoč, družba Correos trdi, da bi bilo treba ukrep šteti za veljavno pomoč. Znižana tarifa za politične kandidate za pošiljanje volilnega gradiva se uporablja že od leta 1977, ko so bile volitve 15. junija 1977. Volitve 15. junija 1977 so bile organizirane s kraljevim odlokom št. 20/1977 z dne 18. marca 1977, s katerim je bila prvič določena posebna tarifa za razpošiljanje volilnega gradiva.

(84) Družba Correos je pojasnila, da je bil točen znesek znižane tarife (ena pezeta, kar je enako 0,006 EUR) dodatno urejen v ministrskem odloku iz leta 1977. Po navedbah družbe Correos se znižana tarifa uporablja vse od takrat. Špansko vrhovno sodišče je v sodbi z dne 2. oktobra 2006 (14) ugotovilo, da je znižana tarifa, ki se uporablja za razpošiljanje volilnega gradiva v zvezi s političnimi kandidati, ena pezeta (0,006 EUR).

(85) Kraljevi odlok št. 20/1977 je bil pozneje nadomeščen s sistemskim zakonom št. 5/1985 z dne 19. junija 1985 o splošnem volilnem sistemu, ki je vseboval enako besedilo v zvezi z znižanimi tarifami za razpošiljanje volilnega gradiva v zvezi s političnimi kandidati.

(86) Če bi Komisija sklenila, da ukrep pomeni državno pomoč, družba Correos meni tudi, da bi jo bilo treba razglasiti za združljivo z notranjim trgom.

(87) Prvič, zadevni ukrep pomeni resnično storitev gospodarskega pomena. Tako v členu 22 zakona o poštnih storitvah iz leta 1998 kot členu 22(5) zakona o poštnih storitvah iz leta 2010 je priznano, da je lahko izvajalec obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve pooblaščen za izvedbo obveznosti, povezanih z razpošiljanjem volilnega gradiva, da se zagotovi ustrezna izvedba volilnih postopkov. Poleg tega je v členu 22(5) zakona o poštnih storitvah iz leta 2010 priznano, da bi bilo treba za tako pooblastitev dodeliti nadomestilo.

(88) Družba Correos meni, da je ukrep združljiv v skladu s sklepom o storitvah splošnega gospodarskega pomena iz leta 2012 (15). Pojasnila je, da bi se navedeni sklep lahko uporabil, saj bi bilo povprečno letno nadomestilo, dodeljeno družbi Correos, manjše od 15 milijonov EUR.

4.2 PRIPOMBE ANONIMNE TRETJE OSEBE

(89) Anonimna tretja oseba se strinja s predhodnimi ugotovitvami Komisije v sklepu o začetku postopka glede naslednjih ukrepov: (a) nadomestil za izvajanje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve, dodeljenih družbi Correos; (b) oprostitev plačila davka na nepremičnine in davka na gospodarske dejavnosti; (c) povečanj kapitala, dodeljenih družbi Correos v letih 2004, 2005 in 2006; (d) nadomestila, dodeljenega družbi Correos za razpošiljanje volilnega gradiva.

(90) Anonimna tretja oseba se tudi izrecno strinja, da bi se morala tekoča preiskava osredotočiti na ukrepe iz uvodne izjave 89.

(91) Vendar Komisijo opozarja na več ukrepov, ki jih ta ni obravnavala v sklepu o začetku postopka iz leta 2016 in ki bi jih bilo po mnenju anonimne tretje osebe treba obravnavati.

(92) Po navedbah anonimne tretje osebe (16): — naj bi družba Correos v obdobju 1998–2003 prejela državno pomoč v višini vsaj 794 milijonov EUR, — naj bi družba Correos brezplačno prevzela poštno omrežje z 9 054 storitvenimi mesti za stranke, ki je bilo vzpostavljeno zaradi obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve in zaradi katerega ima družba Correos konkurenčno prednost pri dostavi paketov, ki tehtajo do 20 kg (17), — naj bi družba Correos imela korist od nekaterih nematerialnih ali izključnih pravic, kot so pogodbe, sklenjene med družbo Correos in javno upravo, pravica do potrjevanja poštnih pošiljk, pravica do uporabe izraza „Španija“, zakupa javne domene in carinskih ugodnosti, — naj bi imela družba Correos korist od nadomestil, ki ji jih je država dodelila za financiranje oglaševalskih in komunikacijskih kampanj, — naj bi dejstvo, da so španski organi v upravnih organih družbe Correos, tej prineslo nekatere prednosti in koristi. Ena od teh prednosti je, da družbi Correos doslej po zakonu ni bilo treba uporabljati pravilne metodologije za izračun nadomestila. Družba Correos naj bi z uporabo metodologije za izračun nadomestila, ki ji je Komisija nasprotovala v sklepu o začetku postopka, za obdobje 2011–2016 prejela nadomestilo v višini približno 1,3 milijarde EUR (18), — naj družba Correos ne bi uporabljala stopenj DDV za nekatere poštne storitve, za katere se uporabljajo posamezne izpogajane ureditve, ki naj bi vključevale nezdružljivo državno pomoč, — naj bi družba Correos povečanja kapitala prenesla v Correos Express, odvisno družbo skupine Correos Group, da bi pokrila izgube v višini približno 233 milijonov EUR, kar naj bi pomenilo državno pomoč za družbo Correos Express, — družba Correos zaradi ukrepov državne pomoči, ki jih prejema, uporablja politiko plenilskih cen.

5. PRIPOMBE ŠPANIJE

5.1 PRIPOMBE ŠPANIJE GLEDE SKLEPA O ZAČETKU POSTOPKA IZ LETA 2016

5.1.1 NADOMESTILO ZA IZVAJANJE OBVEZNOSTI ZAGOTAVLJANJA UNIVERZALNE STORITVE, DODELJENO Z ZAKONOM O POŠTNIH STORITVAH IZ LETA 1998

(93) Španija meni, da ukrep ne pomeni državne pomoči v skladu s členom 107(1) Pogodbe. Španski organi zlasti trdijo, da ukrep ne daje gospodarske prednosti družbi Correos, ker so nadomestila za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve v skladu z merili iz sodbe Altmark (19). Pojasnili so še, da zadevni ukrep ni bil priglašen, ker so menili, da je v skladu z merili iz sodbe Altmark.

(94) Španski organi trdijo, da ukrep izpolnjuje tretji pogoj iz sodbe Altmark, v skladu s katerim nadomestilo za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve ne sme presegati neto stroškov (tj. stroškov, od katerih so odšteti ustrezni prihodki, prištet pa jim je razumen dobiček) obveznosti javne službe. Španija trdi, da je za izračun nadomestila uporabila veljavno metodologijo, ki bi ustrezala metodologiji NAC, predpisani z Direktivo 2008/6/ES. Španski organi trdijo, da je metodologija, ki so jo uporabili, izhajala iz poročila NERA, ki ga je Komisija naročila pri svetovalni družbi National Economic Research Associates. Po mnenju Španije je metodologija za izračun nadomestila iz poročila NERA ustrezna različica metodologije NAC. Komisija napačno domneva, da se lahko prekomerno nadomestilo, tudi v okviru sodbe Altmark, izračuna le z uporabo metodologije stroškovnega računovodstva, iz katere izhaja, da je družba Correos v obdobju 2004–2010 presegla tisto, kar se lahko šteje za potrebno za kritje vseh ali dela stroškov, nastalih pri izvajanju obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve.

(95) Španski organi trdijo tudi, da je ukrep v skladu s četrtim merilom iz sodbe Altmark. V skladu s četrtim merilom iz sodbe Altmark bi bila brez postopka javnega naročanja primerna raven prejetega nadomestila določena na podlagi analize stroškov, ki bi jih imelo povprečno, dobro vodeno in ustrezno opremljeno podjetje v istem sektorju, ob upoštevanju prejemkov in razumnega dobička zaradi izpolnjevanja obveznosti javne službe. Po mnenju španskih organov je primerjava mogoča le s podjetji v istem sektorju, v tem primeru poštnem. Španija nasprotuje pomislekom Komisije glede sklepov iz poročila družbe Frontier Economics, v katerem je bilo navedeno, da je ukrep v skladu s četrtim merilom iz sodbe Altmark. Po mnenju Španije Komisija v nobenem sklepu ni dokazala, da so izvajalci poštnih storitev iz Grčije in Italije neučinkoviti. Poleg tega Španija meni, da za skladnost s četrtim merilom iz sodbe Altmark ni pomembno, da je bila študija izvedena naknadno. Komisija v prejšnjih sklepih ni menila, da bi naknadna študija pomenila oviro za sprejem četrtega merila iz sodbe Altmark. Španija se zlasti sklicuje na odločbo Komisije z dne 21. oktobra 2008 v zvezi z družbo Poste Italiane (20). Poleg tega so bila po navedbah Španije v ustaljeni sodni praksi sprejeta poročila, pripravljena naknadno. Španija se zlasti sklicuje na zadevo Chronopost–La Poste (21), kjer je Splošno sodišče sprejelo poročilo, ki je bilo pripravljeno naknadno.

(96) Španski organi menijo, da bi moral biti ukrep, če bi se štel za državno pomoč, razglašen za združljiv z notranjim trgom v skladu s členom 106(2) Pogodbe. Španija zlasti meni, da ukrep izpolnjuje merila združljivosti iz okvira za storitve splošnega gospodarskega pomena iz leta 2012.

(97) Španski organi nasprotujejo pomislekom, ki jih je Komisija izrazila glede popolnosti akta o pooblastitvi, v katerem so določene obveznosti javne službe in metode za izračun nadomestila. Po njihovem mnenju je lahko akt o pooblastitvi sestavljen iz enega ali več zavezujočih pravnih aktov. Država članica lahko sama izbere obliko zadevnega akta o pooblastitvi. Poleg tega ni nujno, da vsebuje izrecno navedbo izraza „akt o pooblastitvi“. Španski organi zlasti menijo, da je ukrep v skladu z zahtevo iz odstavka 16(e) okvira za storitve splošnega gospodarskega pomena iz leta 2012, v skladu s katerim bi moral akt o pooblastitvi vključevati ureditve za preprečitev kakršnega koli prekomernega nadomestila in njegovo izterjavo. To je bilo dokazano z dejstvom, da je bilo prekomerno nadomestilo, dodeljeno leta 2005, v naslednjih letih povrnjeno.

(98) Kar zadeva možnost uporabe metodologije NAC kot metodologije za izračun nadomestila, španski organi trdijo, da odstavek 69 okvira za storitve splošnega gospodarskega pomena iz leta 2012 ne določa obveznosti uporabe metodologije NAC; državam članicam ne prepoveduje uporabe te metodologije. Poleg tega je v odstavku 184 Navodil Komisije za uporabo pravil Evropske unije o državni pomoči, javnih naročilih in notranjem trgu za storitve splošnega gospodarskega pomena, zlasti storitve splošnega pomena na področju socialne varnosti (22), pojasnjeno, da je namen neuporabe metodologije NAC iz odstavka 69 okvira za storitve splošnega gospodarskega pomena iz leta 2012, da se državi članici ne naloži dodatno breme za tiste ukrepe, ki so obstajali pred obveznostjo uporabe metodologije NAC. Zato španski organi menijo, da je metodologija NAC, kot jo je izvedla Španija, veljavna metodologija, ki se lahko zakonito uporabi za izračun nadomestila, dodeljenega pred letom 2012.

(99) Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 94, španski organi menijo, da je španska metodologija za izračun nadomestila za izvajanje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve, ki je temeljila na poročilu NERA, enaka metodologiji NAC. Po njihovem mnenju v zvezi s tem ni pomembno, da španska metodologija ne vsebuje spodbud za učinkovitost in nematerialnih koristi, saj takrat, ko je Španija uporabila zadevno metodologijo, ti dve merili nista obstajali. Uvedeni sta bili pozneje z Direktivo 2008/6/ES ter okvirom za storitve splošnega gospodarskega pomena iz leta 2012.

(100) Španski organi nasprotujejo metodologiji in merilom, ki jih je Komisija v sklepu o začetku postopka iz leta 2016 uporabila v zvezi z razumnim dobičkom. Trdijo, da uporaba referenčnega razumnega dobička za vse izvajalce poštnih storitev ni primerna, ampak bi bilo treba razumni dobiček oceniti v vsakem primeru posebej. Referenčni razumni dobiček, ki ga je Komisija uporabila v sklepu o družbi bpost z dne 25. januarja 2012 (23), ne bi smel biti določen kot referenca za druge izvajalce poštnih storitev. Prvič, zadeva bpost se bistveno razlikuje od položaja družbe Correos, saj se ni nanašala na izvajanje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve, ampak na druge storitve splošnega gospodarskega pomena. Drugič, Komisija referenčnega razumnega dobička iz sklepa o družbi bpost ni dosledno uporabljala, saj je v drugih sklepih Komisije (24) dovolila višja referenčna merila.

5.1.2 OPROSTITEV PLAČILA DAVKA NA NEPREMIČNINE IN DAVKA NA GOSPODARSKE DEJAVNOSTI

(101) Kar zadeva oprostitev plačila davka na nepremičnine, so španski organi pojasnili, da družba Correos z zakonom o poštnih storitvah iz leta 1998 in zakonom o poštnih storitvah iz leta 2010 ni bila oproščena plačila davka na nepremičnine. Vendar so nekatera španska sodišča pri razlagi določb zadevnih dveh zakonov menila, da oprostitev plačila davka na nepremičnine za družbo Correos velja. Španski organi so pojasnili, da se je oprostitev plačila davka uporabila v zelo malo primerih. Pravzaprav se je dejansko uporabila za 94 prostorov družbe Correos od 13 000.

(102) Španski organi menijo, da oprostitev plačila davka ni mogoče pripisati državi, saj izhajajo iz španskih sodišč, ki so odločila, da se družbi Correos povrnejo davki na nepremičnine, ki jih je ta že plačala.

(103) Kar zadeva oprostitev plačila davka na gospodarske dejavnosti, španski organi menijo, da bi jo bilo treba šteti za veljavno pomoč. Oprostitev plačila davka na gospodarske dejavnosti je bila vzpostavljena pred pristopom Španije k EGS. Po navedbah španskih organov je bila uvedena leta 1966, ko je bil z odlokom št. 3313/1966 z dne 29. decembra 1966 sprejet davek na dejavnosti ter komercialne in industrijske koristi. Davek na dejavnosti ter komercialne in industrijske koristi v obliki kvote za dovoljenja je bil z zakonom št. 39/1988 z dne 28. decembra 1988 nadomeščen z davkom na gospodarske dejavnosti. Po navedbah Španije se ta davek od leta 1966 ni bistveno spremenil, in to ne glede na to, da je bila družba Correos, ko je bila upravni organ, zaradi svoje narave v celoti oproščena plačila tega davka.

5.1.3 KAPITALSKE INJEKCIJE V LETIH 2004, 2005 IN 2006

(104) Španski organi menijo, da kapitalske injekcije iz let 2004, 2005 in 2006 ne vključujejo državne pomoči, ker so v skladu z načelom vlagatelja v tržnem gospodarstvu.

(105) Poudarili so, da so bile pred kapitalskimi injekcijami izvedene predhodne ekonomske ocene, primerljive s tistimi, ki bi jih izvedel vsak zasebni vlagatelj. Kapitalske injekcije so bile predvidene v večletnih akcijskih načrtih, ki jih je odobrila država kot delničarka, in vključene v splošne državne proračune, v katerih so se upoštevali strateški načrti družbe, pripravljeni za razširitev njenega poslovanja na področjih z boljšimi možnostmi in izboljšanje učinkovitosti v okviru izrazite upočasnitve trga poštnih storitev.

(106) Natančneje, s strateškimi načrti za obdobje 2001–2006 se vzpostavljajo ukrepi za dokončanje postopka posodobitve podjetja, pri čemer si prizadevajo za naslednje cilje: (a) zagotovitev prihodnje vzdržnosti poštnega poslovanja z izboljšanjem učinkovitosti in spodbujanjem poslovnih področij z najvišjo dodano vrednostjo; (b) krepitev dejavnosti z najboljšimi možnostmi za srednjeročno rast; (c) spodbujanje tehnološkega razvoja na področju upravljanja podatkovnih zbirk, vložišča itd.; (d) posodobitev modela družbe Correos za upravljanje in organizacijo ter njegovo prilagoditev razmeram na trgu.

(107) Po navedbah španskih organov je morala biti družba za uresničitev navedenih ciljev opremljena z dodatnimi sredstvi, da bi lahko izvedla potrebne naložbe. Delničarka se je po analizi strategije podjetja odločila, da mu dodeli tri povečanja kapitala v skupnem znesku 48,08 milijona EUR, vsako v znesku 16,027 milijona EUR, ki se bodo izvedla v poslovnih letih 2004, 2005 in 2006. Navedeno povečanje kapitala se je štelo za ključni element za uresničitev napovedi glede stopenj donosnosti iz akcijskih načrtov družbe ter je bilo upoštevano v vrednotenjih, ki jih je izvedla edina delničarka. Povečanja kapitala so se dejansko zahtevala zaradi potrebe po izvedbi naložb, ki so bile „progresivne“ ali dodatne tistim, ki jih je družba običajno izvajala.

(108) Španski organi nadalje trdijo, da je bilo vrednotenje vključeno v okvir poslovnih možnosti in rezultatov, povezanih s povečanjem kapitala, pripravljen za petletno obdobje, kar je razumno obdobje za oceno, ali so odločitve o poslovnih naložbah zadovoljive. Navedene napovedi so bile upoštevane v večletnih akcijskih načrtih, ki so bili vključeni v splošne državne proračune. V večletnem finančnem načrtu, odobrenem v poslovnem letu 2004, sta bila prikazana 3,6-odstotna rast letnega prometa in povečanje neto dobička s povprečnim dobičkom v višini približno 5 % letno, vse v primerjavi s statičnim scenarijem brez povečanja kapitala. Navedeni rezultati so bili dobljeni z upoštevanjem enakega števila izplačil kapitala v letih 2004, 2005 in 2006, s čimer se je omogočilo izvajanje vrst ukrepov, ki so bili predvideni v strateških načrtih, kar zadeva naložbe.

(109) Napovedi, vključene v večletni akcijski načrt in s tem v splošni državni proračun, bi bile v celoti primerljive z napovedmi zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu. So osnova, na podlagi katere se je država kot delničarka odločila za tri povečanja osnovnega kapitala družbe v višini 48 081 000 EUR.

(110) Navedene predhodne napovedi so prikazane v preglednici 3. Preglednica 3 Večletni akcijski načrt iz leta 2004 2005 2006 2007 2008 Neto promet (v tisoč EUR) 1 897 475 1 975 031 2 047 873 2 115 371 Rast prometa 3,4 % 4 % 3,6 % 3,2 % Neto dobiček ali izguba v poslovnem letu (v tisoč EUR) 78 092 97 214 106 038 113 403 Napovedani neto dobiček 4,1 % 4,9 % 5,1 % 5,3 %

(111) Španski organi so pojasnili, da so večletni akcijski načrti zanesljive predhodne analize ekonomskih in finančnih napovedi. Napovedi, ki jih vsebujejo, kažejo enake stopnje donosnosti, kot bi jih zahteval zasebni vlagatelj, zaradi česar je odločitev o povečanju osnovnega kapitala, da bi se družbi omogočila izvedba naložb, potrebnih za doseganje napovedanega dobička, popolnoma upravičena. Po mnenju španskih organov bi zaradi navedenih stopenj donosnosti vsak zasebni vlagatelj sprejel podobno odločitev.

(112) Španija navaja, da je sklep o povečanju osnovnega kapitala in izplačilu 16,027 milijona EUR sprejela 13. decembra 2004 na podlagi večletnega akcijskega načrta za poslovno leto 2004 z ugodnimi finančnimi napovedmi, prikazanimi v preglednici 1. Podobno je delničarka 5. decembra 2005 oziroma 29. decembra 2006 sprejela odločitvi v zvezi z naslednjima povečanjema, prav tako na podlagi ustreznih večletnih akcijskih načrtov. Španija navaja tudi, da se je dejanski razvoj parametrov, uporabljen v večletnih akcijskih načrtih, jasno izboljšal glede na finančne napovedi, kot je razvidno iz preglednice 4. Preglednica 4 Dejanski rezultati 2005 2006 2007 2008 Neto promet (v tisoč EUR) 1 940 000 2 014 400 2 106 600 2 141 000 Neto dobiček ali izguba v poslovnem letu 9,1 % 7 % 4,9 % 3,6 % Neto dobiček 4,3 % 9,1 % 7 % 4,9 %

(113) Da bi španski organi dopolnili navedeno, so predložili tudi preizkus zasebnega vlagatelja, ki ga je naknadno izvedla družba Ernst & Young in v katerem je bilo ugotovljeno, da je bila interna stopnja donosnosti proučenih kapitalskih povečanj 9,29-odstotna, tržni stroški kapitala navedene naložbe pa so v času naložbe znašali 7,87 %.

(114) V zvezi s tem španski organi menijo, da se v pripombah Komisije iz sklepa o začetku postopka iz leta 2016 na podlagi zadeve Komisija proti EDF (25) o potrebi po izvedbi analize donosnosti pred zadevno naložbo ni upoštevalo, da je bilo izvedeno predhodno ekonomsko vrednotenje, in sicer preizkus zasebnega vlagatelja, ki ga vsebuje poročilo in je dopolnilni dokaz za potrditev veljavnosti uporabljenega preizkusa vlagatelja v tržnem gospodarstvu.

(115) Španski organi toliko bolj nasprotujejo pomembnosti sodbe v zadevi Komisija proti EDF v zadevnem primeru, ker je družba EDF poslovala v običajnih tržnih razmerah, družba Correos pa je bila pooblaščena za izvajanje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve. Trdijo, da se pri analizi ukrepov, sprejetih v zvezi z javnim podjetjem, ki posluje v sektorju z obveznostjo zagotavljanja univerzalne storitve, naknadna analiza donosnosti ne more šteti za neveljavno, ker izvajanja storitve splošnega gospodarskega pomena ne ureja strogo tržna logika, v takem primeru pa je treba upoštevati vse objektivne in preverljive podatke, ki so na voljo.

(116) V skladu s to logiko španski organi menijo, da bi bili primernejša sodna praksa zadevi Chronopost I (26) in Chronopost II (27), v katerih je Sodišče Evropske unije potrdilo analizo Komisije v Odločbi 98/365/ES (28) v obeh sodbah, ki ju je izreklo zaradi zadevnih pritožb zoper navedeno odločbo. Komisija je v navedeni odločbi ocenjevala, ali je ravnanje francoskega izvajalca poštnih storitev (družbe La Poste) kot delničarja družbe SFMI-Chronopost komercialno upravičeno v skladu z merilom zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu, ter naknadno primerjala interno stopnjo donosnosti kapitalskih injekcij države v korist družbe La Poste in njene stroške lastniškega kapitala.

(117) Španski organi so nazadnje pojasnili, da bi bilo treba kapitalske injekcije, če se Komisija ne bi strinjala, da so v skladu z načelom zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu, proučiti ob upoštevanju člena 106(2) Pogodbe, ker predstavljajo sredstva, namenjena zagotavljanju javne službe, in nikakor niso bile niti zaradi namembnosti sredstev niti po svoji naravi pomoč za tekoče poslovanje.

5.1.4 RAZPOŠILJANJE VOLILNEGA GRADIVA V ZVEZI S POLITIČNIMI KANDIDATI

(118) Španski organi menijo, da razpošiljanje volilnega gradiva, ki ga je izvajala družba Correos, ne pomeni državne pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe. Nobena od dejavnosti, ki jih je družba Correos izvajala v okviru organizacije volitev, in zlasti razpošiljanje volilnega propagandnega gradiva v zvezi s političnimi kandidati niso gospodarske dejavnosti, saj so prerogativa države.

(119) Kar zadeva razpošiljanje volilnega propagandnega gradiva političnih kandidatov, španski organi zlasti nasprotujejo sklepnim ugotovitvam iz sklepa o začetku postopka, da je ukrep gospodarska dejavnost. Trdijo, da država ni uvedla tržnih orodij za zagotovitev, da vsi volivci prejmejo volilno propagandno gradivo političnih kandidatov. Volilni postopek zajema številne dejavnosti, ki so vse potrebne in medsebojno povezane ter katerih cilj je zagotavljati temeljno pravico do glasovanja. Zato bi se morala ta dejavnost šteti za prerogativo države.

(120) Španski organi menijo, da bi bil ukrep, če bi pomenil pomoč, veljavna pomoč, saj je bil sprejet pred pristopom Španije k Evropski gospodarski skupnosti leta 1986. Nadomestilo, dodeljeno volilnim kandidatom za razpošiljanje volilnega gradiva, se uporablja od leta 1977, ne da bi bilo kakor koli bistveno spremenjeno. Člen 44(3) kraljevega zakonodajnega odloka št. 20/1977 z dne 18. marca 1977 o volilnih določbah je določal, da se z ministrskim odlokom določijo posebne poštne tarife, ki jih je treba uporabiti za volilno gradivo, ki ga pošiljajo politični kandidati. Z ministrskim odlokom z dne 3. marca 1977 in ministrskim odlokom z dne 4. maja 1977 je bila za pisma, ki tehtajo do 50 gramov, določena fiksna tarifa v višini ene pezete, ki se od takrat ni spremenila.

(121) V členu 59 sistemskega zakona št. 5/1985 z dne 19. junija 1985 o splošnem volilnem sistemu je bila ponovljena obveznost, da se z ministrskim odlokom določi posebna tarifa, ki se političnim kandidatom zaračuna za pošiljanje volilnega gradiva. V členu 1 ministrskega odloka z dne 30. oktobra 1985 je bilo navedeno, da se posebne tarife iz ministrskega odloka z dne 3. maja 1977 še vedno uporabljajo. Pozneje je bilo v členu 1 ministrskega odloka z dne 30. aprila 1986 določeno, da se posebne tarife iz člena 1 ministrskega odloka z dne 30. oktobra 1985, tj. posebne tarife iz ministrskega odloka z dne 3. maja 1977, še vedno uporabljajo. Posebna tarifa, ki se uporablja za politične kandidate in je trenutno določena v členu 59 sistemskega zakona št. 5/1985 z dne 19. junija 1985 o splošnem volilnem sistemu, ki se nanaša na posebne tarife iz ministrskega odloka z dne 3. marca 1977, s členom 12 kraljevega odloka št. 605/1999 z dne 6. aprila 1999 ter zakonoma o poštnih storitvah iz let 1998 in 2010 ni bila spremenjena.

(122) Poleg tega španski organi trdijo, da bi moral biti ukrep, če bi se štel za državno pomoč, razglašen za združljiv z notranjim trgom v skladu s členom 106(2) Pogodbe.

(123) Glede na omejeno desetletno obdobje iz sklepa o začetku postopka (14. februar 2004–14. februar 2014) španski organi trdijo, da bi se moralo obravnavati obdobje 2004–2012, saj leta 2013 ni bilo volitev.

(124) Pooblastilo za storitev splošnega gospodarskega pomena v obdobju 2004–2011 je bilo določeno v ministrskih odlokih, ki so vključevali vsebino, obseg in trajanje obveznosti javne službe. Pooblastilo za storitev splošnega gospodarskega pomena za družbo Correos v letih 2011 in 2012 je bilo določeno v sporazumu sveta ministrov za vsake posamezne volitve. V teh sporazumih so bili navedeni narava, vsebina, obseg in trajanje službe splošnega gospodarskega pomena. Poleg tega je iz preglednice 5 razvidno, da skupno nadomestilo, ki ga je družba Correos prejela za razpošiljanje volilnega gradiva med volitvami, izvedenimi v obdobju 2004–2012, nikakor ni preseglo nastalih stroškov. Preglednica 5 Premajhno nadomestilo družbi Correos za razpošiljanje volilnega gradiva (v EUR) Leto Vrsta volitev Stroški skupaj Prihodki 0,006 EUR na kos Nadomestilo za razpošiljanje volilnega gradiva Prihodki + nadomestilo stroški skupaj 2004 Nacionalne […] (*1) […] 27 182 926 […] 2005 Regionalne […] […] 3 670 281 […] 2006 Regionalne […] […] 4 528 376 […] 2007 Nacionalne/regionalne […] […] 19 536 604 […] 2008 Nacionalne/regionalne […] […] 19 609 632 […] 2009 Nacionalne/regionalne […] […] 14 603 021 […] 2010 Regionalne […] […] 4 620 588 […] 2011 Nacionalne/regionalne […] […] 40 092 858 […] 2012 Regionalne […] […] 14 268 978 […] 2013 n. p. […] […] […] SKUPAJ […] […] 6 565 002 […]

5.2 PRIPOMBE ŠPANIJE GLEDE PRIPOMB TRETJIH OSEB

(125) Prvič, španski organi so poudarili, da pritožnik, zaradi dopisa katerega se je začel ta postopek, ni predložil pripomb k sklepu o začetku postopka iz leta 2016. Španski organi so seznanjeni, da sta edini tretji osebi, ki sta predložili pripombe, družba Correos y Telégrafos, S.A., in anonimna tretja oseba, ki – kot je mogoče razbrati iz vsebine predloženih pripomb – predstavlja sektor dostave paketov.

5.2.1 PRIPOMBE GLEDE PRIPOMB, KI JIH JE PREDLOŽILA ANONIMNA TRETJA OSEBA

(126) Španski organi se sklicujejo na svoje pripombe k sklepu o začetku postopka iz leta 2016 o številnih zadevah, v zvezi s katerimi anonimna tretja oseba ni predložila posebnih dodatnih argumentov.

(127) Poleg tega so španski organi predložili nekaj dodatnih pripomb o naslednjih vprašanjih.

5.2.1.1 Podaljšanje preiskave

(128) Španski organi menijo, da zahteva po podaljšanju preiskave na zastarano obdobje nedopustna in nedosledna, saj Komisija v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča formalni postopek preiskave na podlagi člena 108(2) Pogodbe izvede le za ukrepe, ki vzbujajo resne pomisleke o združljivosti, če so bili ti ukrepi izvedeni zunaj desetletnega zastaralnega roka. Španski organi opozarjajo tudi, da je anonimna zainteresirana stran to pravno točko priznala v svojih pripombah, v katerih je navedeno, da je „jasno, da ti zneski ne morejo biti predmet postopka preiskave, saj je zastaralni rok za pregled potekel“.

(129) Španski organi menijo tudi, da je zahteva glede podaljšanja preiskave na obdobje po letu 2010 neutemeljena, saj se je španska država omejila na predplačila iz državnega splošnega proračuna, ki bodo prilagojena po določitvi neto stroškov, ko bo novi načrt Plan de Prestación priglašen in bo o njem podala mnenje Evropska komisija.

(130) Po mnenju španskih organov tretja oseba implicitno priznava, da neto stroškov ni mogoče določiti, dokler ne bo sprejet novi načrt Plan de Prestación, saj se v pripombah sklicuje na opombe k letnim računovodskim izkazom družbe Correos za leto 2014, v katerih je navedeno: „Na zneske, vnesene v računovodske izkaze, bi lahko morda vplival sklep komisije CNMC (29) o izračunu neto stroškov obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve v letih 2011, 2012 in 2013, ki se razlikuje od izračuna v splošnem proračunu države. Tega končnega učinka ne bi bilo mogoče izračunati do začetka veljavnosti novega načrta Plan de Prestación, s katerim se bodo določili metodologija in sestavni deli za izračun neto stroškov.“

5.2.1.2 Domnevne ugodnosti, povezane z oprostitvijo plačila DDV

(131) Kar zadeva oprostitev plačila DDV, so španski organi pojasnili, da je določena v španski zakonodaji in popolnoma skladna z določbami direktive EU, ki to ureja. Pojasnili so tudi, da pogoj glede pripisljivosti ni izpolnjen, če nacionalni ukrep prenaša akt Skupnosti, za katerega ne velja diskrecijska pravica, kot je bilo odločeno v sodbi Sodišča z dne 23. aprila 2009 v zadevi C-460/07 (Puffer) (30).

5.2.1.3 Domnevna nadomestila, ki jih je država družbi Correos dodelila za financiranje oglaševalskih in komunikacijskih kampanj

(132) Španski organi zanikajo, da bi imela družba Correos korist od pomoči za financiranje njenih oglaševalskih in komunikacijskih kampanj.

(133) Španski organi so zlasti pojasnili, da povezani institucionalni načrti za oglaševanje in komuniciranje, ki jih anonimna tretja oseba navaja kot znak take podpore, vse dejavnosti, ki jih splošna državna uprava in javna podjetja izvajajo na tem področju, vključujejo zaradi statistike, vendar so bili stroški oglaševanja družbe Correos, navedeni v teh načrtih, vedno kriti iz sredstev družbe.

(134) Španski organi so pojasnili, da institucionalna komisija za oglaševanje in komuniciranje, ki je upravni kolegijski organ, kot je navedeno v samem načrtu, v načrt vključi vse institucionalne kampanje, ki jih bodo izvedli splošna državna uprava in povezani organi. Družba Correos y Telégrafos, S.A., tako kot vsako drugo javno podjetje pripravi svoje načrte za oglaševanje, ki jih financira iz lastnih sredstev, v navedeni načrt pa jih vključi le zaradi statistike.

5.2.2 PRIPOMBE GLEDE PRIPOMB, KI JIH JE PREDLOŽILA DRUŽBA CORREOS

(135) Španski organi se strinjajo s pripombami družbe Correos y Telégrafos, S.A.

(136) Španski organi so se na zahtevo družbe Correos v njenih pisnih pripombah, da bi bilo treba presežno odškodnino, navedeno v sklepu o začetku postopka iz leta 2016, zmanjšati za razdeljene dividende, odzvali s ponovitvijo trditve, da doslej še ni bil predložen noben dokaz o takem prekomernem nadomestilu.

(137) Vendar je Španija ponovila tudi pripombe, v katerih je poudarila, da je treba izplačilo dividend upoštevati za namene zmanjšanja morebitne pomoči, ki bi bila morda opredeljena ob koncu formalnega postopka preiskave. Te izredne in enkratne dividende, ki jih je družba Correos izplačala državi, bi se morale po mnenju španskih organov upoštevati pri izračunu javnih sredstev, ki so bila na voljo družbi Correos, v skladu s sklepom Komisije v zadevi Statsbaner (31).

5.3 DODATNE PRIPOMBE ŠPANIJE

5.3.1 ALTERNATIVNI PRISTOPI K IZRAČUNU PREKOMERNEGA NADOMESTILA ZA OBVEZNOST ZAGOTAVLJANJA UNIVERZALNE STORITVE V OBDOBJU 2004–2010

(138) Španski organi ponovno poudarjajo, da nadomestila za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve v obdobju 2004–2010 za družbo Correos ne vključujejo državne pomoči, če pa jo, bi jo bilo treba šteti za združljivo, poleg tega pa menijo, da bi se lahko morebitno prekomerno nadomestilo, tudi če bi se sprejel pristop Komisije iz sklepa o začetku postopka iz leta 2016 glede uporabe metodologije razporeditve stroškov (32), izračunalo le ob upoštevanju spodaj navedenih predpostavk.

(139) Prvič, rezervirano in nerezervirano področje bi bilo treba obravnavati ločeno: rezervirano področje ustreza poštnim storitvam v okviru obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve, ki se izvedejo monopolno, nerezervirano področje pa vključuje poštne storitve v okviru obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve. Poleg tega se je nadomestilo na rezerviranem področju izračunalo z metodo, pri kateri so bili rezultati popolnoma enaki kot pri metodologiji razporeditve stroškov, za nerezervirano področje pa se je uporabil pristop NAC, v skladu s katerim se je nadomestilo izračunalo in določilo za vsako področje posebej. Zato bi bilo treba ti področji šteti za dve ločeni storitvi splošnega gospodarskega pomena, za kateri se izvedeta ločeni oceni in uporabita različni metodologiji za izračun nadomestila. Na podlagi španske metodologije nadomestilo za rezervirano področje ustreza njegovim računovodskim neto stroškom (skupni stroški, od katerih se odštejejo prihodki), nadomestilo za nerezervirano področje pa se izračuna na podlagi pristopa NAC, ki zajema rezultate izgub v segmentih nerezerviranega področja, ki ustvarjajo izgubo, ob predpostavki, da bi vsak zasebni izvajalec brez obveznosti javne službe poslovanje v teh segmentih prenehal.

(140) Glede na to razlago bi bilo od skupno približno 955,237 milijona EUR celotnega nadomestila za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve, dodeljenega družbi Correos v obdobju 2004–2010, približno 637,850 milijona EUR (računovodska izguba rezerviranega področja) dodeljenega rezerviranemu področju, 317,387 milijona EUR (preostanek) pa nerezerviranemu področju (glej preglednico 6). Preglednica 6 Nadomestila za rezervirano in nerezervirano področje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve (v milijonih EUR) 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 Skupaj Rezervirano področje 46,171 40,435 39,558 80,823 101,783 176,559 152,521 637,850 Nerezervirano področje 44,859 47,294 55,199 39,441 40,863 45,919 43,812 317,387 Skupaj 91,030 87,729 94,757 120,264 142,646 222,478 196,333 955,237

(141) Španski organi menijo, da bi bilo treba obe nadomestili nato oceniti ločeno, zaradi česar bi se dobljeni rezultat razlikoval od rezultata, ki ga je dobila Komisija v sklepu o začetku postopka iz leta 2016.

5.3.1.1 Ocena nadomestil za rezervirano področje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve

(142) Španski organi so predlagali, naj se nadomestila za rezervirano področje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve ocenijo z uporabo metodologije razporeditve stroškov in referenčnim merilom donosa iz poslovanja (33) (ROS) v višini 4,8 % (referenčno merilo je bilo v zadevi bpost uporabljeno za pooblastila z nizkim tveganjem).

(143) Rezultat uporabe takega pristopa je očitno premajhno nadomestilo za družbo Correos za to storitev splošnega gospodarskega pomena, saj pomoč, dodeljena za rezervirano področje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve, natančno ustreza njenim neto računovodskim stroškom, kot je prikazano v preglednici 7, premajhno nadomestilo pa znaša toliko kot razumni dobiček, ki se ni upošteval. Preglednica 7 Premajhno nadomestilo za rezervirano področje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve (v milijonih EUR) Rezervirano področje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 Skupaj Prihodki […] […] […] […] […] […] […] […] Stroški […] […] […] […] […] […] […] […] Neto stroški = stroški – prihodki […] […] […] […] […] […] […] […] Razumni dobiček (na podlagi 4,8-odstotnega donosa iz poslovanja) […] […] […] […] […] […] […] […] Neto stroški + razumni dobiček […] […] […] […] […] […] […] […] Nadomestilo, dovoljeno družbi Correos […] […] […] […] […] […] […] […] Nadomestilo, dodeljeno družbi Correos 46,171 40,435 39,558 80,823 101,783 176,559 152,521 637,850 Premajhno nadomestilo = dovoljeno nadomestilo – dodeljeno nadomestilo […] […] […] […] […] […] […] […]

(144) Španski organi so pojasnili, da bi bilo treba glede na to, da je družba Correos prejela premajhno nadomestilo za izvajanje rezerviranih storitev v okviru obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve, drugi pogoji iz okvira za storitve splošnega gospodarskega pomena iz leta 2012 pa so izpolnjeni, nadomestilo, dodeljeno za rezervirano področje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve, šteti za združljivo.

5.3.1.2 Ocena nadomestil za nerezervirano področje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve

(145) Španski organi menijo, da se lahko v zvezi z nerezerviranimi storitvami v okviru obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve uporabi referenčno merilo, ki je bilo v zadevi bpost uporabljeno za pooblastila z visokim tveganjem.

(146) Vendar španski organi priznavajo, da bi imelo na podlagi take predpostavke nerezervirano področje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve vsako leto negativne neto stroške, tj. neto dobiček, ki ne bi omogočal nobenega nadomestila, kot je prikazano v preglednici 8. Preglednica 8 Prekomerno nadomestilo za nerezervirano področje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve (v milijonih EUR) Nerezervirano področje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 Skupaj Prihodki […] […] […] […] […] […] […] […] Stroški […] […] […] […] […] […] […] […] Neto stroški = stroški – prihodki […] […] […] […] […] […] […] […] Razumni dobiček (na podlagi 7,4-odstotnega donosa iz poslovanja) […] […] […] […] […] […] […] […] Neto stroški + razumni dobiček […] […] […] […] […] […] […] […] Dovoljeno nadomestilo 0,000 0,000 0,000 0,000 0,000 0,000 0,000 0,000 Dodeljeno nadomestilo 44,859 47,294 55,199 39,441 40,863 45,919 43,812 317,387 Prekomerno nadomestilo = dodeljeno nadomestilo – dovoljeno nadomestilo 44,859 47,294 55,199 39,441 40,863 45,919 43,812 317,387

(147) Na podlagi tega pristopa bi se lahko nadomestilo, ki je bilo družbi Correos dodeljeno za nerezervirano področje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve, če je bilo prekomerno, štelo za nezdružljivo. Vendar pa španski organi poudarjajo tudi, da bi bilo treba za dividende upoštevati, da se je zaradi njih dejansko zmanjšal znesek nadomestila, dodeljenega družbi Correos, kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah od 148 do 152.

5.3.2 DIVIDENDE

(148) Španski organi so pojasnili, da je družba Correos v obdobju 2004–2010 izplačevala dividende (glej preglednico 9). Preglednica 9 Dividende, ki jih je izplačala družba Correos (v milijonih EUR) 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 Skupaj Plačane dividende 0,000 0,000 29,775 30,576 51,958 38,966 0,000 151,275

(149) Španski organi so pojasnili, da se te dividende ne bi smele obravnavati zlasti kot povračilo delničarki, saj so imele bolj vlogo implicitnega mehanizma za vračilo sredstev, ki je španskim organom v posebnih okoliščinah tega primera omogočil, da od družbe pridobijo sredstva in tako zmanjšajo morebitno prekomerno financiranje. Država se je kot proračunski organ odločila, da take dividende vključi v vsak splošni državni proračun, sprejet v obdobju 2005–2008, za odpravo morebitnega prekomernega financiranja, opredeljenega v letu pred tistim, v katerem so bile sprejete take proračunske odločitve. V letih 2009 in 2010 taka določba ni bila sprejeta, saj so napovedi kazale, da bo imela družba v navedenih letih izgubo.

(150) Prvič, španski organi so pojasnili, da je odločitev o izplačilu dividend mogoče pripisati španski državi kot javnemu organu in ne upravi družbe Correos. V zvezi s tem so španski organi pojasnili, da: (a) je določba o izplačilu dividend družbe Correos izražena v splošnem državnem proračunu pod postavko kapital družbe in v poglavju o nedavčnih prihodkih države. Splošni državni proračun se sprejme z osnutkom zakona (Anteproyecto de Ley), ki ga odobri svet ministrov in se predloži parlamentu v končno odločitev; (b) potreba po prilagoditvah financiranja z dividendami temelji na rezultatih družbe v letu pred tistim, v katerem so upoštevani v splošnem državnem proračunu, saj so ti rezultati edini, ki so na voljo, ko se vsako leto septembra sprejema osnutek proračunskega zakona; (c) Correos kot družba očitno ni imela interesa za izplačilo dividend državi, ki je bila v vsakem primeru zavezana plačevanju nadomestila za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve do leta 2010.

(151) Drugič, španski organi so pojasnili, da so bile zaradi okoliščin dividende edini praktični način za ublažitev morebitnega prekomernega financiranja v nekaterih letih iz naslednjih razlogov: (a) Španija je leta 2000 z družbo Correos sklenila pogodbo, v skladu s katero se je do leta 2010 določen znesek nadomestila samodejno izplačeval, njegov izračun pa je temeljil na vnaprej določeni formuli; (b) Španija ni formalno preverila, ali je bilo izplačano nadomestilo prekomerno, vendar so se španski organi zavedali, da je posebej pozitivno finančno stanje družbe v nekaterih letih dokazovalo, da del sredstev v teh letih morda ni bil v celoti potreben; (c) v takih okoliščinah je bilo izplačilo dividend edino pravno sredstvo, ki ga je država lahko uporabila za zmanjšanje morebitnega presežnega financiranja, dodeljenega družbi Correos, saj v pogodbi ni bil predviden noben drug način. Dividende so v tem primeru delovale kot vrsta mehanizma za vračilo sredstev; (d) španski organi so pojasnili tudi, da družba Correos ni imela posebne gospodarske prednosti zaradi presežnega financiranja in njegovega poplačila z dividendami. Družba je bila v teh letih zelo donosna (in ni potrebovala dodatnih sredstev za delovanje), ni dobila bančnih posojil (torej ni izkoristila boljše kreditne sposobnosti) in ni izvedla posebnih prevzemov.

(152) Španski organi so na podlagi te logike pojasnili, da se je o dividendah, izplačanih v letu N, odločilo v letu N – 1 na podlagi računovodskih rezultatov, ki so bili na voljo za leto N – 2. Zato so bile te dividende namenjene zmanjšanju prekomernega nadomestila iz leta N – 2, kot je povzeto v preglednici 10. Preglednica 10 Dividende in prekomerno nadomestilo (v milijonih EUR) Znesek dividend Leto plačila Povezano leto prekomernega nadomestila Znesek prekomernega nadomestila v zadevnem letu Zmanjšano prekomerno nadomestilo za zadevno leto 29,775 2006 2004 44,859 15,084 30,576 2007 2005 47,294 16,718 51,958 2008 2006 55,199 3,241 38,966 2009 2007 39,441 0,475 0,000 2010 2008 40,863 40,863 0,000 2011 2009 45,919 45,919 0,000 2012 2010 43,812 43,812 Skupaj 151,275 317,387 166,112

6. DODATNE PRIPOMBE DRUŽBE UNIPOST

(153) Družba Unipost je 20. marca 2018 Komisijo obvestila, da je 19. februarja 2018 začela postopek likvidacije in da je po njenem mnenju nezdružljiva državna pomoč, dodeljena družbi Correos, pomembno prispevala k njenemu stečaju.

(154) Po mnenju družbe Unipost je taka nezdružljiva pomoč družbi Correos omogočila uporabo nižjih cen na nerezerviranih trgih, saj je uporabljala cenovno politiko, ki ni bila povezana z njenimi stroški na takih nerezerviranih trgih.

7. OCENA UKREPOV

7.1 NADOMESTILA ZA OBVEZNOST ZAGOTAVLJANJA UNIVERZALNE STORITVE, DODELJENA NA PODLAGI ZAKONA O POŠTNIH STORITVAH IZ LETA 1998

7.1.1 DRŽAVNA POMOČ V SMISLU ČLENA 107(1) POGODBE

(155) V skladu s členom 107(1) Pogodbe „je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami“.

(156) Iz tega sledi, da se finančni ukrep lahko šteje za državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe, če so izpolnjeni naslednji kumulativni pogoji: (i) ukrep je mogoče pripisati državi članici in se financira iz državnih sredstev; (ii) podjetjem mora zagotavljati gospodarsko prednost; (iii) navedena prednost mora biti selektivna in (iv) ukrep mora izkrivljati ali bi lahko izkrivljal konkurenco ter lahko vpliva na trgovino med državami članicami.

7.1.1.1 Ukrep, ki ga je mogoče pripisati državi in ki se financira iz državnih sredstev

(157) Da bi ukrep pomenil državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe, ga mora dodeliti država ali se financirati iz državnih sredstev. Državna sredstva vključujejo vsa sredstva javnega sektorja (34), vključno s sredstvi subjektov znotraj države (decentraliziranih, zveznih, regionalnih ali drugih) (35).

(158) Nadomestila za izvajanje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve na podlagi zakona o poštnih storitvah iz leta 1998 se izplačajo neposredno iz splošnega državnega proračuna, zato jih je očitno mogoče pripisati državi in se financirajo iz državnih sredstev.

7.1.1.2 Zagotavljanje selektivne gospodarske prednosti podjetju

A. Selektivnost

(159) Da bi državni ukrep spadal na področje uporabe člena 107(1) Pogodbe, mora dajati prednost „posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga“. Zato se lahko za pomoč štejejo le ukrepi v korist podjetjem, s katerimi je prednost dodeljena selektivno.

(160) Nadomestila za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve so očitno selektivna, saj ima od njih korist le eno podjetje: Correos.

B. Pojem podjetje

(161) Javno financiranje, dodeljeno subjektu, se lahko šteje za državno pomoč le, če je subjekt „podjetje“ v smislu člena 107(1) Pogodbe. Sodišče Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Sodišče) dosledno opredeljuje podjetja kot subjekte, ki opravljajo gospodarsko dejavnost (36). Uvrstitev subjekta med podjetja je torej odvisna od narave njegove dejavnosti, ne glede na njegov pravni status ali način financiranja (37). Za dejavnost se mora na splošno šteti, da je gospodarske narave, kadar vključuje ponujanje blaga in storitev na trgu (38). Subjekt, ki opravlja gospodarske in negospodarske dejavnosti, se obravnava kot podjetje le v povezavi z gospodarskimi dejavnostmi (39). Dejstvo, da namen podjetja ni ustvariti dobiček, ne pomeni nujno, da njegove dejavnosti niso gospodarske narave (40).

(162) V obravnavanem primeru družba Correos za plačilo ponuja poštne storitve na španskem trgu, pri čemer konkurira drugim ponudnikom. Ponujanje poštnih storitev na tem trgu torej pomeni gospodarsko dejavnost. Z nadomestili za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve družba Correos prejme nadomestilo za izvajanje nekaterih od teh poštnih storitev, torej za gospodarsko dejavnost. V skladu s tem je treba družbo Correos v zvezi z dejavnostmi, ki se financirajo z zadevnimi ukrepi, opredeliti kot podjetje.

C. Gospodarska prednost

(163) Prednost v smislu člena 107(1) Pogodbe je katera koli gospodarska korist, ki je podjetje ne bi pridobilo pod običajnimi tržnimi pogoji, tj. brez posredovanja države (41). Pomemben je le vpliv ukrepa na podjetje, ne pa vzrok ali cilj posredovanja države (42). Prednost pomeni vsako izboljšanje finančnega položaja podjetja zaradi posredovanja države.

(164) Nadomestila za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve so zasnovana za kritje vseh ali dela neto stroškov, ki jih je imela družba Correos pri izvajanju navedene obveznosti. Brez posredovanja države bi morala družba Correos te stroške kriti sama. Z ukrepom, ki se ocenjuje, se družbi Correos krije del stroškov njenih gospodarskih dejavnosti in s tem izboljša njen finančni položaj. Zato ukrep, ki se ocenjuje, ne glede na vprašanje, ali je v skladu s pogoji iz sodbe Altmark, družbi Correos prima facie zagotavlja prednost.

D. Izpolnjevanje meril iz sodbe Altmark

(165) Za nadomestilo za javne storitve, dodeljeno družbi, ki izpolnjuje štiri merila Sodišča iz sodbe Altmark, se šteje, da ne dodeljuje gospodarske prednosti in zato ne pomeni državne pomoči (43). Navedena štiri kumulativna merila so: (a) „[…] Prvič, podjetje, ki prejema nadomestilo, mora dejansko izpolnjevati obveznosti javne službe, te obveznosti pa morajo biti jasno opredeljene. […] (b) […] Drugič, merila, na podlagi katerih se izračuna nadomestilo, morajo biti določena vnaprej ter objektivno in pregledno […]. (c) […] Tretjič, nadomestilo ne sme presegati tistega, kar je potrebno za kritje vseh ali dela stroškov, ki so nastali z izpolnjevanjem obveznosti javne službe ob upoštevanju realiziranih prejemkov in razumnega dobička […]. (d) […] Četrtič, če podjetje, ki se mu naloži izpolnjevanje obveznosti javne službe, v konkretnem primeru ni izbrano s postopkom oddaje javnega naročila, ki omogoča, da se izbere tisti ponudnik, ki lahko te storitve opravlja z najnižjimi stroški za skupnost, se mora raven potrebnega nadomestila določiti na podlagi analize stroškov, ki bi jih povprečno, dobro vodeno podjetje, ki je ustrezno opremljeno s prevoznimi sredstvi, zato da lahko zadosti zahtevam javne službe, imelo pri izpolnjevanju teh obveznosti ob upoštevanju realiziranih prejemkov in razumnega dobička zaradi izpolnjevanja teh obveznosti.“

(166) Kar zadeva nadomestilo, dodeljeno družbi Correos v obravnavanem obdobju, Komisija potrjuje svoja stališča iz sklepa o začetku postopka iz leta 2016 (44), da tretje in četrto merilo iz sodbe Altmark nista izpolnjeni.

Tretje merilo iz sodbe Altmark

(167) Komisija je v sklepu z dne 25. januarja 2012 v zvezi z družbo bpost (45) določila razumni referenčni razpon dobička, ki se uporablja za vse izvajalce poštnih storitev v Uniji. Navedeno referenčno stopnjo dobička je določila na podlagi treh izvedenskih študij (družb WIK Consult, Deloitte oziroma Charles River Associates). Navedena referenčna stopnja dobička, ki se uporablja za vse izvajalce poštnih storitev v EU (izražena kot donos iz poslovanja), temelji na izmerjeni donosnosti skupin primerljivih podjetij v poštnem sektorju in sektorju dostave paketov v več državah. Natančneje, kadar je izvajalec poštnih storitev izpostavljen visoki stopnji tveganja, se uporablja referenčni razpon [za 5,4–7,4-odstotni donos iz poslovanja], v primeru le nizke stopnje tveganja pa se uporablja referenčni razpon [za 3,6–4,8-odstotni donos iz poslovanja] (46).

(168) Komisija je v sklepu o začetku postopka iz leta 2016 na podlagi naslednjega izračuna (glej preglednico 11), v katerem je bila uporabljena najvišja referenčna stopnja donosa iz poslovanja, določena v zadevi bpost, izrazila pomisleke, da je družba Correos morda prejela prekomerno nadomestilo. Preglednica 11 Morebitno prekomerno nadomestilo za družbo Correos (v milijonih EUR) 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 Skupaj Prihodki od obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve […] […] […] […] […] […] […] […] Stroški zaradi obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve […] […] […] […] […] […] […] […] Neto stroški = stroški – prihodki […] […] […] […] […] […] […] […] Razumni dobiček (na podlagi 7,4-odstotnega donosa iz poslovanja) […] […] […] […] […] […] […] […] Neto stroški + razumni dobiček […] […] […] […] […] […] […] […] Nadomestilo, dovoljeno družbi Correos […] […] […] […] […] […] […] […] Nadomestilo, dodeljeno družbi Correos 91,030 87,729 94,757 120,264 142,646 222,478 196,333 955,237 Morebitno prekomerno nadomestilo = dodeljeno nadomestilo – dovoljeno nadomestilo […] […] […] […] […] […] […] […]

(169) Španski organi in/ali družba Correos (47) so podali nekaj pripomb glede pomislekov, ki jih je izrazila Komisija (glej oddelka 4.1.1 in 5.1.1): (a) za preverjanje, ali je tretje merilo iz sodbe Altmark izpolnjeno, se lahko uporabi metodologija NAC; (b) španska metodologija je ustrezna različica metodologije NAC; (c) nadomestila, dodeljena družbi Correos, ustrezajo neto stroškom obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve, ki se jim je bilo mogoče izogniti, zato nadomestilo ne more biti prekomerno in bi se moralo tretje merilo iz sodbe Altmark šteti za izpolnjeno; (d) v zvezi z izpolnitvijo tretjega merila iz sodbe Altmark bi z uporabo metodologije NAC in s tem uporabo španske metodologije nastala legitimna pričakovanja; (e) španski organi so predlagali tudi alternativo izvedbi metodologije razporeditve stroškov, ki da drugačen rezultat, kot ga je dobila Komisija.

(170) Ti različni argumenti so obravnavani v nadaljevanju.

— Za preverjanje, ali je tretje merilo iz sodbe Altmark izpolnjeno, se lahko uporabi metodologija NAC.

(171) Španski organi in/ali družba Correos menijo, da je mogoče tretje merilo iz sodbe Altmark preveriti z metodologijo NAC (tj. da se lahko neobstoj prekomernega nadomestila, ki se zahteva s tretjim merilom iz sodbe Altmark, preveri s primerjavo neto stroškov storitve splošnega gospodarskega pomena, ki se jim je bilo mogoče izogniti, in nadomestila, dodeljenega izvajalcu storitve splošnega gospodarskega pomena).

(172) Komisija je spomnila, da je bila sodba Altmark sprejeta 29. julija 2003. Ni dvoma, da je bila ob sprejetju navedene sodbe edina veljavna metoda za izračun neto stroškov storitve splošnega gospodarskega pomena metodologija razporeditve stroškov. Sodba Altmark se nanaša na nastale stroške in prejemke, ki nedvomno opredeljujejo metodologijo razporeditve stroškov, medtem ko se metodologija NAC v bistvu opira na pojem stroškov, ki se jim je bilo mogoče izogniti (ki po definiciji niso nastali).

(173) Metodologija razporeditve stroškov je bila vključena v okvir za storitve splošnega gospodarskega pomena iz leta 2005 (48), ki se je uporabljal od 29. novembra 2005 do 31. januarja 2012, na njem pa je v navedenem obdobju temeljilo več sklepov Komisije o nadomestilu za obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve (49). Je tudi metodologija, ki jo je treba uporabljati na podlagi okvira za storitve splošnega gospodarskega pomena iz leta 2012, če ni mogoče uporabiti metodologije NAC (50). Metodologijo NAC je Komisija kot veljaven način za izračun neto stroškov obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve formalno uvedla šele v Direktivi 2008/6/ES (ki je začela veljati 1. januarja 2011) in okviru za storitve splošnega gospodarskega pomena iz leta 2012 (ki je začel veljati 31. januarja 2012).

(174) Sodišče je pojasnilo, da je pojem državna pomoč objektivni in pravni pojem, ki je neposredno opredeljen v Pogodbi (51). Zato bi se zdelo napačno skozi čas spremeniti metodologijo, s katero se ocenjuje prisotnost pomoči v skladu s sodbo Altmark, da bi se uskladila z možnostmi, ki jih je Komisija izbrala v okviru za storitve splošnega gospodarskega pomena iz leta 2012, v katerem so opisani pogoji za združljivost nekaterih nadomestil za storitve splošnega gospodarskega pomena. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 172, je taka razlaga vsekakor v nasprotju s tem, kar dobesedno piše v sodbi.

(175) Komisija se zato ne strinja, da bi se lahko metodologija NAC uporabila za preverjanje skladnosti s tretjim merilom iz sodbe Altmark.

— Španska metodologija je ustrezna različica metodologije NAC

(176) Španski organi in/ali družba Correos zagovarjajo mnenje, da je španska metodologija ustrezna različica metodologije NAC, ki je bila kot primerna metoda za izračun neto stroškov obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve priznana v Direktivi 2008/6/ES ter okviru za storitve splošnega gospodarskega pomena iz leta 2012.

(177) Po mnenju Komisije se španska metodologija, tudi če bi se metodologija NAC lahko uporabila za preverjanje skladnosti s tretjim merilom iz sodbe Altmark, quod non, očitno ne more šteti za ustrezno različico metodologije NAC.

(178) Prvič, kot so priznali sami španski organi, je mogoče ugotoviti, da španska metoda metodologijo razporeditve stroškov uporablja za rezervirano področje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve (glej uvodno izjavo 139). Po navedbah španskih organov bi se lahko z metodologijo NAC morda primerjal le pristop, ki se uporablja za nerezervirano področje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve (kjer so neto stroški enaki vsoti izgub v segmentih nerezerviranega področja obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve, ki prinašajo izgubo; glej uvodno izjavo 139). Tak dvojni pristop se sam po sebi zdi v nasprotju z metodologijo NAC, kot jo je Komisija opisala (52) in jo izvaja v svoji praksi odločanja (53), kar pomeni, da bi se primerjal položaj celotne družbe z obveznostjo javne službe in brez nje (v tem primeru z obveznostjo zagotavljanja univerzalne storitve).

(179) Tudi ob upoštevanju le nerezerviranega področja obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve se španska metodologija v marsičem razlikuje od metodologije NAC, kot jo je Komisija opisala in jo izvaja v svoji praksi odločanja.

(180) Prvič, za špansko metodologijo se zdi, da ne temelji na realističnem hipotetičnem scenariju, ki je pomemben element metodologije NAC. Dejansko le naknadno prouči izgube stroškovnih mest, ki prinašajo izgubo. Španski organi trdijo, da temelji na implicitnem hipotetičnem scenariju: vsak zasebni izvajalec brez obveznosti javne službe bi ta stroškovna mesta ukinil (glej uvodno izjavo 139). Vendar se zdi, da tak pristop ne opisuje dejanske poslovne strategije, v skladu s katero bi bilo treba predhodno določiti stroškovna mesta, ki bi jih bilo treba ukiniti, saj od izvajalca ne bi bilo mogoče pričakovati, da bo vnaprej natančno vedel, katera stroškovna mesta bodo prinašala izgubo. Poleg tega se zdi, da bi se lahko v skladu s špansko metodologijo stroškovna mesta iz leta v leto v obravnavanem obdobju ukinjala in po želji spet vzpostavljala, kar ni realističen hipotetični scenarij.

(181) Španska metodologija poleg tega tudi ne vsebuje popravka za učinek prenehanja izvajanja navedenih nedobičkonosnih prometnih tokov na donosnost drugih proizvodov in storitev (ki spadajo v obveznost zagotavljanja univerzalne storitve ali ne), kot se tudi zahteva z metodologijo NAC.

(182) Nazadnje, pri španski metodologiji se ne upoštevajo nematerialne in tržne koristi ter ne vsebuje spodbud za stroškovno učinkovitost, kot se zahteva z metodologijo NAC.

(183) Ob upoštevanju navedenega Komisija meni, da španska metodologija ni ustrezna različica metodologije NAC.

— Nadomestila, dodeljena družbi Correos, ustrezajo neto stroškom obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve, ki se jim je bilo mogoče izogniti, zato nadomestilo ne more biti prekomerno in bi se moralo tretje merilo iz sodbe Altmark šteti za izpolnjeno.

(184) Kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah od 172 do 175, se Komisiji metodologija NAC ne zdi primerna za potrditev tretjega merila iz sodbe Altmark, poleg tega, kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah od 176 do 183, pa se ji španska metodologija ne zdi ustrezna različica metodologije NAC.

(185) Zato Komisija meni, da nadomestila, ki so bila družbi Correos dodeljena v skladu s špansko metodologijo, ne ustrezajo neto stroškom obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve, ki se jim je bilo mogoče izogniti, in tudi če bi ustrezali, to ne bi zadoščalo za zagotovitev skladnosti s tretjim merilom iz sodbe Altmark.

— V zvezi z izpolnitvijo tretjega merila iz sodbe Altmark bi z uporabo metodologije NAC in s tem uporabo španske metodologije nastala legitimna pričakovanja.

(186) Španski organi in/ali družba Correos trdijo, da bi lahko imela Španija z uporabo metodologije NAC in španske metodologije legitimna pričakovanja v zvezi z izpolnitvijo tretjega merila iz sodbe Altmark.

(187) Sodišče je v zvezi z državno pomočjo razsodilo (54), da ni mogoče uporabiti načela varstva legitimnih pričakovanj, če pomoč ni bila priglašena Komisiji in je torej nezakonita pomoč. V skladu s tem se je na legitimna pričakovanja glede zakonitosti dodeljene pomoči načeloma – in v izjemnih okoliščinah – mogoče sklicevati le, če je bila ta pomoč priglašena Komisiji.

(188) Španija nadomestil za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve ni nikoli priglasila Komisiji, čeprav je Komisija poskrbela za obveščanje javnosti o praksi odločanja v zvezi z državno pomočjo v poštnem sektorju (55). Natančneje, v več objavljenih sklepih Komisije o državni pomoči v poštnem sektorju je ocenjena skladnost s pogoji iz sodbe Altmark in v nobenem ni bila metodologija NAC sprejeta kot ustrezen način za preverjanje tretjega merila iz sodbe Altmark. Poleg tega več sklepov zagotavlja smernice o pristopu Komisije v zvezi z metodologijo NAC (56) in na tej podlagi je jasno, da španska metodologija ne ustreza metodologiji NAC, kot jo izvaja Komisija (kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah od 177 do 183).

(189) Komisija meni, da se na podlagi poročila NERA, objavljenega leta 1998 (ki ni bilo zavezujoče), ne morejo ustvariti legitimna pričakovanja glede ocene prisotnosti pomoči v nadomestilih za izvajanje javne službe, ki je bila jasno utemeljena s sodbo Altmark iz leta 2003 in prakso odločanja Komisije po tej sodbi.

— Španski organi so predlagali tudi alternativo izvedbi metodologije razporeditve stroškov, ki da drugačen rezultat, kot ga je dobila Komisija.

(190) Španski organi so predlagali različne pristope k izračunu prekomernega nadomestila za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve (glej oddelek 5.3.1).

(191) Komisija brez podajanja mnenja o teh alternativnih pristopih v tej fazi opozarja, da se tudi na podlagi zadevnih pristopov ugotovi, da je družba Correos prejela prekomerno nadomestilo za izvajanje nerezerviranih storitev v okviru obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve. Na tej podlagi tretje merilo iz sodbe Altmark ne bi bilo izpolnjeno.

Četrto merilo iz sodbe Altmark

(192) Kar zadeva četrto merilo iz sodbe Altmark, ni dvoma, da obveznost zagotavljanja univerzalne storitve ni bila dodeljena z odprtim postopkom za oddajo javnega naročila, ampak so španski organi za izvajanje te obveznosti neposredno pooblastili družbo Correos.

(193) Vendar so španski organi trdili, da družba Correos prejme nadomestilo v skladu s stroški povprečnega, dobro vodenega podjetja. V podporo navedeni trditvi so Komisiji predložili študijo družbe Frontier Economics.

(194) Namen študije je predstaviti primerjalno analizo stroškov družbe Correos in stroškov drugih evropskih izvajalcev poštnih storitev, odgovornih za izvajanje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve, da bi se dokazalo, da nadomestila za obveznost zagotavljanja univerzalne storitve, dodeljena družbi Correos, izpolnjujejo četrto merilo iz sodbe Altmark. V študiji je uporabljen ekonometrični model za oceno stroškov hipotetičnega povprečnega, dobro vodenega podjetja na podlagi informacij več evropskih izvajalcev obveznosti zagotavljanja univerzalne poštne storitve. Dejanski stroški družbe Correos so se primerjali s stroški, ki bi jih imelo to hipotetično povprečno, dobro vodeno podjetje, če bi bilo v podobnem položaju (npr. glede gostote omrežja) kot družba Correos. Rezultati študije kažejo, da so bili stroški družbe Correos v obdobju 2005–2010 nižji od stroškov hipotetičnega povprečnega, dobro vodenega podjetja, kot so bili ocenjeni z ekonometričnim modelom.

(195) Komisija je v sklepu o začetku postopka iz leta 2016 izrazila pomisleke glede tega, da bi bilo hipotetično povprečno, dobro vodeno podjetje, opredeljeno v študiji, dejansko u