Direktiva Sveta

z dne 30. januarja 1978

o približevanju zakonodaje držav članic o materialih in izdelkih, ki vsebujejo monomere vinilklorida in so namenjeni za stik z živili

(78/142/EGS)

SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 100 Pogodbe,

ob upoštevanju Direktive Sveta 76/893/EGS z dne 23. novembra 1976 o približevanju zakonodaje držav članic o materialih in izdelkih, namenjenih za stik z živili [1], in zlasti člena 3 Direktive,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [2],

ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora [3],

ker člen 2 Direktive 76/893/EGS določa, da sestavine materialov in izdelkov ne smejo prehajati v živila v količini, ki bi lahko ogrozila zdravje ljudi;

ker člen 3 te direktive določa, da bo Svet po postopku iz člena 100 Pogodbe sprejel v obliki direktiv posebne predpise, veljavne za nekatere skupine materialov in izdelkov (posebne direktive); ker ti predpisi lahko vsebujejo posebne mejne vrednosti za migracijo nekaterih sestavin na oziroma v živila, pa tudi druge predpise, ki zagotavljajo skladnost s členom 2 te direktive;

ker je bilo ugotovljeno, da dodajanje večje količine monomera vinilklorida pri poskusnih živalih povzroča škodljive učinke; ker lahko ti učinki nastanejo tudi pri ljudeh;

ker je Znanstveni odbor za živila dal mnenje, da je treba vsebnost monomera vinilklorida v polivinilkloridu in sorodnih polimerih zmanjšati kar najbolj in hkrati priporočil, da v živilih in pitni vodi ne smejo biti zaznavne sledi vinilklorida, določene po metodi, ki jo lahko splošno uporablja večina laboratorijev za večino živil;

ker trenutno potekajo nadaljnje raziskave o monomeru vinilklorida, vendar je iz previdnosti treba preprečiti vsako uživanje vinilklorida, dokler rezultati raziskav ne bodo znani;

ker je za dosego tega cilja primerni instrument posebna direktiva v smislu člena 3 Direktive 76/893/EGS, katere splošne določbe veljajo tudi v tem primeru;

ker ta direktiva ne obsega vseh vidikov pri materialih in izdelkih iz polimerov ali kopolimerov vinilklorida, državam članicam ni treba predpisati, da oznake vsebujejo podatke, določene v členu 7 Direktive 76/893/EGS, v skladu z možnostmi, predvidenimi v odstavkih 4 in 5 tega člena,

SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

1. Ta direktiva je posebna direktiva v smislu člena 3 Direktive 76/893/EGS.

2. Direktiva obravnava prisotnost monomera vinilklorida v materialih in izdelkih ter možno migracijo iz materialov in izdelkov iz polimerov ali kopolimerov vinilklorida, v nadaljevanju imenovanih "materiali in izdelki", ki so kot končni izdelki namenjeni za stik z živili ali so v stiku z živili in so temu namenjeni.

Člen 2

1. Vsebnost monomera vinilklorida v materialih in izdelkih ne sme presegati koncentracije, določene v Prilogi I.

2. Iz materialov in izdelkov ne sme prehajati v živila, ki so ali so bila v stiku z njimi, vinilklorid v koncentraciji, ki je zaznavna z metodo, ustrezno kriterijem iz Priloge II.

Člen 3

Metoda analize, potrebna za preverjanje skladnosti s členom 2, se sprejme po postopku iz člena 10 Direktive 76/893/EGS in mora biti v skladu s kriteriji iz Priloge II.

Člen 4

Svet ponovno pregleda to direktivo na osnovi poročil, ki jih Komisija pripravi na podlagi znanstvenih in tehničnih spoznanj, ki bodo po sprejetju Direktive na voljo in po potrebi jim bodo predloženi ustrezni predlogi. Prvo poročilo pošlje Komisija Svetu najpozneje do 1. januarja 1979.

Člen 5

Ta direktiva ne vpliva na nacionalne določbe v zvezi z drugimi možnimi predpisi iz člena 3 Direktive 76/893/EGS ali na možnosti, ki jih imajo države članice po členu 7(4) in (5) navedene direktive.

Člen 6

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do 26. novembra 1979. O tem takoj obvestijo Komisijo.

2. Države članice lahko odložijo izvajanje člena 2(2) in Priloge II do sprejetja metode analize Skupnosti iz člena 3.

Člen 7

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju, 30. januarja 1978

Za Svet

Predsednik

P. Dalsager

[1] UL L 340, 9.12.1976, str. 19.

[2] UL C 118, 16.5.1977, str. 70.

[3] UL C 114, 11.5.1977, str. 13.

--------------------------------------------------

PRILOGA I

Največja dovoljena koncentracija monomera vinilklorida v materialih in izdelkih

1 miligram na kilogram končnega izdelka.

--------------------------------------------------

PRILOGA II

Kriteriji metode za določanje vsebnosti vinilklorida v materialih in izdelkih in za določanje vinilklorida, ki prehaja iz materialov in izdelkov

1. Vsebnost vinilklorida v materialih in izdelkih in vinilklorid, ki prehaja iz materialov in izdelkov v živila, se določa s plinsko kromatografijo, z uporabo metode "head space".

2. Za določanje vinilklorida, ki prehaja iz materialov in izdelkov v živila, mora biti meja detekcije 0,01 mg/kg.

3. Vinilklorid, ki prehaja iz materialov in izdelkov v živila, se praviloma določa v živilih. Če določitev vinilklorida v nekaterih živilih zaradi tehničnih vzrokov ni mogoča, lahko države članice dovolijo določitev z modelnimi raztopinami za ta živila.

--------------------------------------------------