Uredba Sveta (ES) št. 533/2004

z dne 22. marca 2004

o ustanovitvi evropskih partnerstev v okviru stabilizacijskega in pridružitvenega procesa

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti prvega stavka člena 181a(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [1],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Evropski svet je na zasedanju v Feiri dne 19. in 20. junija 2000 potrdil, da njegov cilj ostane čim popolnejša integracija držav zahodnega Balkana v evropsko politično in gospodarsko dogajanje, in je priznal, da so vse zadevne države potencialne kandidatke za članstvo v Evropski uniji.

(2) Zagrebška deklaracija s srečanja na vrhu med voditelji držav in vlad Evropske unije ter držav, ki so vključene v stabilizacijski in pridružitveni proces, je priznala, da je možnost pridružitve dana na podlagi izpolnitve meril, ki so bila določena na københavnskem Evropskem svetu junija 1993, in napredka, narejenega pri izvajanju stabilizacijskih in pridružitvenih sporazumov, zlasti tistih o regionalnem sodelovanju.

(3) Evropski svet je v Solunu dne 19. in 20. junija 2003 potrdil svojo odločenost, da v celoti in učinkovito podpre evropsko perspektivo držav zahodnega Balkana s potrditvijo, da bodo postale sestavni del Evropske unije, ko izpolnijo uveljavljena merila. Odobril je zaključke Sveta z dne 16. junija 2003, vključno s prilogo z naslovom "Solunska agenda za zahodni Balkan: premik k evropski integraciji". Solunska agenda opredeljuje načine in sredstva za okrepitev stabilizacijskega in pridružitvenega procesa, vključno s pripravo evropskih partnerstev.

(4) Na podlagi izjave s solunskega vrha EU-zahodni Balkan z dne 21. junija 2003 se "Solunska agenda" šteje kot tista, ki si jo delijo Evropska unija in države zahodnega Balkana, ki se zavežejo k izvajanju. Obogaten stabilizacijski in pridružitveni proces ostaja celovit okvir za evropsko pot držav zahodnega Balkana, vse tja do njihovega pristopa.

(5) Evropska partnerstva za države zahodnega Balkana bodo opredelila prednostne naloge za delovanje, zato da se podpre prizadevanje za približevanje Evropski uniji in osnuje kontrolni seznam, po katerem se meri napredek. Prilagojena bodo posebnim potrebam držav in ustreznim stopnjam priprave, pa tudi posebnostim stabilizacijskega in pridružitvenega procesa, vključno z regionalnim sodelovanjem. Pri pripravi evropskih partnerstev se bodo z državami opravila neformalna posvetovanja, po potrebi pa tudi s širšo mednarodno skupnostjo.

(6) Evropska partnerstva, ki se po potrebi dopolnijo, so nujna za pomoč državam zahodnega Balkana pri pripravljanju na članstvo z jasnim okvirom in razvojnimi načrti s časovnim razporedom reform in podrobnosti v smislu ukrepov o tem, kako nameravajo obravnavati zahteve za nadaljnjo integracijo v Evropsko unijo.

(7) Za pomoč Skupnosti bi se bilo ustrezno osredotočiti na izzive, ki jih je treba opredeliti v okviru evropskih partnerstev, ki bodo določila smernice za finančno pomoč in upoštevala določena načela, prednostne naloge in pogoje.

(8) Pomoč Skupnosti na podlagi stabilizacijskega in pridružitvenega procesa za države zahodnega Balkana bo zagotovljena z ustreznimi finančnimi instrumenti in zlasti z Uredbo Sveta (ES) št. 2666/2000 z dne 5. decembra 2000 o pomoči za Albanijo, Bosno in Hercegovino, Hrvaško, Zvezno republiko Jugoslavijo in Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo [2]; zato ta uredba ne bo imela finančnih posledic.

(9) Načrtovanje finančnih virov pomoči, ki sestavljajo pomoč Skupnosti, mora temeljiti na prednostnih nalogah evropskih partnerstev in o njih je treba odločati v skladu s postopki, določenimi v ustreznih finančnih instrumentih.

(10) Revizije prednostnih nalog evropskih partnerstev imajo lahko pomemben politični vpliv na odnose z državami zahodnega Balkana. Torej je za Svet ustrezno, da sprejme načela, prednostne naloge in pogoje, ki veljajo za vsako evropsko partnerstvo.

(11) Spremljanje teh evropskih partnerstev je zagotovljeno v okviru mehanizma, določenega na podlagi stabilizacijskega in pridružitvenega procesa, zlasti poročil o stabilizacijskem in pridružitvenem procesu –

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Evropska partnerstva se uvedejo za vključitev Albanije, Bosne in Hercegovine, Hrvaške, Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije in Srbije ter Črne gore, vključno s Kosovom, kakor je določil Varnostni svet Združenih narodov v Resoluciji 1244 z dne 10. junija 1999 (v nadaljevanju besedila "partnerji"). Evropska partnerstva zagotavljajo okvir, obsegajoč prednostne naloge, ki so posledica analiz različnih položajev partnerjev, na podlagi katerih je treba osredotočiti nadaljnjo integracijo v Evropsko unijo z vidika meril, ki jih je določil Evropski svet, in napredka, narejenega pri izvajanju stabilizacijskega in pridružitvenega procesa, vključno s stabilizacijskimi in pridružitvenimi sporazumi, kjer je to ustrezno, in zlasti regionalno sodelovanje.

Člen 2

Svet na predlog Komisije odloča s kvalificirano večino o načelih, prednostnih nalogah in pogojih v evropskih partnerstvih, pa tudi o kakršnih koli prilagoditvah.

Člen 3

Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 22. marca 2004

Za Svet

Predsednik

B. Cowen

[1] Mnenje z dne 10. marca 2004 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

[2] UL L 306, 7.12.2000., str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2415/2001 (UL L 327, 12.12.2001., str. 3).

--------------------------------------------------