SL Uradni list Evropske unije L 12/1

SKLEP KOMISIJE

z dne 12. junij 2012

glede ukrepov SA. 27420 (C 12/2009) (ex N 19/2009) Finske za podjetje Osuuskunta Karjaportti

(notificirano pod dokumentarno številko C(2012) 3249)

(Besedilo v finskem in švedskem jeziku je edino verodostojno)

(Besedilo velja za EGP)

(2013/8/EU)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,

ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,

po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenima določbama, in ob upoštevanju teh pripomb (1),

ob upoštevanju naslednjega:

1. POSTOPEK

(1) Z dopisom z dne 15. januarja 2009 je Finska Komisijo obvestila o pomoči za reševanje, ki vsebuje poroštvo in odlog plačila dolga, za podjetje Osuuskunta Karjaportti (v nadaljnjem besedilu: Karjaportti, v času priglasitve Järvi-Suomen Portti Osuuskunta). Z dopisi z dne 5. februarja 2009, 11. februarja 2009, 16. februarja 2009 in 20. februarja 2009 je Finska Komisiji predložila dodatne informacije.

(2) Z dopisom z dne 8. aprila 2009 je Komisija sporočila Finski, da bo začela postopek v skladu s členom 108(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) (2) glede priglašenih ukrepov in nekaterih ukrepov, odobrenih v preteklosti. Po navedeni odločitvi o začetku postopka je Finska Komisiji z dopisom z dne 13. maja 2009 predložila nadaljnje informacije.

(3) Odločitev Komisije, da začne formalni postopek preiskave, je bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije (3). Komisija je pozvala vse zainteresirane strani, naj predložijo svoje pripombe o ukrepih pomoči.

(4) Pripombe je predložila ena zainteresirana stran. Komisija jih je posredovala Finski in ji dala možnost odgovora. Finska je odgovorila z dopisom z dne 28. avgusta 2009. Nadaljnje informacije je Finska predložila v elektronski pošti z dne 3. novembra 2009.

(5) Z dopisom z dne 15. decembra 2009 je Komisija obvestila Finsko o svoji odločitvi, da bo razširila postopek iz člena 108(2) PDEU v zvezi z dodatnimi ukrepi pomoči, odobrenimi v preteklosti. Finska je z dopisom z dne 12. februarja 2010 predložila dodatne informacije.

(6) Odločitev Komisije o razširitvi postopka je bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije (4). Komisija je pozvala vse zainteresirane strani, naj predložijo svoje pripombe o ukrepih pomoči. Komisija ni prejela nadaljnjih pripomb zainteresiranih strani.

(7) Finska je 1. marca 2010 obvestila Komisijo, da je umaknila priglasitev glede poroštva v korist podjetja Karjaportti. Z dopisom z dne 26. marca 2010 je Komisija Finski sporočila, da bo obravnavala umik priglasitve poroštva v končnem sklepu, skupaj z drugimi ukrepi, ki so v postopku ocenjevanja. Poleg tega je Komisija Finski predložila vprašanja, na katera je Finska odgovorila z dopisom z dne 22. aprila 2010. Komisija je Finski 15. julija 2010 poslala zahtevo po informacijah, na katero je Finska odgovorila 20. avgusta 2010. Komisija je 28. septembra 2010 poslala še eno zahtevo po informacijah, na katero je Finska odgovorila 29. novembra 2012. Komisija je nato zaprosila za dodatne informacije z dopisom z dne 16. novembra 2011. Finska je navedene informacije predložila 16. decembra 2011.

2. UPRAVIČENEC

2.1. Zadruga Karjaportti

(8) Podjetje Karjaportti je zadružno podjetje s sedežem v mestu Mikkeli ter s proizvodnimi obrati v krajih Mikkeli in Kouvola na vzhodu Finske (Itä-Suomi), v regiji, ki je upravičena do regionalne pomoči v skladu s členom 107(3)(c) PDEU. Zadruga je bila prvotno ustanovljena leta 1914. Leta 1950 se je preimenovala v Osuusteurastamo Karjaportti, od 31. decembra 2002 je delovala pod imenom Järvi-Suomen Portti Osuuskunta, 14. decembra 2010 pa se je preimenovala v Karjaportti. Podjetje Karjaportti danes zaposluje 300 stalno zaposlenih delavcev in dodatnih 100 do 120 sezonskih delavcev spomladi in poleti.

(9) Podjetje Karjaportti deluje na področju proizvodnje hrane, zlasti na področju predelave mesa v proizvode, kot so mesne kroglice in klobase. Poleg tega zadruga prodaja pakirane mesne proizvode, kose mesa in trupe. Podjetje Karjaportti v druge države članice ne izvaža veliko.

2.2. Finančni položaj podjetja Karjaportti

(10) Podjetje Karjaportti je od 1. decembra 2004 v postopku prestrukturiranja pod nadzorom sodišča v skladu z zakonom o prestrukturiranju podjetij 47/1993 (5) (v nadaljnjem besedilu: postopek prestrukturiranja pod nadzorom sodišča; za podrobnejše informacije o prestrukturiranju pod nadzorom sodišča glej uvodne izjave 31–43).

(11) Podrobnosti o finančnem položaju podjetja Karjaportti pred in med postopkom prestrukturiranja pod nadzorom sodišča so navedene v naslednji tabeli: Tabela I Ključni finančni podatki podjetja Karjaportti v EURIH Leto Promet Poslovni prihodki Neto poslovni izid (dobiček/izgube) Primanjkljaj v preteklih obračunskih obdobjih Delniški kapital/rezerve in nepredvideni izdatki Stanje lastniškega kapitala 2000 139 620 882 8 682 –1 169 091 7 681 411/ 10 247 107 8 893 097 2001 139 748 861 2 082 662 549 865 7 812 809/ 9 078 473 9 442 963 2002 135 781 234 2 259 488 14 382 7 783 428/ 9 559 942 17 357 751 2003 128 354 480 –3 299 914 –6 009 055 7 585 778/ 9 506 525 11 083 248 2004 125 849 631 –3 972 464 –10 686 420 7 234 608/ 3 497 953 46 141 2005 101 507 619 –6 629 915 –9 235 908 –7 404 955 7 772 913/ 216 662 –8 651 289 2006 99 802 293 –3 485 054 4 277 565 –16 640 864 8 141 610/ 216 662 –4 005 028 2007 86 962 069 –8 916 539 –7 943 878 –12 363 299 6 244 277/ 216 662 –13 846 239 2008 80 901 753 –3 791 985 –2 770 037 –20 307 178 5 768 185/ 216 662 –17 092 368 2009 64 793 763 305 936 –2 124 435 –23 077 214 5 077 160/ 216 662 –19 907 828

(12) Leta 2008 so finski davčni organi dvakrat vložili zahtevek za stečajni postopek proti podjetju Karjaportti. Pri prvem zahtevku so 7. oktobra 2008 predstavili sodno odredbo za plačilo 461 579 EUR. Zahtevek so davčni organi potem umaknili. Zahtevek je bil ponovno vložen 1. decembra 2008 s sodno odredbo za plačilo 981 658 EUR. Stečajni postopek proti podjetju Karjaportti je bil ustavljen junija 2009, saj je zadruga davčnim organom plačala neporavnani dolg.

3. OPIS UKREPOV

(13) Proučevani ukrepi vsebujejo ukrepe, ki jih je odobrilo mesto Mikkeli, kjer je sedež podjetja Karjaportti, in ukrepe, ki jih je odobrilo podjetje Finnvera Oyl (v nadaljnjem besedilu: Finnvera). Podjetje Finnvera je specializirano finančno podjetje, ki je v državni lasti Finske in je uradna izvozna agencija Finskem (6). V nadaljevanju so najprej opisani ukrepi, ki jih je odobrilo mesto Mikkeli (oddelek 3.1), in nato ukrepi, ki jih je odobrilo podjetje Finnvera (oddelek 3.2).

3.1. Ukrepi, ki jih je odobrilo mesto Mikkeli

3.1.1. Poroštvo, dodeljeno 12. junija 2000 (ukrep 1) in dodelitev zemljišč (ukrep 2)

(14) Ukrep 1: S sklepom z dne 12. junija 2000 je mestni svet mesta Mikkeli odobril absolutno poroštvo („takaus“) podjetju Karjaportti, ki krije 100 % prihodnjega posojila v vrednosti do 25 milijonov FIM (približno 4,2 milijona EUR (7)). Posojilo podjetju Karjaportti je septembra 2000 odobrila banka Tapiola Pankki Oy (v nadaljnjem besedilu: Tapiola) po 5,35-odstotni fiksni obrestni meri in za obdobje 10 let. Istočasno je poroštvo izvajal mestni odbor mesta Mikkeli, saj je podpisal sporazum o poroštvu. Poroštvo je bilo zagotovljeno brez provizije za poroštvo in kot absolutno poroštvo, kjer je garant odgovoren za glavnico, kot če bi bila garantov lastni dolg, kar pomeni, da bi upnik lahko zaprosil garanta za odplačilo glavnice, ko glavnica zapade. Posojilo s poroštvom je bilo zagotovljeno za financiranje gradnje proizvodnega obrata v okrožju Tikkala v mestu Mikkeli (8).

(15) Poroštvo je bilo zavarovano z že obstoječimi hipotekami na nepremičnine z zabeleženo vrednostjo 7,5 milijona FIM (1 261 409 EUR) (9). Ko je bil odobren ukrep 1, so bile kot zavarovanje s premoženjem na voljo hipoteke na nepremičnine v vrednosti približno 3 milijone FIM. Poleg tega je bilo poroštvo zavarovano s poslovnimi hipotekami (10) v zabeleženi vrednosti 25 milijonov FIM oziroma 30,5 milijona FIM na premičnine podjetja Karjaportti.

(16) Ko se je decembra 2004 začel postopek prestrukturiranja pod nadzorom sodišča, je banka Tapiola zahtevala plačilo neporavnanih dolgov podjetja Karjaportti od mesta Mikkeli v zvezi s poroštvom. Po navedenih plačilih banki Tapiola je mesto Mikkeli postalo upnik podjetja Karjaportti namesto banke Tapiola (glej uvodno izjavo 34).

(17) Ukrep 2: Leta 2000 je podeželsko okrožje Mikkeli (11) podjetju Karjaportti dodelilo tudi parcelo za gradnjo proizvodnega obrata Tikkala. Parcela je obsegala 152 366 m2, mesto Mikkeli pa jo je podjetju Karjaportti zagotovilo brez plačila, kar pomeni, da ni plačalo nakupne cene. Poleg tega se je mesto Mikkeli zavezalo, da bo zemljišče preneslo pripravljeno za gradnjo. V ta namen je mesto Mikkeli podjetju Karjaportti povrnilo stroške izravnave zemljišča v vrednosti 2 000 000 FIM (približno 336 376 EUR) (12).

(18) Drugi ukrepi so bili podjetju Karjaportti odobreni za gradnjo proizvodnega obrata v kraju Tikkala. Podjetje Finnvera je dodelilo posojila in poroštva v znesku 20 000 000 FIM (približno 3 363 759 EUR), Ministrstvo za zaposlovanje in gospodarstvo (nekdanje Ministrstvo za trgovino in industrijo) pa je podelilo neposredne dotacije v vrednosti 15 000 000 FIM (približno 2 552 819 EUR).

(19) Skupaj so imeli ukrepi za zagotovitev gradnje proizvodnega obrata v mestu Tikkala, opisani v uvodnih izjavah 14–18, nominalno vrednost 63 783 719 FIM (približno 10 757 652 EUR). Bruto ekvivalent dotacije odobrenih ukrepov je znašal 3 617 143 EUR glede na pregled iz naslednje tabele: Tabela II Bruto ekvivalent dotacije odobrenih ukrepov v EURIH Ukrep Znesek Bruto ekvivalent dotacije Poroštvo mesta Mikkeli 4 204 698 345 786 Dodelitev zemljišč s strani mesta Mikkeli 300 000 300 000 Izravnava zemljišča, ki jo je plačalo mesto Mikkeli 336 376 336 376 Posojilo podjetja Finnvera 1 681 879 82 162 Neposredne dotacije Ministrstva za trgovino in industrijo 2 552 819 2 552 819 SKUPAJ 10 757 652 3 617 143

(20) Bruto ekvivalent dotacije poroštva, ki ga je dodelilo mesto Mikkeli, je Finska izračunala na naslednji način: primerjala je tržno obrestno mero za primerljivo poroštvo (1,75 %) s premijo za poroštvo, ki jo je dejansko zaračunalo mesto Mikkeli (0 %). Element pomoči pri poroštvu je enak razliki med obema premijama, ki je 1,75 %. Če bi mesto Mikkeli zaračunalo premijo po navedeni meri, bi med desetletnim obdobjem veljavnosti poroštva izterjalo premije v znesku 2 406 250 FIM, kar bi diskontirano po 5,7-odstotni meri na dan dodelitve poroštva znašalo 1 055 949 FIM (približno 345 786 EUR).

(21) Bruto ekvivalent dotacije za posojilo podjetja Finnvera je Finska izračunala na naslednji način: primerjala je obresti, ki jih je podjetje Finnvera zaračunalo za posojilo (6-mesečni EURIBOR, zvišan za 1,75 %) z referenčno obrestno mero v skladu z Obvestilom Komisije o načinu določanja referenčnih obrestnih mer in diskontnih stopenj (13), ki je veljalo ob dodelitvi posojila. Element pomoči je enak razliki med obema obrestnima merama v obdobju veljavnosti posojila (10 let). Provizija, ki jo je podjetje Karjaportti moralo plačati za posojilo (0,5 %), je bila odšteta od rezultata izračuna. Ob diskontiranju po 5,7-odstotni meri na dan dodelitve poroštva je element pomoči znašal 82 162 EUR.

(22) Upravičeni stroški naložbe so bili izračunani na podlagi stroškov v zvezi s stroški prevzema v skladu z razčlenitvijo iz naslednje tabele: Tabela III Razčlenitev projektnih stroškov v zvezi s stroški prevzema v EURIH Zemljišča in zgradbe 14 208 192 Stroji in oprema 11 155 379 Pisarniška oprema/programska oprema 572 356 SKUPAJ 25 935 928

(23) Element pomoči v vrednosti 3 617 143 EUR ustreza 13,95-odstotni intenzivnosti pomoči skupnih upravičenih stroškov v vrednosti 25 935 928 EUR.

(24) Podjetje Karjaportti se je za ukrepe, ki jih je odobrilo mesto Mikkeli, prijavilo pred začetkom dela na naložbenem projektu (14). Finska je ukrepe sprejela za spodbujanje regionalnega razvoja. Novi proizvodni obrat bi moral število delovnih mest v regiji zvišati s 400 na 550 ali 600.

3.1.2. Nakup zemljišč (ukrep 3)

(25) Mesto Mikkeli je 28. februarja 2002 kupilo šest zemljišč in eno zgradbo s povezanimi najemi od podjetja Karjaportti. Nakupna cena je bila 6 646 787 EUR (15). Ob roku za nakup zemljišč, ki ga je imelo mesto Mikkeli, in, v primeru enega zemljišča, ob datumu prenosa lastništva mestu Mikkeli zemljišča niso bila obremenjena s hipotekami.

3.1.3. Poroštvo, dodeljeno 8. marca 2004 (ukrep 4)

(26) S sklepom z dne 8. marca 2004 je mestni svet mesta Mikkeli dodelil poroštvo, ki je krilo 100 % posojila v vrednosti 607 054 EUR, ki ga je dodelila banka Tapiola. Dne 14 aprila 2004 je bilo posojilo dodeljeno po 4-odstotni fiksni obrestni meri za obdobje 10 let. Poroštvo je bilo dodeljeno brez provizije za poroštvo in kot absolutno poroštvo. Posojilo oziroma poroštvo sta bila dodeljena, da nadomestita posojilo, ki ga je odobrila banka Tapiola, za katerega je mesto Mikkeli prvotno dodelilo poroštvo s sklepom z dne 2. novembra 1992. Prvotno posojilo je znašalo 7,5 milijona FIM (1 261 409 EUR) in je bilo dodeljeno po 4,5-odstotni obrestni meri za obdobje 10 let.

(27) Poroštvo je bilo zavarovano s hipotekami na lastnino na proizvodnem obratu Tikkala, ki so bile že uporabljene kot zavarovanje pri ukrepu 1. Poleg tega je mesto Mikkeli imelo v lasti poslovno hipoteko z zabeleženo vrednostjo v registru poslovnih hipotek 25 milijonov FIM. Tudi ta poslovna hipoteka je bila že uporabljena kot zavarovanje pri ukrepu 1.

(28) Ko se je decembra 2004 začel postopek prestrukturiranja pod nadzorom sodišča, je banka Tapiola zahtevala plačilo neporavnanih dolgov podjetja Karjaportti od mesta Mikkeli v zvezi s poroštvom. Po navedenih plačilih je mesto Mikkeli postalo upnik podjetja Karjaportti namesto banke Tapiola (glej uvodno izjavo 34).

3.1.4. Poroštvo, dodeljeno 10. maja 2004 (ukrep 5)

(29) S sklepom z dne 10. marca 2004 je mestni svet mesta Mikkeli dodelil absolutno poroštvo, ki je krilo 100 % posojila v vrednosti 1,7 milijona EUR, ki ga je dodelila banka Tapiola. Banka Tapiola se je 8. junija 2004 posledično odločila dodeliti 3-letno naložbeno posojilo v vrednosti do 1,7 milijona EUR po spremenljivi obrestni meri 12-mesečni EURIBOR, zvišan po 0,3-odstotni fiksni marži. Poroštvo je bilo dodeljeno brez provizije za poroštvo in kot absolutno poroštvo. Poroštvo je bilo zavarovano z isto hipoteko na nepremičnino na proizvodni obrat Tikkala kot ukrep 1 in ukrep 4 ter isto poslovno hipoteko (16), ki je v lasti mesta Mikkeli. Poleg tega je mesto Mikkeli prejelo nov hipotekarni instrument za zavarovanje z zabeleženo vrednostjo 1 135 268 EUR na proizvodni obrat Tikkala kot posebno zastavo.

(30) Ko se je decembra 2004 začel postopek prestrukturiranja pod nadzorom sodišča, je banka Tapiola zahtevala plačilo neporavnanih dolgov podjetja Karjaportti od mesta Mikkeli v zvezi s poroštvom. Po navedenih plačilih je mesto Mikkeli postalo upnik podjetja Karjaportti namesto banke Tapiola (glej uvodno izjavo 34).

3.1.5. Ukrepi v okviru postopka prestrukturiranja pod nadzorom sodišča (ukrep 6)

(31) Podjetje Karjaportti je 17. novembra 2004 skupaj z upniki Nordea Bank Finland Abp (v nadaljnjem besedilu: Nordea Bank), Nordea Rahoitus Suomi Oy (v nadaljnjem besedilu: Nordea Financing) in OKO Osuuspankkien Keskuspankki Oyj (od 1. marca 2008 se podjetje imenuje Pohjola Pankki Oyj, v nadaljnjem besedilu: OKO/Pohjola Bank) vložilo zahtevek za postopek prestrukturiranja pod nadzorom sodišča na okrožnem sodišču mesta Mikkeli. V skladu s finsko zakonodajo se lahko taki postopki prestrukturiranja izvajajo za sanacijo problematičnega podjetja dolžnika s sposobnostjo preživetja, da se zagotovi njegovo nadaljnje uspešno delovanje in se dosežejo dogovori za plačilo dolga (17). Postopek prestrukturiranja pod nadzorom sodišča v zvezi s podjetjem Karjaportti se je s sklepom okrožnega sodišča mesta Mikkeli začel 1. decembra 2004. Zakon pravi, da od začetka postopka dolžnik ne sme več poplačati dolgov prestrukturiranja ali zagotoviti zastave za take dolgove (18). Dolgovi prestrukturiranja so vsi dolgovi, ki so nastali pred datumom začetka.

(32) Posledično je bil 23 junija 2005 okrožnemu sodišču predložen program prestrukturiranja in 30. novembra 2005 revidirani program prestrukturiranja. Veljavnost programa prestrukturiranja, ki ga je okrožno sodišče odobrilo 30. januarja 2006, je deset let (do 1. julija 2015). Med letoma 2004 in 2008 je podjetje Karjaportti prekinilo 372 pogodb o zaposlitvi in preneslo nekatere dejavnosti, kot na primer pridobitve, mesarstvo ter dejavnosti rezanja, na zunanje izvajalce.

(33) Skupaj se je približno [30–70] (19) % dolgov prestrukturiranja, za katere je veljal postopek prestrukturiranja pod nadzorom sodišča, dolgovalo zasebnim upnikom. Zasebni upniki z največjim deležem pri navedenih dolgovih so bile zgoraj omenjene banke Nordea Bank, OKO/Pohjola Bank in Nordea Financing.

(34) Banka Tapiola je 16. decembra 2004 v zvezi s tem postopkom prestrukturiranja pod nadzorom sodišča od mesta Mikkeli zahtevala, da plača neporavnane zneske treh posojil, ki jih je zajamčilo mesto Mikkeli in so opisana v 3.1.1, 3.1.3 in 3.1.4. Po plačilu banki Tapiola je mesto Mikkeli postalo upnik podjetja Karjaportti v zvezi s skupnim zneskom treh neporavnanih posojil, ki je znašal 5 356 895 EUR. Posojila so bila zavarovana s premoženjem, opisanim v uvodnih izjavah 15, 27 in 29.

(35) Poleg tega je mesto Mikkeli vložilo zahtevek v znesku 682 087 EUR v postopku prestrukturiranja pod nadzorom sodišča, ki je zajemal neplačane stroške mestni upravi zemljišč, oddelku za upravljanje voda mesta Mikkeli in oddelku za ravnanje z odpadki mesta Mikkeli. Ta zahtevek je bil tudi zavarovan s premoženjem, opisanim v uvodnih izjavah 15, 27 in 29.

(36) Posojila in drugi dolgovi (neplačani stroški) mestu Mikkeli so se upoštevali kot veliki zavarovani dolgovi (20) v postopku prestrukturiranja pod nadzorom sodišča. Drugi veliki zavarovani zahtevki so bili v lasti zasebnih akterjev (Nordea Bank, Nordea Financing, OKO/Pohjola Bank) in podjetja Finnvera (21). Tabela IV Veliki zavarovani dolgovi v EUR Upniki velikih zavarovanih dolgov Znesek Delež v % Nordea Bank […]* [10–40] % Nordea Financing […] [0–20] % OKO/Pohjola Bank […] [10–40] % Finnvera […] [10–40] % Mesto Mikkeli – zapadla posojila zaradi sproženih poroštev […] [10–40] % Mesto Mikkeli – drugi dolgovi (neplačani stroški) […] [0–20] % SKUPAJ 24 579 150 100 %

(37) V povezavi s posojili in drugimi dolgovi (neplačanimi stroški) mesta Mikkeli so bili v programu prestrukturiranja predvideni naslednji ukrepi:

(38) Posojilo mesta Mikkeli v vrednosti 5 356 895 EUR je bilo obravnavano kot „zavarovani dolg“ in je bilo razdeljeno v dva dela. Za oba dela so se zmanjšale obrestne mere v skladu s programom prestrukturiranja: za 4-milijonski del EUR je obrestna mera do 31 decembra 2010 znašala […] EURIBOR, znižan za […] % (vendar obrestna mera ni smela biti večja od […] % ali manjša od […] %). Po tem roku je bila zaračunana obrestna mera v višini […] EURIBOR. Za preostali del 1 356 895 milijona EUR je bila zaračunana obrestna mera […] EURIBOR (22). Tako kot posojila so bili tudi neplačani stroški v vrednosti 682 087 EUR obravnavani kot „zavarovani dolg“, obrestna mera pa je bila zmanjšana na […] EURIBOR (23).

(39) Tudi za zavarovane dolgove zasebnih upnikov je v programu prestrukturiranja predvidena obrestna mera […] EURIBOR. Za določen znesek za vsakega upnika razen […] je bila do 31. decembra 2010 predvidena znižana obrestna mera […] EURIBOR, znižan za […] %, z najmanjšimi obrestmi […] % in največjimi obrestmi […] %. Po 31. decembru 2010 je bila obrestna mera za vse zavarovane dolgove […] EURIBOR. Tabela V Obresti za velike zavarovane dolgove v EUR Upniki velikih zavarovanih dolgov Obrestna mera […] EURIBOR, znižan za […] % do 31. decembra 2010, po navedenem datumu bo obrestna mera […] EURIBOR zaračunana za znesek v vrednosti Obrestna mera […] EURIBOR za znesek v vrednosti Nordea Bank in Nordea Financing […] […] OKO/Pohjola Bank […] […] Finnvera […] […] Mesto Mikkeli – zapadla posojila zaradi sproženih poroštev […] […] Mesto Mikkeli – drugi dolgovi (neplačani stroški) […]

(40) Mesto Mikkeli se je strinjalo z odlogom plačila zgoraj navedenih dolgov. V skladu s programom prestrukturiranja je povračilo zavarovanih dolgov mesta Mikkeli predvideno za leto 2015. Prvi obrok bi moral biti plačan 1. julija 2009, od leta 2010 sta bila predvidena dva obroka na leto in leta 2015 mora biti plačan preostali veliki del zavarovanih dolgov, kar je […] EUR za zapadla posojila zaradi sproženih poroštev oziroma […] EUR za druge dolgove (neplačane stroške).

(41) Tudi zasebni upniki so se strinjali z odlogom plačil svojih zavarovanih dolgov. Tabela VI Odlog plačila v EUR Upniki velikih zavarovanih dolgov Dolg Obrok z rokom 1.7.2009, 2.1.2010 in 1.7.2010 % skupnega zneska dolgov Obrok z rokom 2.1.2011 in 1.7.2011 % skupnega zneska dolgov Obrok z rokom vsakih šest mesecev od datuma začetka 2.1.2012 do 2.1.2015 % skupnega zneska dolgov Obrok z rokom 1.7.2015 % skupnega zneska dolgov Nordea Bank […] […] […] […] […] […] […] […] […] Nordea Financing […] […] […] […] […] […] […] […] […] OKO/Pohjola Bank […] […] […] […] […] […] […] […] […] Finnvera […] […] […] […] […] […] […] […] […] Mesto Mikkeli […] […] […] […] […] […] […] […] […] Mesto Mikkeli […] […] […] […] […] […] […] […] […] Skupaj 24 579 150 500 000 2 % 1 000 000 4 % 1 500 000 6 % 10 579 150 43 %

(42) V skladu s programom prestrukturiranja bi morali biti posojila in neplačani stroški mestu Mikkeli povrnjeni do leta 2015, pri čemer se večji del neporavnanega zneska povrne leta 2015. Če leta 2015 podjetje Karjaportti ne bo izpolnjevalo določenih gospodarskih zahtev po koncu postopka prestrukturiranja pod nadzorom sodišča (če bo razmerje med obveznostmi in operativno maržo večje od 4), bo mesto Mikkeli opustilo največ [0–3] milijonov EUR neporavnanih dolgov.

(43) Ob koncu postopka prestrukturiranja pod nadzorom sodišča se bodo zmanjšali tudi zahtevki drugih upnikov. Banka Nordea Bank bo opustila največ [0–3 milijonov] EUR in banka Nordea Financing največ [0–2 milijona] EUR. Zahtevek podjetja Finnvera bo zmanjšan za največ [0–2 milijona] EUR. Zahtevek […] ne bo zmanjšan. V skladu s programom prestrukturiranja zneski, za katere se zmanjšajo zavarovani dolgovi, temeljijo na vrednosti zavarovanj s premoženjem za zavarovana posojila v dveh različnih primerih: prvi primer je bil, da podjetje Karjaportti še naprej deluje, drugi primer pa je bil, da podjetje Karjaportti spremeni delovanje ali z njim preneha, kar pomeni, da morajo biti zavarovanja s premoženjem uresničena. Obe vrednosti sta rezultat ugotovitev dveh neodvisnih ocen (24). Točen znesek, za kolikor je bil zavarovani dolg zmanjšan, je bil za vsakega upnika ugotovljen ločeno. Pri tem je bila upoštevana uvrstitev upnika, primerjani pa sta bili tudi vrednosti v obeh različnih primerih.

3.1.6. Nakup delnic od podjetja Karjaportti (ukrep 7)

(44) Podjetje Karjaportti je 2. septembra 2005 prodalo 50 % delnic nepremičninskega podjetja Kiinteistö Oy Suksimäki podjetju v lasti mesta Mikkeli po nakupni ceni 860 000 EUR.

3.1.7. Pretvorba neplačanih obrestnih mer v posojila (ukrep 8)

(45) Podjetje Karjaportti ni plačalo zapadlih obresti za zavarovane dolgove mesta Mikkeli, ki so nastale med 16. decembrom 2004 in 19. decembrom 2005 (25). Navedene obresti so znašale 281 982 EUR in so bile s sklepom mestnega sveta mesta Mikkeli z dne 19. decembra 2005 pretvorjene v posojilo za obdobje odplačila do konca leta 2010. Obrestna mera posojila znaša 3-mesečni EURIBOR, zvišan za 0,3 %. Povračilo naj bi se začelo marca 2009 in bi moralo zajemati štiri enake obroke, ki bi bili plačani dvakrat letno, kar pomeni, da bi moralo biti leta 2009 plačanih 144 991 EUR in leta 2 010 144 991 EUR (26). Povračilo dolgovanih zneskov je bilo vsaj deloma odloženo (glej ukrep 12).

(46) Pretvorba neplačanih obrestnih mer v posojila leta 2005 je bila načeloma opredeljena v programu prestrukturiranja. Program predvideva, da se ne le mesto Mikkeli, temveč vse zavarovane upnike v tem okviru obravnava na podoben način. V skladu s tem je 28. decembra 2005 [en zasebni upnik] pretvoril obrestne mere v posojilo, ki je znašalo približno 1 623 000 EUR, z obdobjem odplačila do konca leta 2010. Obrestna mera je bila 3-mesečni EURIBOR, zvišan za 1,5 %. Povračilo bi se moralo začeti leta 2009. [Drugi zasebni upnik] je 29. decembra 2005 pretvoril obrestne mere v posojilo, ki je znašalo približno 1 532 500 EUR, z obdobjem odplačila do konca leta 2010. Obrestna mera je bila 3-mesečni EURIBOR, zvišan za 2 %. Povračilo bi se moralo začeti leta 2009.

3.1.8. Odpis dolgov v računovodskih izkazih iz leta 2006 (ukrep 9)

(47) S sklepom z dne 5. februarja 2007 se je mestni odbor mesta Mikkeli strinjal z odpisom neporavnanih dolgov iz računov terjatev iz leta 2006 podjetju Karjaportti v vrednosti 274 023 EUR. Odpis dolga iz računov ni vplival na pravno razmerje med upnikom in dolžnikom, zato je mesto Mikkeli še naprej poskušalo izterjati dolgove.

3.1.9. Odpis dolgov v računovodskih izkazih iz leta 2008 (ukrep 10)

(48) Mesto Mikkeli je odpisalo negotove terjatve iz računovodskih izkazov iz leta 2008 podjetju Karjaportti v višini 5,7 milijona EUR. Odpis dolga iz računov ni vplival na pravno razmerje med upnikom in dolžnikom, zato je mesto Mikkeli še naprej poskušalo izterjati dolgove.

3.1.10. Poroštvo, načrtovano za leto 2009, ki se ni izvajalo (ukrep 11)

(49) Mestni svet mesta Mikkeli se je 8. decembra 2008 odločil zagotoviti absolutno poroštvo v vrednosti 2,75 milijona EUR za kritje prihodnjega posojila banke Tapiola podjetju Karjaportti. Mestni svet je pooblastil mestni odbor, da določi podrobne pogoje v zvezi z absolutnim poroštvom, to je, da izvaja poroštvo. V skladu s priglasitvijo bi moralo posojilo znašati 5 819 807 EUR po 3,65-odstotni obrestni meri. Priglašeni ukrep predvideva kot pristojbino za poroštvo enkratno 4-odstotno provizijo, poroštvo pa bo dodeljeno za 10 let (27).

(50) Sklep mestnega sveta mesta Mikkeli ni bil dokončen, saj je bila na upravnem sodišču mesta Kuopio (Kuopion Hallinto-Oikeus) vložena pritožba. Po tej pritožbi je sodišče mestu Mikkeli odredilo, da zaustavi izvajanje poroštva in pri Komisiji zaprosi za odobritev pomoči.

(51) Ker sklep mestnega sveta mesta Mikkeli, da zagotovi poroštvo, ni bil dokončen, se je banka Tapiola vzdržala dodelitve posojila podjetju Karjaportti. Nazadnje je Finska umaknila priglasitev poroštva marca 2010, ko je podjetje Karjaportti umaknilo svojo prošnjo za poroštvo in ko se je mestni odbor 22. februarja 2010 odločil, da ne bo izvajal sklepa mestnega sveta.

3.1.11. Odlog plačila dolgov od leta 2009 (ukrep 12)

(52) Odlog odplačila zavarovanih dolgov: v skladu s programom prestrukturiranja, ki ga je odobrilo sodišče, bi moralo podjetje Karjaportti povrniti leta 2009 […] EUR in leta 2010 […] EUR neporavnanega zneska zavarovanih dolgov (glej tabelo VI). V skladu s priglasitvijo bi morala biti povrnitev teh zneskov odložena najpozneje do 1. julija 2015.

(53) Odlog odplačila posojila, dodeljenega leta 2005 (pretvorba neplačanih obrestnih mer): podjetje Karjaportti bi moralo leta 2009 povrniti 140 991 EUR in leta 2010 enak znesek neporavnanega zneska obresti, pretvorjenih v posojilo (glej uvodno izjavo 40). V skladu s priglasitvijo bi morala biti povrnitev teh zneskov odložena do obdobja 2011–2013 (28).

(54) Upravno sodišče mesta Kuopio (Kupion Hallinto-Oikeus) je 4. februarja 2009 prepovedalo izvajanje sklepa mestnega sveta glede odloga plačila dolga. Vendar se zdi, da je bilo plačilo dolgov vseeno odloženo. Od maja 2009 je podjetje Karjaportti redno podajalo predloge mestu Mikkeli in svojim drugim upnikom, da odložijo plačila zapadlih dolgov in tako zaščitijo nadaljnje delovanje zadruge (29). Te predloge je mestni odbor mesta Mikkeli odobril.

3.2. Ukrepi, ki jih je odobrilo podjetje Finnvera

(55) Glede na informacije, ki jih je predložila Finska, je podjetje Finnvera v letih 2004–2008 dodelilo podjetju Karjaportti več posojil in poroštev.

(56) Podjetje Finnvera je specializirano finančno podjetje, ki je v lasti Finske in je uradna izvozna agencija Finskem. Delovanje podjetja Finnvera usmerjajo industrijski cilji in cilji politike lastninske pravice, ki jih določa država. Med te cilje spadajo: večanje števila mladih podjetij, omogočanje financiranja sprememb, s katerimi se srečujejo mala in srednje velika podjetja, ter spodbujanje rasti podjetja, internacionalizacije in izvoza. Od podjetja Finnvera se pričakuje, da pri svojem delovanju spoštuje načelo gospodarske samozadostnosti. Vendar Finska krije del izgub kredita in poroštva podjetja Finnvera, saj je država neposredno odgovorna za domača poroštva in zavarovanja izvoznih kreditov, ki jih je dodelilo podjetje Finnvera, država pa odobri tudi poroštva za pridobivanje sredstev podjetja Finnvera. Ti državni ukrepi v zvezi s podjetjem Finnvera ne spadajo v področje uporabe tega sklepa in Komisija si pridržuje pravico, da jih oceni pozneje. Za podjetje Finnvera velja Zakon o upravnem postopku 434/2003.

(57) V zvezi z upravljanjem podjetja Finnvera je nadzorni svet, ki nadzoruje, kako upravni odbor in izvršni direktor upravljata podjetje, predstavnik lastnika podjetja, ki je v primeru podjetja Finnvera država. Člani nadzornega sveta so izbrani iz poslanskih skupin političnih strank na podlagi njihove zastopanosti v finskem parlamentu. Poleg tega nadzorni svet podjetja Finnvera vključuje predstavnike organizacij, ki delujejo v skladu s cilji industrijske politike podjetja. Upravni odbor, ki ima 6–9 članov in 2 namestna člana, potrdi strategijo podjetja, odobri računovodske izkaze in vmesna poročila, usmerja razvoj podjetja ter zagotavlja, da je delovanje v skladu s pravom in izpolnjuje cilje, ki jih je zastavil lastnik. Štirje člani odbora in dva namestna člana so izvoljeni med kandidati, ki jih imenujejo različna ministrstva. Izvršni direktor je odgovoren za upravljanje podjetja.

(58) Podjetje Finnvera je oproščeno plačevanja dohodnine od 25. septembra 2007. Komisija je to oprostitev odobrila. Sklep o odobritvi temelji na dejstvu, da so se finski organi zavezali, da bo podjetje Finnvera omejilo svoje dejavnosti na upravljanje shem državne pomoči (30).

3.2.1. Poroštvo, dodeljeno 17. marca 2004 (ukrep 13)

(59) Podjetje Finnvera je 17. marca 2004 dodelilo 100-odstotno poroštvo za posojilo v vrednosti 91 000 EUR s 3-odstotno letno provizijo za poroštvo. Posojilo za obdobje 3 let je dodelila banka Tapiola po [2–5]-odstotni letni fiksni obrestni meri. Posojilo oziroma poroštvo sta bila zagotovljena, da nadomestita posojilo, ki ga je banka Tapiola dodelila leta 1992.

3.2.2. Posojilo, dodeljeno 12. januarja 2006 (ukrep 14)

(60) Podjetje Finnvera je 12. januarja 2006 dodelilo posojilo v vrednosti 180 000 EUR po obrestni meri 6-mesečni EURIBOR, zvišan za 2 % letno. Posojilo je povezano z obrestmi, nastalimi med postopkom prestrukturiranja med 2. decembrom 2004 in 28. februarjem 2008, ki so bile pretvorjene v nov kreditni program. Posojilo je bilo zavarovano s hipotekami na lastnino v krajih Tikkala, Lappeenranta in Kouvola ter delnicami v […]. Posojilo je veljalo do konca leta 2010 in povračilo bi se moralo začeti leta 2009. Dne 23. novembra 2011 je bilo […] EUR kapitala še vedno neporavnanega. Zasebna upnika […] in […] sta obrestne mere istočasno pretvorila v posojila.

(61) [En zasebni upnik] je 28. decembra 2005 pretvoril obrestne mere v posojilo, ki je znašalo približno 1 623 000 EUR, z obdobjem odplačila do konca leta 2010. Obrestna mera je bila 3-mesečni EURIBOR, zvišan za 1,5 %. Povračilo bi se moralo začeti leta 2009.

(62) [Drug zasebni upnik] je 29. decembra 2005 pretvoril obrestne mere v posojilo, ki je znašalo približno 1 532 500 EUR, z obdobjem odplačila do konca leta 2010. Obrestna mera je bila 3-mesečni EURIBOR, zvišan za 2 %. Povračilo bi se moralo začeti leta 2009.

3.2.3. Poroštvo, dodeljeno 14. septembra 2006 (ukrep 15)

(63) Podjetje Finnvera je 14. septembra 2006 dodelilo posredno osebno jamstvo […] v znesku 300 000 EUR z 1,65-odstotno letno provizijo za poroštvo, ki jo plača podjetje Karjaportti. […] je v zameno podjetju Karjaportti dodelil poroštvo v enakem znesku po 1,25-odstotni obrestni meri. To poroštvo in posredno osebno jamstvo sta krila 16,7 % od 1,8 milijona EUR, povezanih s pogodbo o podizvajalskih delih med […] in podjetjem Karjaportti. Veljavnost poroštva podjetja Finnvera je bila 8 mesecev. Preostali del podizvajalske pogodbe sta zajemali poroštvi upnikov […] in […] (825 000 EUR oziroma 675 000 EUR), ki sta zaračunala 1,75-odstotno provizijo za poroštvo. Podjetje Finnvera ni sodelovalo pri dodelitvi teh poroštev, kar pomeni, da niso bila posredna osebna jamstva. Posredno osebno jamstvo podjetja Finnvera je poteklo 30. junija 2007, ne da bi začelo delovati. V skladu s tem na podlagi tega poroštva niso nastale plačilne obveznosti podjetja Finnvera.

3.2.4. Posojilo, dodeljeno 6. julija 2007 (ukrep 16)

(64) Podjetje Finnvera je 6. julija 2007 dodelilo posojilo v vrednosti 250 000 EUR po obrestni meri 6-mesečni EURIBOR, zvišan za 2,5 % letno. Posojilo je veljalo za obdobje šestih mesecev in bi moralo biti povrnjeno do 15. januarja 2008. Do sedaj je bil povrnjen le del posojila (neporavnani znesek z dne 23. novembra 2011: […]).

(65) Obenem sta zasebna upnika […] in […] dodelila posojili v vrednosti 800 000 EUR oziroma 650 000 EUR, ki sta prav tako veljali za obdobje šestih mesecev. Obrestna mera navedenih posojil je bila 1-mesečni EURIBOR, zvišan za 2 %. Tudi povračilo njunih posojil je bilo odloženo (neporavnana zneska z dne 23. novembra 2011: […] EUR in […] EUR).

(66) Za obe navedeni posojili in posojilo, ki ga je dodelilo podjetje Finnvera, je podjetje Karjaportti zagotovilo naslednja zavarovanja s premoženjem: poslovno hipoteko z zabeleženo vrednostjo v višini 1 850 067 EUR, delnice v podjetju […] in bančni račun. Ta zavarovanja s premoženjem so bila razdeljena med podjetjem Finnvera, […] in […] glede na njihovo tveganje v povezavi s posojili. Pravzaprav so bili trije upniki enako uvrščeni in so zavarovanje s premoženjem razdelili glede na deleže odstotkov (podjetje Finnvera: [0–30] %; [prvi zasebni upnik]: [10–50] %; [drugi zasebni upnik]: [10–50] %).

3.2.5. Poroštvo, dodeljeno 9. januarja 2008 (ukrep 17)

(67) Podjetje Finnvera je 9. januarja 2008 dodelilo posredno osebno jamstvo za […] v znesku 280 000 EUR z 2,5-odstotno letno provizijo za poroštvo, ki jo plača podjetje Karjaportti. Posredno osebno jamstvo je krilo 80 % poroštva, ki ga je […] zagotovilo podjetju Karjaportti 11. januarja 2008, v vrednosti 350 000 EUR v zvezi s podizvajalsko pogodbo med […] in […]. […] je zaračunal [0–3]-odstotno provizijo za poroštvo. Podjetje Finnvera je dostopalo do zavarovanja s premoženjem v obliki lastništva delnic podjetja Karjaportti v […]. Glede na oceno z dne 8. januarja 2008, ki jo je opravilo podjetje Finnvera, so imele te delnice ob dodelitvi posrednega osebnega jamstva zavarovano vrednost za podjetje Finnvera v višini […] EUR. Posredno osebno jamstvo je poteklo 28. februarja 2011 in v njegovem okviru ni bilo opravljenih plačil.

4. RAZLOGI ZA ZAČETEK POSTOPKA

(68) Kot je opisano v uvodnih izjavah 2, 3 in 6, se je Komisija 8. aprila 2009 odločila za začetek formalnega postopka preiskave (v nadaljnjem besedilu: prva odločitev o začetku postopka). Ta formalni postopek preiskave je bil 15. decembra 2009 razširjen na več dodatnih ukrepov (v nadaljnjem besedilu: druga odločitev o začetku postopka).

4.1. Ukrepi, ki jih je odobrilo mesto Mikkeli

4.1.1. Poroštvo, dodeljeno 12. junija 2000 (ukrep 1)

(69) V svoji prvi odločitvi o začetku postopka je Komisija imela pomisleke o skladnosti zadevnega ukrepa z načelom zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu. Prvič, v skladu z Obvestilom Komisije o uporabi členov 87 in 88 pogodbe ES za državno pomoč v obliki poroštev (31) (v nadaljnjem besedilu: obvestilo o poroštvih 2000), ki je veljalo ob odobritvi ukrepa, ukrep lahko pomeni državno pomoč, ker je poroštvo krilo 100 % zadevnega posojila. Tega sklepa obvestilo o poroštvih 2008, ki trenutno velja, ne bi spremenilo (32). Poleg tega dodelitev poroštva brez provizije, pri čemer je prisotno finančno tveganje brez protiuteži, ne more biti opisana kot vedenje udeleženca na trgu.

(70) Komisija je imela pomisleke glede združljivosti, in sicer ali bi poroštvo lahko bilo izjema v skladu s členom 107(3) PDEU, saj na podlagi predhodne ocene pogoji Smernic Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah (33) (v nadaljnjem besedilu: smernice za reševanje in prestrukturiranje 1999) naj ne bi bili izpolnjeni.

4.1.2. Dodelitev zemljišč (ukrep 2)

(71) V drugi odločitvi o začetku postopka je Komisija izrazila pomisleke, da je bila prodaja opravljena v skladu z načelom vlagatelja v tržnem gospodarstvu, saj zahteve iz Sporočila Komisije o elementih državne pomoči pri prodaji zemljišč in objektov s strani javnih oblasti (34) niso bile izpolnjene. Upoštevalo se je, da tržna cena ni bila plačana, saj je bilo zemljišče dodeljeno podjetju Karjaportti brez plačila. Poleg tega podjetje Karjaportti ni nosilo stroškov izravnave zemljišča.

4.1.3. Nakup zemljišč (ukrep 3)

(72) V drugi odločitvi o začetku postopka je Komisija izrazila dvome, da so bili pogoji nakupa skladni z načelom vlagatelja v tržnem gospodarstvu, saj Finska ni zagotovila dokaza, da je nakup zemljišč potekal po tržnih pogojih, kot na primer ocene zemljišč neodvisnih strokovnjakov.

4.1.4. Poroštvo, dodeljeno 8. marca 2004 (ukrep 4)

(73) V drugi odločitvi o začetku postopka je Komisija imela pomisleke o skladnosti zadevnega ukrepa z načelom zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu. Prvič, v skladu z obvestilom o poroštvih 2000, ki je veljalo ob dodelitvi, ukrep lahko pomeni državno pomoč, saj poroštvo krije 100 % zadevnega posojila. Tega sklepa obvestilo o poroštvih 2008, ki trenutno velja, ne bi spremenilo. Poleg tega dodelitev poroštva brez provizije, pri čemer je prisotno finančno tveganje brez protiuteži, ne more biti opisano kot vedenje udeleženca na trgu, zlasti v položaju, ko je podjetje že bilo v težavah.

(74) Glede združljivosti ukrepa Komisiji ni bilo zagotovljenih dovolj informacij, s katerimi bi lahko ugotovila, ali so bile zahteve iz smernic za reševanje in prestrukturiranje 1999 izpolnjene.

4.1.5. Poroštvo, dodeljeno 10. maja 2004 (ukrep 5)

(75) Komisija je imela podobne pomisleke kot pri poroštvu, dodeljenem 8. marca 2004.

4.1.6. Soglasje k postopku prestrukturiranja pod nadzorom sodišča (ukrep 6)

(76) V prvi odločitvi o začetku postopka je imela Komisija pomisleke o skladnosti ukrepov, sprejetih med postopkom prestrukturiranja, z načelom zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu.

(77) Prvič, mesto Mikkeli se je strinjalo z znižanjem obrestnih mer za zavarovane dolgove, kar je pomenilo, da so bile zaračunane obrestne mere veliko pod referenčno obrestno mero za Finsko v tistem času. Ker je referenčna obrestna mera obravnavana kot tržna obrestna mera za zdrava podjetja in ker je bilo podjetje Karjaportti v tistem času v težavah, se je Komisiji zdelo malo verjetno, da bi zasebni upnik dodelil posojila po tako nizki obrestni meri.

(78) Glede združljivosti ukrepov je Komisija v času sklepa le slabo poznala ukrepe prestrukturiranja, ki jih je sprejemalo podjetje Karjaportti od leta 2004. Menilo se je, da stalno prestrukturiranje ni bilo uspešno, saj so davčni organi decembra 2008 vložili zahtevek za stečajni postopek glede podjetja Karjaportti. Zato je imela Komisija pomisleke, da bi se dolgoročno uspešno delovanje podjetja lahko doseglo s pomočjo sprejetih ukrepov prestrukturiranja. Glede drugih meril za pomoč za prestrukturiranje v skladu s smernicami za reševanje in prestrukturiranje 2004 (35) Komisija ni mogla oceniti, ali so bile izpolnjene druge zahteve smernic za reševanje in prestrukturiranje, saj ni bilo priglasitve ali načrta prestrukturiranja.

4.1.7. Nakup delnic od podjetja Karjaportti (ukrep 7)

(79) V drugi odločitvi o začetku postopka je Komisija imela pomisleke o skladnosti zadevnega ukrepa z načelom zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu, saj Finska ni zagotovila dokazov, da je nakup delnic potekal pod tržnimi pogoji.

4.1.8. Pretvorba neplačanih obrestnih mer v posojila (ukrep 8)

(80) Glede pretvorbe neplačanih obrestnih mer v posojila se je mesto Mikkeli strinjalo, da za posojilo zaračuna zelo nizko obrestno mero. Pravzaprav sta zasebna upnika, ki sta pretvorila svoje neplačane obrestne mere, izpogajala višje obrestne mere, zato je Komisija imela pomisleke, ali bi tak pristop lahko bil v skladu z načelom vlagatelja v tržnem gospodarstvu.

4.1.9. Odpis dolgov v računovodskih izkazih iz let 2006 in 2008 (ukrepa 9 in 10)

(81) V drugi odločitvi o začetku postopka je Komisija obravnavala dejstvo, da bi, če je odpis dolgov v računovodskih izkazih iz let 2006 in 2008 pomenil tudi, da je pravna obveznost prenehala veljati, odpis potem pomenil prednost za podjetje Karjaportti. Komisija je imela pomisleke, ali bi zasebni vlagatelj v tržnem gospodarstvu ravnal enako.

4.1.10. Poroštvo, načrtovano za leto 2009, ki se ni izvajalo (ukrep 11)

(82) V prvi odločitvi o začetku postopka je Komisija imela pomisleke, da bi mesto Mikkeli ravnalo kot zasebni vlagatelj v tržnem gospodarstvu pri dodelitvi poroštva, in je najprej menila, da je poroštvo vsebovalo državno pomoč. Glede združljivosti je Komisija imela pomisleke, ali bo poroštvo skladno s smernicami za reševanje in prestrukturiranje 2004, saj naj načelo o enkratni pomoči ne bi bilo izpolnjeno. Poleg tega sta bili provizija za poroštvo in obrestna mera za posojilo prenizki za izpolnitev točke 25(a) smernic ter poroštvo ni bilo v skladu s točko 25(c) smernic, saj ni bilo omejeno na šest mesecev.

4.1.11. Odlog plačila dolgov od leta 2009 (ukrep 12)

(83) V prvi odločitvi o začetku postopka je Komisija imela pomisleke, da je mesto Mikkeli ravnalo kot zasebni vlagatelj v tržnem gospodarstvu pri soglasju z odlogom plačila dolgov, in je najprej menila, da je ukrep zajemal državno pomoč. Glede združljivosti je Komisija imela pomisleke, ali bi bil odlog plačila dolgov skladen s smernicami za reševanje in prestrukturiranje 2004, saj naj načelo o enkratni pomoči ne bi bilo izpolnjeno. Poleg tega odlog plačila dolgov ni izpolnjeval zahtev za pomoč za reševanje. Ni bil omejen na obdobje šestih mesecev in zato ni bil v skladu s točko 25(c) smernic.

4.2. Ukrepi, ki jih je odobrilo podjetje Finnvera (ukrepi 13–17)

(84) V drugi odločitvi o začetku postopka je Komisija menila, da so bili ukrepi dodeljeni s pomočjo državnih sredstev in so se pripisali državi, saj je Finska 100-odstotna lastnica podjetja Finnvera. Glede posojil je Komisija imela pomisleke, da je zaračunana obrestna mera presegla ustrezne referenčne obrestne mere. Poleg tega ni imela dovolj informacij, da bi ocenila, ali so bili ukrepi dodeljeni skupaj in pod enakimi pogoji z zasebnimi vlagatelji. Glede poroštev je Komisija imela pomisleke, ali so bila dodeljena po obstoječih shemah, saj poroštva, dodeljena velikemu podjetju v težavah, ne spadajo v take sheme. Če ukrepi niso bili dodeljeni v okviru obstoječe sheme pomoči, je Komisija imela pomisleke glede njihove skladnosti z načelom vlagatelja v tržnem gospodarstvu.

5. PRIPOMBE FINSKE

5.1. Ukrepi, ki jih je odobrilo mesto Mikkeli

5.1.1. Poroštvo, dodeljeno 12. junija 2000 (ukrep 1)

(85) Finska trdi, da poroštvo ne bi smelo biti obravnavano kot državna pomoč, saj bi podjetje Karjaportti verjetno lahko pridobilo tako poroštvo na zasebnih trgih kapitala. Finska se sklicuje na dejstvo, da je banka Tapiola dodelila posojilo, ki je bilo zavarovano z zadevnim poroštvom, kot del finančnega paketa v vrednosti 25 milijonov EUR za naložbe v proizvodni obrat Tikkala. Druge strani so prispevale k financiranju. Državna pomoč pri naložbi je zajemala dodelitev zemljišč in kritje stroškov za izravnavo zemljišča, ki ju je opravilo mesto Mikkeli (glej uvodni izjavi 89 in 90), posojila in poroštva, ki jih je dodelilo podjetje Finnvera, ter neposredne dotacije, ki jih je dodelilo Ministrstvo za trgovino in industrijo.

(86) Poleg tega Finska trdi, da je mesto Mikkeli vsa podjetja, ki so vložila prošnje za poroštva, obravnavalo enako.

(87) Če bi se ukrep obravnaval kot državna pomoč, Finska meni, da bi bila taka pomoč združljiva z notranjim trgom, saj je bila dodeljena v skladu s Smernicami o državni regionalni pomoči (36) (v nadaljnjem besedilu: smernice o regionalni pomoči 1998). Velika podjetja so bila upravičena do regionalnih ukrepov pomoči v skladu s členom 107(3)(a) PDEU, če niso presegla zneska 24 % upravičenih neto stroškov. Ti pogoji so bili izpolnjeni. Finska je zlasti zagotovila izračun, v katerem bi bruto ekvivalent dotacije še vedno ostal pod 24 %, če bi se upoštevala vsa državna pomoč pri naložbi.

5.1.2. Dodelitev zemljišč (ukrep 2)

(88) Finska trdi, da trenutna knjigovodska vrednost parcele ni primerljiv kazalnik za ugotovitev vrednosti parcele ob času prenosa. Mesto Mikkeli ocenjuje tržno vrednost zemljišča ob dodelitvi na 300 000 EUR. Po navedbah Finske so stroški izravnave zemljišča znašali 2 milijona FIM (336 376 EUR).

(89) Finska meni, da sta bila prenos zemljišča in kritje stroškov izravnave zemljišča v skladu s smernicami o regionalni pomoči 1998 (glej uvodno izjavo 87).

5.1.3. Nakup zemljišč (ukrep 3)

(90) Po navedbah Finske je bil nakup zemljišč leta 2002 povezan z gradbenim projektom proizvodnega obrata Tikkala, za katerega je podjetje Karjaportti potrebovalo finančna sredstva. Finska trdi, da so bila zemljišča kupljena po tržni ceni. Ocena je upoštevala dejstvo, da so bila zemljišča kupljena z namenom, da se jih s spremembo načrtov spremeni zlasti za stanovanjsko rabo, del območja pa je bil še vedno namenjen za poslovno uporabo. Poleg tega so bila zemljišča pod hipotekami, danimi zasebnim upnikom, in le eno od šestih zemljišč je imelo skupno hipoteko v vrednosti približno 9,6 milijona EUR, kar potrjuje, da je bila vrednost zemljišč večja od nakupne cene. Zato je mesto Mikkeli spoštovalo načelo vlagatelja v tržnem gospodarstvu in nakup ni pomenil državne pomoči.

5.1.4. Poroštvo, dodeljeno 8. marca 2004 (ukrep 4)

(91) Finska trdi, da je bilo posojilo s poroštvom dodeljeno za pobotanje starega posojila za pokojnine, ki je bilo dodeljeno leta 1992. V tistem času je mesto Mikkeli, skupaj s podjetjem Finnvera in […], jamčilo za posojilo za pokojnine. Kot dodatno poroštvo je mesto Mikkeli prejelo hipoteko v vrednosti 7,5 milijona FIM (1 261 409 EUR) na zemljišče podjetja Karjaportti. Ob izdaji poroštva 8. marca 2004 je mesto Mikkeli to zastavo obdržalo.

(92) Finska trdi, da je bilo prvotno poroštvo dodeljeno pred pristopom Finske k EU. Ko je mesto Mikkeli 8. marca 2004 dodelilo novo poroštvo, ni bila dodeljena nova pomoč, saj je bilo obstoječe prvotno poroštvo pretvorjeno v novo poroštvo, ki je obdržalo zadostna dodatna poroštva. Poleg tega so istočasno posojila podjetju Karjaportti dodelili tudi drugi garanti prvotnega posojila za pokojnine iz leta 1992.

(93) Finska trdi tudi, da podjetje Karjaportti spomladi leta 2004 ni bilo v težavah v smislu smernic za reševanje in prestrukturiranje1999. Po navedbah Finske so bile tržne projekcije v prvi polovici leta 2004 zadovoljive, podjetje Karjaportti pa je za leto 2004 predvidelo 3 milijone EUR dobička. Obenem je podjetje Karjaportti spomladi in poleti leta 2004 lahko pridobilo posojila zasebnih posojilodajalcev po relativno nizki obrestni meri. Decembra 2004 je bilo podjetje Karjaportti obravnavano kot uspešno delujoče podjetje, ko so njegovi upniki odobrili prestrukturiranje kljub dolgotrajnim finančnim težavam. Drugače bi razglasili, da je podjetje Karjaportti v stečaju.

5.1.5. Poroštvo, dodeljeno 10. maja 2004 (ukrep 5)

(94) Finska meni, da je poroštvo nadaljevanje finančnih sredstev, ki jih je mesto Mikkeli zagotovilo za naložbo v proizvodni obrat Tikkala leta 2000. Poroštvo je bilo dodeljeno za dokončanje prvotnega naložbenega načrta, začetega leta 2000. Ob dodelitvi poroštva podjetje Karjaportti ni bilo v težavah v smislu smernic za reševanje in prestrukturiranje 1999, kot je že bilo navedeno za poroštvo, dodeljeno marca 2004 (glej uvodno izjavo 93).

(95) Po navedbah Finske je bilo poroštvo, tudi če je zajemalo državno pomoč, skladno s smernicami o regionalni pomoči 1998. Velika podjetja so bila upravičena do regionalnih ukrepov pomoči v skladu s členom 107(3)(a) PDEU, če niso presegla zneska 24 % upravičenih neto stroškov. Ti pogoji so bili izpolnjeni, saj je element pomoči poroštva znašal le 57 835 EUR, skupne naložbe podjetja Karjaportti v obrat Tikkala pa so znašale […] EUR.

5.1.6. Postopek prestrukturiranja pod nadzorom sodišča (ukrep 6)

(96) Finska trdi, da so bili vsi sprejeti ukrepi povezani z začetkom postopka prestrukturiranja pod nadzorom sodišča. V skladu s sodno prakso Sodišča zakonodaja o shemah okrevanja pod nadzorom sodišča in nesolventnosti sama po sebi ne upravičuje obravnave navedene zakonodaje kot pomoči (37).

(97) Drugič, med postopkom nova posojila niso bila dodeljena, vendar je bilo plačilo dolgov, dodeljenih pred prestrukturiranjem, odloženo v skladu z nacionalno zakonodajo o prestrukturiranju podjetij, ki upnike obravnava enako. Poleg denarnih terjatev mesta Mikkeli so bile med postopkom prerazporejene tudi denarne terjatve zasebnih subjektov. Upniki podjetja Karjaportti so bili razdeljeni v več skupin. Za denarne terjatve vsake skupine upnikov so veljali medsebojno enaki in podobni pogoji. Finska izpostavlja, da to zlasti velja glede zavarovanih dolgov mesta Mikkeli. Zato se zdi, da je mesto Mikkeli ravnalo kot zasebni vlagatelj v tržnem postopku, ko je soglašalo s postopkom prestrukturiranja pod nadzorom sodišča.

(98) Poleg tega Finska izpostavlja, da je mesto Mikkeli menilo, da je odlog plačila dolgov donosnejši, kot če se podjetju Karjaportti dovoli, da gre v stečaj in se za vedno zapre, kar je nakazano tudi v likvidacijski bilanci stanja, priloženi programu prestrukturiranja.

(99) Glede združljivosti ukrepov v okviru smernic za reševanje in prestrukturiranje 1999 Finska trdi, da bi moralo biti podjetje, za katero velja postopek prestrukturiranja, običajno obravnavano kot podjetje v težavah v smislu smernic. Nato ponovi, da postopek prestrukturiranja ni zajemal državne pomoči in da mesto Mikkeli med postopkom prestrukturiranja ni izvajalo ukrepov podpore.

(100) Finska nato predloži utemeljitve v zvezi z vsakim dodeljenim ukrepom: glede sprožitve poroštva mesta Mikkeli za posojilo, dodeljeno leta 2000, Finska trdi, da mesto Mikkeli ni dodelilo novih posojil podjetju Karjaportti, temveč je le postalo upnik na zahtevo banke Tapiola na začetku postopka prestrukturiranja pod nadzorom sodišča, kar je bil običajni ukrep v okviru takega postopka prestrukturiranja. Glede pogojev povračila posojila Finska izpostavlja, da so bili opredeljeni v programu prestrukturiranja in so bili enaki za vse upnike znotraj iste skupine upnikov.

(101) Glede neplačanih stroškov Finska pojasnjuje, da se denarne terjatve dolgujejo mestni upravi zemljišč, oddelku za upravljanje voda in mestnemu oddelku za ravnanje z odpadki. Denarne terjatve zajemajo neplačane stroške, ki so nastali pred začetkom postopka prestrukturiranja pod nadzorom sodišča. Za navedene neporavnane zneske mesto Mikkeli ni dodelilo nobenega poroštva, saj so se denarne terjatve dolgovale mestu. Zato so bile ob začetku postopka prestrukturiranja pod nadzorom sodišča vknjižene v program prestrukturiranja kot en znesek.

5.1.7. Nakup delnic od podjetja Karjaportti (ukrep 7)

(102) Finska trdi, da so bile delnice nepremičninskega podjetja Kiinteistö Oy Suksimäki od podjetja Karjaportti kupljene po tržni ceni. Finska je predložila izkaz neodvisnega cenilca, v skladu s katerim je vrednost delnic znašala približno 1 milijon EUR na podlagi prevladujoče višine najemnin. Ta vrednost je bila prilagojena glede na dejansko prevladujočo višino najemnin in delnice so bile v skladu s tem kupljene po ceni 860 000 EUR. Zato pravni posel za pridobitev nepremičnine ni vključeval elementa pomoči.

5.1.8. Pretvorba neplačanih obrestnih mer v posojila (ukrep 8)

(103) Glede pretvorbe neplačanih obrestnih mer v posojilo Finska trdi, da je neplačilo obrestnih mer običajni ukrep v postopku prestrukturiranja pod nadzorom sodišča. Pretvorbo takih neplačanih obresti v posojila, ki bodo bolje uvrščena kot druga posojila, predvideva finska zakonodaja. Poleg tega Finska meni, da je bila pretvorba neplačanih obresti v posojilo v skladu z načelom zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu, saj so zasebni upniki, skupaj z mestom Mikkeli, pretvorili obrestne terjatve v posojila.

5.1.9. Odpis dolgov v računovodskih izkazih iz let 2006 in 2008 (ukrepa 9 in 10)

(104) Finska priznava, da je zapis dolgov kot izgube le knjigovodsko dejanje upnika v skladu z načelom previdnosti in ustreznimi določbami Zakona o računovodstvu 1336/1997. Finska trdi, da odpis dolgov ne vpliva na pravno razmerje med upnikom in dolžnikom, tj. da dolgovi niso bili opuščeni. Mesto Mikkeli je potrdilo, da ni opustilo dolgov, ki so bili zapisani kot izgube, in da jih še naprej poskuša izterjati. Dolg je del zavarovanega dolga v okviru postopka prestrukturiranja pod nadzorom sodišča.

5.1.10. Poroštvo, načrtovano za leto 2009, ki se ni izvajalo (ukrep 11)

(105) Pred umaknitvijo priglasitve poroštva marca 2010 je Finska trdila, da je poroštvo v skladu s smernicami za reševanje in prestrukturiranje 2004. Ob upoštevanju umaknitve priglasitve trditve Finske niso podrobneje predstavljene.

5.1.11. Odlog plačila dolgov od leta 2009 (ukrep 12)

(106) Finska trdi, da je odlog plačila dolgov ukrep, ki je neločljivo povezan s postopkom prestrukturiranja pod nadzorom sodišča in ne zajema državne pomoči. Po navedbah Finske so se upniki podjetja Karjaportti med seboj sporazumeli, da je odlog plačila dolgov razumna alternativa za zaščito njihovih denarnih terjatev. Komisijo obvešča, da priglašeni odlog plačil ni bil nikoli izvajan, saj je upravno sodišče mesta Kuopio (Kuopion Hallinto-Oikeus) zaustavilo izvajanje odloga plačila dolga. Finska pojasnjuje, da so bila plačila dolgov podjetja Karjaportti v obdobju 2009–2011 kljub temu odložena po več predlogih podjetja Karjaportti, ki jih je mesto Mikkeli sprejelo. Finska trdi, da je bil naslednji odlog plačil v skladu z načelom zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu, saj so mesto Mikkeli in vsi drugi upniki odlog plačila izvajali pod enakimi pogoji.

5.2. Ukrepi, ki jih je odobrilo podjetje Finnvera

5.2.1. Poroštvo, dodeljeno 17. marca 2004 (ukrep 13)

(107) Finska meni, da je bilo poroštvo dodeljeno v skladu z obvestilom o poroštvih 2000. V vsakem primeru poroštvo ni zajemalo državne pomoči. Tveganje podjetja Finnvera se ni povečalo, saj je poroštvo nadomestilo poroštvo, ki ga je podjetje Finnvera dodelilo pred tem (leta 1992) za posojilo za pokojnine. To posojilo je leta 2004 nadomestilo novo pokojninsko posojilo, za katerega je podjetje Finnvera dodelilo zadevno poroštvo. Poleg tega sta dva zasebna upnika ob istem času podjetju Karjaportti dodelila kreditna programa, da se je lahko financiral odlog plačil za leto 2004. Za poroštvo je veljala tudi visoka provizija in element pomoči poroštva je bil pod pragom de minimis. Napovedi za podjetje Karjaportti so bile ob dodelitvi poroštva dobre.

5.2.2. Posojilo, dodeljeno 12. januarja 2006 (ukrep 14)

(108) Finska meni, da posojilo, dodeljeno leta 2006, ni zajemalo državne pomoči, saj je podjetje Finnvera ravnalo kot zasebni tržni upnik, ko je pretvorilo neplačane obresti v novo posojilo v skladu s programom prestrukturiranja. Poleg tega so zasebni upniki pretvorili svoje neplačane obresti v nova posojila, še preden je to storilo podjetje Finnvera in pod podobnimi pogoji.

5.2.3. Poroštvo, dodeljeno 14. septembra 2006 (ukrep 15)

(109) Finska meni, da je bilo poroštvo dodeljeno v skladu z obvestilom o poroštvih 2000. V vsakem primeru poroštvo ne zajema državne pomoči, saj krije le 16,7 % od 1,8 milijona EUR, zasebni upniki pa so krili preostali del tega zneska s poroštvi.

5.2.4. Posojilo, dodeljeno 6. julija 2007 (ukrep 16)

(110) Finska meni, da posojilo, dodeljeno leta 2007, ni zajemalo državne pomoči, saj je podjetje Finnvera delovalo skupaj z dvema zasebnima upnikoma, ki sta nova posojila dodelila ob istem času in pod podobnimi pogoji. Poleg tega je bilo posojilo zavarovano z visokimi hipotekami in poslovnimi hipotekami.

5.2.5. Poroštvo, dodeljeno 9. januarja 2008 (ukrep 17)

(111) Finska meni, da je bilo posredno osebno jamstvo dodeljeno v skladu z obvestilom o poroštvih 2000. V vsakem primeru ni vključevalo državne pomoči, saj je bila druga sodelujoča stran zasebni posojilodajalec, provizija za poroštvo podjetja Finnvera pa bistveno višja kot provizija za poroštvo zasebnega posojilodajalca.

6. PRIPOMBE ZAINTERESIRANIH STRANI

(112) Zainteresirana stran je predložila pripombe le na ukrepe 1, 2, 3, 5, 7, 9 in 10.

6.1.1. Poroštvo, dodeljeno 12. junija 2000 (ukrep 1)

(113) Zainteresirana stran trdi, da je bilo poroštvo dodeljeno za zavarovanje posojila v vrednosti 25 milijonov FIM za naložbo v nov proizvodni obrat.

6.1.2. Dodelitev zemljišč (ukrep 2)

(114) Zainteresirana stran trdi, da je bilo zemljišče dodeljeno podjetju Karjaportti in da je mesto Mikkeli prevzelo stroške mestnega inženirstva in drugih potrebnih tehničnih del v skupni vrednosti 2,5 milijona FIM. Podjetje Karjaportti je za parcelo plačalo 1,2 milijona FIM. V poslovnih knjigah podjetja Karjaportti je parcela vredna 403 000 EUR in zainteresirana stran se sprašuje, ali bi dodelitev zemljišča lahko bila državna pomoč.

6.1.3. Nakup zemljišč (ukrep 3)

(115) Zainteresirana stran trdi, da je mesto Mikkeli kupilo šest zapuščenih tovarniški zgradb v mestu Mikkeli in za njih skupaj plačalo 6,7 milijona EUR. Vlagatelj, ki ravna v skladu z načelom vlagatelja v tržnem gospodarstvu, ne bi kupil lastnine podjetja, ki je v velikih finančnih težavah, po taki ceni.

6.1.4. Poroštvo, dodeljeno 10. maja 2004 (ukrep 5)

(116) Zainteresirana stran trdi, da je bilo podjetje Karjaportti ob dodelitvi poroštva v velikih težavah. Podjetje je že imelo velike dolgove do mesta Mikkeli in skupine podjetij, ki so v lasti mesta Mikkeli.

6.1.5. Nakup delnic od podjetja Karjaportti (ukrep 7)

(117) Zainteresirana stran trdi, da je bila cena, plačana za delnice nepremičninskega podjetja, višja od knjigovodske vrednosti delnic.

6.1.6. Odpis dolgov v računovodskih izkazih iz let 2006 in 2008 (ukrepa 9 in 10)

(118) Zainteresirana stran je predložila kopijo zapisnika seje mestnega odbora mesta Mikkeli z dne 5. februarja 2007, v katerem je zapisana odločitev o odpisu dolga v računovodskih izkazih iz leta 2006. Poleg tega zainteresirana stran izpostavlja, da je bilo vsaj nenavadno, da je mesto Mikkeli odpisalo milijone evrov dolgov podjetja Karjaportti v svojih računovodskih izkazih iz leta 2008, in se zlasti sprašuje, zakaj je bilo mesto Mikkeli ob istem času pripravljeno dodeliti nadaljnja poroštva podjetju Karjaportti.

7. OCENA

(119) Člen 107(1) PDEU določa, da je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, v kolikor prizadene trgovino med državami članicami.

(120) Pogoji, določeni v členu 107(1) PDEU, so kumulativni, zato morajo biti vsi pogoji istočasno izpolnjeni, da ukrep velja za državno pomoč.

(121) Člen 107(1) PDEU določa splošno prepoved državne pomoči znotraj Unije, člena 107(2) in 107(3) pa določata izjeme od splošnega pravila, da je taka pomoč nezdružljiva z notranjim trgom, kot določa člen 107(1) PDEU.

(122) V naslednjih oddelkih Komisija ločeno ocenjuje obstoj državne pomoči za vsak opisani ukrep. Kadar ukrep zajema državno pomoč, Komisija naprej oceni združljivost ukrepa pomoči. Komisija razlikuje med umaknjenimi ukrepi, ukrepi, ki jih je dodelilo mesto Mikkeli, in ukrepi, ki jih je dodelilo podjetje Finnvera. V predhodni točki Komisija presoja, kdaj bi se podjetje Karjaportti lahko obravnavalo kot podjetje v težavah.

7.1. Podjetje v težavah

(123) Za obstoj državne pomoči in združljivost zadevnih ukrepov je relevantno, ali je bil upravičenec ob odobritvi ukrepov v težavah. Vprašanje, ali se lahko podjetje Karjaportti obravnava kot podjetje v težavah, je treba oceniti v skladu s smernicami za reševanje in prestrukturiranje 1999 do 9. oktobra 2004, datuma izteka smernic za reševanje in prestrukturiranje 1999 (38). Od 10. oktobra 2004 veljajo smernice za reševanje in prestrukturiranje 2004 (39).

(124) V skladu s smernicami za reševanje in prestrukturiranje 1999 je podjetje v težavah, ko izpolnjuje tako imenovana skrajna merila, določena v točki 5 navedenih smernic, to je, kadar je več kot polovica registriranega osnovnega kapitala izgubljena ali če izpolnjuje pogoje, ki jih določa domače pravo za uvedbo kolektivnih postopkov v primeru nesolventnosti. Če skrajna merila niso izpolnjena, podjetje še vedno lahko kaže običajne znake, da je podjetje v težavah glede na točko 6 smernic za reševanje in prestrukturiranje 1999, kot so naraščajoče izgube, upadanje prometa, kopičenje zalog, presežki prostih zmogljivosti, padanje denarnih tokov, naraščajoči dolgovi, naraščajoči stroški obresti ter zmanjševanje ali izguba vrednosti premoženja (tako imenovana milejša merila). Smernice za reševanje in prestrukturiranje 2004 vključujejo podobna skrajna in milejša merila v točkah 10 in 11.

(125) Ob upoštevanju tega ozadja Komisija ugotavlja, da podjetje Karjaportti leta 2000 ni izgubilo kapitala ali kazalo „običajnih znakov“ podjetja v težavah. Pravzaprav se zdi, da je bilo podjetje Karjaportti zdravo podjetje z visokim zabeleženim prometom, pozitivnimi poslovnimi prihodki, stalnim delniškim kapitalom in rezervami na relativno visoki ravni za obdobje 2000–2002 (glej tudi tabelo I).

(126) Položaj se je poslabšal v naslednjih letih. Prihodki so se zmanjšali in izgube so se znatno povečale z leta 2003 na 2004. Dolg se je večal in že na začetku leta 2004 je upravičenec začel odlagati plačila dolgov ter moral upnike zaprositi za odlog zapadlih plačil (40). Zdi se, da je imelo podjetje Karjaportti tudi nekaj presežkov prostih zmogljivosti. Poleg tega je treba upoštevati dejstvo, da sklad za nepredvidene izdatke ni več kril izgub podjetja Karjaportti že leta 2004 (glej tabelo I).

(127) Po računovodskih izkazih podjetja Karjaportti je delniški kapital podjetja leta 2004 skoraj izginil, saj je strmo padel na manj kot desetino svoje vrednosti v primerjavi z letom 2003. Od takrat je podjetje zabeležilo negativni lastniški kapital, ki se je v zadnjih letih še povečeval. Podjetje Karjaportti ima od leta 2003 izgubo, izjema je bilo le leto 2006. Dobiček iz leta 2006 ne more biti obravnavan kot znak okrevanja podjetja, saj ni izhajal iz temeljne dejavnosti podjetja. Dobiček iz poslovanja podjetja Karjaportti je ostal negativen, podobno kot v prejšnjem in naslednjih letih. Dobiček leta 2006 ni bil dovolj velik, da bi se pobotal znesek primanjkljaja, ki je nastal v preteklih obračunskih obdobjih, ali da bi se nadomestil negativni lastniški kapital. Splošna finančna situacija podjetja Karjaportti je ostala zelo neugodna. Leta 2008 so davčni organi proti podjetju Karjaportti dvakrat sprožili stečajni postopek.

(128) Ob upoštevanju dejstev, predstavljenih v uvodnih izjavah 125–127, je mogoče skleniti, da podjetje Karjaportti velja za podjetje v težavah v skladu s točko 5 smernic za reševanje in prestrukturiranje 1999 oziroma točko 11 smernic za reševanje in prestrukturiranje 2004 od začetka leta 2004. Leta 2008, ko je bilo podjetje Karjaportti v stečajnem postopku, je veljalo tudi kot podjetje v težavah v skladu s točko 10(c) smernic za reševanje in prestrukturiranje 2004.

7.2. Umaknjeni ukrepi

7.2.1. Poroštvo, načrtovano za leto 2009, ki se ni izvajalo (ukrep 11)

(129) V skladu s členom 8 Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (41) (v nadaljnjem besedilu: postopkovna uredba) država članica lahko pravočasno umakne uradno priglasitev po sprožitvi formalnega postopka preiskave, preden Komisija sprejme odločbo o značaju pomoči priglašenega ukrepa. V takem primeru se Komisija odloči, da zaključi navedeni postopek z obrazložitvijo, da je brezpredmeten.

(130) Ker odločitev mestnega sveta mesta Mikkeli za zagotovitev poroštva podjetju Karjaportti ni bila dokončna in se je mestni odbor februarja 2010 odločil, da ne bo izvajal poroštva, je Finska marca 2010 umaknila priglasitev poroštva. Zato je preiskava v zvezi s poroštvom postala brezpredmetna.

7.3. Ukrepi, ki jih je odobrilo mesto Mikkeli

7.3.1. Poroštvo, dodeljeno 12. junija 2000 (ukrep 1), in dodelitev zemljišč (ukrep 2)

(131) Poroštvo (ukrep 1) Kot je opisano v uvodnih izjavah (14)–(16), je mesto Mikkeli poroštvo dodelilo junija 2000 in izvršilo plačila v okviru poroštva decembra 2004. Ko je mesto Mikkeli postalo upnik podjetja Karjaportti, so se pogoji za posojilo spremenili v okviru postopka prestrukturiranja pod nadzorom sodišča (za podrobnosti glej uvodne izjave 34–39).

(132) V skladu s tem je treba razlikovati več korakov. Medtem ko je pomoč dodeljena v trenutku, ko je dodeljeno državno poroštvo, katera koli plačila države v skladu s pogoji poroštva ne pomenijo dodelitve državne pomoči (42). Vendar pa bi sprememba pogojev posojila potem, ko je državni garant postal upnik, lahko pomenila državno pomoč. V nadaljevanju se prouči, ali je poroštvo, dodeljeno junija 2000, pomenilo državno pomoč. Vprašanje, ali bi spremembe pogojev posojila lahko zajemale državno pomoč, se prouči kot del ukrepa 6 (glej uvodne izjave 188–195).

(133) Poroštvo je dodelilo mesto Mikkeli in v skladu s tem sestoji iz državnih sredstev in se pripiše državi.

(134) Ukrep zajema državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, če dodeljuje prednost, ki je podjetje ne bi imelo pod običajnimi tržnimi pogoji. Za izvajanje navedene ocene se bo Komisija zanašala na obvestilo o poroštvih 2000. Ob odobritvi ukrepa je veljalo obvestilo o poroštvih 2000. Vendar, kot sodna praksa Sodišča jasno določa, „pojem državne pomoči namreč odgovarja objektivnemu stanju, ki se presoja na dan, ko Komisija sprejme odločbo (43)“. V skladu s tem se bo Komisija pri trenutni oceni zanašala na obvestilo o poroštvih 2008.

(135) V skladu s točko 3.2 obvestila o poroštvih 2008 izpolnjevanje štirih kumulativnih zahtev izključuje obstoj državne pomoči znotraj posameznega državnega poroštva: „(a) Posojilojemalec ni v finančnih težavah […], (b) Obseg poroštva je mogoče pravilno določiti ob njegovi dodelitvi […], (c) Poroštvo ne zajema več kot 80 % neodplačanega posojila ali druge finančne obveznosti […], (d) Za poroštvo se plača tržno oblikovana cena […].“

(136) V tem primeru posojilojemalec ob dodelitvi ni bil v finančnih težavah (glej uvodne izjave 123–128). Vendar poroštvo v postopku ocenjevanja zajema 100 % posojila.

(137) Poleg tega je bilo poroštvo dodeljeno brez provizije za poroštvo, čeprav je organ za dodelitev sam menil, da je prisotno večje tveganje (44). Finska trdi, da bi podjetje Karjaportti lahko pridobilo podobno poroštvo na trgu, vendar Komisija meni, da nična premija za poroštvo ne more biti primerljiva s tržno premijo, ki se je uporabljala ob dodelitvi. Poroštvo je zajemalo 100 % zadevnega posojila, kar pomeni, da je organ dodelitve sam nosil tveganje neplačila upravičenca in da je bilo poroštvo dodeljeno kot absolutno poroštvo, tj. da je garant odgovoren za glavnico, kot če bi bila garantova, in bi lahko upnik zaprosil garanta za odplačilo glavnice, ko je glavnica zapadla.

(138) V skladu s tem Komisija v zadevnem primeru v nasprotju s Finsko meni, da ukrep zajema pomoč.

(139) Trditev Finske, da je bil ukrep odobren skupaj z drugimi stranmi, se lahko zavrne, saj so bile po predloženih informacijah Finske druge strani, udeležene pri naložbi, prav tako v državni lasti. Zato Komisija meni, da ukrep dodeljuje prednost podjetju Karjaportti.

(140) Ukrep mora biti specifičen ali selektiven tako, da koristi le nekaterim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, da se ga uvrsti kot državno pomoč. Ukrep v postopku ocenjevanja je bil dodeljen podjetju Karjaportti, enemu določenemu podjetju. Komisija zato meni, da je sprejeti ukrep pomenil selektivno prednost za upravičenca.

(141) Komisija mora proučiti tudi, ali je verjetno, da bo ukrep, ki ga je mesto Mikkeli sprejelo v korist podjetja Karjaportti, izkrivljal konkurenco in vplival na trgovino med državami članicami z zagotovitvijo prednosti temu podjetju pred (morebitnimi) konkurenti, ki ne prejemajo javne pomoči. Na področju, na katerem deluje upravičenec, obstaja trgovina z mesnimi proizvodi med državami članicami. Po navedbah Finske podjetje Karjaportti svoje proizvode izvaža predvsem v Rusijo, vendar tudi v države članice. Komisija zato meni, da je verjetno, da bo sprejeti ukrep verjetno izkrivljal konkurenco in vplival na trgovino med državami članicami.

(142) Na podlagi navedenega je Komisija sklenila, da ukrep pomeni državno pomoč.

(143) Dodelitev zemljišč (ukrep 2) Finska ne zanika, da bi ukrep lahko pomenil državno pomoč. Jasno je, da je bila upravičencu dodeljena prednost, saj mu za dodelitev zemljišč ni bilo treba plačati. Poleg tega je mesto Mikkeli upravičencu povrnilo stroške izravnave zemljišča. Zato Komisija meni, da ukrep podjetju Karjaportti dodeljuje prednost, ki je na trgu ne bi imel.

(144) Poleg tega ukrep izpolnjuje vse druge zahteve za obstoj državne pomoči. Kot je podrobno opisano v uvodnih izjavah 133, 140 in 141, dodelitev zemljišč zajema državna sredstva in se pripiše državi, je selektivna ter izkrivlja konkurenco in vpliva na trgovino med državami članicami.

(145) Na podlagi navedenega je Komisija sklenila, da ukrep pomeni državno pomoč.

(146) Finska trdi, da je poroštvo, skupaj z dodelitvijo zemljišč za gradnjo proizvodnega obrata Tikkala, združljivo kot regionalna pomoč. Ob odobritvi ukrepov 1 in 2, to je leta 2000, so veljale smernice o regionalni pomoči 1998 (45). Proučevani ukrepi niso bili odobreni v okviru sheme, temveč kot posamezno ad hoc plačilo. Odobreni so bili v sektorju, za katerega se uporabljajo smernice o regionalni pomoči 1998, zato ukrepi pravzaprav spadajo v področje uporabe smernic o regionalni pomoči 1998. Ob odobritvi upravičenec ni bil v težavah, kot je opisano v uvodnih izjavah 123–128, in se je nahajal v regiji Itä-Suomen, ki je upravičena do regionalne pomoči v skladu s členom 107(3)(a) PDEU. Zato je Komisija projekt ocenila v skladu s smernicami o regionalni pomoči 1998. Ta ocena je vodila k naslednjim ugotovitvam:

(147) V skladu z oddelkom 2 smernic o regionalni pomoči 1998 je regionalna pomoč lahko združljiva le, če je mogoče zagotoviti ravnovesje med povzročenim izkrivljanjem konkurence in koristmi, ki jih pomoč prinese razvoju regije z omejenimi možnostmi. V tem okviru Komisija ugotavlja, da naj bi zadevni naložbeni projekt pozitivno vplival na regionalni razvoj. Prispeval je k nadaljnjemu razvoju gospodarske dejavnosti ter ustvarjanju novih in posrednih delovnih mest. Kot je opisano v uvodni izjavi 24, bi moral novi proizvodni obrat zvišati število delovnih mest v regiji s 400 na 550–600.

(148) Oddelek 4 smernic o regionalni pomoči 1998 določa pogoje za dodelitev združljive regionalne pomoči.

(149) V skladu s točko 4.1 smernic o regionalni pomoči 1998 je cilj regionalne pomoči zagotavljanje produktivnih investicij (začetnih investicij) ali ustvarjanje delovnih mest, ki so povezana z investicijo. Začetna investicija v skladu s točko 4.4 smernic o regionalni pomoči 1998 pomeni vlaganje v osnovna sredstva pri postavitvi novega obrata, širitvi obstoječega obrata ali začetku dejavnosti, ki pomeni temeljito spremembo proizvoda ali proizvodnega procesa v obstoječem obratu. Proučevani ukrepi so bili uporabljeni za gradnjo novega proizvodnega obrata, kar je v smislu točke 4.4 smernic o regionalni pomoči 1998 začetna investicija.

(150) Poleg tega mora biti intenzivnost pomoči nižja od zgornje meje regionalne pomoči 24 % (46). Za izračun intenzivnosti pomoči je treba ugotoviti vrednost naložbe in element pomoči v proučevanih ukrepih. (a) Glede vrednosti naložbe lahko po točki 4.5 smernic o regionalni pomoči 1998 upravičeni stroški v tem okviru zajemajo stroške za zemljišča, zgradbe in opremo. V primeru nakupa bi bilo treba upoštevati samo stroške nakupa teh osnovnih sredstev. Pravzaprav je Finska upravičene stroške izračunala v skladu s temi določbami in so znašali 25 935 928 EUR (glej uvodno izjavo 22 in tabelo III). (b) Glede uporabljenega elementa pomoči je Finska predložila izračun, katerega verodostojnost je navzkrižno preverila Komisija. Za ukrep 1, poroštvo, ki ga je dodelilo mesto Mikkeli, se za izračun elementa pomoči lahko uporablja obvestilo o poroštvih 2000. Za izračun elementa pomoči so predvidene tri metode, ena izmed njih pa je izračun „po kakršni koli drugi objektivno utemeljeni in splošno sprejeti metodi“ (oddelek 3.2 obvestila o poroštvih 2000). Finska je primerjala tržno obrestno mero za primerljivo poroštvo s premijo za poroštvo, ki jo je dejansko zaračunalo mesto Mikkeli, kar je pravzaprav objektivno utemeljena in splošno sprejeta metoda. Za ukrep 2 element pomoči sestoji iz vrednosti zemljišča in stroškov za izravnavo zemljišča, kar je tudi sprejemljivo. Za sredstva podjetja Finnvera in Ministrstva za trgovino in industrijo ta sklep ne velja, vendar bi bilo treba, če bi se obravnavala, kot da zajemajo državno pomoč, upoštevati tudi element pomoči. Finska je zagotovila izračun za element pomoči v posojilu podjetja Finnvera, ki je verodostojen. Pri neposrednih dotacijah Ministrstva za trgovino in industrijo se je upošteval celoten znesek. Ob upoštevanju elementa pomoči v ukrepih, ki so jih odobrili mesto Mikkeli, podjetje Finnvera in Ministrstvo za trgovino in industrijo, skupni element pomoči (izračunan kot bruto ekvivalent dotacije) znaša 3 617 143 EUR (glej tabelo II).

(151) Element pomoči v vrednosti 3 617 143 EUR ustreza 13,95-odstotni intenzivnosti pomoči skupnih upravičenih stroškov v vrednosti 25 935 928 EUR. Intenzivnost pomoči je zato pod pragom 24 %.

(152) V skladu s točko 4.10 smernic o regionalni pomoči 1998 je pomoč za začetne investicije pogojena z ohranitvijo investicije za najmanj pet let. Finska je potrdila, da se bo zadevna naložba ohranjala najmanj pet let.

(153) V skladu s točko 4.2 smernic o regionalni pomoči 1998 mora upravičenec k financiranju investicije prispevati vsaj 25 % finančnih sredstev. Finska je potrdila, da je to veljalo tudi v zadevnem primeru.

(154) Komisija ugotavlja, da je bila vloga za pomoč predložena pred začetkom dela na projektu v skladu s točko 4.2 smernic o regionalni pomoči in da se pravila o kumulaciji pomoči spoštujejo, kot predvideva točka 4.18 smernic o regionalni pomoči 1998, ter da prag regionalne pomoči ni bil presežen.

(155) Na podlagi navedenih utemeljitev je Komisija sklenila, da ukrepa 1 in 2 izpolnjujeta pogoje smernic o regionalni pomoči 1998 in sta zato združljiva.

7.3.2. Nakup zemljišč (ukrep 3)

(156) Običajno se načelo vlagatelja v tržnem gospodarstvu uporablja tudi, ko zemljišča ali druga sredstva kupi država. Tak nakup bi lahko zajemal državno pomoč, če se ga ne more obravnavati kot normalni trgovinski posel. Tudi če javni organ kupi blago in storitve po tržni ceni, je lahko državna pomoč vseeno prisotna, če se izkaže, da država ni dejansko potrebovala zadevnih zemljišč ali sredstev (47).

(157) V skladu s tem mora Komisija oceniti, ali se nakup zemljišč lahko obravnava kot normalni trgovinski posel. Zato je treba proučiti, ali je cena, ki jo je plačalo mesto Mikkeli, odražala vrednost kupljenih zemljišč in zgradbe.

(158) Zainteresirana stran trdi, da zasebni vlagatelj v tržnem gospodarstvu ne bi hotel plačati 6,7 milijona EUR za tovarniške zgradbe, ki jih je mesto Mikkeli kupilo po tej ceni.

(159) Vendar je Finska Komisiji zagotovila kazalnik vrednosti zemljišč. Po navedbah Finske je imela zasebna banka […] hipoteko v vrednosti 7,5 milijona EUR na eno izmed zemljišč, prodanih v času nakupa (48).

(160) Finska je Komisijo obvestila, da ocena zemljišča ne obstaja. Komisija meni, da bi vrednost hipoteke, ki jo ima zasebna banka, lahko razkrila vrednost zemljišča. Banka bo pred sprejetjem zavarovanj s premoženjem ocenila zadevno zemljišče, saj bo banka, če dolžnik ne bo mogel poplačati svojih dolgov, lahko uveljavila hipoteko.

(161) Za zadevna zemljišča je mesto Mikkeli plačalo nakupno ceno v vrednosti 6 646 787 EUR, kar je manj kot zabeleženi znesek hipoteke, ki jo je imel v lasti zasebni akter na enem od zemljišč pred zaključkom prodajnega postopka. Poleg tega zemljišča je bilo mestu Mikkeli prodanih pet drugih zemljišč in zgradba. Komisija ugotavlja tudi, da je mesto Mikkeli zemljišča kupilo z namenom, da jih spremeni v stanovanjsko območje s spremembami lokalnih načrtov, zemljišča pa so se nahajala blizu mestnega središča in v privlačnem stanovanjskem območju.

(162) Na podlagi navedenega se ovržejo pomisleki Komisije iz prve odločitve o začetku postopka glede cene, plačane za zemljišča in zgradbe. Mesto Mikkeli je tako zemljišča in zgradbo kupilo po ceni, ki je odražala njihovo vrednost, preskus za vlagatelje v tržnem gospodarstvu pa je bil izpolnjen. Komisija je zato sklenila, da ukrep ne zajema državne pomoči.

7.3.3. Poroštvo, dodeljeno 8. marca 2004 (ukrep 4), in poroštvo, dodeljeno 10. maja 2004 (ukrep 5)

(163) V zvezi s poroštvom, dodeljenim junija 2000, je treba razlikovati več korakov (dodelitev poroštva, plačilo v okviru poroštva, sprememba pogojev posojila; glej uvodno izjavo 132). Zato se v nadaljevanju prouči, ali sta poroštvi, dodeljeni marca 2004 in maja 2004, pomenili državno pomoč. Vprašanje, ali bi spremembe pogojev posojila lahko zajemale državno pomoč, se prouči kot del ukrepa 6 (glej uvodne izjave 188–195).

(164) Ukrep 4: V nasprotju s trditvami Finske, predstavljenimi v uvodni izjavi (92), Komisija meni, da pretvorba obstoječih obveznosti v novo poroštvo lahko pomeni državno pomoč. V tem okviru je treba razlikovati med veljavno pomočjo in novo pomočjo. Opredelitev veljavne pomoči vključuje posamezne ukrepe pomoči, ki so obstajali pred začetkom veljavnosti Pogodbe (člen 1(b) postopkovne uredbe). V nasprotju je nova pomoč „vsaka pomoč […], ki ni veljavna pomoč, vključno s spremembami veljavne pomoči“ (člen 1(c) postopkovne uredbe). Uredba Komisije (ES) št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 (49) določa, da je sprememba „katera koli sprememba, razen preoblikovanja povsem formalne ali upravne narave, ki ne more vplivati na ocenjevanje združljivosti ukrepa pomoči s skupnim trgom“.

(165) Pravzaprav je mesto Mikkeli 8. marca 2004 dodelilo novo poroštvo, ki je zavarovalo novo posojilo banke Tapiola 14. aprila 2004. Novo poroštvo se ne more obravnavati kot nadaljevanje starega poroštva, saj je bilo dodeljeno za novo posojilo z novimi pogoji. Dejstvo, da je to posojilo nadomestilo posojilo, ki ga je banka Tapiola dodelila leta 1992 in ki ga je že zajamčilo mesto Mikkeli, stališča Komisije ne spremeni. Čeprav je res, da je bilo novo posojilo v vrednosti neporavnanega kapitala starega posojila in je bila obrestna mera ugodnejša za podjetje Karjaportti (4,5 % letno za staro posojilo; 4 % letno za novo posojilo), se je spremenilo trajanje posojila (staro posojilo bi moralo biti poplačano po desetih letih od dodelitve, to je novembra 2002, novo posojilo pa je lahko odplačano do leta 2014). Na splošno je znesek novega posojila (kapital in obresti za obdobje 2004–2014) višji od zneska starega posojila. V skladu s tem sta se z dodelitvijo novega poroštva tveganje mesta Mikkeli in znesek ukrepa povečala v primerjavi s starim poroštvom. Dodelitev novega poroštva je treba obravnavati kot spremembo starega poroštva, ki dovoljuje uvrstitev novega poroštva kot nove pomoči. V skladu s tem se utemeljitev Finske, da je bilo staro poroštvo dodeljeno pred pristopom Finske in se zato lahko obravnava kot veljavna pomoč ter da novega poroštva ni mogoče obravnavati kot poroštvo, ki vsebuje dodelitev nove pomoči, lahko zavrne.

(166) Vprašanje, ali je poroštvo upravičencu dodelilo prednost, se lahko oceni na podlagi obvestila o poroštvih 2008. Ob odobritvi ukrepa je veljalo obvestilo o poroštvih 2000. Vendar se bo Komisija pri oceni ukrepa zanašala na obvestilo o poroštvih 2008, kot je razloženo v uvodni izjavi (134). V skladu s točko 3.2 obvestila o poroštvih 2008 izpolnjevanje štirih kumulativnih zahtev izključuje obstoj državne pomoč znotraj posameznega državnega poroštva (glej uvodno izjavo 135). Poroštvo v postopku ocenjevanja zajema 100 % posojila. To zadostuje za trditev, da obstoj državne pomoči ne more biti izključen na podlagi točke 3.2 obvestila o poroštvih 2008. Poleg tega in v nasprotju s trditvami Finske Komisija meni, da je bilo podjetje Karjaportti v težavah v smislu smernic za reševanje in prestrukturiranje 1999 že marca 2004 (glej uvodne izjave 123–128), kar je nadaljnji razlog, da poroštvo ne more spadati pod točko 3.2 obvestila o poroštvih 2008.

(167) Obenem je bilo poroštvo dodeljeno brez provizije za poroštvo, čeprav je bilo podjetje v težavah, tveganje za mesto Mikkeli pa je bilo veliko. Poroštvo je zajemalo 100 % zadevnega posojila, kar pomeni, da je organ dodelitve sam nosil tveganje neplačila upravičenca in da je bilo poroštvo dodeljeno kot absolutno poroštvo, tj. da je garant odgovoren za glavnico, kot če bi bila garantova, in upnik lahko zaprosi garanta za odplačilo glavnice, ko glavnica zapade.

(168) Poleg tega Finska meni, da je ukrep v skladu z načelom vlagatelja v tržnem gospodarstvu, zlasti ker so bili udeleženi zasebni akterji. To trditev je mogoče zavrniti. Glede na informacije, ki jih je predložila Finska, zasebni akterji upravičencu niso dodelili poroštev, temveč posojila. Drugič, posojila zasebnih akterjev niso bila dodeljena ob istem času kot zajamčena posojila za pokojnine. Tretjič, obrestna mera, ki jo je za posojilo zahteval vsaj eden od zasebnih akterjev, je že bila višja kot obrestna mera za posojilo za pokojnine. Še pomembneje je, da so se zasebni akterji strinjali le s kratkoročnimi posojili z nekajmesečnim trajanjem, poroštvo, ki ga je dodelilo mesto Mikkeli, pa je zajemalo posojilo z desetletnim obdobjem trajanja.

(169) Na podlagi navedenega Komisija meni, da ukrep dodeljuje prednost podjetju Karjaportti. Poleg tega ukrep 4 izpolnjuje vse druge zahteve za obstoj državne pomoči. Kot je podrobno opisano v uvodnih izjavah 133, 140 in 141, tudi to poroštvo zajema državna sredstva in se pripiše državi, je selektivno ter izkrivlja konkurenco in vpliva na trgovino med državami članicami.

(170) Ukrep 5: Trditev Finske, da je bil ukrep odobren za nadaljevanje naložbe iz leta 2000, se lahko zavrne, saj je bilo poroštvo nedvoumno nov ukrep.

(171) V skladu s točko 3.2 obvestila o poroštvih 2008 izpolnjevanje štirih kumulativnih zahtev izključuje obstoj državne pomoč znotraj posameznega državnega poroštva (glej uvodno izjavo 135). Kot pri ukrepu 4 poroštvo v postopku ocenjevanja zajema 100 % posojila in podjetje Karjaportti je maja 2004 že bilo v težavah v smislu smernic za reševanje in prestrukturiranje 1999 (glej uvodne izjave 123–128). V skladu s tem poroštvo ne spada pod točko 3.2 obvestila o poroštvih 2008.

(172) Obenem je bilo poroštvo dodeljeno brez provizije za poroštvo, podobno kot pri ukrepu 4, čeprav je bilo podjetje v težavah, tveganje za mesto Mikkeli pa se je lahko štelo za veliko. Poroštvo je zajemalo 100 % zadevnega posojila in je bilo dodeljeno kot absolutno poroštvo. V skladu s tem Komisija v zadevnem primeru v nasprotju s Finsko meni, da ukrep podjetju Karjaportti dodeljuje prednost.

(173) Poleg tega ukrep 5 izpolnjuje vse druge zahteve za obstoj državne pomoči. Kot je podrobno opisano v uvodnih izjavah 133, 140 in 141, tudi to poroštvo zajema državna sredstva in se pripiše državi, je selektivno ter izkrivlja konkurenco in vpliva na trgovino med državami članicami.

(174) Na podlagi navedenega je Komisija sklenila, da ukrepa 4 in 5 pomenita državno pomoč.

(175) Finska ni predložila utemeljitev glede združljivosti ukrepa 4. Pri ukrepu 5 se je Finska sklicevala na člen 107(3)(a) PDEU in smernice o regionalni pomoči 1998 (glej uvodno izjavo 95). Vendar pa smernice za regionalno pomoč 1998 ne morejo biti podlaga za združljivost, saj je bilo podjetje Karjaportti ob dodelitvi dveh poroštev v težavah (glej uvodne izjave 123–128). V skladu s smernicami o regionalni pomoči 1998 je treba pomoč podjetjem v težavah oceniti v okviru smernic za reševanje in prestrukturiranje (50). Zato Komisija najprej ocenjuje, ali sta ukrepa 4 in 5 združljiva kot pomoč za reševanje in prestrukturiranje v skladu s smernicami za reševanje in prestrukturiranje. Ob dodelitvi so se uporabljale smernice za reševanje in prestrukturiranje 1999 (51).

(176) V skladu s smernicami za reševanje in prestrukturiranje 1999 mora pomoč za reševanje izpolnjevati določene zahteve, ki jih proučevani ukrep ne izpolnjuje. (a) Čeprav ukrepi zajemajo likvidnostno pomoč v obliki poroštva (točka 23(a) smernic za reševanje in prestrukturiranje 1999), posojila, ki jih zajemajo zadevna poroštva, niso bila dodeljena po obrestni meri, ki bi bila vsaj primerljiva z ugotovljenimi obrestnimi merami za posojila zdravim podjetjem (referenčna obrestna mera za Finsko marca 2004: 4,43 %, zvišana za 100 bazičnih točk; referenčna obrestna mera za Finsko maja 2004: 4,43 %, zvišana za 100 bazičnih točk). (b) Drugič, poroštva niso bila povezana s posojilom, ki naj bi bilo povrnjeno v roku, ki ni daljše od dvanajstih mesecev po izplačilu zadnjega obroka podjetju (točka 23(b) smernic za reševanje in prestrukturiranje 1999). (c) Tretjič, Finska ni zagotovila informacij, da je bila pomoč zajamčena na podlagi resnih socialnih težav in ni imela škodljivih učinkov na druge države članice (točka 23(c) smernic za reševanje in prestrukturiranje 1999). (d) Četrtič, poroštva niso bila povrnjena v roku 6 mesecev, niti niso imela oblikovanega načrta prestrukturiranja v smislu smernic za reševanje in prestrukturiranje 1999 (točka 23(d) smernic za reševanje in prestrukturiranje 1999). (e) Poleg tega ni bilo znakov, da so bila poroštva omejena na znesek, ki je potreben, da lahko podjetje posluje v obdobju, v katerem je odobrena pomoč (točka 23(e) smernic za reševanje in prestrukturiranje 1999).

(177) Ukrepa 4 in 5 poleg tega ne izpolnjujeta vseh zahtev za pomoč za prestrukturiranje, opredeljenih v smernicah za reševanje in prestrukturiranje 1999. (a) Prvič, ukrepi niso bili pogojeni z izvajanjem načrta za prestrukturiranje (točka 31 smernic za reševanje in prestrukturiranje 1999). Ugotavlja se, da ni bil oblikovan načrt za prestrukturiranje v smislu točke 32 in naslednjih smernic za reševanje in prestrukturiranje 1999. (b) Drugič, od upravičencev pomoči se pričakuje, da bodo k načrtu prestrukturiranja znatno prispevali iz svojih sredstev (točka 40 smernic za reševanje in prestrukturiranje 1999), pri proučevanih ukrepih pa ni znakov o lastnih prispevkih upravičenca. (c) Tretjič, za preprečevanje škodljivega izkrivljanja konkurence je treba sprejeti izravnalne ukrepe (točka 37 smernic za reševanje in prestrukturiranje 1999). Taki ukrepi niso bili zagotovljeni.

(178) Zato Komisija meni, da ukrepi niso bili dodeljeni v skladu s smernicami za reševanje in prestrukturiranje 1999.

(179) Treba je še proučiti, ali bi lahko bila ukrepa 4 in 5 združljiva na podlagi katere druge izjeme, določene v členih 107(2) in (3) PDEU.

(180) Izjeme iz člena 107(2) PDEU se v tem primeru ne uporabljajo, ker ta ukrepa nimata socialnega značaja, nista bila dodeljena posameznim potrošnikom, nista bila namenjena povrnitvi škode, ki so jo povzročile naravne nesreče ali izjemni dogodki, in nista bila dodeljena gospodarstvu nekaterih območij Zvezne republike Nemčije, ki jih je prizadela delitev te države.

(181) Dodatne izjeme so določene v členu 107(3) PDEU.

(182) Člen 107(3)(a) PDEU določa, da se „pomoč za pospeševanje gospodarskega razvoja območij, kjer je življenjska raven izjemno nizka ali kjer je podzaposlenost velika,“ lahko razglasi za združljivo z notranjim trgom. Podjetje Karjaportti se je ob dodelitvi nahajalo v takem območju.

(183) Ob odobritvi ukrepov 4 in 5 so združljivost državne pomoči območjem, ki prejemajo pomoč, urejale smernice o regionalni pomoči 1998. V okviru navedenih smernic podjetja v težavah niso upravičena do regionalne pomoči. Komisija na podlagi navedenega ugotavlja, da pomoč ni upravičena do odstopanja, določenega v členu 107(3)(a) PDEU.

(184) Člen 107(3)(b) PDEU določa, da se „pomoč za pospeševanje izvedbe pomembnega projekta skupnega evropskega interesa ali za odpravljanje resne motnje v gospodarstvu države članice“ lahko razglasi za združljivo z notranjim trgom. Komisija ugotavlja, da zadevna pomoč ni namenjena pospeševanju izvedbe pomembnega projekta skupnega evropskega interesa, našla pa tudi ni nobenega dokaza, da je namenjena odpravljanju resne motnje v gospodarstvu Finske. Komisija je na podlagi navedenega sklenila, da pomoč ni upravičena do odstopanja iz člena 107(3)(b) PDEU.

(185) Člen 107(3)(d) PDEU določa, da se pomoč za pospeševanje kulture in ohranjanja kulturne dediščine lahko razglasi za združljivo s PDEU, kadar takšna pomoč ne škoduje trgovinskim pogojem in konkurenci v Skupnosti v obsegu, ki je v nasprotju s skupnimi interesi. Ta člen očitno ne velja za zadevni primer.

(186) Člen 107(3)(c) PDEU določa, da se lahko odobri državna pomoč za pospeševanje razvoja določenih gospodarskih dejavnosti ali določenih gospodarskih območij, kadar takšna pomoč ne spreminja trgovinskih pogojev v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi. Komisija je pripravila več smernic in sporočil, ki pojasnjujejo, kako bo uporabljala odstopanje iz tega člena. Vendar Komisija meni, da je zaradi narave in značilnosti pomoči očitno, da izjeme iz teh smernic in sporočil ne veljajo v tem primeru.

(187) Na podlagi navedenih utemeljitev Komisija meni, da ukrepa 4 in 5 vsebujeta državno pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom.

7.3.4. Postopek prestrukturiranja pod nadzorom sodišča (ukrep 6)

(188) Glavna utemeljitev Finske, opisana v uvodnih izjavah 96–98, je, da mesto Mikkeli ni bilo bolj velikodušno kot drugi upniki podjetja, temveč da je mesto Mikkeli delovalo skupaj s zasebnimi upniki upravičenca in pod enakimi pogoji. V skladu s tem je ravnalo kot zasebni vlagatelj v tržnem postopku, ko je soglašalo s programom prestrukturiranja.

(189) Prvo vprašanje, ki ga je treba preveriti v tem okviru, je, ali preskus nosilcev dejavnosti v tržnem gospodarstvu velja v situacijah, ko ena ali več javnih oseb, katerih ravnanje se pripiše državi, izvede več ukrepov v povezavi z enim podjetjem. Splošno sodišče je to vprašanje obravnavalo v BP Chemicals proti Komisiji (52). V skladu s sodiščem dejstvo, da je javno podjetje že dodelilo kapitalske injekcije hčerinski družbi, ki so uvrščene pod „pomoč“, ne pomeni samodejno, da nadaljnja kapitalska injekcija ne more biti uvrščena kot naložba, ki izpolnjuje preskus za zasebne vlagatelje v tržnem gospodarstvu. Vendar mora Komisija ugotoviti, ali je več ukrepov v povezavi z enim podjetjem lahko razumno ločenih in ali se lahko obravnavajo kot posamezni ukrepi. V skladu s Sodiščem je v tem okviru treba upoštevati kronologijo zadevnih ukrepov, njihov namen in položaj hčerinske družbe v času sprejetja vsake odločitve, da se dodeli injekcija (53).

(190) V zadevnem primeru mora Komisija ugotoviti, ali so lahko poroštva, dodeljena marca in maja 2004 (ukrep 4 in ukrep 5), ločena od postopka prestrukturiranja pod nadzorom sodišča (ukrep 6). Čeprav je res, da so bili vsi trije ukrepi odobreni v roku enega leta, Komisija ugotavlja, da imajo učinek v različnih okvirih. Medtem se je začel postopek prestrukturiranja pod nadzorom sodišča, v katerem so sodelovali vsi upniki podjetja. Namen ukrepa 6 torej ni bil več, da se podjetju omogoči ponovno uspešno delovanje brez nesolventnosti s pridobitvijo novega denarja zasebnih bank. Pravzaprav je mesto Mikkeli, tako kot vsi drugi upniki v svojih vlogah kot upniki, želelo čim bolj povečati izterjavo svojih neporavnanih zahtevkov v okviru omejitev nacionalne stečajne zakonodaje. Zato Komisija meni, da je ukrep 6 lahko ločen od ukrepov 4 in 5.

(191) Kot je opisano v uvodni izjavi 31, je podjetje Karjaportti skupaj s svojimi zasebnimi upniki vložilo zahtevek za postopek prestrukturiranja pod nadzorom sodišča na okrožnem sodišču mesta Mikkeli v skladu z Zakonom o prestrukturiranju podjetij 47/1993. Sodišču je bil predložen program prestrukturiranja, skupaj s podrobnostmi ukrepov, ki so trenutno v postopku ocenjevanja. Sodišče je po pregledu podrobnosti odobrilo program prestrukturiranja. Komisija ugotavlja, da je za podjetje Karjaportti veljal postopek prestrukturiranja pod nadzorom sodišča v okviru finske zakonodaje. Pravzaprav je namen takega postopka prestrukturiranja rehabilitacija problematičnega podjetja dolžnika s sposobnostjo preživetja, da se zagotovi njegovo nadaljnje uspešno delovanje in se dosežejo dogovori za plačilo dolga. Zato Komisija meni, da se lahko ukrepi, ki jih je mesto Mikkeli sprejelo med postopkom prestrukturiranja pod nadzorom sodišča, ocenijo v skladu z načelom vlagatelja v tržnem gospodarstvu.

(192) V skladu s sodno prakso Magefesa (54) lahko, če je država velikodušnejša kot drugi upniki podjetja, ukrepi v okviru postopka prestrukturiranja pod nadzorom sodišča pomenijo državno pomoč. V skladu s tem Komisija preverja, ali so bili zasebni in javni upniki dejansko enako obravnavani v postopku prestrukturiranja.

(193) Komisija ugotavlja, da se […] dolgov prestrukturiranja (približno [30–70] %) dolguje zasebnim upnikom. Glavni zasebni upniki so Nordea Bank, Pohjola Bank in Nordea Financing. Drugič, treba je upoštevati, da so bili upniki podjetja Karjaportti razdeljeni v različne skupine v skladu z njihovo uvrstitvijo. Skupaj z zasebnimi upniki Nordea Bank, OKO/Pohjola Bank in Nordea Financing ter specializiranim finančnim podjetjem v državni lasti Finnvera je mesto Mikkeli spadalo k skupini upnikov velikih zavarovanih dolgov. Kot je razvidno iz tabele IV, ima mesto Mikkeli znotraj teh velikih zavarovanih dolgov [10–40]-odstotni delež, zasebni upniki pa imajo skupaj [30–70]-odstotni delež. Podjetje Finnvera ima [10–40]-odstotni delež.

(194) V nadaljevanju je podrobneje ocenjen vsak ukrep, ki ga je sprejelo mesto Mikkeli:

(195) Znižanje obrestnih mer za zavarovane dolgove: Kot je razvidno iz tabele V, so bile obrestne mere za posojila in druge dolgove (neplačane stroške), ki so se upoštevali kot „veliki zavarovani dolgovi“, enaki za zasebne in javne upnike, razen za […]. Ta upnik je prejel obrestno mero […] EURIBOR za vse neporavnane zneske od začetka postopka prestrukturiranja, drugi upniki pa so za del neporavnanih zneskov prejeli le […] EURIBOR, znižan za […] % do leta 2010. Ta razlika je nastala, saj je bil […] najvišje uvrščen glede zavarovanj s premoženjem, ki jih je zagotovilo podjetje Karjaportti. Upošteva se, da višja uvrstitev […] upravičuje razliko v uporabljenih obrestnih merah.

(196) Odlog plačila posojil: Zahtevki mesta Mikkeli so bili odloženi za enako obdobje kot zahtevki drugih zavarovanih dolžnikov. Kot je razvidno iz tabele VI, mora podjetje Karjaportti plačevati obroke vsem zavarovanim upnikom od julija 2009 do leta 2015, ko zapade največji del obrokov (43 % kapitala vsakega zavarovanega dolga). Obroki, ki morajo biti plačani vsakemu upniku, so vsi v enakem razmerju v primerjavi s skupnim zneskom zahtevka zadevnega upnika (2 % neporavnanega zneska za prve tri obroke, 4 % za naslednja dva obroka in 6 % za preostali obrok). Zadnji obrok predstavlja 43 % kapitala za vsakega zavarovanega upnika. V skladu s tem mesto Mikkeli ni bilo obravnavano slabše kot zasebni upniki v podobnem položaju.

(197) Pogojna opustitev dolga: V skladu s programom prestrukturiranja, kot je opisano v uvodnih izjavah 42 in 43, zneski, ki bodo opuščeni na koncu postopka prestrukturiranja pod nadzorom sodišča, če ne bodo izpolnjene določene gospodarske zahteve, temeljijo na primerjavi med vrednostjo zavarovanja v premoženju, če bo podjetje Karjaportti še naprej delovalo, in vrednostjo zavarovanja v premoženju v primeru realizacije, ki je ugotovljena za vsakega zadevnega upnika, pri čemer se upošteva njihova uvrstitev. Vrednost zavarovanja v premoženju v obeh primerih sta ugotovila dva neodvisna cenilca v času oblikovanja programa prestrukturiranja na podlagi primerljivih cen in informacij o najemu. Ob upoštevanju tega ozadja […] ni treba opustiti dolgov na koncu postopka prestrukturiranja pod nadzorom sodišča, saj je najvišje uvrščeni upnik. Zneski za druge upnike so bili prav tako ugotovljeni po navedeni metodologiji, ugotovljeni zneski pa so predstavljeni v uvodni izjavi 43. Metodologija, uporabljena pri ugotavljanju zadevnih zneskov, je verodostojna, zlasti ker je povezala zadevno uvrstitev z vrednostjo zadevnega zavarovanja v premoženju v obeh primerih. V praksi je izračun temeljil na ocenah neodvisnih strokovnjakov, enaka načela pa so bila uporabljena pri vseh upnikih pri določanju zneskov, za katere so lahko dolgovi prestrukturiranja največ znižani po koncu postopka prestrukturiranja pod nadzorom sodišča. Ob upoštevanju tega so bili vsi upniki enako obravnavani.

(198) Na splošno Komisija meni, da mesto Mikkeli med postopkom prestrukturiranja pod nadzorom sodišča ni bilo obravnavano slabše kot zasebni upniki. Kadar so se pojavile razlike v primerjavi z drugimi upniki, so jih upravičile različne kakovosti zavarovanj v premoženju v lasti zadevnih upnikov. Zato je treba ob upoštevanju zgoraj navedenega skleniti, da upravičenec ni imel prednosti v smislu člena 107(1) PDEU zaradi postopka prestrukturiranja pod nadzorom sodišča. Pomisleki, ki jih je imela Komisija v prvi odločitvi o začetku postopka, se ovržejo in ukrepi, opisani v uvodnih izjavah 31–43, ne pomenijo državne pomoči.

7.3.5. Nakup delnic (ukrep 7)

(199) Prvič, Komisija ugotavlja, da nakup delnic ni bil del postopka prestrukturiranja pod nadzorom sodišča.

(200) Finska trdi, da je mesto Mikkeli pri nakupu delnic ravnalo v skladu z načelom zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu. Prvič, če upoštevamo logiko v zadevi BP Chemicals (glej uvodne izjave 189–191), je treba ugotoviti, ali se lahko načelo zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu uporablja v ukrepu 7, saj je mesto Mikkeli podjetju Karjaportti v preteklosti že odobrilo ukrepe pomoči. V tem okviru Komisija ugotavlja, da sta bila ukrepa 4 in 5 sprejeta pred začetkom postopka prestrukturiranja pod nadzorom sodišča, nakup delnic pa je potekal šele po njem. Poleg tega je bilo, čeprav je bil namen ukrepov 4 in 5, da se upravičencu dovoli nadaljnji dostop do likvidnosti, po začetku postopka prestrukturiranja pod nadzorom sodišča jasno, da bodo navedene potrebe obravnavane znotraj takega postopka. Zato se lahko ukrep 7 loči od ukrepov 4 in 5, načelo vlagatelja v tržnem gospodarstvu pa se načeloma lahko uporablja za ukrep 7.

(201) Kot je opisano v uvodni izjavi 156, se načelo vlagatelja v tržnem gospodarstvu uporablja, ko zemljišča ali druga sredstva kupi država. Finska je zagotovila vrednotenje vrednosti delnic, ki jo je opravil […] (55), agencija za upravljanje nepremičnin s sedežem v Helsinkih. Vrednotenje z dne 29. marca 2005 je delnice v nepremičninskem podjetju ocenilo na vrednost med 1 milijonom EUR in 1,1 milijona EUR. Vrednotenje je temeljilo na vrednosti nepremičnine v lasti podjetja. Za ugotovitev vrednosti sta se uporabljali dve metodi: kapitalska vrednost po tržni najemnini (glede na stanovanjsko statistiko finskih stat