SKLEP KOMISIJE

z dne 12. maja 2011

o tehnični specifikaciji za interoperabilnost v zvezi s podsistemom „vodenje in upravljanje prometa“ vseevropskega železniškega sistema za konvencionalne hitrosti

(notificirano pod dokumentarno številko C(2011) 3099)

(Besedilo velja za EGP)

(2011/314/EU)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Direktive 2008/57/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o interoperabilnosti železniškega sistema v Skupnosti (1) ter zlasti člena 6(1) Direktive,

ob upoštevanju naslednjega:

Člen 12 Uredbe (ES) št. 881/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o ustanovitvi Evropske železniške agencije (2) določa, da mora Evropska železniška agencija (v nadaljnjem besedilu: Agencija) zagotoviti prilagoditev tehničnih specifikacij za interoperabilnost (v nadaljnjem besedilu: TSI) tehničnemu napredku in tržnim gibanjem ter družbenim zahtevam in predlagati Komisiji spremembe TSI, ki se ji zdijo potrebne.

Komisija je z Odločbo C(2007) 3371 z dne 13. julija 2007 Agenciji podelila okvirni mandat za opravljanje nekaterih dejavnosti v skladu z Direktivo Sveta 96/48/ES z dne 23. julija 1996 o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti (3) in Direktivo 2001/16/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. marca 2001 o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za konvencionalne hitrosti (4) . V skladu s pogoji navedenega okvirnega mandata je bilo od Agencije zahtevano, da revidira TSI, sprejeto z odločbo Komisije 2006/920/ES z dne 11. avgusta 2006 o tehnični specifikaciji interoperabilnosti, ki se nanaša na podsistem „Vodenje in upravljanje prometa“ vseevropskega železniškega sistema za konvencionalne hitrosti (5) .

Agencija je 17. julija 2009 izdala priporočila glede operativnih predpisov za Evropski sistem upravljanja železniškega prometa (ERTMS) (ERA/REC/2009-02/INT), revizije Priloge P k TSI za vodenje in upravljanje prometa (ERA/REC/2009-03/INT), revizijo Priloge T k TSI za vodenje in upravljanje prometa za konvencionalne hitrosti (ERA/REC/2009-04/INT) ter priporočilo glede skladnosti z Direktivo 2007/59/ES v zvezi z usposobljenostjo strojevodij ERA/REC/2009-05/INT). Na podlagi teh štirih priporočil je bil pripravljen osnutek Odločbe Komisije o spremembi odločb 2006/920/ES in 2008/231/ES o TSI za vodenje in upravljanje prometa, ki je 25. februarja 2010 prejel pozitivno mnenje odbora, ustanovljenega v skladu s členom 29(1) Direktive 2008/57/ES.

Priporočilo Agencije z dne 7. maja 2010 (ERA/REC/03-2010/INT) predlaga nadaljnje spremembe TSI za vodenje in upravljanje železniškega prometa za konvencionalne hitrosti med drugim glede vidnosti vlaka (sklep vlaka), identifikacije vlakov in skladnosti z Direktivo 2004/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o varnosti na železnicah Skupnosti ter o spremembi Direktive Sveta 95/18/ES o izdaji licence prevoznikom v železniškem prometu in Direktive 2001/14/ES o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (6) .

SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

1. Sprejme se tehnična specifikacija za interoperabilnost (TSI) v zvezi s podsistemom „vodenje in upravljanje prometa“ vseevropskega železniškega sistema za konvencionalne hitrosti, kot je določena v Prilogi.

2. TSI iz Priloge k temu sklepu se uporablja za podsistem Vodenje in upravljanje železniškega prometa, kot je opredeljen v točki 2.4 Priloge II k Direktivi 2008/57/ES.

Člen 2

1. Agencija na svoji spletni strani objavi sezname oznak iz delov 9, 10, 11, 12 in 13 Dodatka Pa.

2. Agencija redno posodablja sezname oznak iz odstavka 1 in obvešča Komisijo o njihovih spremembah.

Komisija obvešča države članice o spremembah teh oznak prek odbora, ustanovljenega v skladu s členom 29 Direktive 2008/57/ES.

Člen 3

Do 31. decembra 2013 se lahko evropska številka vozila spremeni ob novi registraciji vozila in odpravi prve registracije, če se vozilo, kot je opredeljeno v členu 2(c) Direktive 2008/57/ES, proda ali da v najem za neprekinjeno obdobje, daljše od 6 mesecev, in če se ni spremenila nobena od tehničnih lastnosti, na podlagi katerih je bilo vozilo odobreno za začetek obratovanja.

Če pri navedeni novi registraciji ne gre za isto državo članico kot pri prvi, lahko registracijski subjekt, ki je pristojen za novo registracijo, zahteva kopijo dokumentacije o prvi registraciji.

Takšna sprememba evropske številke vozila ne vpliva na uporabo členov 21 do 26 Direktive št. 2008/57/ES, kar zadeva postopke za odobritev.

Upravne stroške spremembe evropske številke vozila nosi vložnik, ki zahteva spremembo evropske številke vozila.

Člen 4

Če tega niso storile že v skladu z Odločbo 2006/920/ES, države članice v šestih mesecih od začetka veljavnosti TSI iz Priloge obvestijo Komisijo o naslednjih vrstah sporazumov:

nacionalni sporazumi med državami članicami in prevozniki v železniškem prometu ali upravljavci železniške infrastrukture, sklenjeni bodisi na trajni bodisi na začasni osnovi, ki so potrebni zaradi posebne ali lokalne narave predvidene prevozne storitve;

mednarodni sporazumi med eno ali več državami članicami in vsaj eno tretjo državo ali med prevozniki v železniškem prometu ali upravljavci železniške infrastrukture držav članic in vsaj enim prevoznikom v železniškem prometu ali upravljavcem železniške infrastrukture tretje države, ki zagotavljajo pomembne ravni lokalne ali regionalne interoperabilnosti.

Člen 5

Vsaka država članica posodobi nacionalni izvedbeni načrt TSI, ki ga je uvedla v skladu s členom 4 Odločbe 2006/920/ES. Posodobljen izvedbeni načrt se pripravi v skladu s Poglavjem 7 Priloge k temu sklepu.

Vsaka država članica najkasneje do 31. decembra 2012 posreduje posodobljen izvedbeni načrt drugim državam članicam in Komisiji.

Člen 6

Odločba Komisije 2006/920/ES se razveljavi z učinkom od 1. januarja 2012.

Člen 7

Ta sklep se uporablja od 1. januarja 2012.

Vendar:

Člen 8

Ta sklep je naslovljen na države članice.

(1) UL L 191, 18.7.2008, str. 1.

(2) UL L 164, 30.4.2004, str. 1.

(3) UL L 235, 17.9.1996, str. 6.

(4) UL L 110, 20.4.2001, str. 1.

(5) UL L 359, 18.12.2006, str. 1.

(6) UL L 164, 30.4.2004, str. 44.

PRILOGA

TEHNIČNA SPECIFIKACIJA ZA INTEROPERABILNOST ZA PODSISTEM „VODENJE IN UPRAVLJANJE PROMETA“

KAZALO

1. UVOD

1.1 Tehnično področje uporabe

1.2 Geografska pokritost

1.3 Vsebina te TSI

2. OPREDELITEV PODSISTEMA/PODROČJA UPORABE

2.1 Podsistem

2.2 Področje uporabe

2.2.1 Osebje in vlaki

2.2.2 Načela

2.2.3 Uporabnost pri obstoječih vozilih in infrastrukturi

3. BISTVENE ZAHTEVE

3.1 Skladnost z bistvenimi zahtevami

3.2 Bistvene zahteve – pregled

4. ZNAČILNOSTI PODSISTEMA

4.1 Uvod

4.2 Funkcionalne in tehnične specifikacije za podsistem

4.2.1 Specifikacije, ki se nanašajo na osebje

4.2.1.1 Splošne zahteve

4.2.1.2 Dokumentacija za strojevodje

4.2.1.2.1 Pravilnik za strojevodjo

4.2.1.2.2 Opis proge in ustrezne opreme ob progah, na katerih poteka promet

4.2.1.2.2.1 Priprava Navodil o progi

4.2.1.2.2.2 Spremembe informacij iz Navodil o progi

4.2.1.2.2.3 Takojšnje obveščanje strojevodje

4.2.1.2.3 Vozni redi

4.2.1.2.4 Železniški vozni park

4.2.1.3 Dokumentacija za osebje prevoznikov železniškega prometa razen strojevodij

4.2.1.4 Dokumentacija za osebje upravljavca infrastrukture, ki odobri vožnjo vlaka

4.2.1.5 Komunikacije v zvezi z varnostjo med vlakovnim osebjem, drugim osebjem prevoznika v železniškem prometu in osebjem, ki odobri vožnjo vlaka

4.2.2 Specifikacije, ki se nanašajo na vlake

4.2.2.1 Vidnost vlaka

4.2.2.1.1 Splošna zahteva

4.2.2.1.2 Čelo vlaka

4.2.2.1.3 Sklep vlaka

4.2.2.2 Slišnost vlaka

4.2.2.2.1 Splošna zahteva

4.2.2.2.2 Nadzor

4.2.2.3 Identifikacija vozila

4.2.2.4 Varnost potnikov in tovora

4.2.2.4.1 Varnost tovora

4.2.2.4.2 Varnost potnikov

4.2.2.5 Sestava vlaka

4.2.2.6 Zaviranje vlaka

4.2.2.6.1 Minimalne zahteve zavornega sistema

4.2.2.6.2 Zavorna moč

4.2.2.7 Zagotavljanje, da je vlak v dobrem voznem stanju

4.2.2.7.1 Splošna zahteva

4.2.2.7.2 Zahtevani podatki

4.2.2.8 Zahteve glede opazovanja signalov in progovnih znamenj

4.2.2.9 Budnik

4.2.3 Specifikacije, ki se nanašajo na obratovanje vlaka

4.2.3.1 Načrtovanje vlaka

4.2.3.2 Identifikacija vlakov

4.2.3.2.1 Oblika številke vožnje vlaka

4.2.3.3 Odhod vlaka

4.2.3.3.1 Preverjanja in preskusi pred odhodom

4.2.3.3.2 Obveščanje upravljavca infrastrukture o obratovalnem stanju vlaka

4.2.3.4 Upravljanje prometa

4.2.3.4.1 Splošne zahteve

4.2.3.4.2 Javljanje vlaka

4.2.3.4.2.1 Podatki, potrebni za javljanje položaja vlaka

4.2.3.4.2.2 Predvideni čas predaje

4.2.3.4.3 Nevarno blago

4.2.3.4.4 Kakovost obratovanja

4.2.3.5 Evidentiranje podatkov

4.2.3.5.1 Evidentiranje nadzornih podatkov zunaj vlaka

4.2.3.5.2 Evidentiranje nadzornih podatkov na vlaku

4.2.3.6 Delovanje v poslabšanih razmerah

4.2.3.6.1 Obvestilo drugim uporabnikom

4.2.3.6.2 Obvestilo strojevodjem

4.2.3.6.3 Dogovorjeni postopek ob nepredvidenih dogodkih

4.2.3.7 Upravljanje v izrednih razmerah

4.2.3.8 Pomoč vlakovnemu osebju ob nezgodi ali večji okvari železniškega voznega parka

4.3 Funkcionalne in tehnične specifikacije za vmesnike

4.3.1 Vmesniki s TSI Infrastruktura

4.3.2 Vmesniki s TSI Nadzor-vodenje in signalizacija

4.3.3 Vmesniki s TSI Železniški vozni park

4.3.3.1 Vmesniki s TSI v zvezi z lokomotivami in TSI Potniški železniški vozni park

4.3.3.2 Vmesniki s TSI v zvezi s tovornimi vagoni

4.3.4 Vmesniki z energijsko TSI

4.4 Operativna pravila

4.5 Pravila glede vzdrževanja

4.6 Poklicna usposobljenost

4.6.1 Strokovna usposobljenost

4.6.1.1 Strokovno znanje

4.6.1.2 Sposobnost uporabe tega znanja v praksi

4.6.2 Jezikovna usposobljenost

4.6.2.1 Načela

4.6.2.2 Raven znanja

4.6.3 Začetno in trajno ocenjevanje osebja

4.6.3.1 Osnovne postavke

4.6.3.2 Analiza potreb po usposabljanju

4.6.3.2.1 Oblikovanje analize potreb po usposabljanju

4.6.3.2.2 Posodabljanje analize potreb po usposabljanju

4.6.3.2.3 Posebne postavke za vlakovno osebje in pomožno osebje

4.6.3.2.3.1 Znanje o infrastrukturi

4.6.3.2.3.2 Znanje o železniškem voznem parku

4.6.3.2.3.3 Pomožno osebje

4.7 Zdravstveni in varnostni pogoji

4.7.1 Uvod

4.7.2 Se črta.

4.7.3 Se črta.

4.7.4 Zdravstveni pregledi in psihološka preverjanja

4.7.4.1 Pred nastopom službe

4.7.4.1.1 Minimalna vsebina zdravstvenega pregleda

4.7.4.1.2 Psihološko preverjanje

4.7.4.2 Po nastopu službe

4.7.4.2.1 Pogostost rednih zdravstvenih pregledov

4.7.4.2.2 Minimalna vsebina rednega zdravstvenega pregleda

4.7.4.2.3 Dodatni zdravstveni pregledi in/ali psihološka preverjanja

4.7.5 Zdravstvene zahteve

4.7.5.1 Splošne zahteve

4.7.5.2 Zahteve glede vida

4.7.5.3 Zahteve glede sluha

4.8 Registri infrastrukture in vozil

4.8.1 Infrastruktura

4.8.2 Železniški vozni park

5. KOMPONENTE INTEROPERABILNOSTI

5.1 Opredelitev pojmov

5.2 Seznam komponent

6. OCENA SKLADNOSTI IN/ALI PRIMERNOSTI ZA UPORABO KOMPONENT IN VERIFIKACIJA PODSISTEMA

6.1 Komponente interoperabilnosti

6.2 Podsistem Vodenje in upravljanje prometa

6.2.1 Načela

7. IZVAJANJE

7.1 Načela

7.2 Smernice za izvajanje

7.3 Posebni primeri

7.3.1 Uvod

7.3.2 Seznam posebnih primerov

7.3.2.1 Začasni posebni primer (T1) Estonija, Latvija in Litva

7.3.2.2 Začasni posebni primer (T2) Irska in Združeno kraljestvo

Dodatek A: Operativni predpisi ERTMS/ETCS

Dodatek B: Drugi predpisi, ki omogočajo usklajeno obratovanje.

Dodatek C: Z varnostjo povezana komunikacijska metodologija

Dodatek D: Oblike signala Informacije, do katerih mora imeti dostop prevoznik v železniškem prometu, v zvezi s progami, na katerih namerava obratovati

Dodatek E: Raven jezika in komunikacije

Dodatek F:

Dodatek G:

Dodatek H:

Dodatek I:

Dodatek J: Osnovne postavke v zvezi s strokovno usposobljenostjo za naloge, povezane s „spremljanjem vlakov“

Dodatek K:

Dodatek L: Osnovne postavke v zvezi s strokovno usposobljenostjo za naloge priprave vlaka

Dodatek M:

Dodatek N:

Dodatek O:

Dodatek P:

Dodatek Pa:

Dodatek Q:

Dodatek R:

Dodatek S:

Dodatek T: Zavorna moč

Dodatek U: Seznam odprtih točk

Dodatek V:

Dodatek W: Glosar

1. UVOD

1.1 Tehnično področje uporabe

Ta Tehnična specifikacija za interoperabilnost (v nadaljevanju: TSI) zadeva podsistem „vodenje in upravljanje prometa“, naveden na seznamu v točki 1 Priloge II k Direktivi 2008/57/ES. Dodatne informacije o podsistemu so navedene v poglavju 2.

1.2 Geografska pokritost

Območje uporabe te TSI je vseevropski železniški sistem za konvencionalne hitrosti, kakor je opisan v Prilogi I k Direktivi 2008/57/ES.

1.3 Vsebina te TSI

V skladu s členom 5(3) Direktive 2008/57/ES ta TSI:

(a) navaja predvideno področje uporabe podsistema „vodenje in upravljanje prometa“ – Poglavje 2;

(b) določa bistvene zahteve za zadevni podsistem in njegove vmesnike glede na druge podsisteme – Poglavje 3;

(c) določa funkcionalne in tehnične specifikacije, ki jih morajo izpolnjevati podsistem in njegovi vmesniki glede na druge podsisteme. Po potrebi se te specifikacije lahko razlikujejo glede na uporabo podsistema, na primer glede na kategorije prog, vozlišč in/ali železniškega voznega parka, kakor je predvideno v Prilogi I k Direktivi 2008/57/ES – Poglavje 4;

(d) določa komponente interoperabilnosti in vmesnike, ki jih zajemajo evropske specifikacije, vključno z evropskimi standardi, potrebnimi za doseganje interoperabilnosti v vseevropskem železniškem sistemu za konvencionalne hitrosti – Poglavje 5;

(e) v vsakem obravnavanem primeru posebej navaja, katere postopke je treba uporabiti za oceno skladnosti ali primernosti za uporabo komponent interoperabilnosti – Poglavje 6;

(f) navaja strategijo za izvajanje TSI. Treba je zlasti določiti faze, ki jih je treba doseči, in elemente, ki se lahko uporabijo za postopen prehod iz obstoječega stanja do končnega, ko bo skladnost s TSI postala standard – Poglavje 7;

(g) navaja pogoje glede strokovne usposobljenosti, zdravja in varnosti pri delu, ki se zahtevajo za zadevno osebje pri vodenju in vzdrževanju zadevnega podsistema ter pri izvajanju TSI – Poglavje 4.

Poleg tega se lahko v skladu s členom 5(5) Direktive 2008/57/ES za vsako TSI predvidijo posebni primeri. Ti so navedeni v Poglavju 7.

Ta TSI v Poglavju 4 zajema tudi posebna pravila glede obratovanja in vzdrževanja za področje uporabe, navedeno v točkah 1.1 in 1.2 te priloge.

2. OPREDELITEV PODSISTEMA/PODROČJA UPORABE

2.1 Podsistem

Podsistem „vodenje in upravljanje prometa“ je opredeljen v točki 2.4 Priloge II k Direktivi 2008/57/ES kot:

„Postopki in dodatna oprema, ki omogoča usklajeno obratovanje raznih strukturnih podsistemov med normalnim, pa tudi zmanjšanim obratovanjem, vključno zlasti s sestavo vlaka in vožnjami vlakov, načrtovanjem in upravljanjem prometa. Strokovna usposobljenost, ki se lahko zahteva za opravljanje čezmejnih storitev v železniškem prometu.“

2.2 Področje uporabe

Ta TSI se uporablja za podsistem „vodenje in upravljanje prometa“ za upravljavce železniške infrastrukture in prevoznike v železniškem prometu pri obratovanju vlakov na progah vseevropskega železniškega omrežja za konvencionalne hitrosti.

Specifikacije, določene v TSI za vodenje in upravljanje prometa, se lahko uporabljajo kot referenčni dokument za obratovanje vlakov, čeprav niso zajeti v področje uporabe te TSI.

2.2.1 Osebje in vlaki

Točki 4.6 in 4.7 se uporabljata za osebje, ki opravlja za varnost pomembne naloge spremljanja vlaka pri prehodu meje med državami, delujoče zunaj krajev, ki so v programu omrežja posameznega upravljavca železniške infrastrukture določeni kot „obmejni“ in so vključeni v njegovo varnostno dovoljenje.

Točka 4.6.2 se uporablja tudi za strojevodje, kot določa točka 8 Priloge VI k Direktivi 2007/59/ES. Če je dejavnost uslužbenca povezana le z delom znotraj „obmejnih“ krajev, opisanih v prvem odstavku te točke, se ne šteje, da je uslužbenec prečkal mejo.

Za osebje, ki opravlja za varnost pomembne naloge odprave vlakov in odobritve vožnje vlaka, se uporablja medsebojno priznavanje strokovne usposobljenosti med državami članicami.

Za osebje, ki opravlja za varnost pomembne naloge, povezane s končno pripravo vlaka, preden bo ta prečkal mejo, in dela zunaj „obmejnih“ krajev, opisanih v prvem odstavku te točke, velja točka 4.6 ob medsebojnem priznavanju pogojev glede zdravja in varnosti pri delu med državami članicami. Če vsa vozila vlaka, ki prečka državno mejo, prečkajo mejo le do „obmejnih“ krajev, opisanih v prvem odstavku te točke, se vlak ne šteje za mednarodni vlak.

To je povzeto v spodnjih preglednicah:

Osebje, ki sodeluje pri sestavi in odpravi vlakov, ki bodo prečkali državne meje in nadaljevali vožnjo prek obmejnega kraja

Naloga Strokovna usposobljenost Medicinske zahteve Spremljanje vlaka 4.6 4.7 Odobritev vožnje vlaka Medsebojno priznavanje Medsebojno priznavanje Priprava vlaka 4.6 Medsebojno priznavanje Odprava vlaka Medsebojno priznavanje Medsebojno priznavanje





Osebje, ki upravlja vlake, ki ne prečkajo državnih meja ali jih prečkajo le do obmejnih krajev

Naloga Strokovna usposobljenost Medicinske zahteve Spremljanje vlaka Medsebojno priznavanje Medsebojno priznavanje Odobritev vožnje vlaka Medsebojno priznavanje Medsebojno priznavanje Priprava vlaka Medsebojno priznavanje Medsebojno priznavanje Odprava vlaka Medsebojno priznavanje Medsebojno priznavanje

2.2.2 Načela

Ta TSI zajema tiste elemente (kakor je določeno v poglavju 4) podsistema „vodenje in upravljanje prometa“ za konvencionalne hitrosti, kjer med prevozniki v železniškem prometu in upravljavci železniške infrastrukture večinoma obstajajo operativni vmesniki ali kjer je interoperabilnost posebej koristna.

Prevozniki v železniškem prometu in upravljavci železniške infrastrukture morajo zagotoviti, da so z uvedbo ustreznih procesov izpolnjene vse zahteve glede pravil in postopkov ter dokumentacije. Uvedba teh procesov je pomemben del sistema varnega upravljanja prevoznikov v železniškem prometu in upravljavcev železniške infrastrukture, kot to zahteva Direktiva 2004/49/ES. Preden podeli varnostno spričevalo/dovoljenje, ustrezen nacionalni organ za varnost oceni sistem varnega upravljanja.

2.2.3 Uporabnost pri obstoječih vozilih in infrastrukturi

Čeprav se večina zahtev iz te TSI nanaša na procese in postopke, se številne zahteve nanašajo tudi na fizične elemente, vlake in vozila, ki so pomembni za obratovanje.

Merila za načrtovanje teh elementov so opisana v TSI za druge podsisteme, denimo železniški vozni park. V okviru te TSI je upoštevana njihova operativna funkcija.

3. BISTVENE ZAHTEVE

3.1 Skladnost z bistvenimi zahtevami

V skladu s členom 4(1) Direktive 2008/57/ES morajo vseevropski železniški sistem za konvencionalne hitrosti, podsistemi in komponente interoperabilnosti izpolnjevati bistvene zahteve, ki so določene med splošnimi zahtevami v Prilogi III k tej direktivi.

3.2 Bistvene zahteve – pregled

Bistvene zahteve zajemajo:

— varnost,

— zanesljivost in razpoložljivost,

— zdravje,

— varstvo okolja,

— tehnično združljivost.

V skladu z Direktivo 2008/57/ES so bistvene zahteve lahko splošno veljavne za celoten vseevropski železniški sistem za konvencionalne hitrosti ali pa so specifične za vsak podsistem in njegove komponente.

Spodnja preglednica povzema ustrezanje med bistvenimi zahtevami iz Priloge III k Direktivi 2008/57/ES in to TSI.

Točka Naslov točke Varnost Zanesljivost in razpoložljivost, Zdravje Varstvo okolja Tehnična združljivost Bistvene zahteve, značilne za vodenje in upravljanje prometa 1.1.1 1.1.2 1.1.3 1.1.4 1.1.5 1.2 1.3.1 1.3.2 1.4.1 1.4.2 1.4.3 1.4.4 1.4.5 1.5 2.6.1 2.6.2 2.6.3 4.2.1.2 Dokumentacija za strojevodje X X X 4.2.1.2.1 Pravilnik X X X 4.2.1.2.2 Navodila o progi X X 4.2.1.2.2.1 Priprava navodil o progi X 4.2.1.2.2.2 Spremembe informacij iz navodil o progi X X 4.2.1.2.2.3 Takojšnje obveščanje strojevodje X X X 4.2.1.2.3 Časovni razporedi X X X 4.2.1.2.4 Železniški vozni park X X X 4.2.1.3 Dokumentacija za osebje prevoznikov železniškega prometa razen strojevodij X X X 4.2.1.4 Dokumentacija za osebje upravljavca infrastrukture, ki odobri vožnjo vlaka X X X 4.2.1.5 Komunikacije v zvezi z varnostjo med vlakovnim osebjem, drugim osebjem prevoznika v železniškem prometu in osebjem, ki odobri vožnjo vlaka X X X X 4.2.2.1 Vidnost vlaka X X X 4.2.2.1.1 Splošna zahteva X X X 4.2.2.1.2 Čelo vlaka X X X 4.2.2.1.3 Sklep vlaka X X X 4.2.2.2 Slišnost vlaka X X X X 4.2.2.2.1 Splošna zahteva X X X 4.2.2.2.2 Nadzor X X 4.2.2.3 Identifikacija vozila X X X 4.2.2.4 Varnost potnikov in tovora X 4.2.2.5 Sestava vlaka X 4.2.2.6 Zaviranje vlaka X X X 4.2.2.6.1 Minimalne zahteve zavornega sistema X X X 4.2.2.6.2 Zavorna moč X X X 4.2.2.7 Zagotavljanje, da je vlak v dobrem voznem stanju X X X 4.2.2.7.1 Splošna zahteva X X 4.2.2.7.2 Zahtevani podatki X X 4.2.2.8 Zahteve glede opazovanja signalov in progovnih znamenj X X 4.2.2.9 Budnik X 4.2.3.1 Načrtovanje vlaka X X X 4.2.3.2 Identifikacija vlakov X X X 4.2.3.3 Odhod vlaka X X 4.2.3.3.1 Preverjanja in preskusi pred odhodom X X X X 4.2.3.3.2 Obveščanje upravljavca infrastrukture o obratovalnem stanju vlaka X X X X 4.2.3.4 Upravljanje prometa X X X 4.2.3.4.1 Splošne zahteve X X X 4.2.3.4.2 Javljanje vlaka X X X 4.2.3.4.2.1 Podatki, potrebni za javljanje položaja vlaka X X 4.2.3.4.2.2 Predvideni čas predaje X X 4.2.3.4.3 Nevarno blago X X 4.2.3.4.4 Kakovost obratovanja X X 4.2.3.5 Evidentiranje podatkov X X 4.2.3.5.1 Evidentiranje nadzornih podatkov zunaj vlaka X X 4.2.3.5.2 Evidentiranje nadzornih podatkov na vlaku X X 4.2.3.6 Delovanje v poslabšanih razmerah X X X 4.2.3.6.1 Obvestilo drugim uporabnikom X X 4.2.3.6.2 Obvestilo strojevodjem X 4.2.3.6.3 Dogovorjeni postopek ob nepredvidenih dogodkih X X X 4.2.3.7 Upravljanje v izrednih razmerah X X X 4.2.3.8 Pomoč vlakovnemu osebju ob nezgodi ali večji okvari železniškega voznega parka X 4.4 Operativna pravila ERTMS X X 4.6 Poklicna usposobljenost X X X 4.7 Zdravstveni in varnostni pogoji X

4. ZNAČILNOSTI PODSISTEMA

4.1 Uvod

Podsistem „vodenje in upravljanje prometa“, kakor je opisan v točki 2.2, ob upoštevanju vseh ustreznih bistvenih zahtev zajema le elemente, določene v tem poglavju.

V skladu z Direktivo 2001/14/ES je upravljavec železniške infrastrukture v celoti odgovoren za predložitev vseh ustreznih zahtev za vlake, ki imajo dovoljenje za vožnjo po njegovem omrežju, pri čemer se upoštevajo nagibne razmere posameznih prog ter funkcionalne ali tehnične specifikacije, določene v tem poglavju.

4.2 Funkcionalne in tehnične specifikacije za podsistem

Funkcionalne in tehnične specifikacije za podsistem „vodenje in upravljanje prometa“ sestavljajo:

— specifikacije, ki se nanašajo na osebje,

— specifikacije, ki se nanašajo na vlake,

— specifikacije, ki se nanašajo na obratovanje vlaka.

4.2.1 Specifikacije, ki se nanašajo na osebje

4.2.1.1 Splošne zahteve

Ta točka obravnava osebje, ki sodeluje pri vodenju podsistema z izvajanjem za varnost pomembnih nalog, v katere je vključen neposreden vmesnik med prevoznikom v železniškem prometu in upravljavcem železniške infrastrukture.

(1) Osebje prevoznika v železniškem prometu: (a) opravlja nalogo vožnje vlakov (v tej TSI „strojevodja“) in je del „vlakovnega osebja“, (b) opravlja naloge na vlaku (razen vožnje) in je del „vlakovnega osebja“, (c) opravlja naloge priprave vlakov.

(2) Osebje upravljavca železniške infrastrukture, ki opravlja nalogo odobritve vožnje vlakov

Zajeta področja so:

— Dokumentacija

— Obveščanje

Poleg tega ta TSI za osebje, kot je določeno v točki 2.2.1., določa zahteve glede:

— strokovne usposobljenosti (glej točko 4.6 in Dodatek L),

— zdravstvenih in varnostnih pogojev (glej točko 4.7).

4.2.1.2 Dokumentacija za strojevodje

Prevoznik v železniškem prometu, ki upravlja vlak, mora strojevodji zagotoviti vse potrebne informacije in dokumentacijo, da ta lahko opravi svoje naloge.

Te informacije morajo upoštevati vse potrebne elemente za obratovanje v normalnih, poslabšanih ali izrednih razmerah za proge, na katerih poteka promet, in za železniški vozni park, ki se uporablja na teh progah.

4.2.1.2.1 Pravilnik za strojevodjo

Vsi potrebni postopki, ki veljajo za strojevodjo, morajo biti zajeti v dokumentu ali računalniški datoteki z naslovom „Pravilnik za strojevodjo“.

V Pravilniku za strojevodjo so navedene zahteve, ki veljajo za vse prevožene proge in železniški vozni park, uporabljen na teh progah, v skladu z obratovanjem v normalnih, poslabšanih ali izrednih razmerah, s katerimi se strojevodja lahko sooči.

Pravilnik za strojevodjo mora zajemati dva ločena vidika:

— prvi opisuje skupne predpise in postopke, ki veljajo po vsem vseevropskem železniškem omrežju (ob upoštevanju vsebine dodatkov A, B in C),

— drugi določa vse potrebne predpise in postopke, značilne za posameznega upravljavca železniške infrastrukture.

Vsebovati mora postopke, ki zajemajo najmanj naslednje vidike:

— varnost in zaščita osebja,

— signalizacija, nadzor in vodenje,

— obratovanje vlakov, tudi v poslabšanih razmerah,

— vleka in železniški vozni park,

— nezgode in nesreče.

Za sestavo Pravilnika za strojevodjo je odgovoren prevoznik v železniškem prometu.

Prevoznik v železniškem prometu mora Pravilnik za strojevodjo predstaviti v enaki obliki za vso infrastrukturo, po kateri bo strojevodja vozil.

Prevoznik v železniškem prometu mora Pravilnik za strojevodjo sestaviti tako, da se omogoči uporaba vseh pravil za uporabo s strani strojevodje.

Pravilnik mora imeti dva dodatka:

— Dodatek 1: Priročnik za komunikacijske postopke,

— Dodatek 2: Zbirka obrazcev.

Sporočila in obrazci morajo ostati v „delovnem“ jeziku upravljavcev infrastrukture.

Postopek za pripravo in posodobitev pravilnika za strojevodjo mora obsegati naslednje korake:

— upravljavec infrastrukture (ali organizacija, ki je odgovorna za pripravo operativnih predpisov) mora prevozniku v železniškem prometu predložiti ustrezne informacije v delovnem jeziku upravljavca infrastrukture,

— prevoznik v železniškem prometu mora sestaviti začetni ali posodobljen dokument,

— če prevoznik v železniškem prometu ne sestavi Pravilnika za strojevodjo v istem jeziku, v katerem je bila ustrezna informacija prvotno predložena, mora poskrbeti za vse potrebne prevode in/ali zagotoviti obrazložitvene opombe v drugem jeziku.

Upravljavec infrastrukture mora zagotoviti, da je vsebina dokumentacije, ki se predloži prevoznikom v železniškem prometu, popolna in pravilna.

Prevoznik v železniškem prometu mora zagotoviti, popolnost in pravilnost Pravilnika za strojevodjo.

4.2.1.2.2 Opis proge in ustrezne opreme ob progah, na katerih poteka promet

Strojevodjem je treba za proge, po katerih bodo vozili, zagotoviti opis prog in s tem povezane opreme ob progi, ki zadevajo nalogo vožnje vlaka. Te informacije morajo biti opredeljene v enotnem dokumentu, poimenovanem „Navodila o progi“ (v pisni ali računalniški obliki).

Navodila o progi morajo zajemati najmanj naslednje podatke:

— splošne obratovalne lastnosti,

— oznake o nagibnih razmerah oziroma o lomu nivelete na progi,

— podroben diagram proge.

4.2.1.2.2.1 Priprava Navodil o progi

Obliko Navodil o progi je treba pripraviti enako za vse infrastrukture, po katerih poteka promet vlakov enega prevoznika v železniškem prometu.

Prevoznik v železniškem prometu je odgovoren za primerno in pravilno sestavo Navodil o progi (npr. za zagotovitev potrebnih prevodov in/ali obrazložitvenih opomb) na podlagi informacij, ki jih prejme od upravljavca infrastrukture.

Vsebovati morajo naslednje informacije (seznam ni dokončen):

(a) splošne obratovalne lastnosti: — vrsta signalizacije in ustrezen prometni režim (dvotirna proga, dvosmerni promet, vožnja po levi ali desni itn.), — vrsta pogonskega vira energije, — vrsta naprav za vzpostavljanje radijske zveze med vlakom in mestom, s katerega se vodi promet.

(b) oznake o nagibnih razmerah oziroma o lomu nivelete na progi z ustreznimi vrednostmi in lokacijami;

(c) podroben diagram proge: — imena postaj in ključnih mest na progi ter njihov položaj; — imena postaj in ključnih mest na progi ter njihov položaj, - predori, vključno z lokacijo, imenom, dolžino, posebne informacije, kakršne so dostopne poti in točke varnega izstopa ter varna mesta za evakuacijo potnikov, — bistvene lokacije, kot so nevtralni odseki železniškega omrežja, — dovoljene hitrostne omejitve za vsak zadevni tir in po potrebi različne hitrosti za nekatere vrste vlakov, — odgovorni upravljavec infrastrukture, — sredstva za komuniciranje s središčem za upravljanje / nadzor prometa v normalnih in poslabšanih razmerah.

Upravljavec infrastrukture mora zagotoviti, da je vsebina dokumentacije, ki se predloži prevoznikom v železniškem prometu, popolna in pravilna.

Prevoznik v železniškem prometu mora zagotoviti, popolnost in pravilnost Navodil o progi.

4.2.1.2.2.2 Spremembe informacij iz Navodil o progi

Upravljavec infrastrukture mora prevoznika v železniškem prometu obvestiti o vseh trajnih ali začasnih spremembah informacij, predloženih v skladu s točko 4.2.1.2.2.1.

Prevoznik v železniškem prometu mora te spremembe zbrati v za to namenjenem dokumentu ali računalniški datoteki, katerih oblika je enaka za vse infrastrukture, po katerih poteka promet vlakov enega prevoznika v železniškem prometu.

Upravljavec infrastrukture mora zagotoviti, da je vsebina dokumentacije, ki se predloži prevoznikom v železniškem prometu, popolna in pravilna.

Prevoznik v železniškem prometu mora zagotoviti, da je vsebina zbirnega dokumenta o spremembah informacij iz Navodil o progi popolna in pravilna.

4.2.1.2.2.3 Takojšnje obveščanje strojevodje

Upravljavec infrastrukture mora strojevodje takoj obvestiti o vseh spremembah proge ali zadevne opreme ob progi, o katerih ni bilo podano obvestilo o spremembah informacij iz Navodil o progi, kot je določeno v točki 4.2.1.2.2.2.

4.2.1.2.3 Vozni redi

Pošiljanje podatkov o voznih redih omogoča točnost vožnje vlakov in pomaga pri učinkovitosti storitev.

Prevoznik v železniškem prometu mora strojevodjem posredovati informacije, potrebne za normalen promet vlakov, ki vključujejo vsaj naslednje:

— identifikacijo vlaka,

— po potrebi dneve, ko vlaki vozijo,

— kraje postanka in s tem povezana opravila,

— druge časovne točke,

— čas prihoda/odhoda/prevoza na vsaki od navedenih točk.

Take informacije o prometu vlakov, ki morajo temeljiti na informacijah, ki jih zagotovi upravljavec infrastrukture, se lahko pošljejo v elektronski obliki ali na papirju.

Oblika informacij za strojevodje mora biti enotna po vseh progah, po katerih vozi prevoznik v železniškem prometu.

4.2.1.2.4 Železniški vozni park

Prevoznik v železniškem prometu mora strojevodji zagotoviti vse informacije v zvezi z obratovanjem železniškega voznega parka v poslabšanih razmerah (kakor so vlaki, ki potrebujejo pomoč). Taka dokumentacija mora biti usmerjena tudi na poseben vmesnik z osebjem upravljavca infrastrukture za tovrstne primere.

4.2.1.3 Dokumentacija za osebje prevoznikov železniškega prometa razen strojevodij

Prevoznik v železniškem prometu mora vsemu svojemu osebju (vlakovnemu ali drugemu), vključenemu v za varnost pomembne naloge, ki vsebujejo neposreden vmesnik z osebjem, opremo ali sistemi upravljavca infrastrukture, priskrbeti pravila, postopke ter posebne informacije o železniškem voznem parku in progi, potrebne za take naloge. Te informacije se uporabljajo pri obratovanju v normalnih in poslabšanih razmerah.

Struktura, oblika, vsebina ter postopek priprave in posodabljanja teh informacij za vlakovno osebje morajo biti v skladu s specifikacijo iz pododdelka 4.2.1.2 te TSI.

4.2.1.4 Dokumentacija za osebje upravljavca infrastrukture, ki odobri vožnjo vlaka

Vse informacije, potrebne za zagotavljanje komunikacije v zvezi z varnostjo med osebjem, ki odobri vožnjo vlakov, in vlakovnim osebjem, morajo biti določene v:

— dokumentih, ki opisujejo komunikacijska načela (Dodatek C),

— dokumentu z naslovom Zbirka obrazcev.

Upravljavec infrastrukture mora te dokumente sestaviti v svojem delovnem jeziku.

4.2.1.5 Komunikacije v zvezi z varnostjo med vlakovnim osebjem, drugim osebjem prevoznika v železniškem prometu in osebjem, ki odobri vožnjo vlaka

Za komunikacije v zvezi z varnostjo med vlakovnim osebjem, drugim osebjem prevoznika v železniškem prometu (kakor je opredeljeno v Dodatku L) in osebjem, ki odobri vožnjo vlaka, se uporablja delovni jezik (glej glosar), ki ga uporablja upravljavec infrastrukture na zadevni progi.

Načela za komunikacije v zvezi z varnostjo med vlakovnim osebjem in osebjem, ki je odgovorno za odobritev vožnje vlakov, so navedena v Dodatku C.

V skladu z Direktivo 2001/14/ES je upravljavec infrastrukture odgovoren za objavo „delovnega“ jezika, ki ga njegovo osebje uporablja med vsakodnevnim obratovanjem.

Kadar pa je zaradi lokalne prakse treba zagotoviti uporabo še enega jezika, mora upravljavec infrastrukture določiti zemljepisne meje njegove uporabe.

4.2.2 Specifikacije, ki se nanašajo na vlake

4.2.2.1 Vidnost vlaka

4.2.2.1.1 Splošna zahteva

Prevoznik v železniškem prometu mora zagotoviti, da so vlaki opremljeni s sredstvi, ki označujejo čelo in sklep vlaka.

4.2.2.1.2 Čelo vlaka

Prevoznik v železniškem prometu mora z namestitvijo in razporeditvijo prižganih belih čelnih luči zagotoviti, da je približujoči se vlak jasno viden in prepoznaven.

Naprej obrnjeni sprednji del čelnega vozila vlaka mora biti opremljen s tremi lučmi v obliki enakokrakega trikotnika, kakor prikazuje slika. Te luči morajo biti vedno prižgane, kadar vlak vozi s tega konca.

Prednje luči morajo optimizirati opaznost vlaka (npr. za delavce na tirih in uporabnike javnih križišč) (pozicijske luči), zagotavljati strojevodji zadostno vidnost (osvetlitev proge pred njim, progovnih znamenj/signalnih oznak itd.)(čelne luči) ponoči in ob slabi vidljivosti ter ne smejo zaslepiti strojevodij nasproti vozečih vlakov.

Razmik, višina nad tiri, premer, intenzivnost luči, dimenzije in oblika oddajanega snopa svetlobe podnevi in ponoči so določeni v TSI Železniški vozni park.

4.2.2.1.3 Sklep vlaka

Prevoznik v železniškem prometu mora zagotoviti zahtevana sredstva, ki označujejo sklep vlaka. Signal za sklep mora biti prikazan samo na sklepu zadnjega vozila vlaka. Prikazan mora biti, kot je navedeno spodaj.

4.2.2.1.3.1 Potniški vlaki

Oznaka sklepa potniškega vlaka mora biti sestavljena iz dveh stalnih rdečih luči na isti višini nad odbojnikom na prečni osi.

4.2.2.1.3.2 Tovorni vlaki v mednarodnem prometu

Država članica mora obvestiti, katere izmed naslednjih zahtev se bodo uporabljale v omrežju te države članice za vlake, ki prečkajo mejo med državami članicami:

bodisi:

— dve stalni rdeči luči bodisi

— dve odsevni plošči spodaj navedene oblike z belima stranskima trikotnikoma in rdečim trikotnikom na vrhu in na dnu:

Luči ali plošči morata biti na isti višini nad odbojnikom na prečni osi. Države članice, ki zahtevajo dve odsevni plošči, morajo kot oznako sklepa vlaka sprejemati tudi dve stalni rdeči luči.

4.2.2.1.3.3 Tovorni vlaki, ki ne prehajajo meje med državami članicami

Oznaka sklepa vlaka za tovorne vlake, ki ne prehajajo meje med državami članicami, je odprta točka (glej Dodatek U).

4.2.2.2 Slišnost vlaka

4.2.2.2.1 Splošna zahteva

Prevoznik v železniškem prometu mora zagotoviti, da so vlaki opremljeni z zvočno opozorilno napravo, ki označuje, da se približuje vlak.

4.2.2.2.2 Nadzor

Zvočno opozorilno napravo mora biti mogoče sprožiti iz vseh voznih položajev.

4.2.2.3 Identifikacija vozila

Vsako vozilo mora imeti številko, po kateri se razlikuje od vseh drugih železniških vozil. Ta številka mora biti označena na vidnem mestu vsaj na vsaki vzdolžni stranici vozila.

Označene morajo biti tudi operativne omejitve, ki veljajo za vozilo.

Dodatne zahteve so določene v Dodatku P.

4.2.2.4 Varnost potnikov in tovora

4.2.2.4.1 Varnost tovora

Prevoznik v železniškem prometu mora zagotoviti, da so tovorna vozila varno in zavarovano naložena in da tako ostane do konca potovanja.

4.2.2.4.2 Varnost potnikov

Prevoznik v železniškem prometu mora zagotoviti, da prevoz potnikov poteka varno pri odhodu in med potovanjem.

4.2.2.5 Sestava vlaka

Prevoznik v železniškem prometu mora opredeliti pravila in postopke, ki jih mora upoštevati njegovo osebje, da se zagotovi skladnost vlaka z dodeljeno potjo.

Zahteve glede sestave vlaka morajo upoštevati naslednje elemente:

(a) vozila — vsa vozila vlaka morajo izpolnjevati vse zahteve, ki veljajo na progah, po katerih bo vlak vozil, — vsa vozila vlaka morajo biti primerna za vožnjo pri največji hitrosti, pri kateri naj bi vlak vozil, — vsa vozila vlaka morajo biti vseskozi med potovanjem znotraj določenega vzdrževalnega intervala (glede časa in razdalje),

(b) vlak — kombinacija vozil, ki sestavljajo vlak, mora ustrezati tehničnim omejitvam zadevne proge in ne sme biti daljša od največje dovoljene dolžine za odhodne in sprejemne postaje ali službena mesta, — prevoznik v železniškem prometu mora poskrbeti, da je vlak tehnično ustrezen za potovanje in da tak ostane do konca potovanja,

(c) teža in osna obremenitev — teža vlaka mora biti znotraj največje dovoljene teže, ki velja za odsek proge, trdnost spenjač, vlečno moč in druge ustrezne značilnosti vlaka; upoštevati je treba omejitve osne obremenitve,

(d) največja hitrost vlaka — pri največji hitrosti, pri kateri lahko vlak vozi, je treba upoštevati morebitne omejitve na zadevni progi, zavorno učinkovitost, osno obremenitev in vrsto vozila,

(e) kinematični razpon — kinematični profil vsakega vozila (skupaj z vsem tovorom) vlaka mora biti znotraj največjega dovoljenega za odsek proge.

Dodatne omejitve se lahko zahtevajo ali predpišejo zaradi vrste zavornega režima ali vrste vleke na posameznem vlaku.

4.2.2.6 Zaviranje vlaka

4.2.2.6.1 Minimalne zahteve zavornega sistema

Vsa vozila vlaka morajo biti povezana z neprekinjenim samodejnim zavornim sistemom, kakor je opredeljen v TSI za železniški vozni park.

Čelna in sklepna vozila (vključno z vsemi vlečnimi vozili) vseh vlakov morajo imeti delujočo samodejno zavoro.

Če se vlak po nesreči strga na dva dela, se mora ta zavora samodejno sprožiti, tako da se oba dela razstavljenih vozil ustavita.

4.2.2.6.2 Zavorna moč

Upravljavec infrastrukture mora prevozniku v železniškem prometu predložiti dejansko potrebno moč. Ti podatki po potrebi vključujejo pogoje uporabe zavornih sistemov, ki lahko vplivajo na infrastrukturo, kot so magnetni in regeneracijski zavorni sistemi ter zavore na vrtinčne tokove.

Prevoznik v železniškem prometu mora zagotoviti zadostno zavorno moč, tako da svojemu osebju pošlje zavorne predpise, ki jih mora spoštovati.

Predpisi glede zavorne moči morajo biti upravljani v okviru sistema varnega upravljanja upravljavca infrastrukture in prevoznika v železniškem prometu.

Dodatne zahteve so določene v Dodatku T.

4.2.2.7 Zagotavljanje, da je vlak v dobrem voznem stanju

4.2.2.7.1 Splošna zahteva

Prevoznik v železniškem prometu mora določiti postopek, s katerim zagotovi, da vsa varnostna oprema na vlaku v celoti deluje in da vlak lahko varno vozi.

Prevoznik v železniškem prometu mora upravljavca infrastrukture obvestiti o vseh spremembah značilnosti vlaka, ki vplivajo na zmogljivost, ali morebitnih spremembah, zaradi katerih na dodeljeni poti ne bi bilo prostora za vlak.

Upravljavec infrastrukture in prevoznik v železniškem prometu morata opredeliti in posodabljati pogoje in postopke za vožnjo vlakov v poslabšanih razmerah.

4.2.2.7.2 Zahtevani podatki

Podatki, potrebni za varno in učinkovito obratovanje, in postopek, s katerim je treba te podatke sporočiti, morajo zajemati:

— identifikacijo vlaka,

— navedbo prevoznika v železniškem prometu, ki je odgovoren za vlak,

— dejansko dolžino vlaka,

— ali vlak nenačrtovano prevaža potnike ali živali,

— vse operativne omejitve z navedbo zadevnega vozila (profil, omejitve hitrosti itd.),

— informacije, ki jih upravljavec infrastrukture zahteva za prevoz nevarnega blaga.

Prevoznik v železniškem prometu mora zagotoviti, da so ti podatki upravljavcem infrastrukture na voljo pred odhodom vlaka.

Prevoznik v železniškem prometu mora obvestiti upravljavce infrastrukture, če vlak ne bo zasedel dodeljene poti ali je odpovedan.

4.2.2.8 Zahteve glede opazovanja signalov in progovnih znamenj

Strojevodja mora opazovati signale in progovna znamenja, ti pa morajo biti strojevodji vidni. To velja tudi za druge znake ob progi, če so povezani z varnostjo.

Zato morajo biti progovna znamenja, znaki in signalne oznake načrtovani tako usklajeno, da je to omogočeno. Pri tem je treba upoštevati:

— da so ustrezno nameščeni, tako da žarometi vlaka omogočajo strojevodji prebrati informacijo,

— ustreznost in jakost osvetlitve, kadar je treba informacijo osvetliti,

— kadar se uporablja odsevanje, morajo biti odsevne lastnosti uporabljenega materiala v skladu z ustreznimi specifikacijami, znaki pa izdelani tako, da lahko strojevodja ob pomoči žarometov na vlaku informacijo z lahkoto prebere.

Strojevodske kabine morajo biti načrtovane tako usklajeno, da strojevodja z lahkoto vidi prikazano informacijo.

4.2.2.9 Budnik

Potrebna je naprava za nadzor odzivnosti strojevodje na vlaku. Ta naprava ustavi vlak, če se strojevodja ne odzove v času; časovni razpon je določen v TSI Železniški vozni park.

4.2.3 Specifikacije, ki se nanašajo na obratovanje vlaka

4.2.3.1 Načrtovanje vlaka

V skladu z Direktivo 2001/14/ES mora upravljavec infrastrukture sporočiti, kateri podatki so potrebni, kadar se prosi za vlakovno pot.

4.2.3.2 Identifikacija vlakov

Vsak vlak je treba identificirati s številko vožnje vlaka. Številko vožnje vlaka podeli upravljavec infrastrukture, ko dodeljuje vlakovno pot, poznati pa jo morajo prevoznik v železniškem prometu in vsi upravljavci infrastrukture, ki upravljajo vlak. Številka vožnje vlaka mora biti v vsakem omrežju edinstvena. Spremembam številke vožnje vlaka med potovanjem vlaka se je treba izogibati.

4.2.3.2.1 Oblika številke vožnje vlaka

Oblika številke vožnje vlaka je opredeljena v TSI Nadzor-vodenje in signalizacija.

4.2.3.3 Odhod vlaka

4.2.3.3.1 Preverjanja in preskusi pred odhodom

Prevoznik v železniškem prometu mora opredeliti preverjanja in preskuse, da zagotovi, da vsak odhod poteka varno (npr. rata, tovor, zavore).

4.2.3.3.2 Obveščanje upravljavca infrastrukture o obratovalnem stanju vlaka

Prevoznik v železniškem prometu upravljavca infrastrukture obvesti, ko je vlak pripravljen za dostop v omrežje.

Prevoznik v železniškem prometu mora pred odhodom in med potovanjem obvestiti upravljavca infrastrukture o vseh nepravilnostih, ki vplivajo na vlak ali njegovo obratovanje in imajo lahko negativne posledice za vožnjo vlaka.

4.2.3.4 Upravljanje prometa

4.2.3.4.1 Splošne zahteve

Upravljanje prometa mora zagotavljati varno, učinkovito in točno obratovanje železniškega sistema, vključno z učinkovitim odpravljanjem motenj v prevozu.

Upravljavec infrastrukture mora določiti postopke in sredstva za:

— sprotno upravljanje vlakov,

— operativne ukrepe za vzdrževanje največje mogoče zmogljivosti infrastrukture pri dejanskih ali predvidenih zamudah ali nezgodah in

— obveščanje prevoznikov v železniškem prometu v teh primerih.

Po dogovoru z upravljavcem infrastrukture se lahko uvedejo še morebitni dodatni postopki, ki jih zahteva prevoznik in vplivajo na vmesnik z upravljavcem infrastrukture.

4.2.3.4.2 Javljanje vlaka

4.2.3.4.2.1 Podatki, potrebni za javljanje položaja vlaka

Upravljavec infrastrukture mora:

(a) zagotoviti način za takojšnje evidentiranje časov odhoda, prihoda ali prevoza vlaka na vnaprej določenih točkah javljanja v svojem omrežju in vrednost časa delta,

(b) posredovati posebne podatke, potrebne v zvezi z javljanjem položaja. Te informacije morajo vsebovati: — identifikacijo vlaka, — navedbo točke javljanja, — progo, po kateri vozi vlak, — načrtovani čas na točki javljanja, — dejanski čas na točki javljanja (in ali gre za odhod, prihod ali prehod – za vmesne točke javljanja, na katerih se vlak javi, je treba ločeno predložiti čase prihoda in odhoda), — prezgodnji prihod ali zamudo na točki javljanja v minutah, — začetno pojasnilo vsake posamezne zamude, daljše od 10 minut, ali kakor to zahteva režim spremljanja delovanja, — navedbo, da javljanje vlaka zamuja, in zamudo v minutah, — morebitno prejšnjo identifikacijo vlaka, — odpoved celotnega potovanja ali dela potovanja vlaka.

4.2.3.4.2.2 Predvideni čas predaje

Upravljavec infrastrukture mora imeti pripravljen postopek, ki omogoča navedbo ocenjenega števila minut odklona od načrtovanega časa, ko naj bi en upravljavec infrastrukture predal vlak drugemu.

Vključevati mora informacije o motnjah v prevozu (opis in lokacija problema).

4.2.3.4.3 Nevarno blago

Prevoznik v železniškem prometu mora opredeliti postopke za nadzor prevoza nevarnega blaga.

Ti postopki morajo vsebovati:

— določbe iz Direktive 2008/68/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1),

— obvestilo strojevodji o prisotnosti in položaju nevarnega blaga na vlaku,

— informacije, ki jih upravljavec infrastrukture potrebuje za prevoz nevarnega blaga,

— določitev načinov sporazumevanja in načrtovanje posebnih ukrepov za izredne razmere, povezane s tem blagom, v sodelovanju z upravljavcem infrastrukture.

4.2.3.4.4 Kakovost obratovanja

Upravljavec infrastrukture in prevoznik v železniškem prometu imata na voljo postopke za spremljanje učinkovitega delovanja vseh zadevnih storitev.

Postopki spremljanja morajo biti načrtovani za analizo podatkov in ugotavljanje temeljnih pojavov pri človeških in sistemskih napakah. Rezultate te analize je treba uporabljati za uvajanje izboljšav, namenjenih odpravi ali ublažitvi dogodkov, ki bi lahko ogrozili učinkovito delovanje omrežja.

Kadar bi bile te izboljšave lahko koristne za celotno omrežje, ki vključuje še druge upravljavce infrastrukture in prevoznike v železniškem prometu, je treba te ob spoštovanju poslovne skrivnosti ustrezno sporočiti.

Upravljavec infrastrukture mora v čim krajšem času analizirati dogodke, ki bistveno ovirajo obratovanje. Če je to primerno in zlasti kadar primer zadeva njihovega uslužbenca, mora upravljavec infrastrukture k sodelovanju pri analizi povabiti prevoznike v železniškem prometu, udeležene v zadevni dogodek. Kadar izsledki analize privedejo do priporočil za izboljšave omrežja, namenjene odpravi ali ublažitvi vzrokov za nesreče/nezgode, je treba ta priporočila sporočiti ustreznim upravljavcem infrastrukture in zadevnim prevoznikom v železniškem prometu.

Ti postopki se dokumentirajo in opravi se notranja presoja.

4.2.3.5 Evidentiranje podatkov

Podatke, ki se nanašajo na vožnjo vlaka, je treba evidentirati in hraniti za naslednje namene:

— podporo sistematičnemu spremljanju varnosti kot sredstvu za preprečevanje nezgod in nesreč,

— ugotavljanje delovanja strojevodje, vlaka in infrastrukture v času pred nezgodo ali nesrečo in (če je primerno) takoj po njej, s čimer je mogoče ugotoviti vzroke, povezane z vožnjo ali opremo vlaka, na podlagi tega pa sprejeti nove in spremenjene ukrepe, da se to ne bi ponovilo,

— evidentiranje informacij v zvezi z delovanjem lokomotive/vlečnega vozila in strojevodje, vključno z delovnim časom.

Iz evidentiranih podatkov mora biti mogoče razbrati:

— datum in čas evidentiranja,

— natančno zemljepisno lokacijo evidentiranega primera (razdalja v kilometrih od prepoznavne lokacije),

— identifikacijo vlaka,

— identiteto strojevodje.

Zahteve glede hranjenja, občasnega vrednotenja in dostopa do teh podatkov so določene v ustreznih nacionalnih predpisih države članice:

— v kateri ima prevoznik v železniškem prometu licenco (za podatke, evidentirane na vozilu) ali

— države članice, v kateri je infrastruktura (za podatke, evidentirane zunaj vlaka).

4.2.3.5.1 Evidentiranje nadzornih podatkov zunaj vlaka

Upravljavec infrastrukture mora evidentirati najmanj naslednje podatke:

— okvaro opreme ob progah, ki je povezana s premikanjem vlakov (signalizacija, kretnice itd.),

— ugotovitev pregretosti osnih ležajev, kjer je ta oprema zagotovljena,

— komunikacijo med strojevodjo in osebjem upravljavca infrastrukture, ki odobri vožnjo vlaka.

4.2.3.5.2 Evidentiranje nadzornih podatkov na vlaku

Prevoznik v železniškem prometu mora evidentirati najmanj naslednje podatke:

— neupoštevanje signalov za nevarnost ali „dovoljenja za konec vožnje“,

— uporabo zasilne zavore,

— hitrost, pri kateri vozi vlak,

— vse osamitve ali prekrivanja kontrolnih (signalnih) sistemov na vlaku,

— delovanje zvočne opozorilne naprave (piščali),

— delovanje vzvodov vrat (odpiranje, zapiranje),

— zaznavo detektorjev pregretosti osnih ležajev na vlaku, če so nameščeni,

— navedbo kabine, za katero se evidentirajo podatki, ki jih je treba preveriti.

4.2.3.6 Delovanje v poslabšanih razmerah

4.2.3.6.1 Obvestilo drugim uporabnikom

Upravljavec infrastrukture mora skupaj s prevozniki v železniškem prometu določiti postopek za takojšnje medsebojno obveščanje o morebitnih razmerah, ki ovirajo varnost, delovanje in/ali razpoložljivost železniškega omrežja ali železniškega voznega parka.

4.2.3.6.2 Obvestilo strojevodjem

Upravljavec infrastrukture mora pri vsakem obratovanju v poslabšanih razmerah, ki je povezano z njegovo pristojnostjo, dati strojevodjem uradna navodila o ukrepih za varno premagovanje poslabšanih razmer.

4.2.3.6.3 Dogovorjeni postopek ob nepredvidenih dogodkih

Upravljavec infrastrukture mora skupaj s prevozniki v železniškem prometu, ki obratujejo na njegovi infrastrukturi, in če je primerno, s sosednjimi upravljavci infrastrukture opredeliti, objaviti in omogočiti ustrezne ukrepe za nepredvidene dogodke ter dodeliti naloge na osnovi zahteve po zmanjšanju negativnih posledic zaradi delovanja v poslabšanih razmerah.

Zahteve glede načrtovanja in odziv na take dogodke morajo biti sorazmerni z naravo in morebitno resnostjo poslabšanja razmer.

Ti ukrepi, ki morajo vsebovati najmanj načrte za vzpostavitev „normalnega“ stanja omrežja, lahko obravnavajo tudi:

— okvare železniškega voznega parka (na primer tiste, ki bi lahko povzročile večje motnje v prometu, postopke za pomoč vlakom v okvari),

— okvare infrastrukture (na primer kadar pride do izpada električne energije ali nastopijo razmere, zaradi katerih se lahko vlaki preusmerijo z dodeljene poti),

— izredne vremenske razmere.

Upravljavec infrastrukture mora vzpostaviti in posodabljati podatke o ključnem osebju upravljavca infrastrukture in prevoznika v železniškem prometu, ki ga je mogoče poklicati pri motnjah v prevozu, zaradi katerih nastopi delovanje v poslabšanih razmerah. Vsebovati morajo kontaktne številke med delovnim časom in zunaj njega.

Prevoznik v železniškem prometu mora te podatke poslati upravljavcu infrastrukture in ga obveščati o vseh morebitnih spremembah.

Upravljavec infrastrukture mora obveščati prevoznike v železniškem prometu o vseh morebitnih spremembah svojih podatkov.

4.2.3.7 Upravljanje v izrednih razmerah

Upravljavec infrastrukture mora ob posvetovanju:

— z vsemi prevozniki v železniškem prometu, ki obratujejo na njegovi infrastrukturi, ali, če je primerno, predstavniškimi organi prevoznikov v železniškem prometu, ki obratujejo na njegovi infrastrukturi,

— s sosednjimi upravljavci infrastrukture, kakor je ustrezno,

— z lokalnimi oblastmi, s predstavniki služb za ukrepanje v sili (vključno z gasilskimi in reševalnimi službami) na lokalni ali nacionalni ravni, kakor je ustrezno,

opredeli, objavi ter omogoči ustrezne ukrepe za obvladovanje izrednih razmer in ponovno vzpostavitev normalnega delovanja proge.

Taki ukrepi praviloma zajemajo:

— trke,

— požare na vlakih,

— evakuacijo vlakov,

— nesreče v predorih,

— nezgode, ki zadevajo nevarno blago,

— iztirjenja.

Prevoznik v železniškem prometu mora upravljavcu infrastrukture predložiti vse posebne informacije glede teh okoliščin, zlasti glede popravil ali ponovnega utirjenja.

Poleg tega mora imeti prevoznik v železniškem prometu vzpostavljene postopke za obveščanje potnikov o izrednih razmerah na vozilu in o varnostnih ukrepih.

4.2.3.8 Pomoč vlakovnemu osebju ob nezgodi ali večji okvari železniškega voznega parka

Prevoznik v železniškem prometu mora določiti ustrezne postopke za pomoč vlakovnemu osebju v poslabšanih razmerah, da bi preprečili ali zmanjšali zamude zaradi tehničnih ali drugih napak železniškega voznega parka (npr. načine sporazumevanja, ukrepe ob evakuaciji vlaka).

4.3 Funkcionalne in tehnične specifikacije za vmesnike

Skladno z bistvenimi zahtevami iz Poglavja 3 so funkcionalne in tehnične specifikacije za vmesnike naslednje:

4.3.1 Vmesniki s TSI Infrastruktura

Referenčna TSI v zvezi z obratovanjem za konvencionalne hitrosti Referenčna TSI v zvezi z infrastrukturo za konvencionalne hitrosti Parameter Točka Parameter Točka Zavorna moč 4.2.2.6.2 Vzdolžni upor tira 4.2.7.2 Spremembe informacij iz navodil o progi 4.1.2.2.2 Operativna pravila 4.4 Delovanje v poslabšanih razmerah 4.2.3.6

4.3.2 Vmesniki s TSI Nadzor-vodenje in signalizacija

Referenčna TSI v zvezi z obratovanjem za konvencionalne hitrosti Osnutek referenčne TSI v zvezi z nadzorom vodenjem in signalizacijo za konvencionalne hitrosti Parameter Točka Parameter Točka Pravilnik 4.2.1.2.1 Operativna pravila 4.4 Operativna pravila 4.4 Opazovanje signalov in progovnih znamenj 4.2.2.8 Vidljivost objektov za nadzor-vodenje ob progi 4.2.16 Zavorna moč 4.2.2.6 Zavorna zmogljivost vlaka in značilnosti 4.3.2.3 Pravilnik 4.2.1.2.1 Uporaba opreme za posipanje s peskom 4.2.10 Številka vožnje vlaka 4.2.3.2.1 ETCS DMI GSM-R DMI 4.2.12 4.2.13 Evidentiranje podatkov na vlaku 4.2.3.5 Vmesnik s snemanjem podatkov za regulativne namene 4.2.15

4.3.3 Vmesniki s TSI Železniški vozni park

4.3.3.1 Vmesniki s TSI v zvezi z lokomotivami in TSI Potniški železniški vozni park

Referenčna TSI v zvezi z obratovanjem za konvencionalne hitrosti Referenčna TSI v zvezi z lokomotivami in potniškim železniškim voznim parkom za konvencionalne hitrosti Parameter Točka Parameter Točka Dogovorjeni postopek ob nepredvidenih dogodkih 4.2.3.6.3 Spenjanje za reševanje 4.2.2.2.4 Sestava vlaka 4.2.2.5 Vmesnik z infrastrukturo: parameter osne obremenitve 4.2.3.2 Minimalne zahteve zavornega sistema 4.2.2.6.1 Zavorna moč 4.2.4.5 Vidnost vlaka 4.2.2.1 Zunanje sprednje in zadnje luči 4.2.7.1 Slišnost vlaka 4.2.2.2 Rog 4.2.7.2 Opazovanje signalov 4.2.2.8 Zunanja vidljivost 4.2.9.2.2 4.2.9.1.3 Notranja osvetlitev Optične lastnosti vetrobranskega stekla 4.2.9.1.8 Budnik 4.2.2.9 Kontrolna naprava aktivnosti strojevodje 4.2.9.3.1 Evidentiranje podatkov 4.2.3.5.2 Naprava za registriranje 4.2.9.5

4.3.3.2 Vmesniki s TSI v zvezi s tovornimi vagoni

Referenčna TSI v zvezi z obratovanjem za konvencionalne hitrosti Osnutek referenčne TSI v zvezi s tovornimi vagoni za konvencionalne hitrosti Parameter Točka Parameter Točka Sklep vlaka 4.2.2.1.3.2 Naprave za pritrditev signala za sklep 4.2.6.3 Sklep vlaka 4.2.2.1.3.2 Signal za sklep Priloga E Sestava vlaka 4.2.2.5 Profiliranje 4.2.3.1 Sestava vlaka 4.2.2.5 parameter osne obremenitve 4.2.3.3.2 Dogovorjeni postopek ob nepredvidenih dogodkih 4.2.3.6.3 Dviganje 4.2.2.2 Zaviranje vlaka 4.2.2.6 Zavora 4.2.4

4.3.4 Vmesniki z energijsko TSI

Referenčna TSI v zvezi z obratovanjem za konvencionalne hitrosti Referenčna energijska TSI za konvencionalne hitrosti Parameter Točka Parameter Točka Opis proge in ustrezne opreme ob progah, na katerih poteka promet Upravljanje napajanja z električno energijo Takojšnje obveščanje strojevodje 4.2.1.2.2.3 4.2.1.2.2 4.4.2 Spremembe informacij iz Navodil o progi 4.2.1.2.2.2 Izvajanje del 4.4.3

4.4 Operativna pravila

Predpisi in postopki, ki omogočajo usklajeno delovanje novih in drugačnih strukturnih podsistemov za uporabo v vseevropskem železniškem omrežju, in zlasti tisti, ki so neposredno povezani z novim sistemom za vodenje in signalizacijo vlakov, so v enakih razmerah enaki.

Za to so v Dodatku A določeni operativni predpisi za Evropski sistem upravljanja železniškega prometa (ERTMS/ETCS) radijski sistem ERTMS/GSM-R.

Drugi operativni predpisi, ki jih je mogoče standardizirati po vsem vseevropskem železniškem omrežju, bodo določeni v Dodatku B.

4.5 Pravila glede vzdrževanja

Se ne uporabljajo.

4.6 Poklicna usposobljenost

V skladu s točko 2.2.1 te TSI ta točka obravnava strokovno in jezikovno usposobljenost ter postopek preverjanja, ki se zahteva, da osebje pridobi to usposobljenost.

4.6.1 Strokovna usposobljenost

Osebje (vključno z izvajalci) prevoznika v železniškem prometu in upravljavca infrastrukture mora pridobiti ustrezno strokovno usposobljenost za opravljanje vseh potrebnih nalog v zvezi z varnostjo v normalnih, poslabšanih in izrednih razmerah. Taka usposobljenost zajema strokovno znanje in sposobnost uporabe tega znanja v praksi.

Osnovne postavke v zvezi s strokovno usposobljenostjo za posamezne naloge so navedene v dodatkih J in L.

4.6.1.1 Strokovno znanje

Ob upoštevanju teh dodatkov in odvisno od nalog posameznega delavca bo zahtevano znanje zajemalo naslednje:

(a) splošno obratovanje železnic s posebnim poudarkom na dejavnosti, pomembni za varnost: — načela delovanja sistema varnega upravljanja njihovih organizacij, — vloge in odgovornosti ključnih oseb, ki sodelujejo pri interoperabilnem obratovanju, — ocena nevarnosti, zlasti v zvezi s tveganji pri obratovanju železnice in sistemih za električno vleko.

(b) ustrezno poznavanje nalog v zvezi z varnostjo pri postopkih in vmesnikih za: — proge in opremo ob progi, — tirna vozila; — okolje.

4.6.1.2 Sposobnost uporabe tega znanja v praksi

Da bo osebje sposobno uporabljati to znanje v normalnih, poslabšanih in izrednih razmerah, mora temeljito poznati:

— metodo in načela za uporabo teh predpisov in postopkov,

— postopek za uporabo opreme ob progi in železniškega voznega parka ter vse posebne opreme v zvezi z varnostjo,

— načela sistema varnega upravljanja za preprečevanje nepotrebnih nevarnosti za ljudi in za proces.

Osebje mora imeti tudi splošno sposobnost prilagajanja različnim okoliščinam, s katerimi se lahko posameznik sreča.

Prevozniki v železniškem prometu in upravljavci infrastrukture morajo vzpostaviti sistem upravljanja usposobljenosti, s katerim bodo poskrbeli za preverjanje in ohranjanje posamezne usposobljenosti svojega osebja. Poleg tega je treba po potrebi zagotoviti usposabljanje, s katerim se zagotovi posodabljanje znanja in spretnosti, zlasti v zvezi s slabostmi ali pomanjkljivostmi v delovanju sistema ali posameznika.

4.6.2 Jezikovna usposobljenost

4.6.2.1 Načela

Upravljavec infrastrukture in prevoznik v železniškem prometu morata zagotoviti, da je njuno ustrezno osebje usposobljeno za uporabo komunikacijskih protokolov in načel, določenih v tej TSI.

Kadar upravljavec infrastrukture uporablja drug delovni jezik, kakor ga navadno uporablja osebje prevoznikov v železniškem prometu, mora tako jezikovno in komunikacijsko usposabljanje obsegati pomemben del skupnega sistema upravljanja usposobljenosti prevoznikov v železniškem prometu.

Osebje prevoznika v železniškem prometu, katerega naloga je sporazumevanje z osebjem upravljavca infrastrukture v zvezi z za varnost pomembnimi zadevami, mora v normalnih, poslabšanih ali izrednih razmerah obvladati delovni jezik upravljavca infrastrukture na zadostni ravni.

4.6.2.2 Raven znanja

Raven znanja jezika upravljavca infrastrukture mora biti zadostna zaradi varnostnih razlogov.

(a) Strojevodja mora znati najmanj: — pošiljati in razumevati sporočila, opredeljena v Dodatku C k tej TSI, — učinkovito se sporazumevati v normalnih, poslabšanih ali izrednih razmerah, — izpolnjevati obrazce, povezane z uporabo Zbirke obrazcev.

(b) Drugo vlakovno osebje, katerega naloge zahtevajo sporazumevanje z upravljavcem infrastrukture glede za varnost pomembnih zadev, mora biti usposobljeno najmanj za pošiljanje in razumevanje informacij o vlaku in njegovem obratovalnem stanju.

Napotki o primernih ravneh usposobljenosti so opredeljeni v Dodatku E. Raven znanja za strojevodje mora biti najmanj raven 3. Raven znanja za osebje, ki spremlja vlak, mora biti najmanj 2.

4.6.3 Začetno in trajno ocenjevanje osebja

4.6.3.1 Osnovne postavke

Prevozniki v železniškem prometu in upravljavci infrastrukture morajo opredeliti postopek ocenjevanja svojega osebja.

Priporočeno je, da se upoštevajo vse naslednje postavke:

A Izbira osebja

— ocena izkušenj in sposobnosti,

— ocena sposobnosti rabe zahtevanega tujega jezika ali tujih jezikov ali sposobnosti njihovega učenja.

B Začetno poklicno izobraževanje

— analiza potreb po usposabljanju,

— viri usposabljanja,

— usposabljanje inštruktorjev.

C Začetno preverjanje

— osnovni pogoji;

— program preverjanja, vključno s praktičnim prikazom,

— strokovna usposobljenost inštruktorjev,

— izdaja spričevala o usposobljenosti.

D ohranjanje sposobnosti

— načela ohranjanja usposobljenosti,

— metode, ki jih je treba uporabljati,

— formalizacija postopka ohranjanja usposobljenosti,

— postopek preverjanja.

E Osvežitveno usposabljanje

— načela za trajno usposabljanje (vključno z jezikovnim).

4.6.3.2 Analiza potreb po usposabljanju

4.6.3.2.1 Oblikovanje analize potreb po usposabljanju

Prevoznik v železniškem prometu in upravljavec infrastrukture morata opraviti analizo potreb po usposabljanju svojega ustreznega osebja.

Ta analiza mora določiti obseg in kompleksnost ter upoštevati tveganja, povezana z obratovanjem vlakov v vseevropskem železniškem omrežju, zlasti v zvezi s človeškimi zmožnostmi in omejitvami (človeški dejavnik), do katerih lahko pride zaradi:

— razlik v praksah delovanja med upravljavci infrastrukture in tveganja, povezana z zamenjavo med njimi,

— razlik med nalogami, operativnimi postopki in komunikacijskimi protokoli,

— morebitnih razlik v „delovnem“ jeziku, ki ga uporablja osebje upravljavca infrastrukture,

— lokalnih operativnih navodil, ki lahko vsebujejo posebne postopke ali posebno opremo, ki se uporablja v nekaterih primerih, na primer v določenem predoru.

Napotki glede elementov, ki naj bi se upoštevali, so navedeni v dodatkih iz točke 4.6.1. Po potrebi se uporabljajo postavke usposabljanja osebja, ki to upoštevajo.

Nekatere postavke iz dodatkov iz točke 4.6.1 zaradi vrste obratovanja, ki ga predvideva prevoznik v železniškem prometu, ali zaradi narave omrežja, ki ga vodi upravljavec infrastrukture, mogoče ne bodo primerne. Analiza potreb po usposabljanju mora dokumentirati elemente, ki veljajo za neprimerne, in razloge za to.

4.6.3.2.2 Posodabljanje analize potreb po usposabljanju

Prevoznik v železniškem prometu in upravljavec infrastrukture morata opredeliti postopek za pregled in posodabljanje svojih potreb po usposabljanju, pri čemer upoštevata zadeve, kakor so prejšnje presoje, povratne informacije sistema ter znane spremembe predpisov in postopkov, infrastrukture in tehnologije.

4.6.3.2.3 Posebne postavke za vlakovno osebje in pomožno osebje

4.6.3.2.3.1 Znanje o infrastrukturi

Prevoznik v železniškem prometu mora zagotoviti, da ima vlakovno osebje ustrezno znanje o zadevni infrastrukturi.

Prevoznik v železniškem prometu mora opredeliti postopek pridobivanja in ohranjanja znanja vlakovnega osebja o progah, na katerih se vozi. Ta postopek mora:

— temeljiti na informacijah o progah, ki jih posreduje upravljavec infrastrukture, in

— biti v skladu s postopkom iz točke 4.2.1.

4.6.3.2.3.2 Znanje o železniškem voznem parku

Prevoznik v železniškem prometu mora opredeliti postopek, s katerim njegovo vlakovno osebje pridobiva in ohranja znanje o vleki in železniškem voznem parku.

4.6.3.2.3.3 Pomožno osebje

Prevoznik v železniškem prometu zagotovi, da je pomožno osebje (npr. za strežbo in čiščenje), ki ni sestavni del „vlakovnega osebja“, poleg svojih osnovnih nalog usposobljeno tudi za izvajanje navodil v celoti usposobljenega „vlakovnega osebja“.

4.7 Zdravstveni in varnostni pogoji

4.7.1 Uvod

Osebje, ki je v točki 4.2.1 navedeno kot osebje, ki izvaja za varnost pomembne naloge v skladu s točko 2.2, mora biti v primerni telesni pripravljenosti, ki omogoča izpolnjevanje vseh operativnih in varnostnih standardov.

Prevozniki v železniškem prometu in upravljavci infrastrukture morajo določiti in dokumentirati postopek, ki ga v okviru svojega sistema varnega upravljanja izvajajo za izpolnjevanje medicinskih, psiholoških in zdravstvenih zahtev za svoje osebje.

Zdravstvene preglede iz točke 4.7.4 mora opravljati zdravnik medicine dela in sprejeti vse odločitve, povezane s telesno pripravljenostjo osebja.

Osebje ne sme opravljati za varnost pomembnega dela, če je njegova zbranost motena zaradi substanc, kot so alkohol, mamila ali psihoaktivna zdravila. Zato morata prevoznik v železniškem prometu in upravljavec infrastrukture pripraviti postopke za nadzor tveganja, da pride osebje na delo pod vplivom teh substanc ali jih uživa na delovnem mestu.

Glede opredeljenih omejitev zgornjih substanc veljajo nacionalni predpisi države članice, v kateri poteka železniški promet.

4.7.2 Se črta.

4.7.3 Se črta.

4.7.4 Zdravstveni pregledi in psihološka preverjanja

4.7.4.1 Pred nastopom službe:

4.7.4.1.1 Minimalna vsebina zdravstvenega pregleda

Zdravstveni pregledi morajo zajemati:

— splošni zdravstveni pregled,

— preglede čutnih zaznav (vid, sluh, zaznava barv),

— analizo urina in krvi za ugotavljanje diabetesa mellitusa in drugih bolezenskih stanj, kakor je navedeno v kliničnem pregledu,

— pregled za ugotavljanje jemanja prepovedanih drog.

4.7.4.1.2 Psihološko preverjanje

Cilj psihološkega preverjanja je podpora prevozniku v železniškem prometu pri imenovanju in upravljanju osebja, ki ima kognitivne, psihomotorne, vedenjske in osebnostne sposobnosti za varno opravljanje svojih nalog.

Pri določanju vsebine psihološkega preverjanja mora psiholog upoštevati najmanj naslednja merila v zvezi z zahtevami vsake varnostne funkcije:

(a) kognitivne sposobnosti: — pozornost in zbranost, — spomin, — sposobnost zaznave, — sklepanje, — komunikacija;

(b) psihomotorne sposobnosti: — hitrost odzivanja, — koordinacija gibov;

(c) vedenjske in osebnostne sposobnosti: — obvladovanje čustev, — vedenjska zanesljivost, — samostojnost, — vestnost.

Če psiholog katerega izmed navedenih elementov izpusti, mora odločitev obrazložiti in dokumentirati.

4.7.4.2 Po nastopu službe

4.7.4.2.1 Pogostost rednih zdravstvenih pregledov

Opraviti je treba najmanj en sistematski zdravstveni pregled:

— vsaka 5 leta za osebje v starosti do 40 let,

— vsaka 3 leta za osebje v starosti od 41 do 62 let,

— vsako leto za osebje v starosti nad 62 let.

Zdravnik medicine dela mora predpisati pogostejše preglede, če to zahteva zdravstveno stanje uslužbenca.

4.7.4.2.2 Minimalna vsebina rednega zdravstvenega pregleda

Če delavec izpolnjuje merila, zahtevana pri pregledu, ki je opravljen pred opravljanjem poklica, morajo redni specialistični pregledi vsebovati vsaj:

— splošni zdravstveni pregled,

— pregled čutnih zaznav (vid, sluh, zaznava barv),

— analizo urina in krvi za ugotavljanje diabetesa mellitusa in drugih bolezenskih stanj, kakor je navedeno v kliničnem pregledu,

— pregled za ugotavljanje jemanja prepovedanih drog, kadar obstaja klinična indikacija.

4.7.4.2.3 Dodatni zdravstveni pregledi in/ali psihološka preverjanja

Poleg rednih zdravstvenih pregledov je treba opraviti dodatni posebni zdravstveni pregled in/ali psihološko presojo, kadar obstaja utemeljen dvom o psihičnem stanju delavca ali utemeljen sum jemanja prepovedanih drog ali zlorabe ali neprimerne uporabe alkohola. To je potrebno predvsem po nezgodi ali nesreči, ki se je zgodila zaradi človeške napake posameznika.

Delodajalec mora zahtevati zdravstveni pregled po vsaki bolniški odsotnosti, ki je daljša od 30 dni. Kadar je to primerno, lahko zdravnik medicine dela tak pregled omeji na preverjanje na osnovi dostopnih zdravstvenih podatkov, ki kažejo, da delavčeva sposobnost za delo ni okrnjena.

Prevoznik v železniškem prometu in upravljavec infrastrukture morata oblikovati sisteme za zagotavljanje, da se taki dodatni pregledi in preverjanja ustrezno opravljajo.

4.7.5 Zdravstvene zahteve

4.7.5.1 Splošne zahteve

Osebje ne sme bolehati za zdravstvenimi stanji ali jemati zdravil, ki bi lahko povzročila:

— nenadno izgubo zavesti,

— motnje zavedanja ali zbranosti,

— nenadno nezmožnost za delo,

— motnje ravnotežja ali koordinacije,

— precejšnjo omejitev gibljivosti.

Izpolnjene morajo biti naslednje zahteve glede vida in sluha:

4.7.5.2 Zahteve glede vida

— Ostrina vida na daleč s korekcijo ali brez: 0,8 (desno oko + levo oko – merjeno ločeno); najmanj 0,3 na slabšem očesu.

— Najmočnejše korektivne leče: daljnovidnost +5/kratkovidnost – 8. Zdravnik medicine dela lahko izjemoma in po pridobitvi mnenja očesnega specialista dopusti vrednosti zunaj tega okvira.

— Vid na srednji razdalji in na blizu: zadosten s korekcijo ali brez.

— Kontaktne leče so dovoljene.

— Normalni barvni vid: z uporabo priznanega testa, kakor je Ishihara, po potrebi dopolnjenega z drugim priznanim testom.

— Vidno polje: normalno (nobenih nepravilnosti, ki bi vplivale na nalogo, ki jo je treba opraviti).

— Vid na obeh očesih: so bile prisotne

— Binokularni vid: so bile prisotne

— Kontrastna občutljivost: dobro,

— Odsotnost progresivne očesne bolezni.

— Umetne očesne leče, keratotomije in keratektomije so dovoljene le pod pogojem, da se kontrolni pregledi opravljajo enkrat na leto ali tako pogosto, kakor to določi zdravnik medicine dela.

4.7.5.3 Zahteve glede sluha

Zadosten sluh, potrjen s tonskim avdiogramom, kar pomeni:

— Sluh je dovolj dober, da omogoča pogovore po telefonu in slišanje opozorilnih tonov in radijskih sporočil.

— Kot smernice uporabimo naslednje informativne vrednosti:

— izguba sluha ne sme presegati 40 dB pri 500 in 1 000 Hz,

— izguba sluha na ušesu, ki slabše prevaja zvok po zraku, ne sme presegati 45 dB pri 2 000 Hz.

4.8 Registri infrastrukture in vozil

Zaradi značilnosti registrov infrastrukture in vozil, kot so opredeljeni v členih 33, 34 in 35 Direktive 2008/57/ES, ti registri niso primerni za posebne zahteve podsistema Vodenje in upravljanje prometa. Zato ta TSI ne določa ničesar v zvezi s temi registri.

Vendar pa obstaja operativna zahteva glede nekaterih podatkov v zvezi z infrastrukturo, ki morajo biti na voljo prevozniku v železniškem prometu, in nasprotno, glede nekaterih podatkov v zvezi z železniškim voznim parkom, ki morajo biti na voljo upravljavcu infrastrukture, kot je določeno v točki 4.8.1 in točki 4.8.2. Zadevni podatki morajo biti v obeh primerih popolni in točni.

4.8.1 Infrastruktura

Zahteve glede podatkov v zvezi z železniško infrastrukturo za konvencionalne hitrosti, ki zadevajo podsistem Vodenje in upravljanje prometa in morajo biti na voljo prevoznikom v železniškem prometu, so določene v Dodatku D. Upravljavec infrastrukture je odgovoren za točnost podatkov.

4.8.2 Železniški vozni park

Upravljavcu infrastrukture morajo biti na voljo naslednji podatki v zvezi z železniškim voznim parkom. Imetnik je odgovoren za točnost podatkov:

— ali je vozilo zgrajeno iz materialov, ki so lahko pri nesreči ali požaru nevarni (npr. azbest),

— dolžina čez odbojnike.

5. KOMPONENTE INTEROPERABILNOSTI

5.1 Opredelitev pojmov

V skladu s členom 2(f) Direktive 2008/57/ES „komponente interoperabilnosti“ pomenijo „vsako osnovno komponento, skupino komponent, podsklop ali celoten sklop opreme, vgrajene ali namenjene vgradnji v podsistem, od katerega je neposredno ali posredno odvisna interoperabilnost železniškega sistema. Pojem ‚komponenta‘ zajema opredmetena in neopredmetena sredstva, kot je npr. programska oprema“.

5.2 Seznam komponent

Za podsistem Vodenje in upravljanje prometa ni komponent interoperabilnosti.

6. OCENA SKLADNOSTI IN/ALI PRIMERNOSTI ZA UPORABO KOMPONENT IN VERIFIKACIJA PODSISTEMA

6.1 Komponente interoperabilnosti

Ker ta TSI še ne navaja nobene komponente interoperabilnosti, ne obravnava ureditev ocenjevanja.

6.2 Podsistem Vodenje in upravljanje prometa

6.2.1 Načela

Podsistem Vodenje in upravljanje prometa je strukturni podsistem v skladu s Prilogo II k Direktivi 2008/57/ES.

V skladu s členoma 10 in 11 Direktive 2004/49/ES morajo prevozniki v železniškem prometu in upravljavci infrastrukture pri vložitvi vloge za vsako novo ali spremenjeno varnostno dovoljenje ali spričevalo prikazati, da izpolnjujejo zahteve iz te TSI v okviru svojega sistema varnega upravljanja.

Skupne varnostne metode o postopkih za ugotavljanje skladnosti od nacionalnih organov za varnost zahtevajo, da vzpostavijo inšpekcijski režim za nadzor in spremljanje vsakodnevne skladnosti s sistemom varnega upravljanja, vključno z vsemi TSI. Omeniti je treba, da noben element iz te TSI ne zahteva ločenega ocenjevanja priglašenega organa.

Zahteve iz te TSI glede strukturnih podsistemov, ki so naštete med vmesniki (točka 4.3), se ocenjujejo v skladu z zadevnimi strukturnimi TSI.

7. IZVAJANJE

7.1 Načela

Izvajanje te TSI in skladnost z ustreznimi točkami te TSI je treba določiti v skladu z načrtom izvajanja, ki ga mora vsaka država članica oblikovati za proge, za katere je odgovorna.

Ta načrt mora upoštevati:

(a) posebne človeške dejavnike, povezane z obratovanjem dane proge,

(b) posamezne operativne in varnostne elemente vsake posamezne proge; ter

(c) ali se bo izvajanje obravnavanih elementov: — uporabljalo za vse vlake na progi ali ne, — uporabljalo samo za nekatere proge, — uporabljalo na vseh progah vseevropskega železniškega omrežja, — uporabljalo za vse vlake, ki vozijo na progah vseevropskega železniškega omrežja,

(d) povezave z drugimi podsistemi (vodenje-upravljanje in signalizacija, železniški vozni park itd.) pri izvajanju.

V tem času je treba upoštevati morebitne posebne izjeme in jih dokumentirati kot del načrta.

Načrt izvajanja mora upoštevati različne ravni možnosti izvajanja v vseh naslednjih primerih, in sicer ko:

(a) prevoznik v železniškem prometu ali upravljavec infrastrukture začne obratovati,

(b) se izvede obnova ali dograditev obstoječih operativnih sistemov prevoznika v železniškem prometu ali upravljavca infrastrukture,

(c) se predajo v uporabo novi ali dograjeni podsistemi infrastrukture, energije, železniškega voznega parka ali nadzora, vodenja in signalizacije, ki zahtevajo ustrezne operativne postopke.

Jasno je, da vseh elementov te TSI ni mogoče izvajati v celoti, dokler ni usklajena strojna oprema (infrastruktura, nadzor in vodenje itd.), ki jo je treba upravljati. Smernice iz tega poglavja je treba zato jemati le kot vmesno stopnjo, ki podpira prehod na ciljni sistem.

7.2 Smernice za izvajanje

Obstajajo tri ločene točke za izvajanje:

(a) potrditev, da obstoječi sistemi in postopki izpolnjujejo zahteve te TSI;

(b) prilagoditev obstoječih sistemov in postopkov, da izpolnjujejo zahteve te TSI;

(c) novi sistemi in postopki, ki izhajajo iz izvajanja drugih podsistemov: — nove/dograjene proge za konvencionalne hitrosti (infrastruktura/energija), — nove ali dograjene naprave za vodenje in signalizacijo ETCS, radijske naprave GSM-R, detektorji pregretosti osnih ležajev … (vodenje-upravljanje in signalizacija), — nov železniški vozni park (železniški vozni park ).

7.3 Posebni primeri

7.3.1 Uvod

V posebnih primerih, navedenih v nadaljevanju, so dovoljene posebne določbe.

Ti posebni primeri spadajo v dve kategoriji:

(a) določbe veljajo bodisi stalno (primer „P“) bodisi začasno (primer „T“).

(b) V začasnih primerih se države članice uskladijo z ustreznim podsistemom bodisi do leta 2016 (primer „T1“) bodisi do leta 2024 (primer „T2“).

7.3.2 Seznam posebnih primerov

7.3.2.1 Začasni posebni primer (T1) Estonija, Latvija in Litva

Za izvajanje točke 4.2.2.1.3.2 te TSI lahko vlaki, ki obratujejo izključno v omrežju s tirno širino 1 520 mm v Estoniji, Latviji in Litvi, uporabljajo drugačen določen signal sklepa vlaka.

7.3.2.2 Začasni posebni primer (T2) Irska in Združeno kraljestvo

Za izvajanje točke 4.2.3.2.1 te TSI Irska in Združeno kraljestvo v obstoječih sistemih uporabljata alfanumerično številko. Državi članici določita zahteve in časovni načrt za prehod z alfanumeričnih številk vožnje vlaka na numerične številke vožnje vlaka v ciljnem sistemu.

(1) UL L 260, 30.9.2008, str. 13.

Dodatek A OPERATIVNI PREDPISI ERTMS/ETCS Operativni predpisi za ERTMS/ETCS in ERTMS/GSM-R so določeni v tehničnem dokumentu „Predpisi in načela ETCS in GSM-R – verzija 1“, ki je objavljen na spletni strani ERA (http://www.era.europa.eu).

Dodatek B DRUGI PREDPISI, KI OMOGOČAJO USKLAJENO OBRATOVANJE A. SPLOŠNE UGOTOVITVE Rezervirano B. VARNOST IN ZAŠČITA OSEBJA Rezervirano C. OPERATIVNI VMESNIK Z OPREMO ZA SIGNALIZACIJO IN VODENJE IN NADZOR C1 Posipanje s peskom Če je vlak opremljen z napravo za posipanje peska, ki se vključi ročno, sme strojevodja pesek vedno uporabiti, vendar se, če je mogoče, uporabi izogiba: — na kretnicah in v križiščih, — med zaviranjem pri hitrosti, manjši od 20 km/h, — v mirovanju. Pri tem so izjeme: — če obstaja tveganje SPAD (neupoštevanje signala pri nevarnosti) ali drugega resnega incidenta in bi uporaba peska izboljšala adhezijo, — pri speljevanju, ali — kadar je potreben preskus opreme za posipanje peska na vlečnem vozilu (preskušanje običajno poteka na območjih, ki so posebej določena v infrastrukturnem registru). C2 Aktivacija detektorjev pregretosti osnih ležajev Rezervirano D. VOŽNJA VLAKA D1 Normalne razmere D2 Poslabšane razmere Rezervirano E. RESNA NESREČA, NESREČA IN INCIDENT Rezervirano

Dodatek C Z VARNOSTJO POVEZANA KOMUNIKACIJSKA METODOLOGIJA UVOD Ta dodatek določa pravila za komunikacijo vlak–mesto, s katerega se vodi promet, in mesto, s katerega se vodi promet–vlak, ki veljajo za posredovane ali izmenjane informacije pri za varnost pomembnih situacijah v interoperabilnem omrežju, in zlasti: — opredeljuje značaj in zgradbo sporočil v zvezi z varnostjo, — opredeljuje metodologijo za glasovno posredovanje navedenih sporočil. Ta dodatek pomeni osnovo: — za to, da se upravljavcu infrastrukture omogoči sestaviti sporočila in Zbirke obrazcev. Ti elementi se predajo prevoznikom v železniškem prometu sočasno, ko postanejo dostopni pravila in predpisi; za to, da upravljavci infrastrukture in prevoznik sestavijo dokumente za izvajalce (zbirke obrazcev), navodila za osebje, ki izda dovoljenje za vožnje vlaka, in Dodatek 1 k pravilniku za strojevodje „Priročnik za komunikacijske postopke“. Obseg uporabe obrazcev in njihova struktura sta lahko različna. Za nekatera tveganja je uporaba obrazcev ustrezna, za druga pa neustrezna. Glede na okoliščine določenega tveganja upravljavec infrastrukture odloči, ali je uporaba obrazca ustrezna. Obrazec se uporabi le, če vrednost njegovih prednosti glede varnosti in učinka presega pomanjkljivosti glede varnosti in učinka. Upravljavci infrastrukture morajo svoj komunikacijski protokol formalno strukturirati v skladu z naslednjimi tremi kategorijami: — nujna ustna sporočila (v sili), — pisni nalogi, — dodatna obratovalna sporočila. Za boljšo disciplino pri prenosu teh sporočil je bila razvita komunikacijska metodologija. 1. KOMUNIKACIJSKA METODOLOGIJA 1.1 Elementi in načela metodologije 1.1.1 Standardna terminologija, ki se uporablja v postopkih 1.1.1.1 Postopek prenosa govora Izraz, ki pomeni, da ima druga stran priložnost govoriti: 1.1.1.2 Postopek prejemanja sporočila — po sprejemu neposrednega sporočila. Izraz, ki potrjuje prejem poslanega sporočila: Izraz, ki zahteva ponovitev sporočila pri slabem sprejemu ali nerazumevanju: — po sprejemu nazaj prebranega sporočila. Izrazi za ugotavljanje, ali se nazaj prebrano sporočilo natančno ujema s poslanim: ali ne: 1.1.1.3 Postopek prekinjanja komunikacije — če je sporočilo končano: — če je prekinitev začasna, zveza pa se ne prekine. Izraz, ki nalaga drugi strani, naj počaka: — če je prekinitev začasna, vendar je zveza prekinjena. Izraz, ki drugi strani pove, da se komunikacija prekinja, vendar bo znova vzpostavljena pozneje: 1.1.1.4 Razveljavitev pisnega naloga Izraz, ki razveljavi postopek pisnega naloga v teku: Če se pozneje sporočilo nadaljuje, se postopek ponovi od začetka. 1.1.2 Načela, ki se uporabljajo ob napakah ali nerazumevanju Za popravljanje morebitnih napak pri komunikaciji se uporabljajo naslednja pravila: 1.1.2.1 Napake — napaka pri prenosu Kadar napako pri prenosu odkrije sam pošiljatelj, mora zahtevati razveljavitev, in sicer tako, da pošlje naslednje proceduralno sporočilo: ali: in potem ponovi izvorno sporočilo. — napaka med primerjalnim branjem Če pošiljatelj odkrije napako, medtem ko mu njegovo sporočilo berejo nazaj, pošlje naslednje proceduralno sporočilo: in ponovi izvorno sporočilo. 1.1.2.2 Nerazumevanje Če ena od strani ne razume sporočila, mora prositi drugo stran, naj sporočilo ponovi, in sicer z naslednjim besedilom: 1.1.3 Ključ za črkovanje besed, številk, časa, razdalj, hitrosti in datumov Za lažje razumevanje in izražanje v različnih situacijah je treba vsak izraz izgovoriti počasi in pravilno, tako da se črkujejo besede in številke, ki se lahko napačno razumejo. Primeri so kode za signale ali kretnice. Pri tem veljajo naslednja pravila za črkovanje: 1.1.3.1 Črkovanje besed in skupin črk Uporablja se mednarodna fonetična abeceda. A Alpha B Bravo C Charlie D Delta E Echo F Foxtrot G Golf H Hotel I India J Juliet K Kilo L Lima M Mike N November O Oscar P Papa Q Quebec R Romeo S Sierra T Tango U Uniform V Victor W Whisky X X-ray Y Yankee Z Zulu Primer: Kretnici A B= kretnici alpha bravo. Signalna številka KX 835= signal Kilo X-ray osem tri pet. Upravljavec infrastrukture lahko doda nadaljnje črke skupaj s fonetično izgovarjavo za vsako dodano črko, če to zahteva abeceda delovnega jezika (jezikov) upravljavca infrastrukture. Prevoznik lahko po potrebi doda še več določb glede izgovarjave. 1.1.3.2 Navajanje številk Pri številih se izgovarja vsaka števka posebej. 0 nič 1 ena 2 dve 3 tri 4 štiri 5 pet 6 šest 7 sedem 8 osem 9 devet Primer: vlak 2183 = vlak dve ena osem tri. Za decimalna števila se uporablja beseda „vejica“. Primer: 12,50 = ena dve vejica pet nič. 1.1.3.3 Navajanje časa Čas se navede kot lokalni čas, v pogovornem jeziku. Primer: 10:52 = deset dvainpetdeset. Čeprav je načelo tako, je po potrebi prav tako sprejemljivo, da se čas navede z vsako števko posebej (ena nič pet dve). 1.1.3.4 Navajanje razdalj in hitrosti Razdalje se navajajo v kilometrih, hitrosti pa v kilometrih na uro. Lahko se uporabijo tudi milje, če je ta enota v uporabi na zadevni infrastrukturi. 1.1.3.5 Navajanje datumov Datumi se navajajo običajno. Primer: 10. december 1.2 Zgradba komunikacij Glasovni radijski prenos sporočil v zvezi z varnostjo je načelno sestavljen iz dveh faz: — identifikacija in zahteva po navodilih, — radijski prenos samega sporočila in konec radijskega prenosa. Prvo fazo lahko skrajšamo ali izpustimo pri visoko prednostnih varnostnih sporočilih. 1.2.1 Pravila za identifikacijo in zahteve po navodilih Da se omogočijo vzajemna identifikacija obeh strani, opredelitev obratovalne situacije in radijski prenos proceduralnih navodil, veljajo naslednja pravila: 1.2.1.1 Identifikacija Zelo pomembno je, da se na začetku vsake komunikacije, razen če gre za visoko prednostna sporočila v sili, osebe, ki bodo komunicirale, identificirajo. Strojevodje se identificirajo s številko vožnje vlaka in položajem. Pri komunikaciji med signalistom in strojevodjo je glavna odgovornost signalista zagotoviti, da komunikacija poteka med pravim signalistom in strojevodjo. To je še posebno pomembno, če komunikacija poteka na območjih, kjer se komunikacijske meje prekrivajo. To načelo velja tudi po prekinitvi radijskega prenosa. Različne strani za to uporabljajo naslednja sporočila. — osebje, ki izda dovoljenje za vožnjo vlaka: vlak … (številka) tukaj … signalizira (ime in priimek) — strojevodja: … signalizira (ime in priimek) tukaj vlak … (številka) Treba je omeniti, da identifikaciji lahko sledi sporočilo z dodatno informacijo, ki osebi, ki izda dovoljenje za vožnjo vlaka, zagotovi dovolj podrobnosti o situaciji, da se odloči o postopku, ki naj mu v nadaljevanju sledi strojevodja. 1.2.1.2 Zahteva po navodilih Pred vsakim izvajanjem postopka na podlagi pisnega ukaza je treba zahtevati navodila. Za zahtevo po navodilih se uporabljajo naslednji izrazi: 1.2.2 Pravila za radijski prenos pisnih ukazov in ustnih sporočil 1.2.2.1 Visoko prednostna varnostna sporočila Zaradi njihove nujnosti in pomembnosti se ta sporočila: — lahko pošljejo ali prejmejo med vožnjo, — lahko navajajo brez identifikacijskega dela, — lahko ponovijo in — jim kar najhitreje sledijo nadaljnje informacije. 1.2.2.2 Pisni nalogi Za zanesljivo pošiljanje ali prejemanje proceduralnih sporočil (v mirovanju) iz Zbirke obrazcev se upoštevajo naslednja pravila: 1.2.2.2.1 Pošiljanje sporočil Obrazec se lahko izpolni pred oddajanjem sporočila, tako da se lahko celotno besedilo sporočila pošlje pri enem radijskem prenosu. 1.2.2.2.2 Prejemanje sporočil Prejemnik sporočila mora izpolniti obrazec iz zbirke obrazcev glede na informacije, ki mu jih da pošiljatelj. 1.2.2.2.3 Primerjalno branje Vsa vnaprej določena železniška sporočila iz zbirke obrazcev je treba prebrati nazaj pošiljatelju. Primerjalno branje zajema sporočilo iz sivega polja na obrazcu, del za „povratno poročanje“ in vse druge dodatne ali dopolnilne informacije. 1.2.2.2.4 Potrditev pravilnosti primerjalnega branja Vsakemu nazaj prebranemu sporočilu sledi potrditev skladnosti ali neskladnosti pošiljatelja sporočila. ali in ponovno pošiljanje izvornega sporočila. 1.2.2.2.5 Potrditev Za vsako prejeto sporočilo se potrdi ali zanika prejem sporočila: ali 1.2.2.2.6 Sledljivost in preverjanje Vsa sporočila z mesta, s katerega se vodi promet, spremlja njim lastna identifikacijska ali avtorizacijska številka: — če je sporočilo v zvezi z dejanjem, za katero strojevodja zahteva posebno dovoljenje (npr. da v primeru nevarnosti ne upošteva signala itn.): dovoljenje … (številka) — v vseh drugih primerih (npr. previdno nadaljevanje vožnje itn.): sporočilo … (številka) 1.2.2.2.7 Poročanje pošiljatelju Vsakemu sporočilu, ki vključuje zahtevo po „poročanju pošiljatelju“, sledi „poročilo“. 1.2.2.3 Dodatna sporočila Dodatna sporočila — pred njimi steče identifikacijski postopek, — so kratka in natančna (omejena, kjer je mogoče, na informacije, ki se sporočijo, in na mesto, za katero veljajo), — se preberejo nazaj pošiljatelju, čemur sledi potrditev pravilnosti ali ne, — lahko jim sledi zahteva po navodilih ali po nadaljnjih informacijah. 1.2.2.4 Sporočila, ki vsebujejo informacije s spremenljivo, ne vnaprej določeno vsebino Sporočila, ki vsebujejo informacije in imajo spremenljivo vsebino: — pred njimi steče identifikacijski postopek, — se pripravijo pred pošiljanjem, — se preberejo nazaj pošiljatelju, čemur sledi potrditev pravilnosti ali ne. 2. PROCEDURALNA SPOROČILA 2.1 Narava sporočil Proceduralna sporočila se uporabljajo za pošiljanje obratovalnih navodil, povezanih z ustreznimi situacijami iz pravilnika za strojevodje. Obsegajo samo besedilo sporočila, ki ustreza situaciji, in identifikacijsko številko sporočila. Če sporočilo vsebuje zahtevo po naslovnikovem povratnem poročanju, se navede tudi besedilo poročila. Ta sporočila uporabljajo vnaprej določeno besedilo, ki ga predpiše upravljavec infrastrukture v svojem „delovnem jeziku“ in je predloženo v obliki tiskanih papirnatih obrazcev ali na računalniškem nosilcu podatkov. 2.2 Obrazci Obrazci so formalizirani medij za proceduralna sporočila. Ta sporočila so po navadi povezana s poslabšanimi delovnimi razmerami. Tipičen primer je dovoljenje za strojevodjo, da ne upošteva signala ali „dovoljenja za konec vožnje“, zahteva za počasno vožnjo na določenem območju ali za pregled proge. Uporaba takih sporočil je verjetno potrebna še v kakih drugih okoliščinah. Njihov namen je: — zagotoviti splošen delovni dokument, ki ga lahko takoj uporabijo osebje, ki izda dovoljenje za vožnjo vlaka, in strojevodje, — strojevodjo (predvsem kadar dela v neznanem ali slabo znanem okolju) spomniti na postopek, ki ga bo moral upoštevati, — omogočiti sledljivost komunikacij. Za prepoznavanje obrazcev se razvije enotna besedna ali številčna oznaka, ki se nanaša na postopek. Ta bi lahko temeljila na predvideni pogostosti uporabe obrazca. Če se bo izkazalo, da se bo od vseh razvitih obrazcev najpogosteje uporabljal tisti za neupoštevanje signala ali konca dovoljenja za vožnjo (EOA) v primeru nevarnosti, bi ta lahko dobil število 001 in tako naprej. 2.3 Zbirka obrazcev Ko bodo pripravljeni vsi obrazci, ki se bodo uporabljali, je celotno serijo treba vključiti v dokument ali računalniško datoteko, ki se imenuje zbirka obrazcev. To je skupni dokument, ki ga bodo v medsebojni komunikaciji uporabljali strojevodja in osebje, ki izda dovoljenje za vožnjo vlakov. Zato je pomembno, da sta zbirka, ki jo uporablja strojevodja, in tista, ki jo uporablja osebje, ki izda dovoljenje za vožnjo vlakov, sestavljeni in oštevilčeni enako. Upravljavec infrastrukture je odgovoren za pripravo zbirke obrazcev in samih obrazcev v svojem „delovnem jeziku“. Jezik, ki se uporablja med prenosom sporočil, je vedno „delovni jezik“ upravljavca infrastrukture. Zbirka obrazcev ima dva dela. Prvi del obsega: — opozorilo o uporabi zbirke obrazcev, — kazalo proceduralnih obrazcev, ki se nanašajo na mesto, s katerega se vodi promet, — kazalo proceduralnih obrazcev, ki se nanašajo na strojevodjo, če je ustrezno, — seznam situacij s sklicevanjem na obrazec, ki se uporabi, — slovar situacij, za katere velja vsak od obrazcev, — ključ za črkovanje sporočil (fonetična abeceda itn.). Drugi del vsebuje proceduralne obrazce. Te mora zbrati prevoznik v železniškem prometu in jih dat strojevodji. 3. DODATNA SPOROČILA Dodatna sporočila so sporočila, ki vsebujejo informacije in ki jih za sporočanje o redkih situacijah, za katere ni potreben vnaprej pripravljen obrazec, ali v zvezi z vožnjo vlaka ali tehničnimi pogoji vlaka ali infrastrukture uporablja bodisi — strojevodja za obveščanje osebja, ki izda dovoljenje za vožnjo vlaka, bodisi — osebje, ki izda dovoljenje za vožnjo vlaka, za obveščanje strojevodje. Za lažje opisovanje situacij in sestavljanje sporočil, ki vsebujejo informacije, bi bilo morda koristno pripraviti priporočila za sestavljanje sporočil, glosar železniških izrazov, opisni diagram uporabljenega železniškega voznega parka ter opisni seznam opreme infrastrukture (tiri, vir pogonske energije itn.). 3.1 Priporočena zgradba sporočil Sporočila imajo lahko naslednjo zgradbo: Faza poteka komunikacije Element sporočila Razlog za posredovanje informacij  za obveščanje  za ukrepanje Opomba  Tu je  Videl sem  Imel sem  Zadel sem Položaj — vzdolž proge  pri … (ime postaje)  … (značilna točka)  pri miljni/kilometrski oznaki … (številka) — glede na moj vlak  pogonski vagon … (številka)  vagon … (številka) Narava — predmet — oseba … (glej glosar) Stanje — statično  stoji na  leži na  padlo je na — v gibanju  hodi  teče  nasproti Lega glede na tire Tem sporočilom lahko sledi zahteva po navodilih. Deli teh sporočil so na voljo v jeziku, ki ga izbere prevoznik v železniškem prometu, in v delovnem jeziku (jezikih) zadevnih upravljavcev infrastrukture. 3.2 Slovar železniških izrazov Prevoznik v železniškem prometu sestavi slovar železniških izrazov za vsako omrežje, v katerem obratujejo njegovi vlaki. Vsebuje izraze, ki se redno uporabljajo v jeziku, ki ga izbere prevoznik, in v „delovnem“ jeziku upravljavcev obratujoče infrastrukture. Slovar je sestavljen iz dveh delov: — seznam izrazov po temah, — abecedni seznam izrazov. 3.3 Opisni diagram voznega parka Če prevoznik meni, da bi bilo to koristno za njegovo obratovanje, pripravi opisni diagram uporabljenega voznega parka. Navaja imena različnih komponent, ki so lahko predmet komunikacij z različnimi zadevnimi upravljavci infrastrukture ter vsebuje udomačene izraze za standardne izraze v jeziku, ki ga izbere prevoznik, in v „delovnem“ jeziku upravljavcev obratujoče infrastrukture. 3.4 Opisni seznam značilnosti opreme infrastrukture (tiri, vir pogonske energije itn.) Če prevoznik meni, da bi bilo to koristno za njegovo obratovanje, pripravi opisni seznam značilnosti opreme infrastrukture (tirov, virov pogonske energije itn.) na obratujoči progi. Ta navaja imena različnih komponent, ki so lahko predmet komunikacij z zadevnimi upravljavci infrastrukture. Navaja udomačene izraze za standardne izraze v jeziku, ki ga izbere prevoznik, in v „delovnem“ jeziku upravljavcev obratujoče infrastrukture. 4. VRSTA IN ZGRADBA USTNIH SPOROČIL 4.1 Sporočila v sili Namen sporočil v sili je zagotoviti nujna operativna navodila, ki so neposredno povezana z varnostjo železnice. Da bi se izognili vsem nesporazumom, je treba sporočila vedno ponoviti. Glavna sporočila, ki jih je mogoče poslati, so navedena v nadaljevanju in razvrščena glede na potrebo. Upravljavec infrastrukture lahko poleg tega opredeli druga sporočila v sili glede na potrebe svojega obratovanja. Sporočilom v sili lahko sledi pisni nalog (glej pododdelek 2). Vrsta besedila, ki se vnese v obrazec za sporočila v sili, mora biti vključena v Dodatek 1 „Priročnik za komunikacijske postopke“ k pravilniku za strojevodje in v dokumentacijo, izdano osebju, ki izda dovoljenje za vožnjo vlaka. 4.2 Sporočila, ki jih pošlje mesto, s katerega se vodi promet, ali strojevodja (a) Potreba po ustavitvi vseh vlakov: Potrebo po ustavitvi vseh vlakov je treba posredovati z zvočnim signalom; če ta ni na voljo, je treba uporabiti naslednjo besedno zvezo: Kraj ali območje sta po potrebi opredeljena v sporočilu. Poleg tega je treba, če je le mogoče, to sporočilo hitro dopolniti z vzrokom in krajem izrednega dogodka ter identifikacijo vlaka: Ovira ali požar ali … (drug vzrok) na progi … pri … (km) (ime) Strojevodja … (številka) (b) Potreba po ustavitvi določenega vlaka: Vlak … (na progi/tiru) (ime) (ime/številka) V tem primeru je mogoče kot dopolnilo k sporočilu navesti ime ali številko proge ali tira, po katerem vozi vlak. 4.3 Sporočila, ki jih pošlje strojevodja Potreba po izklopu pogonskega vira energije: To sporočilo je treba, če je mogoče, hitro dopolniti z vzrokom in krajem izrednega dogodka in identifikacijo vlaka: Pri … (km) na … progi/tiru (ime/številka) med … in … (postaja) (postaja) Vzrok … Strojevodja … (številka) (številka) V tem primeru je mogoče kot dopolnilo k temu sporočilu navesti ime ali številko proge ali tira, po katerem vozi vlak.

Dodatek D OBLIKE SIGNALA INFORMACIJE, DO KATERIH MORA IMETI DOSTOP PREVOZNIK V ŽELEZNIŠKEM PROMETU, V ZVEZI S PROGAMI, NA KATERIH NAMERAVA OBRATOVATI DEL 1. SPLOŠNE INFORMACIJE V ZVEZI Z UPRAVLJAVCEM INFRASTRUKTURE 1.1 Imena/Identiteta upravljavcev infrastrukture 1.2 Država (ali države) 1.3 Kratek opis 1.4 Seznam splošnih operativnih pravil in predpisov (in kako jih dobiti) DEL 2. ZEMLJEVIDI IN DIAGRAMI 2.1 Zemljevid območja 2.1.1 Proge 2.1.2 Glavne lokacije (postaje, ranžirne postaje, križišča, tovorne postaje) 2.2 Diagram proge Informacije, ki se vključijo v diagrame, ki jih po potrebi dopolnjuje besedilo. Če je prikazan ločen diagram postaje/ranžirne postaje/depoja, so informacije v diagramu proge lahko poenostavljene 2.2.1 Navedba razdalje 2.2.2 Identifikacija odprtih prog, zank, stranskih tirov in ščitnih kretnic 2.2.3 Povezave med odprtimi progami 2.2.4 Glavne lokacije (postaje, ranžirne postaje, križišča, tovorne postaje) 2.2.5 Lokacija in pomeni vseh stalnih signalov 2.3 Diagrami postaj/ranžirnih postaj/depojev (Opomba: nanaša se le na lokacije, ki so na voljo za interoperabilni promet) Informacije, ki se navedejo v diagramih za določene lokacije, po potrebi dopolnjene z besedilom 2.3.1 Ime lokacije 2.3.2 Identifikacijska oznaka lokacije 2.3.3 Vrsta lokacije (potniška postaja, tovorna postaja, ranžirna postaja, depo) 2.3.4 Lokacija in pomeni vseh stalnih signalov 2.3.5 Identifikacija in načrt tirov, vključno s ščitnimi kretnicami 2.3.6 Identifikacija peronov 2.3.7 Dolžina peronov 2.3.8 Višina peronov 2.3.9 Identifikacija stranskih tirov 2.3.10 Dolžina stranskih tirov 2.3.11 Razpoložljivost električne energije na lokaciji 2.3.12 Razdalja med robom perona in osjo tira, vzporedno z vozno površino 2.3.13 (Za potniške postaje) Možnost dostopa za invalide DEL 3. SPECIFIČNE INFORMACIJE O ODSEKIH PROGE 3.1 Splošne značilnosti 3.1.1 Država 3.1.2 Identifikacijska oznaka odseka proge: nacionalna oznaka 3.1.3 Skrajni konec odseka proge 1 3.1.4 Skrajni konec odseka proge 2 3.1.5 Čas odprtosti za promet (ure, dnevi, posebna ureditev med prazniki) 3.1.6 Oznake razdalj ob progi (pogostost, videz in položaj) 3.1.7 Vrsta prometa (mešani, potniški, tovorni …) 3.1.8 Največja dovoljena hitrost 3.1.9 Druge informacije, potrebne iz varnostnih razlogov 3.1.10 Posebne lokalne operativne zahteve (vključno s posebnimi zahtevami glede usposobljenosti osebja) 3.1.11 Posebne omejitve za nevarno blago 3.1.12 Posebne omejitve glede nakladanja 3.1.13 Vzorec opozorila na začasna dela (in kako ga dobiti) 3.1.14 Opozorilo, da je odsek proge preobremenjen (2001/14/ES, čl. 22) 3.2 Posebne tehnične značilnosti 3.2.1 ES-verifikacija infrastrukturne TSI 3.2.2 Datum začetka obratovanja interoperabilne proge 3.2.3 Seznam morebitnih posebnih primerov 3.2.4 Seznam morebitnih posebnih odstopanj 3.2.5 Tirna širina 3.2.6 Profil ustroja 3.2.7 Največja osna obremenitev 3.2.8 Največja obremenitev na tekoči meter 3.2.9 Prečne sile na tir 3.2.10 Vzdolžne sile na tir 3.2.11 Minimalni polmer krožnega loka 3.2.12 Odstotek vzpona ali padca 3.2.13 Lokacija vzpona ali padca 3.2.14 Za zavorne sisteme, ki ne uporabljajo adhezije kolo-tirnica, sprejeta zavorna sila 3.2.15 Mostovi 3.2.16 Viadukti 3.2.17 Predori 3.2.18 Pripombe 3.3 Energijski podsistem 3.3.1 ES-verifikacija energijske TSI 3.3.2 Datum začetka obratovanja interoperabilne proge 3.3.3 Seznam morebitnih posebnih primerov 3.3.4 Seznam morebitnih posebnih odstopanj 3.3.5 Vrsta napajanja z električno energijo (npr. ga ni, vozni vod, 3. tir) 3.3.6 Frekvenca napajanja z električno energijo (npr. dvosmerni, enosmerni tok) 3.3.7 Minimalna napetost 3.3.8 Maksimalna napetost 3.3.9 Omejitev glede porabe energije za posebna električna vlečna vozila 3.3.10 Omejitev v zvezi z lego motornega vlaka (vlakov) glede na ločevanje voznega voda (lega odjemnika toka) 3.3.11 Kako pridobiti električno izolacijo 3.3.12 Višina kontaktnega vodnika 3.3.13 Dovoljeni naklon kontaktnega vodnika glede na tirnico in sprememba naklona 3.3.14 Vrste odobrenih odjemnikov toka 3.3.15 Minimalna statična sila 3.3.16 Maksimalna statična sila 3.3.17 Lokacija nevtralnih odsekov 3.3.18 Informacije o obratovanju 3.3.19 Spuščanje odjemnikov toka 3.3.20 Pogoji, ki se uporabljajo v zvezi z regenerativnim zaviranjem 3.3.21 Najvišji dopustni vlakovni tok 3.4 Podsistem Nadzor-vodenje in signalizacija 3.4.1 ES-verifikacija TSI za podsistem Nadzor-vodenje in signalizacija 3.4.2 Datum začetka obratovanja interoperabilne proge 3.4.3 Seznam morebitnih posebnih primerov 3.4.4 Seznam morebitnih posebnih odstopanj ERTMS/ETCS 3.4.5 Raven uporabe 3.4.6 Neobvezne funkcije, nameščene ob progi 3.4.7 Neobvezne funkcije, ki so potrebne na vozilu 3.4.8 Številka različice programske opreme 3.4.9 Datum začetka uporabe te različice ERTMS/GSM-R radio 3.4.10 Neobvezne funkcije, kakor so določene v FRS 3.4.11 Številka različice 3.4.12 Datum začetka uporabe te različice Za stopnjo ERTMS/ETCS 1 s funkcijo „infill“ (dodatne informacije) 3.4.13 Tehnična izvedba, ki je potrebna za vozni park Varnostni, kontrolni in opozorilni sistemi vlakov razreda B 3.4.14 Nacionalna pravila za upravljanje sistemov razreda B (+ način, kako jih dobiti) Progovni sistem 3.4.15 Pristojna država članica 3.4.16 Ime sistema 3.4.17 Številka različice programske opreme 3.4.18 Datum začetka uporabe te različice 3.4.19 Konec veljavnosti 3.4.20 Potreba po več kot enem aktivnem sistemu hkrati 3.4.21 Sistem na vozilu Radijski sistem razreda B 3.4.22 Pristojna država članica 3.4.23 Ime sistema 3.4.24 Številka različice 3.4.25 Datum začetka uporabe te različice 3.4.26 Konec veljavnosti 3.4.27 Posebni tehnični pogoji za preklapljanje med različnimi varnostnimi, kontrolnimi in opozorilnimi sist