UREDBA (EU) 2018/1727 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 14. novembra 2018

o Agenciji Evropske unije za pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah (Eurojust) ter nadomestitvi in razveljavitvi Sklepa Sveta 2002/187/PNZ

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 85 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (1),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Eurojust je bil ustanovljen s Sklepom Sveta 2002/187/PNZ (2) kot organ Unije, ki ima pravno osebnost, za spodbujanje in izboljšanje usklajevanja in sodelovanja med pristojnimi pravosodnimi organi držav članic, zlasti v zvezi s hudimi oblikami organiziranega kriminala. Pravni okvir Eurojusta sta spremenila sklepa Sveta 2003/659/PNZ (3) in 2009/426/PNZ (4).

(2) Člen 85 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) določa, da delovanje Eurojusta ureja uredba, sprejeta v skladu z rednim zakonodajnim postopkom. Predpisuje tudi obveznost vključitve Evropskega parlamenta in nacionalnih parlamentov držav članic v postopek ocenjevanja dejavnosti Eurojusta.

(3) Člen 85 PDEU tudi določa, da je naloga Eurojusta podpirati in krepiti koordinacijo in sodelovanje nacionalnih organov, pristojnih za preiskave in pregon hudih oblik kriminala, ki se nanašajo na dve ali več držav članic ali zahtevajo skupni pregon, na podlagi postopkov, ki jih izvajajo, in informacij, ki jih pošljejo organi držav članic in Agencija Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol).

(4) Cilj te uredbe je sprememba in razširitev določb Sklepa 2002/187/PNZ. Zadevnih sprememb je tako po številu kot vsebini veliko, zato bi bilo treba zavoljo jasnosti Sklep 2002/187/PNZ v celoti nadomestiti, kar zadeva države članice, ki jih ta uredba zavezuje.

(5) Ker je bilo Evropsko javno tožilstvo (EJT) ustanovljeno z okrepljenim sodelovanjem, je Uredba Sveta (EU) 2017/1939 (5) zavezujoča v celoti in se uporablja neposredno le za države članice, ki sodelujejo pri okrepljenem sodelovanju. Zato v državah članicah, ki ne sodelujejo v EJT, Eurojust ostaja v celoti pristojen za hujše oblike kaznivih dejanj, navedene v Prilogi I k tej uredbi.

(6) V členu 4(3) Pogodbe o Evropski uniji (PEU) je določeno načelo lojalnega sodelovanja, ko si Unija in države članice ob popolnem vzajemnem spoštovanju medsebojno pomagajo pri izpolnjevanju nalog, ki izhajajo iz PEU in PDEU.

(7) Eurojust bi moral po potrebi obravnavati vprašanja, ki so pomembna za EJT, da bi bilo sodelovanje med Eurojustom in EJT lažje.

(8) Ob upoštevanju ustanovitve EJT na podlagi okrepljenega sodelovanja je treba jasno razmejiti pristojnosti med EJT in Eurojustom v zvezi s kaznivimi dejanji, ki škodijo finančnim interesom Unije. Od dne, ko EJT prevzame svoje naloge, in v primerih, ki zadevajo kazniva dejanja, za obravnavo katerih je pristojen EJT, kadar ta kazniva dejanja vključujejo države članice, ki sodelujejo pri okrepljenem sodelovanju za ustanovitev EJT, in države članice, ki ne sodelujejo pri takem okrepljenem sodelovanju, bi bilo treba Eurojustu omogočiti, da izvaja svojo pristojnost. V teh zadevah bi moral Eurojust ukrepati na zahtevo nesodelujočih držav članic ali EJT. Eurojust bi moral v vsakem primeru ostati pristojen za kazniva dejanja, ki škodijo finančnim interesom Unije, kadar EJT zanje ni pristojen ali pa svoje pristojnosti, čeprav jo ima, ne izvaja. Države članice, ki niso vključene v okrepljeno sodelovanje za ustanovitev EJT, lahko Eurojust še naprej zaprosijo za podporo v vseh zadevah v zvezi s kaznivimi dejanji, ki škodijo finančnim interesom Unije. EJT in Eurojust bi morala razviti tesno operativno sodelovanje v skladu s svojima mandatoma.

(9) Da bi lahko Eurojust izpolnil svojo nalogo in razvil ves svoj potencial pri boju proti hudim oblikam čezmejnih kaznivih dejanj, bi bilo treba okrepiti njegove operativne funkcije z zmanjšanjem upravne obremenitve nacionalnih članov ter povečati njegovo evropsko razsežnost na podlagi sodelovanja Komisije v izvršnem odboru in večje vključenosti Evropskega parlamenta in nacionalnih parlamentov v ocenjevanje njegovih dejavnosti.

(10) Zato bi bilo treba v tej uredbi določiti ureditve za vključenost parlamentov, posodobitev strukture Eurojusta in poenostavitev njegovega sedanjega pravnega okvira, pri tem pa ohraniti tiste elemente, ki so se izkazali za učinkovite pri njegovem delovanju.

(11) Treba bi bilo jasno določiti oblike hudih kaznivih dejanj, ki se nanašajo na dve ali več držav članic in v zvezi s katerimi je pristojen Eurojust. Poleg tega bi bilo treba opredeliti primere, ki ne vključujejo dveh ali več držav članic, vendar terjajo skupni pregon. Taki primeri lahko vključujejo preiskovanje in pregon, ki se nanašata bodisi na eno samo državo članico in tretjo državo, če je bil sklenjen sporazum s tretjo državo ali če obstaja posebna potreba za vključitev Eurojusta. Tak pregon se lahko nanaša tudi na primere, ki se nanašajo na eno samo državo članico in imajo posledice na ravni Unije.

(12) Eurojust bi moral pri izvajanju svoje operativne funkcije v konkretnih kazenskih zadevah delovati preko enega ali več nacionalnih članov ali kot kolegij, in sicer bodisi na zahtevo pristojnih organov držav članic bodisi na lastno pobudo. Če Eurojust deluje na lastno pobudo, lahko zavzame bolj proaktivno vlogo pri usklajevanju zadev, kot je podpora nacionalnim organom pri njihovem preiskovanju in pregonu. To je lahko tudi vključevanje držav članic, ki prvotno morda niso bile vključene v zadevo, in odkrivanje povezav med zadevami na podlagi informacij, ki mu jih pošljejo Europol, Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF), EJT in nacionalni organi. To tudi omogoča Eurojustu, da v okviru svojega strateškega dela pripravlja smernice, dokumente o politikah in analize, povezane s prakso.

(13) Poleg tega bi moral imeti Eurojust možnost, da na zaprosilo pristojnega organa države članice ali Komisije pomaga pri preiskavah, ki vključujejo samo to državo članico, vendar imajo posledice na ravni Unije. Primeri takih preiskav vključujejo zadeve, v katere je vpleten član institucije ali organa Unije. Zajemajo tudi zadeve, ki vključujejo večje število držav članic in bi bilo zanje lahko potrebno usklajeno evropsko ukrepanje.

(14) Pisna mnenja Eurojusta za države članice niso zavezujoča, vendar bi se bilo treba odzvati nanje v skladu s to uredbo.

(15) Da bi zagotovili, da lahko Eurojust ustrezno podpira in usklajuje čezmejne preiskave, je potrebno, da imajo vsi nacionalni člani potrebna operativna pooblastila v zvezi s svojo državo članico in v skladu z njenim pravom, da lahko skladneje in učinkoviteje sodelujejo med seboj in z nacionalnimi organi. Nacionalnim članom bi bilo treba podeliti takšna pooblastila, ki bi Eurojustu omogočila, da ustrezno izpolni svojo nalogo. Ta pooblastila bi morala vključevati dostop do ustreznih informacij v nacionalnih javnih registrih, neposreden stik in izmenjavo informacij s pristojnimi organi ter sodelovanje v skupnih preiskovalnih enotah. Nacionalni člani lahko v skladu s svojim nacionalnim pravom ohranijo pooblastila, ki jih imajo kot nacionalni organi. V dogovoru s pristojnim nacionalnim organom ali v nujnih primerih lahko nacionalni člani odredijo tudi preiskovalne ukrepe in nadzorovane pošiljke ter izdajati in izvrševati zahtevke za medsebojno pravno pomoč ali vzajemno priznavanje. Ker se te pristojnosti izvajajo v skladu z nacionalnim pravom, bi morala biti sodišča držav članic pristojna za pregled navedenih ukrepov, v skladu z zahtevami in postopki, določenimi v nacionalnem pravu.

(16) Eurojustu je treba zagotoviti upravno in vodstveno strukturo, s katero bo lahko učinkoviteje izvajal svoje naloge in spoštoval načela, ki se uporabljajo za agencije Unije, pa tudi v celoti spoštoval temeljne pravice in svoboščine, pri čemer je treba ohraniti posebne značilnosti Eurojusta in zaščititi njegovo neodvisnost pri opravljanju njegovih operativnih funkcij. V ta namen bi bilo treba pojasniti funkcije nacionalnih članov, kolegija in upravnega direktorja ter ustanoviti izvršni odbor.

(17) Predpisati bi bilo treba določbe za jasno razlikovanje med operativno in upravljavsko funkcijo kolegija, pri tem pa čim bolj zmanjšati upravno breme nacionalnih članov, tako da je poudarek na operativnem delu Eurojusta. Upravljavske naloge kolegija bi morale vključevati zlasti sprejetje delovnih programov, proračuna, letnega poročila o dejavnostih in sklenitev delovnih dogovorov s partnerji. Kolegij bi moral izvrševati pooblastila organa za imenovanja v zvezi z upravnim direktorjem. Kolegij bi moral sprejeti tudi poslovnik Eurojusta. Ker bi ta poslovnik lahko vplival na pravosodne dejavnosti držav članic, bi bilo treba na Svet prenesti izvedbena pooblastila za odobritev teh pravil.

(18) Za izboljšanje upravljanja Eurojusta in poenostavitev njegovih postopkov bi bilo treba ustanoviti izvršni odbor, ki bi pomagal kolegiju pri njegovi upravljavski funkciji ter omogočil poenostavljen postopek odločanja o neoperativnih in strateških vprašanjih.

(19) Komisija bi morala biti zastopana v kolegiju, kadar ta izvaja svojo upravljavsko funkcijo. Predstavnik Komisije v kolegiju bi moral biti tudi njen predstavnik v izvršnem odboru, da se zagotovita neoperativen nadzor nad Eurojustom in njegovo strateško usmerjanje.

(20) Da bi zagotovili učinkovito tekoče upravljanje Eurojusta, bi moral biti upravni direktor njegov zakoniti zastopnik in upravitelj, odgovoren kolegiju. Upravni direktor bi moral pripravljati in izvrševati odločitve kolegija in izvršnega odbora. Upravni direktor bi moral biti imenovan na podlagi zaslug in dokazanih upravnih in vodstvenih sposobnosti ter ustrezne usposobljenosti in izkušenj.

(21) Kolegij bi moral izmed nacionalnih članov izvoliti predsednika in dva podpredsednika Eurojusta za štiriletni mandat. Če je nacionalni član izvoljen na položaj predsednika, bi morala zadevna država članica imeti možnost napotiti drugo ustrezno usposobljeno osebo v nacionalni urad in zaprosi za nadomestilo iz proračuna Eurojusta.

(22) Ustrezno usposobljene osebe so osebe, ki imajo potrebne kvalifikacije in izkušnje za opravljanje nalog, ki so potrebne za zagotavljanje učinkovitega delovanja nacionalnega urada. V zvezi s tem imajo lahko položaj namestnika ali pomočnika nacionalnega člana, ki je bil izvoljen za predsednika, ali pa bolj upravno ali tehnično funkcijo. Vsaka država članica bi morala imeti možnost, da odloči o svojih zahtevah v zvezi s tem.

(23) Kvorum in postopke glasovanja bi bilo treba ustrezno urediti s poslovnikom Eurojusta. V izjemnih primerih, ko je odsoten tako nacionalni član kot njegov namestnik, bi moral imeti pomočnik zadevnega nacionalnega člana pravico, da glasuje na kolegiju, če ima pomočnik status pravosodnega funkcionarja, tj. tožilca, sodnika ali predstavnika pravosodnega organa.

(24) Ker mehanizem za nadomestila vpliva na proračun, bi bilo treba s to uredbo na Svet prenesti izvedbena pooblastila za določitev tega mehanizma.

(25) Da bi okrepili učinkovitost in omogočili stalno dostopnost Eurojusta in njegovo posredovanje v nujnih primerih, bi bilo treba v njegovem okviru ustanoviti usklajevalni mehanizem v stalni pripravljenosti. Vsaka država članica bi morala zagotoviti, da so njeni predstavniki v usklajevalnem mehanizmu v stalni pripravljenosti na voljo za posredovanje 24 ur na dan in 7 dni v tednu.

(26) V državah članicah bi bilo treba vzpostaviti nacionalne sisteme za usklajevanje dejavnosti Eurojusta, da bi usklajevali delo nacionalnih korespondentov Eurojusta, nacionalnega korespondenta za področje terorizma, vseh nacionalnih korespondentov za vprašanja v zvezi s pristojnostjo EJT, nacionalnega korespondenta Evropske pravosodne mreže in največ treh drugih kontaktnih točk ter predstavnikov mreže skupnih preiskovalnih enot in predstavnikov mrež, ustanovljenih s sklepi Sveta 2002/494/PNZ (6), 2007/845/PNZ (7) in 2008/852/PNZ (8). Države članice se lahko odločijo, da eno ali več od teh nalog izvaja isti nacionalni korespondent.

(27) Za spodbujanje in krepitev usklajevanja in sodelovanja med nacionalnimi organi, pristojnimi za preiskovanje in pregon, je bistveno, da Eurojust od nacionalnih organov prejme informacije, ki so potrebne za izvajanje njegovih nalog. V ta namen bi morali pristojni nacionalni organi brez nepotrebnega odlašanja obvestiti svoje nacionalne člane o ustanovitvi in rezultatih skupnih preiskovalnih enot. Nacionalni organi bi morali nacionalne organe brez nepotrebnega odlašanja obvestiti tudi o zadevah v pristojnosti Eurojusta, ki neposredno zadevajo vsaj tri države članice in v zvezi s katerimi so bila zaprosila ali odločitve glede pravosodnega sodelovanja poslana vsaj dvema državama članicama. V določenih okoliščinah bi morali nacionalne člane obvestiti tudi o sporih o pristojnosti, nadzorovanih pošiljkah in ponavljajočih se težavah pri pravosodnem sodelovanju.

(28) Direktiva (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta (9) zagotavlja harmonizirana pravila o varstvu in prostem pretoku osebnih podatkov, ki se obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, vključno z varovanjem pred grožnjami javni varnosti in njihovim preprečevanjem. Da bi zagotovili enako raven varstva posameznikov prek pravno izvršljivih pravic v vsej Uniji in preprečili, da bi razlike ovirale izmenjavo osebnih podatkov med Eurojustom in pristojnimi organi v državah članicah, bi morala biti pravila o varstvu in prostem pretoku operativnih osebnih podatkov, ki jih obdeluje Eurojust, skladna z Direktivo (EU) 2016/680.

(29) Splošna pravila iz posebnega poglavja Uredbe (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta (10) o obdelavi operativnih osebnih podatkov bi se morala uporabljati brez poseganja v posebna pravila o varstvu podatkov iz te uredbe. Ta posebna pravila bi bilo treba obravnavati kot lex specialis v razmerju do določb iz navedenega poglavja Uredbe (EU) 2018/1725 (lex specialis derogat legi generali). Da bi se zmanjšala pravna razdrobljenost, bi morala biti posebna pravila o varstvu podatkov v tej uredbi skladna z načeli, na katerih temelji navedeno poglavje Uredbe (EU) 2018/1725, in z določbami navedene uredbe v zvezi z neodvisnim nadzorom, pravnimi sredstvi, odgovornostjo in kaznimi.

(30) Varstvo pravic in svoboščin posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, zahteva jasno razdelitev odgovornosti za varstvo podatkov na podlagi te uredbe. Države članice bi morale biti odgovorne za točnost podatkov, ki so jih poslale Eurojustu in ki jih je Eurojust nespremenjene obdelal, za posodabljanje teh podatkov in za zakonitost pošiljanja teh podatkov. Eurojust bi moral biti odgovoren za točnost podatkov, ki jih zagotovijo drugi pošiljatelji podatkov ali ki izhajajo iz Eurojustovih lastnih analiz ali zbiranja podatkov, ter za posodabljanje teh podatkov. Eurojust bi moral zagotoviti, da se podatki obdelujejo pošteno in zakonito ter da se zbirajo in obdelujejo za določen namen. Eurojust bi moral zagotoviti tudi, da so podatki ustrezni, relevantni in ne pretirani glede na namen, za katerega se obdelujejo, da se ne hranijo dlje, kot je to potrebno za zadevni namen, ter da se obdelujejo na način, ki zagotavlja ustrezno varnost osebnih podatkov in zaupnost obdelave podatkov.

(31) V poslovnik Eurojusta bi bilo treba vključiti ustrezne zaščitne ukrepe za hrambo operativnih osebnih podatkov za namene arhiviranja v javnem interesu ali za statistične namene.

(32) Posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, bi moral imeti možnost uveljavljati pravico dostopa iz Uredbe (EU) 2018/1725. do operativnih osebnih podatkov, ki se nanašajo nanj in jih obdeluje Eurojust. Posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, lahko ta zahtevek v razumnih časovnih presledkih brezplačno vloži pri Eurojustu ali nacionalnemu nadzornemu organu v državi članici po lastni izbiri.

(33) Določbe o varstvu podatkov iz te uredbe ne posegajo v veljavna pravila o dopustnosti osebnih podatkov kot dokaza v predkazenskih in kazenskih postopkih.

(34) Vsakršno obdelavo osebnih podatkov s strani Eurojusta v okviru njegovih pristojnosti za izpolnitev njegovih nalog bi bilo treba obravnavati kot obdelavo operativnih osebnih podatkov.

(35) Ker Eurojust obdeluje tudi upravne osebne podatke, ki niso povezani s kazenskimi preiskavami, bi morala za obdelavo takih podatkov veljati splošna pravila iz Uredbe (EU) 2018/1725.

(36) Če operativne osebne podatke Eurojustu pošlje ali predloži država članica, bi moral pristojni organ, nacionalni član ali nacionalni korespondent za Eurojust imeti pravico zahtevati popravek ali izbris teh operativnih osebnih podatkov.

(37) Za dokaz skladnosti s to uredbo bi moral Eurojust ali pooblaščeni obdelovalec hraniti evidence o vseh vrstah dejavnosti obdelave, za katere je odgovoren. Eurojust in vsak pooblaščeni obdelovalec bi moral biti zavezan k sodelovanju z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov (ENVP) in mu na zahtevo omogočiti dostop do evidenc, ki jih ima na voljo, da se lahko uporabijo za spremljanje teh operacij obdelave. Eurojust ali pooblaščeni obdelovalec, ko obdeluje osebne podatke v neavtomatiziranih sistemih obdelave, bi moral vzpostaviti učinkovite metode za dokazovanje zakonitosti obdelave, omogočanje notranjega spremljanja ter zagotavljanje neoporečnosti in varnosti podatkov, kot so dnevniki ali druge oblike evidentiranja.

(38) Izvršni odbor Eurojusta bi moral določiti pooblaščeno osebo za varstvo podatkov, ki bi morala že biti članica osebja. Oseba, določena za pooblaščeno osebo za varstvo podatkov Eurojusta, bi morala opraviti posebno usposabljanje iz prava in prakse s področja varstva podatkov za pridobitev strokovnega znanja na tem področju. Določiti bi bilo treba stopnjo potrebnega strokovnega znanja glede na izvedeno obdelavo podatkov in varstvo, ki je potrebno pri osebnih podatkih, ki jih obdeluje Eurojust.

(39) ENVP bi moral biti odgovoren za spremljanje in zagotavljanje, da Eurojust pri obdelavi operativnih osebnih podatkov v celoti uporablja določbe o varstvu podatkov iz te uredbe. Na ENVP bi bilo treba prenesti pooblastila, ki bi mu omogočila učinkovito izpolnjevanje svojih nalog. ENVP bi moral imeti pravico, da se v zvezi s predloženimi zahtevki posvetuje z Eurojustom, da predloži zadeve Eurojustu za reševanje nastalih težav pri njegovi obdelavi operativnih osebnih podatkov, da pripravi predloge za izboljšanje varstva posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, ter da Eurojustu odredi, naj izvaja posebne operacije v zvezi z obdelavo operativnih osebnih podatkov. Tako ENVP potrebuje orodja, s katerimi zagotovi, da se njegove odredbe upoštevajo in izvedejo. Zato bi moral imeti pooblastilo, da Eurojust opozori. Opozoriti pomeni izdati ustno ali pisno opozorilo glede obveznosti Eurojusta, da izvrši odredbe ENVP ali upošteva njegove predloge ter pouk o ukrepih, ki se bodo uporabili v primeru neupoštevanja ali zavrnitve s strani Eurojusta.

(40) Naloge in pooblastila ENVP, kot je pooblastilo, da Eurojustu odredi, da popravi operativne osebne podatke, ki jih je obdelal v nasprotju z določbami o varstvu podatkov iz te uredbe, omeji njihovo obdelovanje ali jih izbriše, se ne bi smele nanašati na osebne podatke v dokumentaciji nacionalnih zadev.

(41) Da bi olajšali sodelovanje med ENVP in nacionalnimi nadzornimi organi, vendar brez poseganja v neodvisnost ENVP ali v njegovo odgovornost za nadzor nad Eurojustom glede varstva podatkov, bi se ENVP in nacionalni nadzorni organi morali redno sestajati v okviru Evropskega odbora za varstvo podatkov v skladu s pravili o usklajenem nadzoru iz Uredbe (EU) 2018/1725.

(42) Kot prvi prejemnik podatkov, ki jih posredujejo tretje države ali mednarodne organizacije oziroma ki prihajajo iz njih, na ozemlju Unije, bi Eurojust moral biti odgovoren za točnost teh podatkov. Eurojust bi moral sprejeti ukrepe, s katerimi bi lahko v največji možni meri preveril točnost podatkov ob njihovem prejemu ali ob dajanju teh podatkov na voljo drugim organom.

(43) Za Eurojust bi morala veljati splošna pravila o pogodbeni in nepogodbeni odgovornosti, ki se uporabljajo za institucije, organe, urade in agencije Unije.

(44) Eurojustu bi bilo treba omogočiti izmenjavo ustreznih osebnih podatkov z drugimi institucijami, organi, uradi ali agencijami Unije ter ohranjanje sodelovanja z njimi v obsegu, ki je potreben za izpolnjevanje njegovih ali njihovih nalog.

(45) Za zagotovitev omejitve namena je pomembno zagotoviti, da lahko Eurojust prenese osebne podatke tretjim državam in mednarodnim organizacijam le, če je to potrebno za preprečevanje kaznivih dejanj, ki spadajo med naloge Eurojusta, in boj proti njim. V ta namen je treba pri prenosu osebnih podatkov zagotoviti, da se prejemnik zaveže, da bo podatke uporabil ali jih nadalje prenesel pristojnemu organu tretje države samo za namen, za katerega so bili prvotno preneseni. Nadaljnji prenos podatkov bi moral potekati v skladu s to uredbo.

(46) Vse države članice so članice Mednarodne organizacije kriminalistične policije (Interpol). Interpol za izpolnjevanje svojih nalog prejema, shranjuje in razpošilja osebne podatke, s čimer pristojnim organom pomaga pri preprečevanju mednarodnega kriminala in boju proti njemu. Zato je primerno izboljšati sodelovanje med Unijo in Interpolom, in sicer s spodbujanjem učinkovite izmenjave osebnih podatkov, hkrati pa zagotavljati spoštovanje temeljnih pravic in svoboščin v zvezi z avtomatsko obdelavo osebnih podatkov. Pri prenosu operativnih osebnih podatkov od Eurojusta na Interpol in v države, ki imajo svoje predstavnike v Interpolu, bi se morala uporabljati ta uredba, zlasti določbe o mednarodnih prenosih. Ta uredba ne bi smela posegati v posebna pravila, določena v Skupnem stališču Sveta 2005/69/PNZ (11) in Sklepu Sveta 2007/533/PNZ (12).

(47) Kadar Eurojust prenese operativne osebne podatke organu tretje države ali mednarodni organizaciji na podlagi mednarodnega sporazuma, sklenjenega na podlagi člena 218 PDEU, bi bilo zagotoviti ustrezne zaščitne ukrepe glede varstva zasebnosti ter temeljnih pravic in svoboščin posameznikov za zagotovitev upoštevanja skladnosti z veljavnimi pravili o varstvu podatkov.

(48) Eurojust bi moral zagotoviti, da se prenos v tretjo državo ali mednarodno organizacijo izvede samo, če je potreben za preprečevanje, preiskovanje, odkrivanje ali pregon kaznivih dejanj ali izvrševanje kazenskih sankcij, vključno z varovanjem pred grožnjami javni varnosti in njihovim preprečevanjem, ter če je upravljavec v tretji državi ali mednarodni organizaciji organ, pristojen v smislu te uredbe. Prenos bi moral izvajati le Eurojust kot upravljavec. Tak prenos se lahko izvede v primerih, v katerih je Komisija sklenila, da zadevna tretja država ali mednarodna organizacija zagotavlja ustrezno raven varstva, po zagotovitvi ustreznih zaščitnih ukrepov ali ko se uporabljajo odstopanja v posebnih primerih.

(49) Eurojustu bi bilo treba omogočiti prenos osebnih podatkov organu tretje države ali mednarodni organizaciji na podlagi sklepa Komisije, da zadevna država ali mednarodna organizacija zagotavlja ustrezno raven varstva podatkov (v nadaljnjem besedilu: sklep o ustreznosti), ali, če ni sklepa o ustreznosti, na podlagi mednarodnega sporazuma, ki ga je sklenila Unija v skladu s členom 218 PDEU, ali sporazuma o sodelovanju, ki omogoča izmenjavo osebnih podatkov, sklenjenega med Eurojustom in zadevno tretjo državo pred začetkom uporabe te uredbe.

(50) Če kolegij opredeli operativno potrebo za sodelovanje s tretjo državo ali mednarodno organizacijo, bi moral imeti možnost predlagati Svetu, naj Komisijo opozori na potrebo po sklepu o ustreznosti ali priporočilu za začetek pogajanj o mednarodnem sporazumu na podlagi člena 218 PDEU.

(51) Prenosi, ki ne temeljijo na sklepu o ustreznosti, bi morali biti dovoljeni samo, če so bili v pravno zavezujočem instrumentu določeni ustrezni zaščitni ukrepi, ki zagotavljajo varstvo osebnih podatkov, ali če je Eurojust ocenil vse okoliščine pri prenosu podatkov in na podlagi te ocene meni, da obstajajo ustrezni zaščitni ukrepi v zvezi z varstvom osebnih podatkov. Takšni pravno zavezujoči instrumenti bi na primer lahko bili pravno zavezujoči dvostranski sporazumi, ki so jih sklenile države članice in se izvajajo v okviru njihovega pravnega reda ter bi jih lahko uveljavljali posamezniki, na katere se nanašajo osebni podatki, iz zadevnih držav in ki zagotavljajo skladnost z zahtevami glede varstva podatkov in pravicami posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, tudi pravico do učinkovitega upravnega ali sodnega varstva. Eurojust bi moral imeti možnost upoštevati sporazume o sodelovanju, ki so jih sklenili Eurojust in tretje države ter ki omogočajo izmenjavo osebnih podatkov pri ocenjevanju vseh okoliščin pri prenosu podatkov. Prav tako bi moral imeti možnost upoštevati dejstvo, da bodo za prenos osebnih podatkov veljale obveznosti glede zaupnosti in načelo specifičnosti, ki zagotavljajo, da se podatki ne obdelujejo za druge namene kot za namen prenosa. Poleg tega pa bi moral tudi upoštevati, da se osebni podatki ne bodo uporabljali za zahtevo smrtne kazni, njen izrek ali njeno izvršitev ali kakršno koli obliko krutega in nečloveškega ravnanja. Čeprav bi se ti pogoji lahko šteli za ustrezne zaščitne ukrepe za prenos podatkov, bi moral imeti Eurojust možnost zahtevati dodatne zaščitne ukrepe.

(52) V primerih, ko ni sklepa o ustreznosti ali ustreznih zaščitnih ukrepov, bi se prenos ali skupina prenosov lahko izvedla le v specifičnih okoliščinah, če je to potrebno za zaščito življenjskih interesov posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, ali druge osebe ali zaščito legitimnih interesov posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, kadar je to določeno v pravu države članice, ki prenaša osebne podatke, za preprečevanje neposredne in resne grožnje javni varnosti države članice ali tretje države, v posameznih primerih za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, vključno z varovanjem pred grožnjami javni varnosti in njihovim preprečevanjem, ali v posameznem primeru zaradi uveljavitve, izvajanja ali obrambe pravnih zahtevkov. Ta odstopanja bi bilo treba razlagati restriktivno in ne bi smela omogočati pogostih, množičnih in strukturnih prenosov osebnih podatkov, niti obsežnih prenosov podatkov, ampak bi morala biti omejena na podatke, ki so nujno potrebni. Te prenose bi bilo treba dokumentirati ter jih na zahtevo dati na voljo ENVP, da se lahko spremlja zakonitost prenosa.

(53) V izjemnih primerih bi Eurojust moral imeti možnost, da za doseganje svojih ciljev podaljša roke hrambe operativnih osebnih podatkov, in sicer ob upoštevanju načela omejitve namena, ki se uporablja za obdelavo osebnih podatkov v okviru vseh njegovih dejavnosti. Takšne odločitve bi bilo treba sprejeti po pazljivi preučitvi vseh zadevnih interesov, tudi interesov posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki. Kadar pregon kaznivega dejanja zastara v vseh zadevnih državah članicah, bi se bilo treba za vsako podaljšanje rokov za obdelavo osebnih podatkov odločiti le, če obstaja posebna potreba po zagotavljanju pomoči v skladu s to uredbo.

(54) Eurojust bi moral še naprej ohranjati privilegiran odnos z Evropsko pravosodno mrežo, ki temelji na posvetovanju in dopolnjevanju. Ta uredba bi morala prispevati k pojasnitvi vloge Eurojusta in Evropske pravosodne mreže ter njunega medsebojnega odnosa in pri tem upoštevati posebnosti Evropske pravosodne mreže.

(55) Eurojust bi moral ohranjati sodelovanje z drugimi institucijami, organi, uradi in agencijami Unije, EJT, pristojnimi organi tretjih držav ter mednarodnimi organizacijami, kolikor je to potrebno za opravljanje njegovih nalog.

(56) Za izboljšanje operativnega sodelovanja med Eurojustom in Europolom ter zlasti za vzpostavitev povezav med podatki, ki jih že ima eden od njiju, bi moral Eurojust Europolu omogočiti dostop do svojih podatkov na podlagi sistema zadetek/ni zadetka. Eurojust in Europol bi morala zagotoviti, da so sklenjeni dogovori, potrebni za optimiziranje njunega operativnega sodelovanja, ob ustreznem upoštevanju njunih mandatov ter morebitnih omejitev s strani držav članic. Ti delovni dogovori bi jima morali zagotavljati dostop do vseh informacij, ki so bile Europolu posredovane za namen navzkrižnega preverjanja, in možnost vzajemnega iskanja po teh informacijah, in sicer v skladu s posebnimi zaščitnimi ukrepi in jamstvi za varstvo podatkov iz te uredbe. Vsakršen dostop Europola do podatkov, ki jih ima Eurojust, bi bilo treba tehnično omejiti na informacije, povezane z mandatoma teh agencij Unije.

(57) Eurojust in Europol bi morala obveščati drug drugega o vseh dejavnostih, ki vključuje financiranje skupnih preiskovalnih enot.

(58) Eurojustu bi bilo treba omogočiti izmenjavo osebnih podatkov z institucijami, organi, uradi in agencijami Unije v obsegu, ki je potreben za izpolnjevanje njegovih nalog, ob popolnem spoštovanju varstva zasebnosti ter drugih temeljnih pravic in svoboščin.

(59) Eurojust bi moral okrepiti svoje sodelovanje s pristojnimi organi tretjih držav in mednarodnimi organizacijami na podlagi strategije, vzpostavljene ob posvetovanju s Komisijo. Zato bi bilo treba sprejeti določbe, na podlagi katerih bi Eurojust v tretje države napotil pravosodne funkcionarje za zvezo, da bi se izpolnili cilji, podobni ciljem pravosodnih funkcionarjev za zvezo, ki jih države članice začasno dodelijo na podlagi Skupnega ukrepa Sveta 96/277/PNZ (13).

(60) Zagotoviti bi bilo treba, da lahko Eurojust usklajuje izvrševanje zaprosil za pravosodno sodelovanje, ki jih je izdala tretja država, če te zahteve v okviru iste preiskave zahtevajo izvršitev v vsaj dveh državah članicah. Eurojust bi moral tako usklajevanje izvajati le s soglasjem zadevnih držav članic.

(61) Da bi zagotovili popolno samostojnost in neodvisnost Eurojusta, bi mu bilo treba zagotoviti avtonomni proračun, ki zadostuje za ustrezno izvajanje njegovega dela, prihodki pa bi morali biti zlasti prispevki iz proračuna Unije, razen kar zadeva plače in druge prejemke nacionalnih članov, namestnikov in pomočnikov, ki bremenijo njihove države članice. Za prispevek Unije in druge subvencije v breme splošnega proračuna Unije bi bilo treba uporabiti proračunski postopek Unije. Revizijo zaključnih računov bi moralo opravljati Računsko sodišče, nato pa bi jo moral Odbor za proračunski nadzor Evropskega parlamenta potrditi.

(62) Da bi povečali preglednost in demokratični nadzor nad Eurojustom, je treba zagotoviti mehanizem na podlagi člena 85(1) PDEU, da bodo lahko Evropski parlament in nacionalni parlamenti skupaj ocenili dejavnosti Eurojusta. Ocenjevanje bi moralo potekati v okviru medparlamentarne seje odbora v prostorih Evropskega parlamenta v Bruslju, na njej pa bi sodelovali člani pristojnih odborov Evropskega parlamenta in nacionalnih parlamentov. Medparlamentarna seja odbora bi morala v celoti spoštovati neodvisnost Eurojusta pri izvajanju ukrepov v posebnih operativnih zadevah in kar zadeva obveznost glede nerazkrivanja in zaupnosti.

(63) Primerno je, da se uporaba te uredbe redno ocenjuje.

(64) Delovanje Eurojusta bi moralo biti pregledno v skladu s členom 15(3) PDEU. Kolegij bi moral sprejeti posebne določbe o tem, kako se zagotovi pravica javnosti do dostopa do dokumentov. Nobena določba v tej uredbi nima namena omejevati pravice javnosti do dostopa do dokumentov, ki je zagotovljena v Uniji in državah članicah, zlasti na podlagi člena 42 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljnjem besedilu: Listina). Splošna pravila o preglednosti, ki se uporabljajo za agencije Unije, bi morala veljati tudi za Eurojust, vendar tako, da v okviru njegovih operativnih dejavnosti nikakor ne bi bila ogrožena obveznost glede zaupnosti. Enako bi bilo treba pri upravnih poizvedbah, ki jih izvaja Evropski varuh človekovih pravic, spoštovati obveznosti Eurojusta glede zaupnosti.

(65) Poleg tega bi moral Eurojust za večjo preglednost pri svojih odnosih z državljani Unije in povečanje svoje odgovornosti na svojem spletnem mestu objaviti seznam članov izvršnega odbora in, kadar je to primerno, povzetke izidov sej izvršnega odbora, pri čemer bi se upoštevale zahteve glede varstva podatkov.

(66) Za Eurojust bi bilo treba uporabljati Uredbo (EU, Euratom) 2018/1046 Evropskega parlamenta in Sveta (14).

(67) Za Eurojust bi bilo treba uporabljati Uredbo (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (15).

(68) Potrebne določbe glede namestitve Eurojusta v državi članici, v kateri ima sedež, tj. na Nizozemskem, in posebna pravila, ki se uporabljajo za vse člane osebja Eurojusta in njihove družinske člane, bi bilo treba določiti v sporazumu o sedežu. Država članica gostiteljica bi morala zagotoviti kar najboljše možne pogoje za zagotovitev delovanja Eurojusta, vključno z večjezičnim, evropsko naravnanim šolanjem in ustreznimi prometnimi povezavami, da bi lahko pridobila visokokakovostne človeške vire s čim širšega geografskega območja.

(69) Eurojust, kakor ga ustanavlja ta uredba, bi moral biti pravni naslednik Eurojusta, kakor je bil ustanovljen s Sklepom 2002/187/PNZ, v vseh njegovih pogodbenih obveznostih, vključno s pogodbami o zaposlitvi, ter v vseh njegovih nepogodbenih obveznostih in lastninskih razmerjih. Mednarodni sporazumi, ki jih je sklenil Eurojust, kakor je bil ustanovljen z navedenim sklepom, bi morali ostati veljavni.

(70) Ker cilja te uredbe, in sicer ustanovitve subjekta, pristojnega za podporo in krepitev usklajevanja in sodelovanja med pravosodnimi organi držav članic v zvezi s hudimi kaznivimi dejanji, ki se nanašajo na dve ali več držav članic ali terjajo skupni pregon, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi obsega in učinkov ukrepa lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 PEU. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.

(71) V skladu s členoma 1 in 2 ter členom 4a(1) Protokola št. 21 o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen PEU in PDEU, in brez poseganja v člen 4 navedenega protokola ti državi članici ne sodelujeta pri sprejetju te uredbe, ki zato zanju ni zavezujoča in se v njiju ne uporablja.

(72) V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen PEU in PDEU, Danska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja.

(73) Opravljeno je bilo posvetovanje z ENVP v skladu s členom 28(2) Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (16), ki je podal mnenje 5. marca 2014.

(74) Ta uredba spoštuje temeljne pravice in jamstva ter upošteva načela, priznana zlasti v Listini –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I

USTANOVITEV, CILJI IN NALOGE EUROJUSTA

Člen 1 Ustanovitev Agencije Evropske unije za pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah 1. Ustanovi se Agencija Evropske unije za pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah (Eurojust). 2. Eurojust, kakor je ustanovljen s to uredbo, nadomesti in nasledi Eurojust, kakor je bil ustanovljen s Sklepom 2002/187/PNZ. 3. Eurojust ima pravno osebnost.

Člen 2 Naloge 1. Eurojust podpira in krepi usklajevanje in sodelovanje nacionalnih organov, pristojnih za preiskovanje in pregon, v zvezi s hudimi kaznivimi dejanji, za katera je v skladu s členom 3(1) in (3) pristojen Eurojust, kadar se ta kazniva dejanja nanašajo na dve ali več držav članic ali terjajo skupni pregon, in sicer na podlagi operacij, ki jih izvajajo organi držav članic, Europol, EJT in OLAF, ter informacij, ki jih ti pošljejo. 2. Eurojust pri izvajanju svojih nalog: (a) upošteva vsako zaprosilo pristojnega organa države članice oziroma informacije, ki jih posredujejo organi, institucije, telesa, uradi in agencije Unije, pristojni na podlagi določb, sprejetih v okviru Pogodb, in vseh informacij, ki jih zbere Eurojust sam; (b) lajša izvrševanje zaprosil za pravosodno sodelovanje in odločitev o njem, tudi zaprosil in odločitev na podlagi pravnih aktov, ki uveljavljajo načelo vzajemnega priznavanja. 3. Eurojust izvršuje svoje naloge na zahtevo pristojnih organov držav članic, na lastno pobudo ali na zahtevo EJT v mejah pristojnosti EJT.

Člen 3 Pristojnosti Eurojusta 1. Eurojust je pristojen za obravnavo oblik kaznivih dejanj, ki so navedene v Prilogi I. Vendar od datuma, ko EJT prevzame svoje preiskovalne in tožilske naloge v skladu s členom 120(2) Uredbe (EU) 2017/1939, Eurojust ne izvršuje svoje pristojnosti v zvezi s kaznivimi dejanji, za obravnavo katerih izvršuje svojo pristojnost EJT, razen v primerih, ki vključujejo tudi države članice, ki niso vključene v okrepljeno sodelovanje za ustanovitev EJT, ter na zahtevo teh držav članic ali EJT. 2. Eurojust izvršuje svojo pristojnost za kazniva dejanja, ki škodijo finančnim interesom Unije, v primerih, ki vključujejo države članice, vključene v okrepljeno sodelovanje za ustanovitev EJT, za katere pa EJT ni pristojen ali se odloči, da svoje pristojnosti ne bo izvrševal. Z namenom lažjega izvajanja pristojnosti Eurojusta v skladu s tem odstavkom se Eurojust, EJT in zadevne države članice medsebojno sodelujejo in se posvetujejo. Praktične podrobnosti o izvajanju pristojnosti Eurojusta v skladu s tem odstavkom ureja delovni dogovor iz člena 47(3). 3. Kar zadeva oblike kaznivih dejanj, ki niso navedene v Prilogi I, lahko Eurojust v skladu s svojimi nalogami na zaprosilo pristojnega organa države članice pomaga pri preiskovanju in pregonu. 4. Eurojust je pristojen tudi za obravnavo kaznivih dejanj, povezanih s kaznivimi dejanji, navedenimi v Prilogi I. Za povezana kazniva dejanja se štejejo naslednje vrste kaznivih dejanj: (a) kazniva dejanja, storjena z namenom pridobitve sredstev za storitev hudih kaznivih dejanj, navedenih v Prilogi I; (b) kazniva dejanja, storjena z namenom lajšanja ali storitve hudih kaznivih dejanj, navedenih v Prilogi I; (c) kazniva dejanja, storjena z namenom zagotovitve nekaznovanosti storilcev hudih kaznivih dejanj, navedenih v Prilogi I. 5. Eurojust lahko na zaprosilo pristojnega organa države članice pomaga tudi pri preiskovanju in pregonu, ki se nanašata samo na to državo članico in tretjo državo, če je bil z navedeno tretjo državo sklenjen sporazum ali dogovor o sodelovanju na podlagi člena 52, ali če je v posebnem primeru nudenje tovrstne pomoči bistvenega pomena. 6. Eurojust lahko na zaprosilo pristojnega organa države članice ali Komisije pomaga pri preiskovanju in pregonu, ki se nanašata samo na to državo članico, vendar imata posledice na ravni Unije. Preden ukrepa na zaprosilo Komisije, se Eurojust posvetuje s pristojnim organom zadevne države članice. Ta pristojni organ lahko v roku, ki ga določi Eurojust, nasprotuje Eurojustovi izvršitvi zaprosila, v vsakem primeru pa utemelji svoje stališče.

Člen 4 Operativne funkcije Eurojusta 1. Eurojust: (a) obvešča pristojne organe držav članic o preiskovanju in pregonu, o katerih je bil obveščen in ki imajo posledice na ravni Unije oziroma lahko vplivajo na države članice, ki niso neposredno udeležene; (b) pomaga na zaprosilo pristojnih organov držav članic, tako da jim zagotovi najboljše možno usklajevanje preiskovanja in pregona; (c) pomaga izboljšati sodelovanje med pristojnimi nacionalnimi organi držav članic, predvsem na podlagi Europolovih analiz; (d) sodeluje in se posvetuje z Evropsko pravosodno mrežo v kazenskih zadevah, vključno z uporabo njene dokumentarne podatkovne zbirke in prispevanjem k njenemu izboljšanju; (e) tesno sodeluje z EJT v zadevah glede njegove pristojnosti; (f) zagotavlja operativno, tehnično in finančno podporo čezmejnim operacijam in preiskavam držav članic, vključno s skupnimi preiskovalnimi enotami. (g) podpira centre specializiranega strokovnega znanja Unije, ki so jih razvili Europol in druge institucije, organi, uradi ter agencije Unije, in v njih sodeluje, kadar je to ustrezno; (h) sodeluje z institucijami, organi, uradi in agencijami Unije ter mrežami, ustanovljenimi na območju svobode, varnosti in pravice, ki ga ureja naslov V PDEU; (i) podpira ukrepe držav članic v boju proti hudim oblikam kaznivih dejanj iz Priloge I. 2. Eurojust lahko pri izvajanju svojih nalog obrazloženo zaprosi, da pristojni organi zadevnih držav članic: (a) izvedejo preiskavo ali pregon določenih dejanj; (b) sprejmejo, da je eden izmed njih v boljšem položaju za izvedbo določenih dejanj preiskave ali pregona; (c) usklajujejo dejavnosti med pristojnimi organi zadevnih držav članic; (d) v skladu z ustreznimi instrumenti sodelovanja ustanovijo skupne preiskovalne skupine; (e) ga seznanijo z vsako informacijo, ki jo potrebuje za opravljanje svojih nalog; (f) izvedejo posebne preiskovalne ukrepe; (g) sprejmejo katere koli druge ukrepe, ki so potrebni zaradi preiskave ali pregona. 3. Eurojust lahko tudi: (a) zagotavlja mnenja Europolu na podlagi analiz, ki jih ta izvaja; (b) zagotavlja logistično podporo, vključno s pomočjo pri prevajanju, tolmačenju in organizaciji usklajevalnih sestankov. 4. Kadar se dve ali več držav članic ne more dogovoriti, katere izmed njih bi morale izvesti preiskavo ali pregon na podlagi zaprosila iz točke (a) ali (b) odstavka 2, Eurojust izda pisno mnenje o zadevi. Eurojust mnenje takoj pošlje zadevnim državam članicam. 5. Eurojust na zahtevo pristojnega organa ali na lastno pobudo izda pisno mnenje o ponavljajočih se zavrnitvah ali težavah v zvezi z izvršitvijo zaprosil za pravosodno sodelovanje in odločitev o njih, vključno z zaprosili in odločitvami, ki temeljijo na instrumentih, ki uveljavljajo načelo vzajemnega priznavanja, če navedenih primerov ni mogoče rešiti z medsebojnim dogovorom pristojnih nacionalnih organov ali z vključitvijo zadevnih nacionalnih članov. Eurojust mnenje takoj pošlje zadevnim državam članicam. 6. Pristojni organi zadevnih držav članic se brez nepotrebnega odlašanja odzovejo na zahteve Eurojusta iz odstavka 2 in pisna mnenja iz odstavka 4 ali 5. Pristojni organi držav članic lahko ne ravnajo skladno z zahtevo ali ne upoštevajo pisnega mnenja, če bi ravnanje v skladu z zahtevo ali mnenjem škodilo temeljnim interesom nacionalne varnosti ali ogrozilo uspeh preiskave v teku ali varnost posameznika.

Člen 5 Izvrševanje operativnih in drugih funkcij 1. Eurojust pri sprejemanju katerega koli izmed ukrepov iz člena 4(1) ali (2) deluje prek enega ali več zadevnih nacionalnih članov. Brez poseganja v odstavek 2 tega člena se kolegij posveti operativnim vprašanjem in katerim koli drugim vprašanjem, ki so neposredno povezana z operativnimi zadevami. Z upravnimi zadevami se kolegij ukvarja le toliko, kolikor je potrebno za zagotovitev, da se izpolnijo operativne funkcije. 2. Eurojust deluje kot kolegij: (a) pri sprejemanju katerega koli ukrepa iz člena 4(1) ali (2): (i) na zahtevo enega ali več nacionalnih članov, udeleženih v primeru, ki ga obravnava Eurojust; (ii) če gre za preiskovanje ali pregon, ki imajo posledice na ravni Unije ali lahko vplivajo na države članice, ki niso neposredno udeležene; (b) pri sprejemanju katerega koli ukrepa iz člena 4(3), (4) ali (5); (c) če gre za splošno vprašanje, ki se nanaša na uresničevanje njegovih operativnih ciljev, ali (d) pri sprejemanju letnega proračuna Eurojusta, pri čemer odločitev sprejme z dvotretjinsko večino svojih članov; (e) pri sprejemanju programskega dokumenta iz člena 15 ali letnega poročila o dejavnostih Eurojusta, pri čemer odločitev sprejme z dvotretjinsko večino svojih članov; (f) pri izvolitvi ali razrešitvi predsednika in podpredsednikov v skladu s členom 11; (g) pri imenovanju upravnega direktorja ali po potrebi podaljšanju njegovega mandata ali njegovi razrešitvi s položaja v skladu s členom 17; (h) pri sprejemanju delovnih dogovorov v skladu s členoma 47(3) in 52; (i) pri sprejemanju pravil za preprečevanje in upravljanje nasprotij interesov v zvezi s svojimi člani, tudi v zvezi z njihovimi izjavami o interesih; (j) pri sprejemanju poročil, političnih dokumentov, smernic za nacionalne organe in mnenj o operativnem delu Eurojusta, ko so ti dokumenti strateške narave; (k) pri imenovanju pravosodnih funkcionarjev za zvezo v skladu s členom 53; (l) pri sprejemanju odločitev, ki v tej uredbi niso izrecno dodeljene izvršnemu odboru ali za katere ni pooblaščen upravni direktor v skladu s členom 18; (m) če ta uredba sicer tako določa. 3. Eurojust pri izpolnjevanju svojih nalog navede, ali deluje preko enega ali več nacionalnih članov ali kot kolegij. 4. Kolegij lahko poleg nalog, določenih v členih 16 in 18, v skladu z operativnimi potrebami določi dodatne upravne naloge za upravnega direktorja in izvršni odbor. Zaradi izjemnih okoliščin lahko kolegij s sklepom začasno zadrži prenos pooblastil organa za imenovanja na upravnega direktorja in pooblastil, ki jih je ta prenesel naprej, ter jih izvaja sam ali pa jih prenese na enega od svojih članov ali člana osebja, razen na upravnega direktorja. 5. Kolegij sprejme poslovnik Eurojusta z dvotretjinsko večino svojih članov. Če odločitve ni mogoče sprejeti z dvotretjinsko večino, se sprejme z navadno večino. Poslovnik Eurojusta odobri Svet z izvedbenimi akti.

POGLAVJE II

STRUKTURA IN ORGANIZACIJA EUROJUSTA

ODDELEK I

Struktura

Člen 6 Struktura Eurojusta Eurojust obsega: (a) nacionalne člane; (b) kolegij; (c) izvršni odbor; (d) upravnega direktorja.

ODDELEK II

Nacionalni člani

Člen 7 Položaj nacionalnih članov 1. V Eurojust vsaka država članica v skladu s svojim pravnim sistemom začasno napoti po enega nacionalnega člana. Nacionalni član ima stalno delovno mesto na sedežu Eurojusta. 2. Vsakemu nacionalnemu članu pomagata en namestnik in en pomočnik. Načeloma imata namestnik in pomočnik stalno delovno mesto na sedežu Eurojusta. Vsaka država članica lahko odloči, da ima namestnik ali pomočnik ali oba svoje stalno delovno mesto v svoji državi članici. Če država članica sprejme takšno odločitev, o njej uradno obvesti kolegij. Če to zahtevajo operativne potrebe Eurojusta, lahko kolegij od države članice zahteva, da namestnika ali pomočnika ali oba za določen čas namesti na sedežu Eurojusta. Država članica brez nepotrebnega odlašanja ravna v skladu z zahtevo kolegija. 3. Nacionalnemu članu lahko pomagajo dodatni namestniki ali pomočniki, ki lahko imajo po potrebi in v soglasju s kolegijem svoje stalno delovno mesto na Eurojustu. Država članica uradno obvesti Eurojust in Komisijo o imenovanju nacionalnih članov, namestnikov in pomočnikov. 4. Nacionalni člani in namestniki morajo imeti položaj tožilca, sodnika ali predstavnika sodnega organa z enakovrednimi pristojnostmi, kot jih ima tožilec ali sodnik v skladu z nacionalnim pravom. Države članice jim podelijo vsaj pooblastila iz te uredbe, da lahko izpolnjujejo svoje naloge. 5. Mandat nacionalnih članov in njihovih namestnikov je pet let in se lahko enkrat podaljša. V primerih, ko namestnik ne more delovati v imenu nacionalnega člana ali ga nadomeščati, ostane slednji po izteku mandata in s soglasjem njune države članice na položaju do podaljšanja mandata ali zamenjave. 6. Države članice določijo nacionalne člane in namestnike na podlagi dokazanih ustreznih delovnih izkušenj na visoki ravni na področju kazenskih zadev. 7. Namestnik lahko deluje v imenu nacionalnega člana ali ga nadomešča. Nacionalnega člana lahko nadomešča ali deluje v njegovem imenu tudi pomočnik, če ima položaj iz odstavka 4. 8. Izmenjava operativnih informacij med Eurojustom in državami članicami poteka prek nacionalnih članov. 9. Plače in druge prejemke nacionalnih članov, namestnikov in pomočnikov krije njihova država članica brez poseganja v člen 12. 10. Kadar nacionalni člani, namestniki in pomočniki delujejo v okviru nalog Eurojusta, se nastali stroški iz teh dejavnosti obravnavajo kot odhodki iz poslovanja.

Člen 8 Pooblastila nacionalnih članov 1. Nacionalni član je pooblaščen, da: (a) lajša ali sicer podpira izdajo ali izvrševanje kakršnih koli zaprosil za medsebojno pravno pomoč ali vzajemno priznavanje; (b) neposredno stopi v stik s katerimi koli pristojnimi nacionalnimi organi države članice ali drugim pristojnim organom, uradom ali agencijo Unije, vključno z EJT, ter si z njimi izmenjuje informacije; (c) v skladu z mednarodnimi zavezami svoje države članice neposredno stopi v stik z vsemi pristojnimi mednarodnimi organi in si z njimi izmenjuje informacije; (d) sodeluje v skupnih preiskovalnih enotah, tudi pri njihovi ustanovitvi. 2. Brez poseganja v odstavek 1 lahko države članice nacionalnim članom v skladu z njihovim nacionalnim pravom dodelijo dodatna pooblastila. Te države članice o teh pooblastilih uradno obvestijo Komisijo in kolegij. 3. V soglasju s pristojnim nacionalnim organom lahko nacionalni član v skladu s svojim nacionalnim pravom: (a) izdaja ali izvršuje zaprosila za medsebojno pravno pomoč ali vzajemno priznavanje; (b) odreja, zahteva ali izvršuje preiskovalne ukrepe, kakor so določeni v Direktivi 2014/41/EU Evropskega parlamenta in Sveta (17). 4. V nujnih primerih in kadar pristojnega nacionalnega organa ni mogoče identificirati ali ga pravočasno kontaktirati, je nacionalni član pooblaščen za sprejemanje ukrepov iz odstavka 3 v skladu s svojim nacionalnim pravom, pod pogojem, da o tem v najkrajšem možnem času obvesti pristojni nacionalni organ. 5. Nacionalni član lahko poda predlog pristojnemu nacionalnemu organu, da izvede ukrepe iz odstavkov 3 in 4, kadar bi bilo izvrševanje pooblastil iz odstavkov 3 in 4 s strani nacionalnega člana v nasprotju z: (a) ustavnimi pravili države članice ali (b) temeljnimi vidiki nacionalnega kazenskopravnega sistema te države članice v zvezi: (i) z razmejitvijo pristojnosti med policijo, tožilci in sodniki; (ii) s funkcionalno razdelitvijo nalog med organi pregona ali (iii) s federalno ureditvijo zadevne države članice. 6. Države članice zagotovijo, da v primerih iz odstavka 5 predlog, ki ga poda nacionalni član, brez nepotrebnega odlašanja obravnava pristojni nacionalni organ.

Člen 9 Dostop do nacionalnih registrov Nacionalni član ima v skladu s svojim nacionalnim pravom dostop do podatkov, ali pa vsaj možnost pridobiti te podatke, iz naslednjih vrst registrov svoje države članice: (a) kazenske evidence; (b) evidence prijetih oseb; (c) evidence preiskav; (d) evidence DNK; (e) drugih evidenc javnih organov svoje države članice, če so te informacije potrebne za izpolnitev njegovih nalog.

ODDELEK III

Kolegij

Člen 10 Sestava kolegija 1. Kolegij sestavljajo: (a) vsi nacionalni člani in (b) en predstavnik Komisije, kadar kolegij izvaja svojo upravljavsko funkcijo. Predstavnik Komisije, imenovan na podlagi točke (b) prvega pododstavka, bi moral biti ista oseba kot predstavnik Komisije v izvršnem odboru v skladu s členom 16(4). 2. Upravni direktor se udeležuje sestankov vodstva kolegija, vendar nima glasovalne pravice. 3. Kolegij lahko na sejo kot opazovalca povabi vsakogar, katerega mnenje bi lahko bilo koristno. 4. Članom kolegija lahko ob upoštevanju določb poslovnika Eurojusta pomagajo svetovalci ali strokovnjaki.

Člen 11 Predsednik in podpredsednik Eurojusta 1. Kolegij izmed nacionalnih članov izvoli predsednika in dva podpredsednika z dvotretjinsko večino glasov svojih članov. Če po drugem krogu volitev ni mogoče doseči dvotretjinske večine, se podpredsednika izvolita z navadno večino članov kolegija, za izvolitev predsednika pa je še vedno potrebna dvotretjinska večina. 2. Predsednik opravlja svoje funkcije v imenu kolegija. Predsednik: (a) zastopa Eurojust; (b) sklicuje seje kolegija in izvršnega odbora in jim predseduje ter kolegij obvešča o vseh zadevah, ki so v njegovem interesu; (c) vodi delo kolegija in spremlja dnevno upravljanje Eurojusta, ki ga zagotavlja upravni direktor; (d) opravlja vse druge funkcije, določene v poslovniku Eurojusta. 3. Podpredsednika opravljata funkcije iz odstavka 2, ki jima jih poveri predsednik. Nadomeščata predsednika, kadar ta ne more opravljati svojih dolžnosti. Predsedniku in podpredsednikoma pri opravljanju njihovih posebnih nalog pomaga upravno osebje Eurojusta. 4. Mandat predsednika in podpredsednikov je štiri leta. Ponovno so lahko izvoljeni enkrat. 5. Če je nacionalni član izvoljen za predsednika ali podpredsednika Eurojusta, se njegov mandat podaljša, s čimer se zagotovi, da lahko izpolnjuje svojo funkcijo predsednika ali podpredsednika. 6. Če predsednik ali podpredsednik ne izpolnjuje več pogojev za opravljanje svojih nalog, ga lahko kolegij na predlog ene tretjine svojih članov razreši. Odločitev se sprejme z dvotretjinsko večino članov kolegija, brez zadevnega predsednika ali podpredsednika. 7. Če je nacionalni član izvoljen za predsednika Eurojusta, lahko zadevna država članica napoti drugo ustrezno usposobljeno osebo za okrepitev nacionalnega urada za čas mandata zadevne osebe za predsednika. Država članica, ki se odloči za napotitev takšne osebe, je upravičena zaprositi za nadomestilo v skladu s členom 12.

Člen 12 Mehanizem za nadomestila za izvolitev na mesto predsednika 1. Svet do 12. decembra 2019 na predlog Komisije z izvedbenimi akti določi mehanizem za nadomestila za namen člena 11(7), ki se da na voljo državam članicam, katerih nacionalni član je izvoljen za predsednika. 2. Nadomestilo je na voljo vsaki državi članici, če: (a) je bil njen nacionalni član izvoljen za predsednika ter (b) kolegij zaprosi za nadomestilo in predložijo utemeljitev potrebe, da se zaradi povečanega obsega dela okrepi njen nacionalni urad. 3. Predvideno nadomestilo je enako 50 % nacionalne plače napotene osebe. Nadomestilo za življenjske stroške in druge povezane izdatke se določijo primerjalno s tistimi, ki so predvideni za uradnike ali druge uslužbence Unije, napotene v tujino. 4. Stroške mehanizma za nadomestila nosi proračun Eurojusta.

Člen 13 Seje kolegija 1. Seje kolegija skliče predsednik. 2. Kolegij ima vsaj eno sejo na mesec. Prav tako se sestane na pobudo predsednika, na zahtevo Komisije, da bi razpravljal o upravnih nalogah kolegija, ali na zahtevo vsaj tretjine svojih članov. 3. Eurojust EJT pošlje dnevni red sej kolegija, kadar se na seji obravnavajo vprašanja, ki so pomembna za izvajanje nalog EJT. Eurojust povabi EJT k udeležbi na teh sejah brez glasovalne pravice. Kadar je EJT povabljen na sejo kolegija, mu Eurojust predloži ustrezne spremne dokumente k dnevnemu redu.

Člen 14 Pravila glasovanja v kolegiju 1. Če ni določeno drugače in kadar ni mogoče doseči konsenza, kolegij odloča z večino glasov svojih članov. 2. Vsak član ima en glas. V primeru odsotnosti člana z glasovalno pravico ima v skladu s pogoji iz člena 7(7) glasovalno pravico njegov namestnik. V primeru odsotnosti namestnika ima v skladu s pogoji iz člena 7(7) glasovalno pravico tudi pomočnik člana.

Člen 15 Letni in večletni program 1. Kolegij na podlagi osnutka, ki ga pripravi upravni direktor, in ob upoštevanju mnenja Komisije do 30. novembra vsako leto sprejme programski dokument, ki vsebuje letni in večletni program. Kolegij posreduje programski dokument Evropskemu parlamentu, Svetu, Komisiji in EJT. Programski dokument postane dokončen po dokončnem sprejetju splošnega proračuna Unije in se po potrebi ustrezno prilagodi. 2. Letni delovni program vsebuje podrobne cilje in pričakovane rezultate, vključno s kazalniki uspešnosti. Vsebuje tudi opis ukrepov, ki se bodo financirali, ter navedbo finančnih sredstev in človeških virov, dodeljenih vsakemu ukrepu, v skladu z načeli oblikovanja proračuna in upravljanja po dejavnostih. Letni delovni program je skladen z večletnim delovnim programom iz odstavka 4. Jasno prikazuje naloge, ki so bile v primerjavi s predhodnim proračunskim letom dodane, spremenjene ali črtane. 3. Kolegij spremeni sprejeti letni delovni program, ko se Eurojustu dodeli nova naloga. Vsaka bistvena sprememba letnega delovnega programa se sprejme po enakem postopku kot prvotni letni delovni program. Kolegij lahko upravnega direktorja pooblasti, da v letni delovni program vnese nebistvene spremembe. 4. Večletni delovni program določa pripravo splošnega strateškega programa, vključno s cilji, strategijo sodelovanja z organi tretjih držav in mednarodnimi organizacijami iz člena 52, pričakovanimi rezultati in kazalniki uspešnosti. Določa tudi pripravo programa glede virov, vključno z večletnim proračunom in osebjem. Program glede virov se letno posodablja. Strateški program se po potrebi posodablja, zlasti zaradi upoštevanja rezultatov ocenjevanja iz člena 69.

ODDELEK IV

Izvršni odbor

Člen 16 Delovanje izvršnega odbora 1. Kolegiju pomaga izvršni odbor. Izvršni odbor je pristojen za sprejemanje upravnih odločitev za zagotovitev pravilnega delovanja Eurojusta. Skrbi za potrebno pripravljalno delo upravnega direktorja v zvezi z drugimi upravnimi zadevami, ki jih sprejme kolegij. Ni vključen v operativne funkcije Eurojusta iz členov 4 in 5. 2. Izvršni odbor se lahko pri opravljanju svojih nalog posvetuje s kolegijem. 3. Izvršni odbor prav tako: (a) pregleduje programski dokument iz člena 15 na podlagi osnutka, ki ga pripravi upravni direktor, in ga posreduje kolegiju v sprejetje; (b) sprejme strategijo Eurojusta za boj proti goljufijam, ki je sorazmerna z nevarnostjo goljufij, in sicer ob upoštevanju razmerja med stroški in koristmi ukrepov, ki jih je treba izvesti, ter na podlagi osnutka, ki ga pripravi upravni direktor; (c) sprejme ustrezna izvedbena pravila za uveljavitev Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Kadrovski predpisi za uradnike) in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev) iz Uredbe Sveta (EGS, Euratom, ESPJ) št. 259/68 (18) v skladu s členom 110 Kadrovskih predpisov za uradnike; (d) zagotovi, da so ugotovitve in priporočila, ki izhajajo iz notranjih ali zunanjih revizijskih poročil, ocen in preiskav ustrezno upoštevana, vključno z ugotovitvami in priporočili ENVP in OLAF; (e) sprejme vse odločitve v zvezi z vzpostavitvijo in po potrebi spreminjanjem notranjih upravnih struktur Eurojusta; (f) upravnemu direktorju, brez poseganja v njegove pristojnosti iz člena 18, pomaga in svetuje pri izvajanju sklepov kolegija s ciljem okrepitve nadzora nad upravnim poslovodenjem in proračunskim upravljanjem; (g) izvaja vse dodatne upravne naloge, ki mu jih dodeli kolegij v skladu s členom 5(4); (h) sprejme finančna pravila, ki se uporabljajo za Eurojust, v skladu s členom 64; (i) v skladu s členom 110 Kadrovskih predpisov za uradnike na podlagi člena 2(1) Kadrovskih predpisov za uradnike in člena 6 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev sprejme odločitev o podelitvi ustreznih pooblastil pristojnega organa za imenovanja upravnemu direktorju in o določitvi pogojev, v skladu s katerimi se lahko ta prenos pooblastil začasno zadrži; upravni direktor ima dovoljenje za nadaljnji prenos teh pooblastil; (j) pregleda osnutek letnega proračuna Eurojusta, ki ga sprejme kolegij; (k) pregleda osnutek letnega poročila o dejavnostih Eurojusta in ga posreduje kolegiju v sprejetje; (l) imenuje računovodjo in pooblaščeno osebo za varstvo podatkov, ki sta pri opravljanju svojih dolžnosti funkcionalno neodvisna. 4. Izvršni odbor sestavljajo predsednik in podpredsednika Eurojusta, predstavnik Komisije in dva druga člana kolegija, ki sta imenovana za dve leti po načelu rotacije v skladu s poslovnikom Eurojusta. Upravni direktor se udeležuje sestankov izvršnega odbora, vendar nima glasovalne pravice. 5. Predsednik Eurojusta je tudi predsednik izvršnega odbora. Izvršni odbor sprejema sklepe z večino glasov svojih članov. Vsak član ima en glas. Pri neodločenem izidu glasovanja ima predsednik Eurojusta odločilni glas. 6. Mandat članov izvršnega odbora se izteče s koncem njihovega mandata nacionalnega člana, predsednika ali podpredsednika. 7. Izvršni odbor se sestane vsaj enkrat mesečno. Poleg tega se sestane na pobudo predsednika oziroma na zahtevo Komisije ali vsaj dveh drugih članov izvršnega odbora. 8. Eurojust EJT pošlje dnevni redi sej izvršnega odbora in se z njim posvetuje o potrebi po udeležbi na teh sejah. Eurojust povabi EJT k udeležbi brez glasovalne pravice, kadar se na seji obravnavajo vprašanja, ki so pomembna za delovanje EJT. Kadar je EJT povabljen na sejo izvršnega odbora, mu Eurojust predloži ustrezne spremne dokumente k dnevnemu redu.

ODDELEK V

Upravni direktor

Člen 17 Položaj upravnega direktorja 1. Upravni direktor se zaposli kot začasni uslužbenec Eurojusta v skladu s točko (a) člena 2 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev. 2. Upravnega direktorja imenuje kolegij s seznama kandidatov, ki jih predlaga izvršni odbor, in sicer na podlagi javnega in preglednega izbirnega postopka v skladu s poslovnikom Eurojusta. Eurojust za namen sklenitve pogodbe o zaposlitvi z upravnim direktorjem zastopa predsednik Eurojusta. 3. Mandat upravnega direktorja je štiri leta. Izvršni odbor do konca tega obdobja izvede ocenjevanje, ki upošteva oceno uspešnosti dela upravnega direktorja. 4. Kolegij lahko na predlog izvršnega odbora, ki upošteva oceno iz odstavka 3, enkrat podaljša mandat upravnega direktorja za največ štiri leta. 5. Upravni direktor, katerega mandat je bil podaljšan, ob koncu celotnega obdobja ne sme sodelovati v novem izbirnem postopku za isto delovno mesto. 6. Upravni direktor odgovarja kolegiju. 7. Upravni direktor se lahko razreši s položaja samo na podlagi sklepa kolegija, sprejetega na predlog izvršnega odbora.

Člen 18 Odgovornosti upravnega direktorja 1. Za upravne namene Eurojust vodi upravni direktor. 2. Brez poseganja v pristojnosti kolegija ali izvršnega odbora je upravni direktor pri opravljanju svojih nalog neodvisen in ne sme zahtevati ali sprejemati nikakršnih navodil od vlad držav članic ali drugih organov. 3. Upravni direktor je pravni zastopnik Eurojusta. 4. Upravni direktor je odgovoren za izvajanje upravnih nalog, dodeljenih Eurojustu, predvsem za: (a) tekoče upravljanje Eurojusta in kadrovsko upravljanje; (b) izvajanje sklepov kolegija in izvršnega odbora; (c) pripravo osnutka letnega in večletnega programskega dokumenta iz člena 15 in njegovo predložitev izvršnemu odboru v pregled; (d) izvajanje letnega in večletnega programskega dokumenta iz člena 15 ter poročanje izvršnemu odboru in kolegiju o njegovem izvajanju; (e) pripravo letnega poročila o dejavnostih Eurojusta ter njegovo predložitev izvršnemu odboru v pregled in kolegiju v sprejetje; (f) pripravo akcijskega načrta za izvrševanje sklepnih ugotovitev poročil notranje ali zunanje revizije, vrednotenj in preiskav, vključno s poročili ENVP in OLAF, ter polletno poročanje o napredku kolegiju, izvršnemu odboru, Komisiji in ENVP; (g) pripravo strategije Eurojusta za boj proti goljufijam in njeno predložitev v sprejetje izvršnemu odboru; (h) pripravo osnutkov finančnih pravil, ki veljajo za Europol; (i) pripravo osnutka poročila o načrtovanih prihodkih in odhodkih Eurojusta ter izvajanje njegovega proračuna; (j) izvrševanje pooblastil glede osebja Eurojusta, ki jih Kadrovski predpisi za uradnike podeljujejo organu za imenovanje, Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev pa organu, pristojnemu za sklepanje pogodb o zaposlitvi drugih uslužbencev (v nadaljnjem besedilu: pooblastila organa za imenovanje); (k) zagotavljanje, da je na voljo potrebna upravna podpora za zagotovitev operativnega dela Eurojusta; (l) zagotavljanje, da je predsedniku in podpredsednikoma pri opravljanju njihovih nalog na voljo podpora; (m) pripravo osnutka predloga letnega proračuna Eurojusta, ki ga pregleda izvršni odbor, preden ga sprejme kolegij.

POGLAVJE III

OPERATIVNE ZADEVE

Člen 19 Usklajevalni mehanizem v stalni pripravljenosti 1. Za opravljanje nalog v nujnih razmerah v okviru Eurojusta obratuje usklajevalni mehanizem v stalni pripravljenosti, ki lahko stalno sprejema in obdeluje zaprosila, ki so ji poslana. Usklajevalni mehanizem v stalni pripravljenosti je dosegljiv 24 ur na dan 7 dni v tednu. 2. Usklajevalni mehanizem v stalni pripravljenosti ima po enega predstavnika iz vsake države članice, ki je lahko nacionalni član, njegov namestnik, pomočnik, ki lahko nadomešča nacionalnega člana, ali napoteni nacionalni strokovnjak. Predstavnik usklajevalnega mehanizma v stalni pripravljenosti je na voljo 24 ur na dan in 7 dni v tednu. 3. Predstavnik usklajevalnega mehanizma v stalni pripravljenosti ukrepa učinkovito in brez odlašanja v zvezi z izvršitvijo zaprosila v njegovi državi članici.

Člen 20 Nacionalni sistem za usklajevanje dejavnosti Eurojusta 1. Vsaka država članica imenuje enega ali več nacionalnih korespondentov Eurojusta. 2. Vsi nacionalni korespondenti, ki jih v skladu z odstavkom 1 imenujejo države članice, morajo imeti potrebne kvalifikacije in izkušnje za izvajanje svojih nalog. 3. Vsaka država članica vzpostavi nacionalni sistem za usklajevanje dejavnosti Eurojusta, s katerim zagotavlja usklajevanje dela: (a) nacionalnih korespondentov Eurojusta; (b) nacionalnih korespondentov za vprašanja, povezana s pristojnostmi EJT; (c) nacionalnega korespondenta Eurojusta za področje terorizma; (d) nacionalnega korespondenta Evropske pravosodne mreže v kazenskih zadevah in največ treh drugih kontaktnih točk Evropske pravosodne mreže; (e) nacionalnih članov ali kontaktnih točk mreže skupnih preiskovalnih enot in nacionalnih članov ali kontaktnih točk mrež, ustanovljenih s sklepi 2002/494/PNZ,2007/845/PNZ in 2008/852/PNZ; (f) po potrebi vseh drugih zadevnih pravosodnih organov. 4. Osebe iz odstavkov 1 in 3 obdržijo položaj in status v skladu z nacionalnim pravom, ne da bi to znatno vplivalo na dolžnosti, ki jih opravljajo v okviru te uredbe. 5. Nacionalni korespondenti Eurojusta so odgovorni za delovanje svojega nacionalnega sistema za usklajevanje dejavnosti Eurojusta. Če je bilo imenovanih več korespondentov Eurojusta, je eden od njih odgovoren za delovanje njihovega nacionalnega sistema za usklajevanje dejavnosti Eurojusta. 6. Nacionalne člane Eurojusta se obvesti o vseh sejah njihovega nacionalnega sistema za usklajevanje dejavnosti Eurojusta, če se obravnavajo primeri, povezani s prakso. Po potrebi se nacionalni člani lahko udeležijo takih sej. 7. Vsak nacionalni sistem za usklajevanje dejavnosti Eurojusta olajšuje opravljanje nalog Eurojusta v zadevni državi članici, zlasti tako da: (a) zagotavlja, da sistem vodenja zadev iz člena 23 učinkovito in zanesljivo prejme informacije v zvezi z zadevno državo članico; (b) pomaga pri odločanju o tem, ali naj se zaprosilo obravnava s podporo Eurojusta ali Evropske pravosodne mreže; (c) pomaga nacionalnemu članu določiti pristojne organe za izvršitev zaprosil in odločitev za pravosodno sodelovanje, tudi zaprosil in odločitev na podlagi instrumentov, ki uveljavljajo načelo vzajemnega priznavanja; (d) vzdržuje tesne stike z nacionalno enoto Europola, drugimi kontaktnimi točkami Evropske pravosodne mreže in drugimi zadevnimi pristojnimi nacionalnimi organi. 8. Za uresničitev ciljev iz odstavka 7 so osebe iz odstavka 1 in točka (a), (b) in (c) odstavka 3 povezane s sistemom vodenja zadev, osebe ali organi iz točk (d) in (e) odstavka 3 pa imajo možnost povezave s tem sistemom v skladu s tem členom in členi 23, 24, 25 in 34. Stroške povezave s sistemom vodenja zadev nosi splošni proračun Unije. 9. Vzpostavitev nacionalnega sistema za usklajevanje dejavnosti Eurojusta ter imenovanje nacionalnih korespondentov ne preprečuje neposrednih stikov med nacionalnim članom in pristojnimi organi njegove države članice.

Člen 21 Izmenjava informacij z državami članicami in med nacionalnimi člani 1. Pristojni organi držav članic si z Eurojustom izmenjujejo vse informacije, ki so potrebne za opravljanje nalog Eurojusta iz členov 2 in 4, v skladu z veljavnimi pravili o varstvu podatkov. To vključuje vsaj informacije iz odstavkov 4, 5 in 6 tega člena. 2. Pošiljanje informacij Eurojustu se v zadevnem primeru razlaga kot zaprosilo za pomoč Eurojusta le, če to izrecno navede pristojni organ. 3. Nacionalni člani si med seboj ali s svojimi pristojnimi nacionalnimi organi brez predhodnega dovoljenja izmenjujejo vse informacije, ki so potrebne za opravljanje nalog Eurojusta. Pristojni nacionalni organi svoje nacionalne člane nemudoma obvestijo zlasti o zadevi, ki se nanaša nanje. 4. Pristojni nacionalni organi obvestijo svoje nacionalne člane o ustanovitvi skupnih preiskovalnih enot in rezultatih dela takšnih enot. 5. Pristojni nacionalni organi brez nepotrebnega odlašanja obvestijo svoje nacionalne člane o vsaki zadevi, ki se nanaša na vsaj tri države članice in za katere so bila zaprosila ali odločitve glede pravosodnega sodelovanja, vključno z zaprosili in odločitvami na podlagi instrumentov, ki uveljavljajo načelo vzajemnega priznavanja, posredovana vsaj dvema državama članicama, kadar velja eno ali več od naslednjega: (a) za zadevno kaznivo dejanje v državi članici prosilki ali izdajateljici je najvišja predpisana zaporna kazen ali ukrep odvzema prostosti najmanj petih ali šestih let, o čemer odloča zadevna država članica, in je zajeto v naslednjem seznamu: (i) trgovina z ljudmi; (ii) spolna zloraba ali spolno izkoriščanje, vključno z otroško pornografijo in pridobivanjem otrok za spolne namene; (iii) nedovoljena trgovina s prepovedanimi drogami; (iv) nedovoljen promet s strelnim orožjem ali njegovimi sestavnimi deli ali strelivom ali razstrelivom; (v) korupcija; (vi) kaznivo dejanje v škodo finančnih interesov Unije; (vii) ponarejanje denarja ali plačilnih sredstev; (viii) dejavnosti pranja denarja; (ix) kaznivo dejanje, povezano z uporabo računalniških sistemov; (b) obstajajo stvarni indici, da je vpletena hudodelska združba; (c) obstajajo indici, da ima primer morda resne čezmejne razsežnosti ali posledice na ravni Unije oziroma da lahko vpliva na države članice, ki niso neposredno udeležene. 6. Pristojni nacionalni organi obvestijo svoje nacionalne člane o: (a) zadevah, v katerih je bodisi nastal spor o pristojnosti bodisi obstaja verjetnost, da bo nastal; (b) vseh nadzorovanih pošiljkah, ki se nanašajo na vsaj tri države, od katerih sta vsaj dve državi članici; (c) ponavljajočih se težavah ali zavrnitvah v zvezi z izvršitvijo zaprosil ali odločitev glede pravosodnega sodelovanja, tudi z zaprosili in odločitvami na podlagi instrumentov, ki uveljavljajo načelo vzajemnega priznavanja. 7. Pristojni nacionalni organi v posameznem primeru niso dolžni zagotoviti informacij, če bi to škodilo temeljnim interesom državne varnosti ali ogrozilo varnost posameznikov. 8. Ta člen ne posega v pogoje, določene v dvostranskih ali večstranskih sporazumih ali dogovorih med državami članicami in tretjimi državami, vključno z vsemi pogoji, ki jih tretje države postavijo v zvezi z uporabo poslanih informacij. 9. Ta člen ne posega v druge obveznosti glede pošiljanja informacij Eurojustu, vključno s Sklepom Sveta 2005/671/PNZ (19). 10. Informacije iz tega člena se zagotovijo na strukturiran način, ki ga določi Eurojust. Pristojni nacionalni organ ni dolžan predložiti teh informacij, če so Eurojustu že bile poslane v skladu z drugimi določbami te uredbe.

Člen 22 Informacije, ki jih Eurojust zagotavlja pristojnim nacionalnim organom 1. Eurojust pristojnim nacionalnim organom brez nepotrebnega odlašanja zagotovi informacije o rezultatih obdelave informacij, vključno z obstojem povezav z zadevami, ki so že shranjene v sistemu vodenja zadev. Te informacije lahko vsebujejo osebne podatke. 2. Če pristojni nacionalni organ zaprosi, da mu Eurojust zagotovi informacije v določenem roku, jih ta pošlje v tem roku.

Člen 23 Sistem vodenja zadev, seznam in začasne delovne datoteke 1. Eurojust vzpostavi sistem vodenja zadev, ki je sestavljen iz začasnih delovnih datotek in seznama, ki vsebuje osebne podatke iz Priloge II in podatke, ki niso osebni. 2. Namen sistema vodenja zadev je: (a) podpreti upravljanje in usklajevanje preiskovanja in pregona, pri katerih zagotavlja pomoč Eurojust, zlasti z navzkrižnim preverjanjem informacij; (b) olajšati dostop do informacij o preiskovanju in pregonu v teku; (c) olajšati spremljanje zakonitosti obdelave osebnih podatkov Eurojusta in skladnosti z veljavnimi pravili o varstvu podatkov. 3. Sistem vodenja zadev je lahko povezan z varovano telekomunikacijsko povezavo iz člena 9 Sklepa Sveta 2008/976/PNZ (20). 4. Seznam vsebuje sklice na začasne delovne datoteke, ki se obdelujejo v okviru Eurojusta, in razen osebnih podatkov iz točk (1)(a) do (i), (k) in (m) ter (2) Priloge II ne sme vsebovati nobenih drugih osebnih podatkov. 5. Pri opravljanju svojih nalog lahko nacionalni člani Eurojusta podatke o posameznih zadevah, ki jih obravnavajo, obdelujejo v začasni delovni datoteki. Pooblaščeni osebi za varstvo podatkov omogočijo dostop do začasne delovne datoteke. Zadevni nacionalni član pooblaščeno osebo za varstvo podatkov obvesti o odprtju vsake nove delovne datoteke, ki vsebuje osebne podatke. 6. Razen sistema vodenja zadev Eurojust za obdelavo operativnih osebnih podatkov ne sme ustvariti nobene druge avtomatizirane podatkovne datoteke. Vendar lahko nacionalni član začasno shrani in analizira osebne podatke za namen ugotavljanja, ali so takšni podatki pomembni za naloge Eurojusta in se lahko vključijo v sistem vodenja zadev. Ti podatki se lahko hranijo do treh mesecev.

Člen 24 Delovanje začasnih delovnih datotek in seznama 1. Zadevni nacionalni član odpre začasno delovno datoteko za vsako zadevo, v zvezi s katero prejme informacije, če so mu bile te poslane v skladu s to uredbo ali drugimi veljavnimi pravnimi instrumenti. Nacionalni član je odgovoren za upravljanje začasnih delovnih datotek, ki jih sam odpre. 2. Nacionalni član, ki je odprl začasno delovno datoteko, v vsakem posameznem primeru odloči, ali bo dostop do nje omejen ali se bo dostop do nje oziroma do nekaterih njenih delov omogočil drugim nacionalnim članom, pooblaščenemu osebju Eurojusta ali drugi osebi, ki dela za Eurojust in jo je za to ustrezno pooblastil upravni direktor. 3. Nacionalni član, ki je odprl začasno delovno datoteko, odloči tudi, katere informacije o tej datoteki se uvrstijo na seznam v skladu s členom 23(4).

Člen 25 Dostop do sistema vodenja zadev na nacionalni ravni 1. Osebe iz člena 20(3), ki imajo povezavo do sistema vodenja zadev, lahko dostopajo le do: (a) seznama, razen če je nacionalni član, ki se je odločil vnesti podatke v seznam, tak dostop izrecno zavrnil; (b) začasnih delovnih datotek, ki jih je odprl nacionalni član iz njihove države članice; (c) začasnih delovnih datotek, ki so jih odprli nacionalni člani iz drugih držav članic in do katerih je nacionalni član iz njihove države članice dobil dostop, razen če je nacionalni član, ki je odprl začasno delovno datoteko, tak dostop izrecno zavrnil. 2. Nacionalni član ob omejitvah iz odstavka 1 tega člena odloči, v kolikšni meri je v njegovi državi članici dovoljen dostop do začasnih delovnih datotek osebam iz člena 20(3), če imajo povezavo do sistema vodenja zadev. 3. Vsaka država članica po posvetovanju s svojim nacionalnim članom odloči, v kolikšni meri je dostop do seznama v tej državi članici dovoljen osebam iz člena 20(3), če imajo povezavo do sistema vodenja zadev. Države članice uradno obvestijo Eurojust in Komisijo o svoji odločitvi v zvezi z izvajanjem tega odstavka. Komisija o tem obvesti ostale države članice. 4. Osebe, ki jim je bil dovoljen dostop v skladu z odstavkom 2, imajo dostop vsaj do seznama, in sicer v obsegu, ki je potreben za dostop do začasnih delovnih datotek, do katerih jim je bil dovoljen dostop.

POGLAVJE IV

OBDELAVA INFORMACIJ

Člen 26 Obdelava osebnih podatkov s strani Eurojusta 1. Ta uredba ter člen 3 in poglavje IX Uredbe (EU) 2018/1725 se uporabljajo za obdelavo operativnih osebnih podatkov s strani Eurojusta. Uredba (EU) 2018/1725 se z izjemo poglavja IX navedene uredbe uporablja za obdelavo upravnih osebnih podatkov s strani Eurojusta. 2. V tej uredbi se sklicevanja na „veljavna pravila o varstvu podatkov“ štejejo kot sklicevanja na določbe o varstvu podatkov iz te uredbe in Uredbe (EU) 2018/1725. 3. Pravila o varstvu podatkov o obdelavi operativnih osebnih podatkov iz te uredbe se štejejo za posebna pravila o varstvu podatkov v odnosu do splošnih pravil iz člena 3 in poglavja IX Uredbe (EU) 2018/1725. 4. Eurojust določi roke za hrambo upravnih osebnih podatkov v določbah o varstvu podatkov svojega poslovnika.

Člen 27 Obdelava operativnih osebnih podatkov 1. Eurojust lahko, če je to potrebno za izpolnjevanje njegovih nalog, v okviru svojih pristojnosti in zaradi izpolnjevanja svojih operativnih funkcij avtomatsko ali v strukturiranih ročno vodenih datotekah v skladu s to uredbo obdeluje samo operativne osebne podatke, navedene v točki 1 Priloge II, o osebah, v zvezi s katerimi po nacionalnem pravu zadevnih držav članic obstajajo utemeljeni razlogi za domnevo, da so storile ali nameravajo storiti kaznivo dejanje, za obravnavo katerega je pristojen Eurojust, ali ki so bile zaradi takega kaznivega dejanja obsojene. 2. Eurojust lahko obdeluje samo operativne osebne podatke, navedene v točki 2 Priloge II, oseb, ki se po nacionalnem pravu zadevnih držav članic štejejo za žrtve ali druge osebe, povezane s kaznivim dejanjem, kot so osebe, od katerih bi se lahko zahtevalo pričanje v postopku kazenske preiskave ali pregona v zvezi z eno ali več vrstami kaznivih dejanj in kaznivimi dejanji iz člena 3, osebe, ki lahko zagotovijo informacije o kaznivih dejanjih, ali stiki ali sodelavci ene od oseb iz odstavka 1. Eurojust lahko obdeluje take operativne osebne podatke le, če je to potrebno za izpolnitev njegovih nalog, in sicer v okviru svojih pristojnosti in zaradi opravljanja svojih operativnih funkcij. 3. V izjemnih primerih lahko Eurojust za določen čas, ki ne sme biti daljši od časa, ki je potreben za zaključek zadeve, v zvezi s katero se podatki obdelujejo, obdeluje operativne osebne podatke poleg osebnih podatkov iz Priloge II, ki se nanašajo na okoliščine kaznivega dejanja, kadar so takšni podatki relevantni takoj in so vključeni v preiskave v teku, ki jih usklajuje Eurojust ali jih pomaga usklajevati, in kadar je njihova obdelava potrebna za namene iz odstavka 1. Pooblaščeno osebo za varstvo podatkov iz člena 36 se nemudoma obvesti, ko se taki operativni osebni podatki obdelujejo, in se obvesti o posebnih okoliščinah, ki upravičujejo potrebo po obdelavi takih operativnih osebnih podatkov. Če se ti drugi podatki nanašajo na priče ali žrtve v smislu odstavka 2 tega člena, odločitev o njihovi obdelavi skupaj sprejmeta zadevna nacionalna člana. 4. Eurojust lahko obdeluje posebne kategorije operativnih osebnih podatkov v skladu s členom 76 Uredbe (EU) 2018/1725. Takšni podatki se ne smejo obdelovati v seznamu iz člena 23(4) te uredbe. Kadar se ti drugi podatki nanašajo na priče ali žrtve v smislu odstavka 2 tega člena, odločitev o njihovi obdelavi sprejmeta zadevna nacionalna člana.

Člen 28 Obdelava pod vodstvom Eurojusta ali obdelovalca Obdelovalec in oseba, ki deluje pod vodstvom Eurojusta ali obdelovalca in ima dostop do operativnih osebnih podatkov, teh podatkov ne sme obdelati brez navodil Eurojusta, razen če to od njega zahteva pravo Unije ali pravo države članice.

Člen 29 Roki hrambe operativnih osebnih podatkov 1. Eurojust hrani operativne osebne podatke, ki jih obdeluje, le toliko časa, kolikor je potrebno za izpolnitev njegovih nalog. Brez poseganja v odstavek 3 tega člena se zlasti operativni osebni podatki iz člena 27 ne smejo hraniti dlje od dneva, ki od navedenih nastopi prvi: (a) dan zastaranja pregona v vseh državah članicah, ki jih zadevata preiskava in pregon; (b) dan, ko je Eurojust obveščen, da je bila oseba oproščena in sodna odločba postane pravnomočna; v takem primeru zadevna država članica o tem brez odlašanja obvesti Eurojust. (c) tri leta od pravnomočnosti sodne odločbe zadnje države članice, ki jo zadeva preiskava ali pregon; (d) dan, ko Eurojust in zadevne države članice vzajemno ugotovijo ali se dogovorijo, da Eurojustu ni več treba usklajevati preiskave in pregona, razen če je treba Eurojustu te informacije zagotoviti v skladu s členom 21(5) ali (6); (e) tri leta od dneva, ko so bili operativni osebni podatki poslani v skladu s členom 21(5) ali (6). 2. Upoštevanje rokov hrambe iz odstavka 1 tega člena se stalno preverja z ustrezno avtomatizirano obdelavo, ki jo opravlja Eurojust, zlasti po tem, ko ta zaključi zadevo. Vsaka tri leta po vnosu podatkov se preveri potreba po njihovi hrambi; rezultati teh preverjanj veljajo za celotno zadevo. Če se operativni osebni podatki iz člena 27(4) hranijo več kot pet let, se o tem obvesti ENVP. 3. Pred potekom enega od rokov hrambe iz odstavka 1Eurojust preveri, če je hramba operativnih osebnih podatkov še potrebna, kadar in dokler je to nujno, da bi izpolnil svoje naloge. Izjemoma se lahko odloči za hrambo teh podatkov do prihodnjega preverjanja. Razlogi za nadaljnjo hrambo se utemeljijo in zabeležijo. Če v času preverjanja o nadaljnji hrambi operativnih osebnih podatkov ni sprejeta nobena odločitev, se navedeni podatki samodejno izbrišejo. 4. Če se operativni osebni podatki v skladu z odstavkom 3 hranijo po izteku rokov hrambe iz odstavka 1, ENVP vsaka tri leta preveri potrebo po hrambi teh podatkov. 5. Ob izteku roka hrambe zadnjega avtomatskega podatka iz datoteke se uničijo vsi dokumenti v datoteki, razen morebitnih izvirnikov dokumentov, ki jih je Eurojust prejel od nacionalnih organov in jim jih je treba vrniti. 6. Kadar je preiskavo ali pregon usklajeval Eurojust, zadevni nacionalni člani drug drugega obvestijo, kadar koli prejmejo informacije, da je bila zadeva ustavljena ali da so vse sodne odločbe v zvezi z zadevo postale pravnomočne. 7. Odstavek 5 se ne uporablja, kadar: (a) bi to škodovalo interesom posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki in ki potrebuje zaščito; v takih primerih se operativni osebni podatki uporabljajo le z izrecno in pisno privolitvijo posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki; (b) posameznik, na katerega se nanašajo operativni osebni podatki, oporeka njihovi točnosti; v takih primerih se odstavek 5 ne uporablja za obdobje, ki državam članicam ali Eurojustu, kot je primerno, omogoča preveriti točnost teh podatkov; (c) je treba operativne osebne podatke ohraniti kot dokazno gradivo ali za uveljavitev, izvajanje ali obrambo pravnih zahtevkov, ali (d) posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, nasprotuje izbrisu operativnih osebnih podatkov in namesto tega zahteva omejitev njihove uporabe ali (e) so operativni osebni podatki potrebni tudi za namene arhiviranja v javnem interesu ali za statistične namene.

Člen 30 Varnost operativnih osebnih podatkov Eurojust in države članice opredelijo mehanizme, s katerimi zagotovijo, da se varnostni ukrepi iz člena 91 Uredbe (EU) 2018/1725 upoštevajo preko meja informacijskih sistemov.

Člen 31 Pravica do dostopa posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki 1. Vsak posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, ki želi uveljavljati pravico do dostopa iz člena 80 Uredbe (EU) 2018/1725 za operativne osebne podatke, ki se nanašajo nanj in jih obdeluje Eurojust, lahko vloži zahtevo pri Eurojustu ali nacionalnem nadzornem organu v državi članici po lastni izbiri. Ta organ zahtevo predloži Eurojustu brez odlašanja, najpozneje pa v enem mesecu od njenega prejema. 2. Eurojust na zahtevo odgovori brez nepotrebnega odlašanja, najpozneje pa v treh mesecih od njenega prejema. 3. Eurojust se o odločitvi glede zahteve posvetuje s pristojnimi organi zadevnih držav članic. Odločitev o dostopu do podatkov sprejme samo Eurojust v tesnem sodelovanju z državami članicami, na katere se posredovanje teh podatkov neposredno nanaša. Če država članica nasprotuje predlagani odločitvi Eurojusta, ga obvesti o razlogih za nasprotovanje. Eurojust upošteva vsako tako nasprotovanje. Zadevni nacionalni člani nato uradno obvestijo pristojne organe o vsebini odločitve Eurojusta. 4. Zahtevo obravnavajo zadevni nacionalni člani in sprejmejo odločitev v imenu Eurojusta. Kadar zadevni nacionalni člani ne dosežejo soglasja, predložijo zadevo kolegiju, ki o zahtevi odloči z dvotretjinsko večino.

Člen 32 Omejitve pravice do dostopa V primerih iz člena 81 Uredbe (EU) 2018/1725. Eurojust po posvetovanju s pristojnimi organi zadevnih držav članic v skladu s členom 31(3) te uredbe o tem obvesti posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki.

Člen 33 Pravica do omejitve obdelave Kadar je bila obdelava operativnih osebnih podatkov omejena v skladu s členom 69m(3) Uredbe (EU) 2018/1725, se takšni operativni osebni podatki brez poseganja v izjeme iz člena 29(7) te uredbe obdelujejo le zaradi varstva pravic posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, ali druge fizične ali pravne osebe, ki je stranka v postopkih, v katerih je stranka tudi Eurojust, ali za namene, določene v členu 82(3) Uredbe (EU) 2018/1725.

Člen 34 Pooblaščeni dostop do operativnih osebnih podatkov v okviru Eurojusta Do operativnih osebnih podatkov, ki jih obdeluje Eurojust, lahko dostopajo le nacionalni člani, njihovi namestniki in pomočniki ter pooblaščeni napoteni nacionalni strokovnjaki, osebe iz člena 20(3), če imajo povezavo do sistema za vodenje zadev, ter pooblaščeno osebje Eurojusta, in sicer zaradi izpolnjevanja nalog Eurojusta ter v okviru omejitev, določenih v členih 23, 24 in 25.

Člen 35 Evidence vrst dejavnosti obdelave 1. Eurojust vodi evidenco vseh vrst dejavnosti obdelave, za katere je odgovoren. Ta evidenca vsebuje vse naslednje informacije: (a) kontaktne podatke Eurojusta ter ime in kontaktne podatke njegove pooblaščene osebe za varstvo podatkov; (b) namene obdelave; (c) opis kategorij posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, in vrst operativnih osebnih podatkov; (d) kategorije uporabnikov, ki so jim bili ali jim bodo razkriti operativni osebni podatki, vključno s prejemniki v tretjih državah ali mednarodnih organizacijah; (e) po potrebi prenose operativnih osebnih podatkov v tretjo državo ali mednarodno organizacijo, vključno z identifikacijo te tretje države ali mednarodne organizacije; (f) kadar je mogoče, predvidene roke za izbris različnih vrst podatkov; (g) kadar je mogoče, splošni opis tehničnih in organizacijskih varnostnih ukrepov iz člena 91 Uredbe (EU) 2018/1725. 2. Evidence iz odstavka 1 so v pisni obliki, kar vključuje elektronsko obliko. 3. Eurojust na zahtevo omogoči ENVP dostop do evidenc.

Člen 36 Imenovanje pooblaščene osebe za varstvo podatkov 1. Izvršni odbor imenuje pooblaščeno osebo za varstvo podatkov. Pooblaščena oseba za varstvo podatkov je član osebja, ki je posebej imenovan v ta namen. Pri opravljanju svojih dolžnosti je pooblaščena oseba za varstvo podatkov neodvisna in ne prejema nobenih navodil. 2. Pooblaščena oseba za varstvo podatkov se izbere na podlagi njenih poklicnih odlik in zlasti strokovnega znanja o pravu in praksi s področja varstva podatkov ter zmožnosti za izpolnjevanje svojih nalog iz te uredbe, zlasti nalog iz člena 38. 3. Izbira pooblaščene osebe za varstvo podatkov ne sme privesti do nasprotja interesov med njeno dolžnostjo kot pooblaščene osebe za varstvo podatkov in vsemi drugimi uradnimi dolžnostmi, zlasti v zvezi z uporabo te uredbe. 4. Pooblaščena oseba za varstvo podatkov se imenuje za obdobje štirih let in se lahko ponovno imenuje za obdobje, ki skupaj traja največ osem let. Izvršni odbor lahko pooblaščeno osebo za varstvo podatkov razreši z njenega mesta samo s soglasjem ENVP, in sicer če ne izpolnjuje več pogojev, potrebnih za opravljanje svojih dolžnosti. 5. Eurojust objavi kontaktne podatke pooblaščene osebe za varstvo podatkov in jih sporoči ENVP.

Člen 37 Položaj pooblaščene osebe za varstvo podatkov 1. Eurojust zagotovi, da je pooblaščena oseba za varstvo podatkov ustrezno in pravočasno vključena v vse zadeve v zvezi z varstvom osebnih podatkov. 2. Eurojust pooblaščeni osebi za varstvo podatkov pomaga pri opravljanju nalog iz člena 38, tako da zagotovi sredstva in osebje, potrebna za opravljanje teh nalog, in zagotovi dostop do osebnih podatkov in operacij obdelave ter za ohranjanje njenega strokovnega znanja. 3. Eurojust zagotavlja, da pooblaščena oseba za varstvo podatkov pri opravljanju svojih nalog ne prejema nobenih navodil. Izvršni odbor pooblaščene osebe za varstvo podatkov ne sme razrešiti ali kaznovati zaradi opravljanja njenih nalog. Pooblaščena oseba za varstvo podatkov neposredno poroča kolegiju v zvezi z operativnimi osebnimi podatki in izvršnemu odboru v zvezi z upravnimi osebnimi podatki. 4. Posamezniki, na katere se nanašajo osebni podatki, se lahko obrnejo na pooblaščeno osebo za varstvo podatkov glede vseh vprašanj, povezanih z obdelavo njihovih osebnih podatkov ter uresničevanjem njihovih pravic iz te uredbe in Uredbe (EU) 2018/1725. 5. Izvršni odbor sprejme izvedbena pravila v zvezi s pooblaščeno osebo za varstvo podatkov. Ta izvedbena pravila urejajo zlasti izbirni postopek za pooblaščeno osebo za varstvo podatkov, njeno razrešitev, njene naloge, dolžnosti in pooblastila ter zaščitne ukrepe, ki zagotavljajo njeno neodvisnost. 6. Pooblaščeno osebo za varstvo podatkov in njeno osebje zavezuje obveznost glede zaupnosti v skladu s členom 72. 7. S pooblaščeno osebo za varstvo podatkov se lahko upravljavec in obdelovalec, zadevni kadrovski odbor in kateri koli posameznik posvetujejo o vsaki zadevi v zvezi z razlago ali uporabo te uredbe in Uredbe (EU) 2018/1725, ne da bi da bi bilo to treba storiti po uradni poti. Nihče ne sme utrpeti škodljivih posledic, ker je bila zadeva predložena pooblaščeni osebi za varstvo podatkov z navedbo, da je bila kršena ta uredba ali Uredba (EU) 2018/1725. 8. Po imenovanju pooblaščene osebe za varstvo podatkov Eurojust to osebo registrira pri ENVP.

Člen 38 Naloge pooblaščene osebe za varstvo podatkov 1. Pooblaščena oseba za varstvo podatkov opravlja zlasti naslednje naloge v zvezi z obdelavo osebnih podatkov: (a) zagotavljanje na neodvisen način, da Eurojust deluje v skladu z določbami o varstvu podatkov iz te uredbe in Uredbe (EU) 2018/1725. ter ustreznimi določbami o varstvu podatkov iz poslovnika Eurojusta; to vključuje spremljanje skladnosti s to uredbo, Uredbo (EU) 2018/1725, drugimi predpisi Unije ali nacionalnimi predpisi o varstvu podatkov in politikami Eurojusta v zvezi z varstvom osebnih podatkov, vključno z dodeljevanjem odgovornosti, ozaveščanjem in usposabljanjem osebja, vključenega v operacije obdelave, ter s tem povezanimi revizijami; (b) obveščanje Eurojusta in osebja, ki izvaja obdelavo osebnih podatkov, o njihovih obveznostih na podlagi te uredbe, Uredbe (EU) 2018/1725 in drugih predpisov Unije ali nacionalnih predpisov o varstvu podatkov ter svetovanje Eurojustu in temu osebju o teh obveznostih; (c) svetovanje, kadar je to zahtevano, glede ocene učinka v zvezi z varstvom podatkov in spremljanje njenega izvajanja na podlagi člena 89 Uredbe (EU) 2018/1725; (d) zagotavljanje, da se evidenca o prenosu in prejemu osebnih podatkov hrani v skladu z določbami poslovnika Eurojusta; (e) sodelovanje z osebjem Eurojusta, ki je odgovorno za postopke, usposabljanje in svetovanje glede obdelave podatkov; (f) sodelovanje z ENVP; (g) zagotavljanje, da so posamezniki, na katere se nanašajo osebni podatki, seznanjeni s svojimi pravicami iz te uredbe in Uredbe (EU) 2018/1725; (h) delovanje kot kontaktna točka za ENVP v zvezi z vprašanji, povezanimi z obdelavo, vključno s predhodnim posvetovanjem iz člena 90 Uredbe (EU) 2018/1725, in po potrebi posvetovanje v zvezi s katero koli drugo zadevo; (i) svetovanje, kadar je to zahtevano, glede potrebe po obvestilu ali sporočilu o kršitvi varnosti osebnih podatkov na podlagi členov 92 in 93 Uredbe (EU) 2018/1725; (j) priprava letnega poročila in predložitev tega poročila upravnemu odboru, kolegiju in ENVP. 2. Pooblaščena oseba za varstvo podatkov opravlja naloge iz Uredbe (EU) 2018/1725 v zvezi z upravnimi osebnimi podatki. 3. Pooblaščena oseba za varstvo podatkov in člani osebja Eurojusta, ki pomagajo pooblaščeni osebi za varstvo podatkov pri opravljanju dolžnosti, imajo dostop do osebnih podatkov, ki jih obdeluje Eurojust, in njegovih prostorov, kolikor je to potrebno za izvajanje njihovih nalog. 4. Če pooblaščena oseba za varstvo podatkov meni, da niso bile spoštovane določbe Uredbe (EU) 2018/1725. v zvezi z obdelavo upravnih osebnih podatkov ali določbe te uredbe ali člena 3 in poglavja IX Uredbe (EU) 2018/1725 v zvezi z obdelavo operativnih osebnih podatkov, o tem obvesti izvršni odbor ter ga zaprosi, naj v določenem roku zagotovi spoštovanje določb. Če izvršni odbor ne zagotovi spoštovanja določb v določenem roku, pooblaščena oseba za varstvo podatkov zadevo predloži ENVP.

Člen 39 Uradno obvestilo zadevnim organom o kršitvi varnosti osebnih podatkov 1. V primeru kršitve varnosti osebnih podatkov Eurojust o tem brez nepotrebnega odlašanja uradno obvesti pristojne organe zadevnih držav članic. 2. Uradno obvestilo iz odstavka 1 vsebuje najmanj: (a) opis kršitve varnosti osebnih podatkov, vključno, če je to mogoče in ustrezno, s kategorijami in številom zadevnih posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, ter kategorijami in številom zadevnih evidenc podatkov; (b) opis verjetnih posledic kršitve varnosti osebnih podatkov; (c) opis ukrepov, ki jih Eurojust predlaga ali sprejme za obravnavanje kršitve varnosti osebnih podatkov, ter (d) kadar je primerno, priporočene ukrepe za ublažitev morebitnih negativnih učinkov kršitve varnosti osebnih podatkov.

Člen 40 Nadzor, ki ga izvaja ENVP 1. ENVP je odgovoren za spremljanje in zagotavljanje, da Eurojust uporablja določbe te uredbe in Uredbe (EU) 2018/1725. o varstvu temeljnih pravic in svoboščin fizičnih oseb pri obdelavi operativnih osebnih podatkov, ter za svetovanje Eurojustu in osebam, na katere se osebni podatki nanašajo, o vseh zadevah, povezanih z obdelavo operativnih osebnih podatkov. ENVP v ta namen izpolnjuje dolžnosti iz odstavka 2 tega člena, izvaja pooblastila iz odstavka 3 tega člena in sodeluje z nacionalnimi nadzornimi organi v skladu s členom 42. 2. ENVP ima v skladu s to uredbo in Uredbo (EU) 2018/1725 naslednje dolžnosti: (a) obravnava in preiskuje pritožbe ter o izidu v razumnem roku obvesti posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki; (b) opravlja poizvedbe na lastno pobudo ali na podlagi pritožbe ter o izidu v razumnem roku obvesti posameznike, na katere se nanašajo osebni podatki; (c) spremlja in zagotavlja, da Eurojust uporablja določbe te uredbe in Uredbe (EU) 2018/1725. o varstvu fizičnih oseb pri obdelavi operativnih osebnih podatkov; (d) bodisi na lastno pobudo ali v odziv na posvetovanje Eurojustu svetuje o vseh zadevah v zvezi z obdelavo operativnih osebnih podatkov, zlasti preden Eurojust pripravi notranji pravilnik o varstvu temeljnih pravic in svoboščin pri obdelavi operativnih osebnih podatkov. 3. ENVP lahko v skladu s to uredbo in Uredbo (EU) 2018/1725. ob upoštevanju posledic, ki bi jih to imelo za preiskovanje in pregon v državah članicah: (a) posameznikom, na katere se nanašajo osebni podatki, svetuje pri uveljavljanju njihovih pravic; (b) v primeru domnevne kršitve določb, ki urejajo obdelavo operativnih osebnih podatkov, zadevo predloži Eurojustu ter po potrebi da predloge za odpravo te kršitve in za izboljšanje varstva oseb, na katere se nanašajo podatki; (c) se posvetuje z Eurojustom, če so bile zahteve za uveljavljanje nekaterih pravic v zvezi z operativnimi osebnimi podatki zavrnjene v nasprotju s členom 31, 32 ali 33 te uredbe ali členi 77 do 82 ali členom 84 Uredbe (EU) 2018/1725; (d) opozori Eurojust; (e) naroči Eurojustu, naj izvede popravek, omejitev ali izbris operativnih osebnih podatkov, ki jih je Eurojust obdelal v nasprotju z določbami, ki urejajo obdelavo operativnih osebnih podatkov, in uradno obvesti tretje osebe, ki so jim bili takšni podatki razkriti, o takšnih dejanjih, pod pogojem, da to ne ovira nalog Eurojusta, določenih v členu 2; (f) zadevo predloži Sodišču Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Sodišče) pod pogoji, določenimi v PDEU; (g) posreduje v tožbah, vloženih pred Sodiščem. 4. ENVP ima dostop do operativnih osebnih podatkov, ki jih obdeluje Eurojust, in njegovih prostorov, kolikor je to potrebno za opravljanje njegovih nalog. 5. ENVP pripravi letno poročilo o svojih dejavnostih nadzora v zvezi z Eurojustom. To poročilo je del letnega poročila ENVP iz člena 60 Uredbe (EU) 2018/1725. Nacionalne nadzorne organe se pozove, da podajo pripombe k temu poročilu, preden se vključi v letno poročilo ENVP iz člena 60 Uredbe (EU) 2018/1725. ENVP v največji možni meri upošteva pripombe nacionalnih nadzornih organov, v vsakem primeru pa jih navede v letnem poročilu. 6. Eurojust na zahtevo sodeluje z ENVP pri izvajanju njegovih nalog.

Člen 41 Poklicna molčečnost ENVP 1. Za ENVP in njegovo osebje velja dolžnost poklicne molčečnosti v zvezi z vsemi zaupnimi informacijami, s katerimi so se seznanili v času izvajanja uradnih dolžnosti, tako med svojim mandatom kot po njem. 2. ENVP pri izvrševanju svojih nadzornih pooblastil v največji meri upošteva tajnost sodnih preiskav in kazenskih postopkov, v skladu s pravom Unije ali države članice.

Člen 42 Sodelovanje med ENVP in nacionalnimi nadzornimi organi 1. ENVP tesno sodeluje z nacionalnimi nadzornimi organi pri posebnih vprašanjih, ki zahtevajo nacionalno sodelovanje, zlasti če ENVP ali nacionalni nadzorni organ odkrije velika odstopanja med praksami držav članic ali potencialno nezakonite prenose pri uporabi komunikacijskih poti Eurojusta, oziroma pri vprašanjih, ki jih zastavi en ali več nacionalnih nadzornih organov glede izvajanja in razlage te uredbe. 2. V primerih iz odstavka 1 se zagotovi usklajen nadzor v skladu s členom 62 Uredbe (EU) 2018/1725. 3. ENVP nacionalne nadzorne organe izčrpno obvešča o vseh vprašanjih, ki jih neposredno zadevajo ali so kakor koli povezana z njimi. Na zahtevo enega ali več nacionalnih nadzornih organov jih ENVP obvesti o specifičnih vprašanjih. 4. V primerih, v katerih podatki izvirajo iz ene ali več držav članic, tudi v primerih iz člena 43(3), se ENVP posvetuje z zadevnimi nacionalnimi nadzornimi organi. ENVP ne odloča o nadaljnjih ukrepih, ki jih je treba sprejeti, dokler mu ti nacionalni nadzorni organi ne sporočijo svojega stališča, in sicer v roku, ki ga določi ENVP. Ta rok ne sme biti krajši od enega ali daljši od treh mesecev. ENVP v največji možni meri upošteva stališče zadevnih nacionalnih nadzornih organov. Če ENVP ne namerava upoštevati njihovega stališča, jih o tem obvesti in pri tem navede utemeljitev, zadevo pa predloži Evropskemu odboru za varstvo podatkov. Če ENVP presodi, da je zadeva izjemno nujna, se lahko odloči za takojšnje ukrepanje. V takšnih primerih ENVP nemudoma obvesti zadevne nacionalne nadzorne organe in obrazloži nujnost razmer ter utemelji ukrepe, ki jih je sprejel. 5. Nacionalni nadzorni organi ENVP obveščajo o vseh ukrepih, ki jih sprejmejo v zvezi s prenosom ali priklicem operativnih osebnih podatkov ali vsakem sporočanju teh podatkov s strani držav članic v skladu s to uredbo.

Člen 43 Pravica do vložitve pritožbe pri ENVP v zvezi z operativnimi osebnimi podatki 1. Vsaka oseba, na katero se nanašajo podatki, ima pravico vložiti pritožbo pri ENVP, če meni, da Eurojust operativnih osebnih podatkov, ki se nanašajo nanjo, ne obdeluje v skladu s to uredbo ali Uredbo (EU) 2018/1725. 2. Če se pritožba nanaša na odločitev iz člena 31, 32 ali 33 te uredbe ali člena 80, 81 ali 82 Uredbe (EU) 2018/1725, se ENVP posvetuje z nacionalnimi nadzornimi organi ali pristojnim pravosodnim organom države članice, ki je zagotovila podatke, ali države članice, na katero se podatki neposredno nanašajo. ENVP pri sprejemanju odločitve, ki lahko vključuje zavrnitev posredovanja katerih koli informacij, upošteva mnenje nacionalnega nadzornega organa ali pristojnega pravosodnega organa. 3. Če se pritožba nanaša na obdelavo podatkov, ki jih je Eurojustu zagotovila država članica, ENVP in nacionalni nadzorni organ države članice, ki je zagotovila podatke, vsak v okviru svojih pristojnosti zagotovita, da so bila potrebna preverjanj