SL Uradni list Evropske unije C 273/1

ZAKLJUČNI RAČUN EVROPSKIH SKUPNOSTI

PRORAČUNSKO LETO 2008

KONSOLIDIRANI RAČUNOVODSKI IZKAZI IN KONSOLIDIRANA POROČILA O IZVRŠEVANJU PRORAČUNA

(2009/C 273/01)

KAZALO

Izjava, priložena konsolidiranemu zaključnemu računu

Izvrševanje in računovodska obravnava proračuna EU

DEL I – Konsolidirani računovodski izkazi evropskih skupnosti in pojasnila

A. Bilanca stanja

B. Izkaz poslovnega izida

C. Izkaz denarnih tokov

D. Izkaz sprememb v čistih sredstvih

E. Pojasnila k računovodskim izkazom

DEL II – Konsolidirana poročila o izvrševanju proračuna evropskih skupnosti in pojasnila

ODDELEK A – Konsolidirana poročila o izvrševanju proračuna

ODDELEK B – Pojasnila h konsolidiranim poročilom o izvrševanju proračuna

IZJAVA, PRILOŽENA KONSOLIDIRANEMU ZAKLJUČNEMU RAČUNU

Konsolidirani zaključni račun Evropskih skupnosti za leto 2008 je bil pripravljen na podlagi podatkov, ki so jih predložile druge institucije in organi v skladu s členom 129(2) finančne uredbe, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti. Izjavljam, da je bil pripravljen v skladu z naslovom VII navedene finančne uredbe ter računovodskimi načeli, pravili in metodami iz priloge k računovodskim izkazom.

Od računovodij teh institucij in organov, ki potrjujejo zanesljivost poslanih podatkov, sem pridobil vse potrebne informacije za pripravo zaključnega računa, ki prikazuje sredstva in obveznosti Evropskih skupnosti ter izvrševanje proračuna.

Potrjujem, da sem si na podlagi teh podatkov ter preverjanj, ki so se štela za potrebna za potrditev zaključnega računa Evropske komisije, pridobil razumno zagotovilo, da zaključni račun predstavlja resnično in pošteno sliko finančnega stanja Evropskih skupnosti v vseh pomembnih vidikih.

Ph. TAVERNE Računovodja Evropske

IZVRŠEVANJE IN RAČUNOVODSKA OBRAVNAVA PRORAČUNA EU

1 PRIPRAVA LETNEGA PRORAČUNA

Iz proračuna EU se financirajo najrazličnejše politike in programi po celi Uniji. Komisija namreč v skladu s prednostnimi nalogami, ki jih določijo države članice, na terenu izvaja posebne programe, dejavnosti in projekte. Ti lahko vključujejo vse od podpore izobraževalnim projektom za mobilnost učencev in učiteljev do projektov za podporo boljšega delovnega okolja za delavce v EU ter okrepljenega nadzora zunanjih meja.

Skoraj 94 % proračuna EU se porabi za financiranje takih politik in dejavnosti EU, o katerih so se dogovorile vse države članice. Neposredna povezava med letnim proračunom in politikami EU se zagotavlja z oblikovanjem proračuna po dejavnostih. Nomenklatura proračuna, oblikovanega po dejavnostih, ki se je prvič uporabila v proračunu za leto 2004, omogoča jasno opredelitev področij, na katera se nanašajo politike Evropske unije, in skupnih zneskov sredstev, dodeljenih vsakemu od teh področij.

Skupaj obstaja 31 področij, ki so razdeljena na približno 200 dejavnosti, od katerih jih več kot 110 vključuje postavke operativnega proračuna in so zato v proračunski nomenklaturi prikazana kot proračunska poglavja. Ta področja so večinoma operativna, saj je namen temeljnih dejavnosti na teh področjih koristiti upravičenim tretjim osebam, vsaki na njenem področju delovanja. Druga področja pa so horizontalna in zagotavljajo pravilno delovanje Komisije, tako na primer „usklajevanje in pravno svetovanje“ ter „proračun“. Struktura po dejavnostih zagotavlja skupni konceptualni okvir za določanje prednostnih nalog, načrtovanje, oblikovanje proračuna, spremljanje in poročanje, glavni cilj vsega tega pa je krepitev uspešne, gospodarne in učinkovite porabe sredstev.

Notranji postopek za sprejetje predloga proračuna se začne, ko Komisija pripravi predlog, preden ga predloži Svetu, ki ga lahko spremeni, če je to potrebno. Posodobljeni proračun se potem predloži Evropskemu parlamentu, ki lahko predlaga spremembe ali pa sprejme ali zavrne trenutni predlog. Ko je dosežen dogovor o vseh spremembah in posodobitvah (kar lahko po potrebi pomeni tudi popolnoma nov predlog, ki ga predloži Komisija), Parlament sredi decembra proračun sprejme. Predsednik Parlamenta izjavi, da je proračun sprejet, in potem se proračun lahko začne izvrševati.

2 VIRI FINANCIRANJA EVROPSKE SKUPNOSTI

Evropska skupnost ima dva glavna vira financiranja, in sicer iz prihodkov iz lastnih sredstev in raznovrstnih prihodkov.

2.1 Prihodki in terjatve iz lastnih sredstev

Prihodki iz lastnih sredstev samodejno pripadejo EU za financiranje njenega proračuna, ne da bi bila za to potrebna naknadna odločitev nacionalnih organov (leta 2008 je bilo takih 92 % skupnih prihodkov). Skupni znesek lastnih sredstev, potreben za financiranje proračuna, se določi tako, da se od skupnih odhodkov odštejejo drugi prihodki. Skupni znesek lastnih sredstev ne sme presegati 1,24 % bruto nacionalnega dohodka (BND) EU. Lastna sredstva se delijo na naslednje kategorije:

(1) Tradicionalna lastna sredstva obsegajo carine, kmetijske dajatve in prelevmane na sladkor. Ta lastna sredstva morajo plačevati gospodarski subjekti in jih zbirajo države članice v imenu EU. Vendar države članice obdržijo 25 % teh sredstev kot nadomestilo za stroške zbiranja. Carine in kmetijske dajatve se zaračunavajo za uvoz proizvodov iz tretjih držav, in sicer po stopnjah, ki temeljijo na skupni carinski tarifi. Prelevmane na sladkor plačujejo proizvajalci sladkorja za financiranje izvoznih nadomestil za sladkor. Tradicionalna lastna sredstva ponavadi pomenijo okoli 15 % celotnih prihodkov iz lastnih sredstev.

(2) Lastna sredstva iz naslova davka na dodano vrednost (DDV) se zaračunavajo od osnov za DDV držav članic, pri čemer so te osnove usklajene za ta namen v skladu s pravili Skupnosti. Od usklajene osnove vsake države članice se zaračuna enak odstotek. Vendar je osnova za DDV, ki se pri tem upošteva, omejena na 50 % BND posamezne države članice. Sredstva iz naslova DDV ponavadi pomenijo okoli 15 % prihodkov iz lastnih sredstev.

(3) Sredstva iz naslova bruto nacionalnega dohodka (BND) se uporabljajo za uravnovešenje proračunskih prihodkov in odhodkov, tj. za financiranje tistega dela proračuna, ki ga ne krije noben drug vir prihodkov. Od BND vsake države članice, ki se določi v skladu s pravili Skupnosti, se zaračuna enak odstotni delež. Sredstva iz naslova BND ponavadi pomenijo okoli 70 % prihodkov iz lastnih sredstev.

V zvezi s plačevanjem teh zneskov je treba omeniti, da so tradicionalna lastna sredstva, ki so jih države članice določile v skladu s členom 6(3)(b) (ES, Euratom) Uredbe št. 1150/2000, vendar Skupnostma niso bila dana na razpolago, saj še niso bila izterjana ali zajamčena ali pa se izpodbijajo, na posebnih računih. Vsaka država članica pošlje Komisiji četrtletno poročilo o teh računih in v njem za vsako vrsto sredstev navede:

— neporavnani saldo iz preteklega četrtletja,

— izterjane zneske v zadevnem četrtletju,

— popravke osnove (popravki/zapadli zneski) v zadevnem četrtletju,

— odpisane zneske,

— saldo za izterjavo ob koncu zadevnega četrtletja.

Ko so tradicionalna lastna sredstva iz posebnega računa izterjana, jih je treba dati na razpolago Komisiji, in sicer najpozneje prvi delovni dan po 19. dnevu drugega meseca, ki sledi mesecu, v katerem je bila upravičenost izterjana.

Kadar dejanska izterjava ni verjetna, je treba upravičenosti delno odpisati na posebnem računu. Ta delni odpis upravičenosti temelji na ocenah, ki jih izdelajo države članice same v skladu s členom 6(4)(b) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000, v katerem je določeno: „Skupaj s končnimi četrtletnimi poročili za zadevno leto posredujejo države članice oceno celotnega zneska pravic na ločenem računu na dan 31. decembra leta, za katerega sredstev verjetno ne bo mogoče izterjati“.

Na podlagi ocen, ki jih pošljejo države članice, se delni odpis odšteje od postavke za terjatve do držav članic na strani sredstev v bilanci stanja. Vendar to ne pomeni, da Komisija odstopa od izterjave zneskov, ki jih zajema ta popravek vrednosti. Tudi če je videti, da je izterjava malo verjetna, če ne skoraj nemogoča, to ne pomeni nujno, da so zadevni zneski izgubljeni za proračun Skupnosti kot tradicionalna lastna sredstva. Neizterjane upravičenosti so namreč izgubljene samo, če je država članica uporabila vse možnosti, ki jih mora izkoristiti za izterjavo terjatev. Kadar država članica tega ne naredi, je finančno odgovorna in mora ta znesek plačati v proračun Skupnosti v skladu s členom 17(2) Uredbe (ES, Euratom) št. 1150/2000.

2.2 Raznovrstni prihodki

Raznovrstni prihodki, ki se ustvarijo pri dejavnostih Evropskih skupnosti, pomenijo približno 8 % celotnih prihodkov. Sem spadajo na primer globe za kršitve pravil konkurence ter nalogi za izterjavo od zasebnih in javnih dolžnikov v zvezi z vodenjem projektov Skupnosti (kot v zgornjem primeru). V to kategorijo spadajo tudi denarne kazni, ki jih naloži Sodišče državam članicam, ki ne izvršijo sodb. Komisija upravlja vsako leto na stotisoče projektov in mora letno izdati okrog 12 000 nalogov za izterjavo. Za vsak dolg, ki ni plačan na datum zapadlosti, se zaračunavajo zamudne obresti. Kadar so dolžniki Skupnosti tretje osebe in ne države članice, so odločbe Komisije (in Sveta) o obveznosti plačila neposredno izvršljive v skladu s pravili civilnega postopka, ki velja na območju, kjer je treba terjatev izvršiti. V primeru zamude s plačilom pravna služba s pomočjo zunanjih odvetniških pisarn zoper dolžnike začne postopke za izterjavo dolga.

3 UPRAVLJANJE IN PORABA PRORAČUNA SKUPNOSTI

3.1 Poglavitni odhodki iz poslovanja

Odhodki Evropskih skupnosti iz poslovanja zajemajo vse različne razdelke finančnega okvira in imajo različne oblike, odvisno od tega, kako se denar izplača in upravlja. V skladu s finančno uredbo Komisija izvršuje splošni proračun z uporabo naslednjih metod:

Neposredno centralizirano upravljanje: kadar proračun izvršujejo neposredno službe Komisije.

Posredno centralizirano upravljanje: kadar Komisija naloge za izvrševanje proračuna zaupa organom Skupnosti ali držav članic, kot so javne agencije Skupnosti ali subjekti, ki opravljajo javno službo.

Decentralizirano upravljanje: kadar Komisija nekatere naloge za izvrševanje proračuna prenese na tretje države.

Deljeno upravljanje: po tej metodi upravljanja se naloge za izvrševanje proračuna prenesejo na države članice. Večina odhodkov, letos je to 82 milijard EUR (leta 2007: 90 milijard EUR), spada pod tako „deljeno upravljanje“, ki vključuje prenos nalog na države članice in zajema področja, kot so poraba v kmetijstvu in strukturni ukrepi.

Skupno upravljanje: po tej metodi Komisija nekatere naloge izvrševanja zaupa mednarodni organizaciji.

3.2 Različni finančni udeleženci

Kolegij komisarjev nosi kolektivno politično odgovornost, vendar v praksi sam ne izvaja svojih pooblastil za izvrševanje proračuna. Te naloge vsako leto prenese na posamezne javne uslužbence, ki odgovarjajo kolegiju in za katere veljajo finančna uredba ter Kadrovski predpisi. Zadevni uslužbenci – v glavnem generalni direktorji in vodje služb – so imenovani „odredbodajalci na podlagi prenosa“. Naloge za izvrševanje proračuna lahko prenesejo naprej na „odredbodajalce na podlagi nadaljnjega prenosa“.

Odredbodajalci so odgovorni za celotno upravljanje od določanja, kaj je treba narediti za uresničitev ciljev politik, ki jih je zastavila institucija, do upravljanja v ta namen organiziranih dejavnosti z operativnega in proračunskega vidika, vključno s podpisovanjem pravnih obveznosti, spremljanjem uspešnosti, plačevanjem in po potrebi tudi izterjavo sredstev. Odredbodajalci morajo prav tako poskrbeti za ocenjevanja, ki jih je treba opraviti, da se prouči izvedljivost njihovih predlogov (predhodno ocenjevanje) ter da se ugotovita uspeh in stroškovna učinkovitost programov, ki se že izvajajo (vmesno in naknadno ocenjevanje). Rezultati teh ocenjevanj se uporabijo za izboljšanje procesa odločanja ter povečanje preglednosti in stroškovne učinkovitosti ukrepanja Skupnosti in prevzemanja odgovornosti zanj.

Dobro finančno poslovodenje in ustrezno prevzemanje odgovornosti se znotraj vsakega generalnega direktorata zagotavljata z ločevanjem upravljavskih kontrol (v rokah odredbodajalcev) od notranje revizije in kontrol skladnosti, in sicer z jasnimi standardi notranjega kontroliranja (ki se zgledujejo po mednarodnih standardih COSO, tj. Odbora podpornih organizacij Treadwayjeve komisije), predhodnimi in naknadnimi kontrolami, neodvisnimi notranjimi revizijami na podlagi ocen tveganja ter rednim poročanjem o dejavnostih posameznim komisarjem.

Računovodja izvršuje odredbe za plačilo in naloge za izterjavo, ki jih pripravijo odredbodajalci, ter je odgovoren za upravljanje zakladnice, določanje računovodskih pravil in metod, potrjevanje računovodskih sistemov, vodenje računovodskih evidenc ter pripravo zaključnega računa institucije in njegovo konsolidacijo z zaključnimi računi drugih subjektov, vključenih v konsolidacijo. Poleg tega mora računovodja zaključni račun podpisati, s čimer potrdi, da ta predstavlja resnično in pošteno sliko finančnega stanja.

Notranjega revizorja, ki ni finančni udeleženec v strogem pomenu besede, imenuje institucija ali organ, da preverja pravilno delovanje sistemov in postopkov za izvrševanje proračuna ter instituciji ali organu svetuje pri vprašanjih o obvladovanju tveganj. Notranji revizor izdaja neodvisna mnenja o kakovosti sistemov poslovodenja in kontrol ter daje priporočila o tem, kako izboljšati operativne postopke in spodbujati dobro finančno poslovodenje.

3.3 Prevzemanje obveznosti za porabo sredstev iz proračuna EU

Ko je proračun odobren, da Generalni direktorat za proračun prek računovodskega sistema Komisije sredstva na razpolago različnim službam Komisije ter institucijam in drugim organom, in sicer glede na njihovo odgovornost za posamezne politike v skladu s sistemom, imenovanim „oblikovanje proračuna po dejavnostih“. Odgovornost za upravljanje proračunskih vrstic v zvezi z okoljem na primer Komisija prenese na vodjo – torej generalnega direktorja – Generalnega direktorata za okolje (in ta v tem primeru postane odredbodajalec na podlagi prenosa za zadevne proračunske vrstice).

Preden se lahko prevzame pravna obveznost (kot je na primer pogodba ali sporazum o donaciji) s tretjo osebo, mora v letnem proračunu obstajati proračunska vrstica, ki daje pravico do zadevne dejavnosti. Poleg tega mora biti v zadevni proračunski vrstici dovolj sredstev za kritje odhodkov. Če so ti pogoji izpolnjeni, je treba sredstva v proračunu rezervirati, in sicer tako, da se v računovodskem sistemu prevzame proračunska obveznost.

Ko oseba, odgovorna za projekt – imenovana „pobudnik“ – sproži postopek prevzemanja proračunske obveznosti, je treba upoštevati vnaprej določen postopek – ali „finančni krog“ – ki pusti papirno in elektronsko sled ter vključuje vsaj dve osebi (po tako imenovanem „načelu štirih oči“), tj. pobudnika in overitelja. Na podlagi vzpostavljenih finančnih krogov je treba opraviti finančne in operativne preglede, preden odgovorni odredbodajalec obveznost odobri.

Nobenih sredstev iz proračuna Skupnosti ni mogoče porabiti, dokler Komisija ali drug organ Skupnosti ter morebitni prejemnik sredstev Skupnosti pisno ne prevzameta pravne obveznosti. Pri neposrednem centraliziranem upravljanju ima ta pravna obveznost obliko pogodbe z izvajalcem ali sporazuma o donaciji z upravičencem.

Ko je proračunska obveznost odobrena, se vknjiži v proračunski računovodski sistem in odobritve se porabijo skladno s tem. Vendar to ne vpliva na splošno računovodstvo (ali glavno knjigo), saj stroški še niso nastali. To je zato, ker računovodski sistem Evropskih skupnosti sestavljata dva ločena, a povezana elementa:

(a) proračunsko računovodstvo, ki omogoča natančen zapis izvrševanja proračuna, ter

(b) splošno računovodstvo, s katerim se pripravita bilanca stanja in izkaz poslovnega izida.

Proračunsko računovodstvo prikazuje obveznosti in plačila v vseh približno 1 150 proračunskih vrsticah za vsak dan posebej. Temelji na načelu prilagojenega računovodstva na podlagi nastanka plačil, po katerem se odhodkovna ali prihodkovna postavka knjiži šele, ko so s sredstvi prevzete obveznosti ali ko so ta sredstva izplačana oziroma prejeta. Tovrstno računovodstvo je značilno za javni sektor, ki se je v preteklosti pogosto osredotočal na proračun in njegovo izvrševanje. Komisija tako vsak mesec na spletišču Europa objavi številčne podatke, ki podrobno opisujejo trenutno stanje izvrševanja (porabe) proračuna. Ti številčni podatki so prikazani po razdelkih finančnega okvira in po področjih, na katera se nanašajo politike.

Pri splošnem računovodstvu (ali glavni knjigi) se uporablja metoda dvostavnega knjigovodstva, da se prikažejo vsi odhodki in prihodki v proračunskem letu (in s tem poslovni izid) ter da se predstavi finančno stanje Skupnosti v obliki bilance stanja sredstev in obveznosti na dan 31. decembra danega leta.

3.4 Izvajanje plačil

3.4.1 Splošna pravila

Nobenih plačil ni mogoče izvesti, dokler odredbodajalec, ki se ukvarja z zadevnim poslom, ne odobri proračunske obveznosti. Ko pa je treba izvesti plačilo, je pri tem treba upoštevati obvezen delovni postopek, podoben tistemu za prevzem proračunske obveznosti. Ta poteka v računovodskem sistemu in z vzporedno papirno/elektronsko sledjo. Postopek spet sproži pobudnik in nazadnje ga odobri odredbodajalec na podlagi nadaljnjega prenosa. Ko je plačilo odobreno, se proračunsko in splošno računovodstvo samodejno posodobita.

Ko je plačilo odobreno v računovodskem sistemu, temu sledi nakazilo na račun upravičenca. Komisija na primer izvede skoraj vsa svoja plačila z bančnimi nakazili, in sicer prek oddelka za zakladništvo na Generalnem direktoratu za proračun. Komisija ima bančne račune pri zakladnicah držav članic, centralnih bankah in poslovnih bankah.

Komisija izvede na leto več kot milijon plačil. Sodeluje v medbančnem telekomunikacijskem omrežju SWIFT (Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication). Vsak dan se vsaj enkrat pod nadzorom oddelka za zakladništvo na Generalnem direktoratu za proračun sproži postopek za izvedbo niza plačil, s katerim se odobrene odredbe za plačila pretvorijo v navodila za plačila, ki se samodejno pošljejo bankam Komisije, da se lahko izvedejo plačila navedenim upravičencem.

3.4.2 Predfinanciranje

Predfinanciranje je plačilo, katerega namen je zagotoviti upravičencu denarni predujem, tj. likvidna sredstva. Lahko je razdeljeno na več plačil v obdobju, ki je določeno v danem sporazumu o predfinanciranju. Likvidna sredstva oziroma predujem se porabijo za namen, za katerega so bili zagotovljeni, v obdobju, določenem v sporazumu, ali se povrnejo – če upravičenec nima upravičenih odhodkov, mora predujem v okviru predfinanciranja vrniti Evropskima skupnostma. Plačano predfinanciranje je torej dokončni odhodek šele, ko so izpolnjeni ustrezni pogodbeni pogoji, in je zato takrat, ko se izvede začetno plačilo, v bilanci stanja izkazano kot sredstvo. Znesek sredstva iz naslova predfinanciranja se zmanjša (v celoti ali delno) s priznanjem upravičenih stroškov in vrnjenih zneskov. Potem ko Skupnosti po proučitvi upravičenosti prejetega zahtevka za povračilo stroškov (glej spodaj) v celoti ali delno priznata znesek predfinanciranja, se priznani znesek upravičenih odhodkov črta iz bilance stanja in se upošteva kot odhodek v izkazu poslovnega izida. S tem se lahko znesek predfinanciranja v celoti ali delno obračuna.

Predfinanciranje se vrednoti po ocenjeni nadomestljivi vrednosti, ob upoštevanju obstoja jamstva, povezanega s predfinanciranjem. Pričakovano neizterljivo predfinanciranje se pripozna kot strošek v izkazu poslovnega izida in kot zmanjšanje knjigovodske vrednosti predfinanciranja v bilanci stanja. Na splošno se izplačano predfinanciranje obrestuje (pomembne izjeme so med drugim zneski, plačani državam članicam ali kot predpristopna pomoč). Z vidika lastništva nad temi obrestmi se obstoječe predfinanciranje deli na dve kategoriji – predfinanciranje Evropskih skupnosti in predfinanciranje tretje osebe. Ti kategoriji se razlikujeta v tem, da obresti, ki jih ustvarijo zneski predfinanciranja Evropskih skupnosti, ostanejo v lasti Skupnosti in jih je zato treba vrniti Skupnostma, medtem ko so obresti, natečene na predfinanciranje tretje osebe, last upravičenca.

3.4.3 Zahtevki za povračilo stroškov in upravičenost odhodkov

Nekaj časa po plačilu predfinanciranja ustrezni organ Skupnosti prejme zahtevek za povračilo stroškov, v katerem je utemeljeno, kako je upravičenec v skladu s pogodbo porabil znesek predfinanciranja. Pogostnost pošiljanja teh zahtevkov za povračilo stroškov med letom se spreminja, odvisna pa je od vrste financiranega ukrepa in pogodbenih pogojev, in ni nujno, da se ti zahtevki prejmejo ob koncu leta.

Zneski iz prejetih izkazov stroškov bi se morali takoj vknjižiti v računovodski sistem kot kratkoročne obveznosti iz poslovanja z zaznamkom „zneski, katerih upravičenost je treba preveriti“ in kot „račun prve stopnje“. Tako se na tej stopnji odhodek še ne pripozna. Odhodek se pripozna v splošnem računovodstvu šele, ko nastopi „sprožilni dogodek“ – tj. ko se zahtevek za povračilo stroškov potrdi. Rok za plačilo prejetega računa začne teči z dnem registracije prejetega dopustnega zahtevka za plačilo. Ko je potrjeno, da je zahtevek upravičen, se z računovodskim vnosom upravičeni zneski prenesejo v izkaz poslovnega izida kot odhodek („račun druge stopnje“). Za potrjeni znesek se nato zmanjšajo odprti zneski predfinanciranja in odprti zneski za upnike. Na proračunsko računovodstvo to ne vpliva, saj je bilo vanj vknjiženo že začetno plačilo.

3.4.4 Plačilo nadaljnjih zneskov

Če se zahteva in potrdi znesek, višji od začetnega plačila, ali če je treba v skladu s pogodbo izvesti drugo ali končno plačilo, potem se po istih pravilih kot prej sproži nov postopek za zahtevek za plačilo. Preden se lahko plačilo izvede, ga mora dokončno odobriti odredbodajalec na podlagi prenosa. Merila za upravičenost so določena v temeljnem aktu, razpisih za zbiranje predlogov, drugih informativnih dokumentih za upravičence do subvencij in/ali v pogodbenih določbah sporazumov o subvencijah. Po proučitvi se upravičeni odhodki obravnavajo kot stroški in upravičenec je obveščen o morebitnih neupravičenih zneskih. „Zneski, katerih upravičenost je treba preveriti“ tako pomenijo zneske iz prejetih zahtevkov za povračilo stroškov, katerih upravičenost še ni bila preverjena, in torej dogodek, zaradi katerega se odhodek uresniči, še ni nastal.

3.4.5 Računovodska obravnava ob koncu leta (časovni presek)

Odprti zneski predfinanciranja ob koncu leta se vrednotijo po prvotnih plačanih zneskih, zmanjšanih za: vrnjene zneske, obračunane upravičene zneske, ocenjene upravičene zneske, ki ob koncu leta še niso obračunani, in zmanjšanja vrednosti.

Zahtevki za povračilo stroškov, ki ob koncu leta še niso prejeti, se upoštevajo v računovodskih postopkih časovnega preseka ob koncu leta. Zlasti je treba oceniti upravičene odhodke, ki so jih imeli upravičenci do sredstev Skupnosti, vendar jih Skupnostma še niso prijavili. Da bi dobili najboljšo oceno teh zneskov, se uporabljajo različne metode, odvisno od vrste dejavnosti in razpoložljivih podatkov. Na podlagi teh presečnih podatkov so ocenjeni upravičeni zneski tako izkazani kot kratkoročno vnaprej vračunani stroški, medtem ko so ocenjeni neupravičeni deli še naprej odprti na računih za „zneske, katerih upravičenost je treba preveriti“. Da ne bi precenili sredstev in obveznosti, se ti zneski prikažejo med kratkoročnimi obveznostmi.

3.5 Izterjava neupravičenih plačil

Upravičenost odhodkov, ki bremenijo proračun, preverijo ustrezne službe Skupnosti, v primeru deljenega upravljanja pa države članice, in sicer na podlagi spremne dokumentacije, določene v pravilih, ki se uporabljajo, ali pogojih za posamezno subvencijo. Da bi bilo razmerje med stroški in koristmi kontrolnih sistemov čim ugodnejše, so preverjanja spremne dokumentacije pri končnih zahtevkih pogosto strožja od preverjanj pri vmesnih zahtevkih in lahko tako odkrijejo napake pri vmesnih plačilih, ki se potem popravijo s prilagoditvijo končnega plačila. Poleg tega ima Skupnost in/ali zadevna država članica pravico, da preveri verodostojnost spremne dokumentacije s preverjanjem v prostorih vložnika zahtevka, in sicer med izvajanjem financiranega ukrepa in/ali po njem (naknadno). Napake, odkrite v obdobju izvajanja, se lahko popravijo s prilagoditvijo poznejših zahtevkov. Za naknadno odkrite napake se izda nalog za izterjavo. Za več informacij o tem področju glej pojasnilo 6.

4 POROČANJE OB KONCU LETA

4.1 Zaključni račun

Računovodja je odgovoren za pripravo zaključnega računa ter zagotovitev, da ta predstavlja resnično in pošteno sliko finančnega stanja EU. Zaključni račun sestavljajo računovodski izkazi in poročila o izvrševanju proračuna. Potem ko ga Komisija sprejme, se predloži Računskemu sodišču v revizijo ter nazadnje Svetu in Parlamentu v razrešnico.

4.2 Letna poročila o dejavnostih

Vsak odredbodajalec mora pripraviti letno poročilo o dejavnostih, in sicer o dejavnostih, za katere je odgovoren. V tem letnem poročilu o dejavnostih poroča o rezultatih politik in o svojem razumnem zagotovilu, ki ga morda ima, da so bila sredstva, ki so bila dodeljena dejavnostim, opisanim v njegovem poročilu, porabljena za predvideni namen in v skladu z načeli dobrega finančnega poslovodenja ter da vzpostavljeni kontrolni postopki zagotavljajo potrebna jamstva glede zakonitosti in pravilnosti transakcij, povezanih z računovodskimi izkazi.

5 REVIZIJA IN RAZREŠNICA

5.1 Revizija

Zaključni račun in upravljanje sredstev EU nadzira njen zunanji revizor, Evropsko računsko sodišče, ki za Svet in Evropski parlament pripravi letno poročilo. Glavna naloga Sodišča je, da opravi zunanjo neodvisno revizijo zaključnega računa Evropskih skupnosti. Računsko sodišče v okviru svojih nalog pripravi:

(1) letno poročilo o dejavnostih, ki se financirajo iz splošnega proračuna, v katerem so podrobno opisana njegova opažanja o zaključnem računu in z njim povezanih transakcijah;

(2) mnenje, ki temelji na njegovih revizijah in je vključeno v letno poročilo v obliki izjave o zanesljivosti, in sicer (i) o zanesljivosti zaključnega računa ter (ii) o zakonitosti in pravilnosti z njim povezanih transakcij, ki se nanašajo na prihodke, pobrane od davčnih zavezancev, in plačila končnim upravičencem;

(3) posebna poročila, v katerih so navedene ugotovitve revizij, ki zajemajo posamezna področja upravljanja.

Računsko sodišče ima pravico dostopa do vseh dokumentov, ki jih potrebuje med svojo revizijo. Revidira vsa področja delovanja Skupnosti, vse do preverjanja zakonitosti in pravilnosti posameznih transakcij in plačil. Revidira tudi sam zaključni račun, pri čemer po potrebi pregleda posamezne bilance stanja in izkaze poslovnega izida, pa tudi splošno predstavitev računovodskih izkazov. Mnenje Sodišča tako ne temelji samo na predloženih številčnih podatkih, ampak tudi na vzpostavljenem sistemu in kontrolah.

5.2 Razrešnica

Končna kontrola je razrešnica za proračun za dano proračunsko leto. V Skupnosti je organ, ki daje razrešnico, Evropski parlament. To pomeni, da se po reviziji in dokončni pripravi zaključnega računa Parlament na priporočilo Sveta odloči, ali bo Komisiji in drugim organom Skupnosti podelil razrešnico za izvrševanje proračuna Skupnosti za prejšnje proračunsko leto. Ta odločitev temelji na pregledu zaključnega računa ter letnega poročila Računskega sodišča (ki vključuje uradno izjavo o zanesljivosti) in odgovorov Komisije nanj, upošteva pa tudi nadaljnja vprašanja in zahteve po dodatnih informacijah, naslovljene na Komisijo.

Pri podelitvi razrešnice gre za politični vidik zunanje kontrole izvrševanja proračuna, saj ta določitev, s katero Evropski parlament na priporočilo Sveta „razreši“ Komisijo njenih obveznosti v zvezi z upravljanjem posameznega proračuna, zaznamuje konec obstoja tega proračuna. Postopek razrešnice se lahko konča na tri načine: s podelitvijo, odlogom podelitve ali zavrnitvijo podelitve razrešnice. Pri podelitvi razrešnice lahko Parlament poudari opažanja, ki se mu zdijo pomembna, in pogosto pri tem priporoči ukrepe, ki naj bi jih Komisija sprejela v zvezi s temi zadevami. Komisija predstavi sprejete ukrepe v poročilu o nadaljnjem ukrepanju in v akcijskem načrtu, ki ga predloži Parlamentu in Svetu.

DEL I

KONSOLIDIRANI RAČUNOVODSKI IZKAZI EVROPSKIH SKUPNOSTI IN POJASNILA

KAZALO

A. Bilanca stanja

B. Izkaz poslovnega izida

C. Izkaz denarnih tokov

D. Izkaz sprememb v čistih sredstvih

E. Pojasnila k računovodskim izkazom

1. Pomembne računovodske usmeritve

2. Pojasnila k bilanci stanja

3. Pojasnila k izkazu poslovnega izida

4. Pojasnila k izkazu denarnih tokov

5. Razkrivanje zunajbilančnih postavk

6. Izterjava neupravičenih plačil

7. Obvladovanje finančnih tveganj

8. Razkrivanje povezanih strank

9. Dogodki po datumu bilance stanja

10. Subjekti, ki so vključeni v konsolidacijo

11. Subjekti, ki niso vključeni v konsolidacijo

A. BILANCA STANJA

v mio. EUR Pojasnilo 31.12.2008 31.12.2007 DOLGOROČNA SREDSTVA: Neopredmetena dolgoročna sredstva 2.1 56 44 Opredmetena osnovna sredstva 2.2 4 881 4 523 Dolgoročne finančne naložbe 2.3 2 078 1 973 Posojila 2.4 3 565 1 806 Dolgoročno predfinanciranje 2.5 29 023 14 015 Dolgoročne terjatve 2.6 45 127 39 648 22 488 KRATKOROČNA SREDSTVA: Zaloge 2.7 85 88 Kratkoročne finančne naložbe 2.8 1 553 1 420 Kratkoročno predfinanciranje 2.9 10 262 20 583 Kratkoročne terjatve 2.10 11 920 12 051 Denarna sredstva in njihovi ustrezniki 2.11 23 724 18 756 47 544 52 898 sredstva skupaj 87 192 75 386 DOLGOROČNE OBVEZNOSTI: Prejemki zaposlenih 2.12 (37 556) (33 480) Dolgoročne rezervacije 2.13 (1 341) (1 079) Dolgoročne finančne obveznosti 2.14 (3 349) (1 574) Druge dolgoročne obveznosti 2.15 (2 226) (1 989) (44 472) (38 122) KRATKOROČNE OBVEZNOSTI: Kratkoročne rezervacije 2.16 (348) (369) Kratkoročne finančne obveznosti 2.17 (119) (135) Obveznosti iz poslovanja 2.18 (89 677) (95 380) (90 144) (95 884) obveznosti skupaj (134 616) (134 006) ČISTA SREDSTVA (47 424) (58 620) Rezerve 2.19 3 115 2 806 Zneski, ki bodo vpoklicani od držav članic 2.20 Prejemki zaposlenih (1) (37 556) (33 480) Drugi zneski (2) (12 983) (27 946) ČISTA SREDSTVA (47 424) (58 620)

B. IZKAZ POSLOVNEGA IZIDA

v mio. EUR Pojasnilo 2008 2007 PRIHODKI IZ POSLOVANJA Prihodki iz lastnih sredstev in prispevkov 3.1 112 713 112 084 Drugi prihodki iz poslovanja 3.2 9 731 9 080 122 444 121 164 ODHODKI IZ POSLOVANJA Upravni odhodki 3.3 (7 720) (7 120) Odhodki iz poslovanja 3.4 (97 214) (104 682) (104 934) (111 802) PRESEŽEK IZ POSLOVANJA 17 510 9 362 Prihodki iz finančnih poslov 3.5 698 674 Odhodki za finančne posle 3.6 (467) (354) Gibanje obveznosti iz naslova prejemkov zaposlenih 2.12 (5 009) (2 207) Delež čistega primanjkljaja pridruženih subjektov in skupnih podjetij 3.7 (46) (13) POSLOVNI IZID ZA ZADEVNO LETO 12 686 7 462

C. IZKAZ DENARNIH TOKOV

v mio. EUR Pojasnilo 2008 2007 Poslovni izid za zadevno leto 12 686 7 462 Poslovanje 4.2 Amortizacija neopredmetenih dolgoročnih sredstev 19 11 Amortizacija opredmetenih osnovnih sredstev 302 329 (Razveljavitev) izgube zaradi oslabitve naložb 3 (3) (Povečanje)/zmanjšanje posojil (1 759) 217 (Povečanje)/zmanjšanje dolgoročnega predfinanciranja (15 008) 8 410 (Povečanje)/zmanjšanje dolgoročnih terjatev 82 201 (Povečanje)/zmanjšanje zalog 3 27 (Povečanje)/zmanjšanje kratkoročnega predfinanciranja 10 321 (12 528) (Povečanje)/zmanjšanje kratkoročnih terjatev 131 (2 255) Povečanje/(zmanjšanje) dolgoročnih rezervacij 262 90 Povečanje/(zmanjšanje) dolgoročnih finančnih obveznosti 1 775 (288) Povečanje/(zmanjšanje) drugih dolgoročnih obveznosti 237 (31) Povečanje/(zmanjšanje) kratkoročnih rezervacij (21) (10) Povečanje/(zmanjšanje) kratkoročnih finančnih obveznosti (16) 115 Povečanje/(zmanjšanje) obveznosti iz poslovanja (5 703) 1 300 Proračunski presežek iz prejšnjega leta, obravnavan kot nedenarni prihodki (1 529) (1 848) Drugo gibanje nedenarnih sredstev 37 (15) Povečanje/(zmanjšanje) obveznosti iz naslova prejemkov zaposlenih 4 076 1 280 Naložbenje 4.3 (Povečanje)/zmanjšanje neopredmetenih dolgoročnih sredstev in opredmetenih osnovnih sredstev (689) (284) (Povečanje)/zmanjšanje dolgoročnih naložb (152) (5) (Povečanje)/zmanjšanje kratkoročnih naložb (133) 6 ČISTI DENARNI TOK 4 924 2 181 NETO POVEČANJE DENARNIH SREDSTEV IN NJIHOVIH USTREZNIKOV (3) 4 924 2 181 DENARNA SREDSTVA IN NJIHOVI USTREZNIKI NA ZAČETKU LETA (3) 2.11 19 005 16 824 DENARNA SREDSTVA IN NJIHOVI USTREZNIKI OB KONCU LETA (3) 2.11 23 929 19 005

D. IZKAZ SPREMEMB V ČISTIH SREDSTVIH

v mio. EUR Rezerve (A) Zneski, ki bodo vpoklicani od držav članic (B) Čista sredstva = (A) + (B) Rezerva za pošteno vrednost Druge rezerve Skupni presežek/(primanjkljaj) Poslovni izid za zadevno leto STANJE NA DAN 31. DECEMBRA 2006 4 2 851 (67 270) 197 (64 218) Gibanje rezerve za Jamstveni sklad (135) 135 0 Gibanje poštene vrednosti 3 (26) (23) Drugo 60 (53) 7 Dodelitev poslovnega izida za leto 2006 23 174 (197) 0 Proračunski rezultat za leto 2006, knjižen v dobro držav članic (1 848) (1 848) Poslovni izid za zadevno leto 7 462 7 462 STANJE NA DAN 31. DECEMBRA 2007 7 2 799 (68 888) 7 462 (58 620) Gibanje rezerve za Jamstveni sklad 158 (158) 0 Gibanje poštene vrednosti 34 34 Drugo 113 (108) 5 Dodelitev poslovnega izida za leto 2007 4 7 458 (7 462) 0 Proračunski rezultat za leto 2007, knjižen v dobro držav članic (1 529) (1 529) Poslovni izid za zadevno leto 12 686 12 686 STANJE NA DAN 31. DECEMBRA 2008 41 3 074 (63 225) 12 686 (47 424)

E. POJASNILA K RAČUNOVODSKIM IZKAZOM

1. POMEMBNE RAČUNOVODSKE USMERITVE

1.1 PRAVNI OKVIR IN FINANČNA UREDBA

Zaključni računi se vodijo v skladu z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 (UL L 248, 16.9.2002, str. 1, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 1525/2007 z dne 17. decembra 2007, UL L 343, 27.12.2007) o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti, in Uredbo Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje te finančne uredbe, kakor je bila nazadnje spremenjena 23. aprila 2007.

V členu 133 finančne uredbe je navedeno, da računovodja Komisije sprejme računovodska pravila in metode, ki jih uporabljajo vse institucije in organi. Te računovodske usmeritve na podlagi nastanka poslovnih dogodkov so izpeljane iz mednarodnih računovodskih standardov za javni sektor (International Public Sector Accounting Standards – IPSAS), ki jih izdaja Odbor za mednarodne računovodske standarde za javni sektor (International Public Sector Accounting Standards Board – IPSASB), če teh ni, pa iz Mednarodnih standardov računovodskega poročanja (MSRP), ki jih izdaja Odbor za mednarodne računovodske standarde (International Accounting Standards Board – IASB). Ta pravila je sprejel računovodja Komisije, potem ko je prejel mnenje svetovalne strokovne skupine za računovodske standarde, ki je skrbela za strokovne smernice. Računovodska pravila se redno pregledujejo in po potrebi posodabljajo.

Računovodska pravila, ki jih je sprejel računovodja Komisije, se uporabljajo v vseh evropskih institucijah in organih, ki so vključeni v konsolidacijo, za vzpostavitev enotnega sklopa pravil za računovodstvo, vrednotenje in predstavitev zaključnega računa, da bi se uskladil proces priprave računovodskih izkazov in konsolidacije.

Računovodja Komisije mora do 31. marca naslednjega leta predložiti Računskemu sodišču v revizijo konsolidirani začasni zaključni račun. Komisija mora do 31. julija sprejeti končni konsolidirani zaključni račun, ki se potem objavi v Uradnem listu do 15. novembra, skupaj z izjavo o zanesljivosti, ki jo da Računsko sodišče.

1.2 RAČUNOVODSKA NAČELA

Namen računovodskih izkazov je zagotoviti podatke o finančnem stanju, uspešnosti in denarnih tokovih neke pravne osebe, ki so koristni za širok krog uporabnikov. Pri osebi javnega prava, kot sta Evropski skupnosti, je njihov namen še zlasti zagotoviti podatke, koristne za odločanje, in prikazati, kako odgovorno oseba javnega prava ravna s sredstvi, ki so ji zaupana.

Da bi računovodski izkazi predstavili resnično in pošteno sliko, ni dovolj, da zagotovijo ustrezne podatke, ki opisujejo naravo in obseg dejavnosti institucije ali agencije, razložijo, kako se institucija oziroma agencija financira, ter zagotovijo dokončne podatke o njenem delovanju, ampak morajo to narediti na jasen in razumljiv način, ki omogoča primerjavo med proračunskimi leti. Ta dokument je bil pripravljen ob zavedanju teh ciljev.

Računovodski sistem evropskih institucij in agencij zajema splošno računovodstvo in proračunsko računovodstvo. Računovodski izkazi za obe zvrsti računovodstva se vodijo v eurih na osnovi koledarskega leta. Proračunsko računovodstvo daje podrobno sliko izvrševanja proračuna. Temelji na načelu prilagojenega računovodstva na podlagi nastanka plačil. Splošno računovodstvo omogoča pripravo računovodskih izkazov, saj prikazuje vse odhodke in prihodke za proračunsko leto po pravilih računovodstva na podlagi nastanka poslovnih dogodkov, njegov namen pa je predstaviti finančno stanje v obliki bilance stanja na dan 31. decembra.

Člen 124 finančne uredbe določa računovodska načela, ki se uporabijo pri pripravi računovodskih izkazov:

— časovna neomejenost delovanja,

— previdnost,

— dosledna uporaba računovodskih metod,

— primerljivost informacij,

— pomembnost,

— brez neto izravnave,

— prednost dejanskosti pred navideznostjo,

— računovodstvo na podlagi nastanka poslovnih dogodkov.

1.3 KONSOLIDACIJA

Obseg konsolidacije Evropskih skupnosti zajema 39 nadzorovanih subjektov, en pridružen subjekt in tri skupna podjetja. Popoln seznam subjektov, vključenih v konsolidacijo, je naveden v pojasnilu 10. V primerjavi z letom 2007 se je obseg konsolidacije razširil za tri agencije. Ta vključitev ni imela pomembnega vpliva na konsolidirane računovodske izkaze. Konec leta 2008 je bila ena agencija Skupnosti likvidirana. Dejavnosti te agencije je prevzela Evropska komisija. Prihodki in odhodki te agencije so del konsolidiranega izkaza poslovnega izida.

Nadzorovani subjekti

Nadzorovani subjekti so vsi subjekti, za katere sta Evropski skupnosti neposredno ali posredno pooblaščeni, da usmerjata njihovo finančno in poslovno politiko, da bi lahko imeli koristi od dejavnosti teh subjektov. Za to pooblastilo mora obstajati možnost neposrednega uveljavljanja. Nadzorovani subjekti so v celoti vključeni v konsolidacijo, ki se začne s prvim dnem obstoja nadzora in se konča, ko takega nadzora ni več. Večina pri glasovalnih pravicah, kar je najpogostejši kazalnik nadzora, se v večini primerov ne more uporabljati za Evropski skupnosti.

Evropske institucije, ki so vključene v konsolidacijo, so bile ustanovljene na podlagi ustanovitvenih pogodb. Pomenijo osnovo organizacijske strukture Evropskih skupnosti in nedvomno prispevajo k ciljem Evropskih skupnosti. Za te ustanove zato lahko velja, da so pod izključnim nadzorom Evropskih skupnosti.

V skladu z istim pristopom za vse agencije in izvajalske agencije Skupnosti, ustanovljene s sekundarnim zakonodajnim aktom, velja, da so pod izključnim nadzorom Evropskih skupnosti, ter so zato prav tako vključene v konsolidacijo. Omeniti je treba, da Urad za usklajevanje na notranjem trgu (Alicante) in Urad Skupnosti za rastlinske sorte (Angers) ne prejemata nobenih subvencij iz splošnega proračuna Skupnosti. Vendar sta v konsolidacijo vključeni tudi dve agenciji tretjega stebra Evropske unije, ki pa sta prejeli subvencijo iz splošnega proračuna Evropskih skupnosti (glej tudi pojasnilo 10). Poleg tega tudi za Evropsko skupnost za premog in jeklo (ESPJ) v likvidaciji velja, da je nadzorovani subjekt. Ob zaprtju agencije Fuzija za energijo, ki je predvideno za leto 2041, bodo morebitni presežki ali primanjkljaji porazdeljeni med preostale članice v tistem času.

Vsi medsebojni posli in stanja med nadzorovanimi subjekti Evropskih skupnosti se izločijo. Neiztrženi dobički in izgube iz poslov med subjekti so neznatni ter zato niso izločeni.

Pridruženi subjekti

Pridruženi subjekti so vsi subjekti, na katere imata Evropski skupnosti znaten neposreden ali posreden vpliv, vendar ne nadzorujeta njihovih odločitev z vidika finančne in poslovne politike. Obstoj znatnega vpliva se predpostavlja, če ima Evropska komisija v njih neposredno ali posredno 20 % ali več glasovalnih pravic.

Naložbe v pridružene subjekte se obračunajo po kapitalski metodi in se na začetku pripoznajo po nabavni vrednosti. Delež Evropskih skupnosti v dobičkih ali izgubah pridruženih subjektov po pridobitvi se pripozna v izkazu poslovnega izida, njihov delež v gibanju rezerv po pridobitvi pa v rezervah. Skupno gibanje po pridobitvi se popravi glede na knjigovodsko vrednost naložbe. Znesek, dobljen iz razdelitve čistega dobička pridruženega subjekta, zmanjša knjigovodsko vrednost naložbe. Neiztrženi dobički in izgube iz poslov med Evropskima skupnostma in pridruženim subjektom so neznatni ter zato niso izločeni.

Računovodske usmeritve pridruženih subjektov se lahko razlikujejo od računovodskih usmeritev, ki sta jih sprejeli Evropski skupnosti za podobne posle in dogodke v podobnih okoliščinah. Iz praktičnih razlogov računovodski izkazi pridruženih subjektov, potrebni za uporabo kapitalske metode, niso bili popravljeni.

V primerih, ko imata Evropski skupnosti 20-odstotni ali večji delež v skladu tveganega kapitala, si na sklad ne prizadevata znatno vplivati. Taki skladi se zato obravnavajo kot za prodajo razpoložljivi finančni instrumenti in kapitalska metoda se zanje ne uporablja.

Skupna podjetja

Skupno podjetje je pogodbeni dogovor, po katerem Evropski skupnosti in ena ali več strank („podvižnikov“) opravljajo gospodarsko dejavnost pod skupnim nadzorom. Skupni nadzor je pogodbeno dogovorjena delitev neposrednega ali posrednega nadzora nad gospodarsko dejavnostjo.

Naložbe v skupna podjetja se obračunajo po kapitalski metodi in se na začetku pripoznajo po nabavni vrednosti. Delež Evropskih skupnosti v dobičkih ali izgubah skupno nadzorovanih subjektov se pripozna v izkazu poslovnega izida, njihov delež v gibanju rezerv pa v rezervah. Skupno gibanje se popravi glede na knjigovodsko vrednost deleža.

Neiztrženi dobički in izgube iz poslov med Evropskima skupnostma in skupno nadzorovanim subjektom so neznatni ter zato niso izločeni.

Računovodske usmeritve skupnih podjetij se lahko razlikujejo od računovodskih usmeritev, ki sta jih Evropski sprejeli skupnosti za podobne posle in dogodke v podobnih okoliščinah.

Subjekti, ki niso vključeni v konsolidacijo

Evropski skupnosti ne nadzorujeta sredstev, ki jih upravljata v imenu sistema zdravstvenega zavarovanja za osebje Evropskih skupnosti in Evropskega razvojnega sklada, in zato ta sredstva niso konsolidirana v zaključnem računu. Na dan 31. decembra 2008 so skupna sredstva tega sistema zdravstvenega zavarovanja znašala 288 milijonov EUR, skupna sredstva Evropskega razvojnega sklada pa 1 219 milijonov EUR – glej pojasnilo 11.

1.4 PODLAGA ZA PRIPRAVO

1.4.1 Valuta in osnova za preračunavanje

Funkcijska in predstavitvena valuta

Računovodski izkazi so predstavljeni v milijonih eurov, saj je euro funkcijska in predstavitvena valuta Evropskih skupnosti.

Posli in stanja

Posli v tujih valutah se preračunajo v eure po deviznih tečajih, ki veljajo na dan teh poslov.

Pozitivne in negativne tečajne razlike, ki nastanejo pri poravnavi poslov v tujih valutah in pri preračunavanju denarnih sredstev in obveznosti, izraženih v tujih valutah, po deviznih tečajih ob koncu leta, se pripoznajo v izkazu poslovnega izida.

Za naslednje postavke se uporabijo drugačne metode preračunavanja:

— opredmetena osnovna sredstva in neopredmetena dolgoročna sredstva ohranijo svojo vrednost v eurih po tečaju na dan, ko so bila nabavljena, ter

— zneski predfinanciranja, plačani v okviru Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada, se preračunajo po deviznih tečajih na deseti dan meseca po mesecu, v katerem so bili odobreni.

Stanja denarnih sredstev in obveznosti ob koncu leta, izražena v tujih valutah, se preračunajo v eure po deviznih tečajih, ki veljajo na dan 31. decembra:

Devizni tečaj eura

Valuta 31.12.2008 31.12.2007 BGN 1,9558 1,9558 CZK 26,8750 26,6280 DKK 7,4506 7,4583 EEK 15,6466 15,6466 GBP 0,9525 0,7333 HUF 266,7000 253,7300 LVL 0,7083 0,6964 LTL 3,4528 3,4528 PLN 4,1535 3,5935 RON 4,0225 3,6077 SKK 30,1260 33,5830 SEK 10,8700 9,4415 JPY 126,1400 164,9300 USD 1,3917 1,4721

Spremembe poštene vrednosti denarnih vrednostnih papirjev, izraženih v tuji valuti in razvrščenih kot razpoložljivih za prodajo, ki izhajajo iz tečajnih razlik, se pripoznajo v izkazu poslovnega izida. Tečajne razlike pri nedenarnih finančnih sredstvih in obveznostih, knjiženih po pošteni vrednosti skozi poslovni izid, se pripoznajo v izkazu poslovnega izida. Tečajne razlike pri nedenarnih finančnih sredstvih, ki so razvrščena kot razpoložljiva za prodajo, so vključene v rezervo za pošteno vrednost.

1.4.2 Uporaba ocen

Računovodski izkazi v skladu s standardi IPSAS in splošno sprejetimi računovodskimi načeli nujno vključujejo zneske, ki temeljijo na ocenah in predpostavkah vodstva na podlagi najzanesljivejših razpoložljivih podatkov. Pomembne ocene vključujejo med drugim zneske za obveznosti iz naslova prejemkov zaposlenih, rezervacije, finančno tveganje v zvezi z zalogami in terjatvami, kratkoročno nezaračunane prihodke in vnaprej vračunane stroške, pogojna sredstva in obveznosti ter stopnjo oslabitve neopredmetenih dolgoročnih sredstev in opredmetenih osnovnih sredstev. Dejanski rezultati se lahko razlikujejo od navedenih ocen. Spremembe ocen se kažejo v obdobju, v katerem postanejo znane.

1.5 BILANCA STANJA

1.5.1 Neopredmetena dolgoročna sredstva

Pridobljene licence za računalniško programsko opremo so izkazane po nabavni vrednosti, zmanjšani za skupno vrednost amortizacije in izgub zaradi oslabitve. Ta sredstva se amortizirajo po metodi enakomernega časovnega amortiziranja v ocenjeni dobi koristnosti, ki znaša 4 leta. Notranje pridobljena neopredmetena dolgoročna sredstva so trenutno prikazana v izkazu poslovnega izida. Stroški, povezani z razvojem ali vzdrževanjem računalniške programske opreme, se pripoznajo kot odhodki, ko nastanejo, prav tako kot stroški znanstvenih raziskav in razvoja.

1.5.2 Opredmetena osnovna sredstva

Vsa opredmetena osnovna sredstva so izkazana po nabavni vrednosti, zmanjšani za skupno vrednost amortizacije in izgub zaradi oslabitve. Nabavna vrednost vključuje odhodke, ki jih je mogoče neposredno pripisati pridobitvi sredstva.

Poznejši stroški se vključijo v knjigovodsko vrednost sredstva ali pripoznajo kot posebno sredstvo, kakor je primerno, le, kadar je verjetno, da bodo prihodnje gospodarske koristi ali storitvene zmožnosti, povezane s to postavko, pritekale v Evropski skupnosti in je mogoče te stroške zanesljivo izmeriti. Popravila in vzdrževanje se knjižijo v breme izkaza poslovnega izida v proračunskem obdobju, v katerem so nastali. Ker Evropski skupnosti ne najemata posojil za financiranje pridobitve opredmetenih osnovnih sredstev, v zvezi s temi nakupi ni nobenih stroškov izposojanja.

Zemljišča in umetniška dela se ne amortizirajo, ker se šteje, da imajo neomejeno dobo koristnosti. Sredstva v gradnji se ne amortizirajo, ker ta sredstva še niso na razpolago za uporabo. Amortizacija drugih sredstev se obračuna po metodi enakomernega časovnega amortiziranja, tako da se njihovi stroški pripišejo njihovi preostali vrednosti v ocenjeni dobi koristnosti:

Amortizacijske stopnje

Vrsta sredstva Enakomerna časovna amortizacijska stopnja Zgradbe 4 % Naprave, stroji in oprema 10 % do 25 % Pohištvo 10 % do 25 % Vgrajena oprema 10 % do 33 % Vozila 25 % Računalniška strojna oprema 25 % Druga opredmetena osnovna sredstva 10 % do 33 %

Dobički in izgube pri odtujitvah se določijo s primerjavo prihodkov, zmanjšanih za odhodke za prodajo, s knjigovodsko vrednostjo odtujenega sredstva. Ti so zajeti v izkazu poslovnega izida.

Najemi

Kadar Evropski skupnosti nosita večino vseh tveganj in koristi, povezanih z lastništvom, se najemi opredmetenih osnovnih sredstev razvrstijo kot finančni najemi. Finančni najemi so usredstveni na začetku najema po pošteni vrednosti najetega sredstva ali sedanji vrednosti najmanjše vsote najemnin, pri čemer se upošteva nižja od obeh vrednosti. Vsaka najemnina se dodeli med obveznosti in finančne stroške, tako da se doseže stalna obrestna mera za neporavnani del financiranja. Obveznosti v zvezi z najemnino brez finančnih stroškov so vključene v druge obveznosti (dolgoročne in kratkoročne). Obresti finančnih stroškov se knjižijo v breme izkaza poslovnega izida med trajanjem najema, tako da se doseže stalna obrestna mera za preostali del obveznosti za vsako obdobje. Sredstva, pridobljena v okviru finančnih najemov, se amortizirajo v dobi koristnosti sredstva ali med trajanjem najema, pri čemer se upošteva krajše od obeh obdobij.

Kadar najemodajalec nosi večji del tveganj in koristi, povezanih z lastništvom, se najemi razvrstijo kot poslovni najemi. Najemnine, plačane za poslovne najeme, se knjižijo v breme izkaza poslovnega izida po metodi enakomernega časovnega amortiziranja med trajanjem najema.

1.5.3 Oslabitev nefinančnih sredstev

Sredstva, ki imajo neomejeno dobo koristnosti, se ne amortizirajo, vendar se vsako leto preveri njihova oslabitev. Pri sredstvih, ki se amortizirajo, se njihova oslabitev preveri, kadar koli dogodki ali spremenjene okoliščine kažejo na to, da njihova knjigovodska vrednost morda ni izterljiva. Izguba zaradi oslabitve se pripozna za znesek, za katerega knjigovodska vrednost sredstva presega njegovo nadomestljivo vrednost. Nadomestljiva vrednost je poštena vrednost, zmanjšana za stroške prodaje, ali vrednost pri uporabi, pri čemer se upošteva višja od obeh vrednosti.

Preostala vrednost in doba koristnosti neopredmetenih dolgoročnih sredstev in opredmetenih osnovnih sredstev se preverita ter, kadar je to primerno, popravita ob vsakem datumu bilance stanja. Knjigovodska vrednost sredstva se takoj odpiše do višine nadomestljive vrednosti, če je knjigovodska vrednost sredstva večja od ocenjene nadomestljive vrednosti.

1.5.4 Naložbe

Naložbe v pridružene subjekte in deleži v skupnih podjetjih

Naložbe v pridružene subjekte in deleži v skupnih podjetjih se obračunajo po kapitalski metodi. Oslabitev naložb se preveri, če obstajajo znamenja oslabitve, ter po potrebi odpiše do višine nižje nadomestljive vrednosti. Nadomestljiva vrednost se določi, kakor je opisano v pojasnilu 1.5.3.

Naložbe v sklade tveganega kapitala

Razvrstitev in merjenje

Naložbe v sklade tveganega kapitala so razvrščene kot za prodajo razpoložljiva sredstva in so v skladu s tem izkazane po pošteni vrednosti, dobički in izgube, ki izhajajo iz sprememb poštene vrednosti (vključno s tečajnimi razlikami), pa se pripoznajo v rezervi za pošteno vrednost.

Upoštevanje poštene vrednosti

Ker naložbe v sklade tveganega kapitala nimajo kotirane tržne cene na delujočem trgu in ne obstaja druga zanesljiva metoda vrednotenja, se vrednotijo od postavke do postavke po nabavni vrednosti ali pripisani čisti vrednosti sredstva, pri čemer se upošteva nižja od obeh vrednosti, ki jo upravitelj sklada prijavi do datuma bilance stanja, s čimer se izključi kakršen koli pripisan neiztržen dobiček, ki lahko prevladuje v osnovnem naložbenem portfelju. Naložbe v sklade tveganega kapitala, ki na datum bilance stanja obstajajo manj kot dve leti, se vrednotijo po enakih načelih, razen v primeru neiztrženih izgub, nastalih zgolj zaradi upravnih odhodkov, saj se glede na zgodnjo fazo zadevnega naložbenega portfelja te neiztržene izgube ne upoštevajo.

Po tej metodi se poštena vrednost naložb v sklade tveganega kapitala doseže z uporabo pojma združene čiste vrednosti sredstev, ki implicitno predvideva, da je združevanje čistih vrednosti sredstev vseh skladov samo po sebi skladno z MRS 39, če se lahko čiste vrednosti sredstev skladov obravnavajo kot skladne z MRS 39.

Po tej metodi so skladi razvrščeni v tri kategorije:

— I. kategorija – skladi, usklajeni z zahtevami MRS 39 glede poštene vrednosti,

— II. kategorija – skladi, usklajeni z drugimi smernicami glede vrednotenja (tj. AFIC, BVCA in EVCA) ali standardi, ki lahko veljajo za skladne z MRS 39,

— III. kategorija – skladi, ki niso usklajeni niti z zahtevami MRS 39 glede poštene vrednosti niti s katerimi koli drugimi smernicami glede vrednotenja v skladu z MRS 39.

Za I. in II. kategorijo se neiztrženi dobički, ki izhajajo iz merjenja poštene vrednosti, pripoznajo skozi rezerve, neiztržene izgube pa se ocenijo glede oslabitve sredstev, da se ugotovi, ali se pripoznajo kot izgube zaradi oslabitve v izkazu poslovnega izida ali kot spremembe rezerve za pošteno vrednost. Pripisana čista vrednost sredstev po pošteni vrednosti se določi z uporabo odstotka lastništva Evropskih skupnosti v zadevnem skladu na čisti vrednosti sredstva, ki je prikazana v zadnjem poročilu, ali, kolikor je to mogoče, z uporabo natančne vrednosti deleža na isti datum, ki jo predloži zadevni upravitelj sklada.

Naložbe, ki spadajo v III. kategorijo, se vrednotijo po nabavni vrednosti, zmanjšani za izgube zaradi oslabitve (čeprav Skupnosti trenutno nimata nobenih tovrstnih naložb).

Finančni instrumenti

Finančni instrumenti so pogodbe, na podlagi katerih nastane finančno sredstvo enega subjekta in finančna obveznost ali kapitalski instrument drugega subjekta.

Razvrstitev

Evropski skupnosti svoja finančna sredstva razvrščata v naslednje kategorije: finančna sredstva po pošteni vrednosti skozi poslovni izid; posojila in terjatve; finančne naložbe v posesti do zapadlosti v plačilo; ter za prodajo razpoložljiva finančna sredstva. Razvrstitev finančnih instrumentov se določi ob začetnem pripoznanju in se ponovno ovrednoti ob vsakem datumu bilance stanja.

(i) Finančna sredstva po pošteni vrednosti skozi poslovni izid

Finančni instrument se v to kategorijo razvrsti, če se pridobi predvsem za namene kratkoročne prodaje ali če tako določita Evropski skupnosti. V to kategorijo so razvrščeni tudi izvedeni finančni instrumenti. Sredstva iz te kategorije so razvrščena kot kratkoročna sredstva, če se zanje pričakuje, da bodo prodana v 12 mesecih od datuma bilance stanja.

(ii) Posojila in terjatve

Posojila in terjatve so neizvedena finančna sredstva z določenimi ali določljivimi plačili, ki ne kotirajo na delujočem trgu. Nastanejo, ko Evropski skupnosti zagotovita denarna sredstva, blago ali storitve neposredno dolžniku brez namena trgovanja s terjatvijo. Vključena so v dolgoročna sredstva, razen kadar je zapadlost v 12 mesecih od datuma bilance stanja.

(iii) Finančne naložbe v posesti do zapadlosti v plačilo

Finančne naložbe v posesti do zapadlosti v plačilo so neizvedena finančna sredstva z določenimi ali določljivimi plačili in določeno zapadlostjo v plačilo, ki jih Evropski skupnosti nameravata in zmoreta posedovati do zapadlosti. V tem proračunskem letu Evropski skupnosti nista imeli nobenih naložb iz te kategorije.

(iv) Za prodajo razpoložljiva finančna sredstva

Za prodajo razpoložljiva finančna sredstva so neizvedena finančna sredstva, ki so označena za v to kategorijo ali niso razvrščena v nobeno od drugih kategorij. Razvrščena so bodisi kot kratkoročna bodisi kot dolgoročna sredstva glede na časovno obdobje, v katerem jih Skupnosti nameravata odtujiti. Naložbe v nekonsolidirane subjekte in druge kapitalske naložbe, ki se ne obračunajo po kapitalski metodi, so prav tako razvrščene kot za prodajo razpoložljiva finančna sredstva.

Začetno pripoznanje in merjenje

Nakup in prodaja finančnih sredstev po pošteni vrednosti skozi poslovni izid, finančnih naložb v posesti do zapadlosti v plačilo in za prodajo razpoložljivih finančnih sredstev se pripoznata na datum trgovanja – datum, na katerega se Evropski skupnosti zavežeta, da bosta kupili ali prodali sredstvo. Posojila se pripoznajo, ko se posojilojemalcu nakažejo denarna sredstva. Finančni instrumenti se na začetku pripoznajo po pošteni vrednosti, povečani za stroške posla za vsa finančna sredstva, ki niso izkazana po pošteni vrednosti skozi poslovni izid. Finančna sredstva, izkazana po pošteni vrednosti skozi poslovni izid, se na začetku pripoznajo po pošteni vrednosti, stroški posla pa se knjižijo v breme izkaza poslovnega izida.

Poštena vrednost finančnega sredstva pri začetnem pripoznanju je običajno cena posla (tj. poštena vrednost prejetega plačila). Kadar pa se odobri dolgoročno brezobrestno posojilo ali posojilo z obrestmi, nižjimi od tržnih okoliščin, se lahko njegova poštena vrednost oceni kot sedanja vrednost vseh prihodnjih denarnih prejemkov, diskontirana po prevladujoči tržni obrestni meri za podoben instrument s podobno bonitetno oceno.

Pripoznanje finančnih instrumentov se odpravi, kadar pravice do prejemanja denarnih tokov od naložb potečejo ali so se prenesle ter sta Evropski skupnosti prenesli večino vseh tveganj in koristi, povezanih z lastništvom.

Poznejše merjenje

Finančna sredstva po pošteni vrednosti skozi poslovni izid so pozneje izkazana po pošteni vrednosti. Dobički in izgube, ki izhajajo iz sprememb poštene vrednosti kategorije „finančna sredstva po pošteni vrednosti skozi poslovni izid“, so vključeni v izkaz poslovnega izida v obdobju, v katerem so nastali.

Posojila in terjatve ter finančne naložbe v posesti do zapadlosti v plačilo so izkazane po odplačni vrednosti po metodi efektivnih obresti. Metode efektivnih obresti za posojila, odobrena iz izposojenih finančnih sredstev, ni treba uporabljati ločeno za dana in najeta posojila. Razlog za to je, da imajo ta posojila značilnosti „vzajemnih“ poslov in so razlike med pogoji in zneski dajanja in najemanja posojil neznatni. Zato torej ni izpuščena nobena pomembna informacija, ki bi vplivala na bralčevo razumevanje zadevnih transakcij. Transakcijski stroški, ki jih imata Skupnosti in ki se potem prenesejo v breme upravičenca do posojila, se pripoznajo neposredno v izkazu poslovnega izida.

Za prodajo razpoložljiva finančna sredstva so pozneje izkazana po pošteni vrednosti. Dobički in izgube, ki izhajajo iz sprememb poštene vrednosti za prodajo razpoložljivih sredstev se pripoznajo v rezervi za pošteno vrednost. Kadar so sredstva, ki so razvrščena kot razpoložljiva za prodajo, prodana ali oslabljena, se nabrani popravki poštene vrednosti, ki so bili prej pripoznani v rezervi za pošteno vrednost, pripoznajo v izkazu poslovnega izida. Obresti na za prodajo razpoložljiva finančna sredstva, izračunane po metodi efektivnih obresti, se pripoznajo v izkazu poslovnega izida. Dividende na za prodajo razpoložljive kapitalske instrumente se pripoznajo, ko se ugotovi pravica Skupnosti do prejema plačila.

Poštene vrednosti naložb, ki kotirajo na delujočih trgih, temeljijo na trenutnih ponujenih nakupnih cenah. Če trg za finančno sredstvo (in za vrednostne papirje, ki ne kotirajo na borzi) ne deluje, Evropski skupnosti določita pošteno vrednost z uporabo metod vrednotenja. Te obsegajo uporabo zadnjih premišljenih poslov, sklicevanje na druge instrumente, ki imajo podobne bistvene značilnosti, analizo diskontiranih denarnih tokov, modele za določanje vrednosti opcij in druge tehnike vrednotenja, ki jih običajno uporabljajo udeleženci na trgu.

Kadar poštene vrednosti naložb v kapitalske instrumente, ki nimajo objavljene tržne cene na delujočem trgu, ni mogoče zanesljivo izmeriti, se te naložbe vrednotijo po nabavni vrednosti, zmanjšani za izgube zaradi oslabitve.

Oslabitev finančnih sredstev

Evropski skupnosti ob vsakem datumu bilance stanja ocenita, ali obstajajo nepristranski dokazi, da je finančno sredstvo oslabljeno. Finančno sredstvo oslabi in izgube zaradi oslabitve nastanejo samo takrat, ko obstajajo nepristranski dokazi o oslabitvi zaradi dogodkov, ki so nastopili po začetnem pripoznanju sredstva, in ti škodni dogodki vplivajo na ocenjene prihodnje denarne tokove finančnega sredstva, ki jih je mogoče zanesljivo oceniti.

(i) Sredstva, izkazana po odplačni vrednosti

Če obstajajo nepristranski dokazi, da je pri posojilih in terjatvah ali finančnih naložbah v posesti do zapadlosti v plačilo, izkazanih po odplačni vrednosti, nastala izguba zaradi oslabitve, se njen znesek izmeri kot razlika med knjigovodsko vrednostjo sredstva in sedanjo vrednostjo ocenjenih prihodnjih denarnih tokov (razen prihodnjih kreditnih izgub, ki še niso nastale), diskontiranih po izvirni efektivni obrestni meri finančnega sredstva. Knjigovodska vrednost sredstva se zmanjša, znesek izgube pa se pripozna v izkazu poslovnega izida. Če ima posojilo ali finančna naložba v posesti do zapadlosti v plačilo spremenljivo obrestno mero, se kot diskontna stopnja za merjenje morebitne izgube zaradi oslabitve uporabi trenutna efektivna obrestna mera, določena s pogodbo. Izračun sedanje vrednosti ocenjenih prihodnjih denarnih tokov zavarovanih finančnih sredstev odraža denarne tokove, ki bi lahko nastali zaradi zasega premoženja, zmanjšane za stroške pridobitve in prodaje varščine, ne glede na to, ali je zaseg verjeten. Če se v poznejšem obdobju znesek izgube zaradi oslabitve zmanjša in je mogoče to zmanjšanje nepristransko povezati z dogodkom, ki se zgodi po pripoznanju oslabitve, se prej pripoznana izguba zaradi oslabitve razveljavi skozi izkaz poslovnega izida.

(ii) Sredstva, izkazana po pošteni vrednosti

Kadar so kapitalske naložbe razvrščene kot razpoložljive za prodajo, se pri ugotavljanju oslabitve vrednostnih papirjev upošteva znatno ali stalno (dolgotrajnejše) zmanjšanje poštene vrednosti vrednostnega papirja pod njegovo nabavno vrednost. Če obstajajo kakršni koli taki dokazi glede za prodajo razpoložljivih finančnih sredstev, se nabrana izguba, izmerjena kot razlika med nabavno vrednostjo in trenutno pošteno vrednostjo, zmanjšana za morebitne izgube zaradi oslabitve tega finančnega sredstva, ki so bile prej pripoznane v izkazu poslovnega izida, črtajo iz rezerv in pripoznajo v izkazu poslovnega izida. Izgube zaradi oslabitve, ki se pripoznajo v izkazu poslovnega izida v zvezi s kapitalskimi instrumenti, se ne razveljavijo skozi izkaz poslovnega izida. Če se v poznejšem obdobju poštena vrednost dolžniškega instrumenta, razvrščenega kot razpoložljivega za prodajo, poveča in je mogoče to povečanje nepristransko povezati z dogodkom, ki se zgodi po pripoznanju izgube zaradi oslabitve, se izguba zaradi oslabitve razveljavi skozi izkaz poslovnega izida.

1.5.5 Zaloge

Zaloge so izkazane po nabavni vrednosti ali čisti iztržljivi vrednosti, pri čemer se upošteva nižja od obeh vrednosti. Nabavna vrednost se določi po metodi „prvi noter, prvi ven“ (FIFO). Nabavna vrednost dokončanih proizvodov in nedokončane proizvodnje zajema stroške surovin in lastne delovne sile ter druge neposredne stroške in z njimi povezane splošne proizvajalne stroške (na podlagi običajne delovne zmogljivosti). Čista iztržljiva vrednost je ocenjena prodajna cena v rednem poslovanju, zmanjšana za stroške dokončanja in odhodke za prodajo.

Kadar se zaloge hranijo za brezplačno distribucijo ali distribucijo po simbolični ceni, se izmerijo po nabavni vrednosti ali dnevni nadomestitveni vrednosti, pri čemer se upošteva nižja od obeh vrednosti. Dnevna nadomestitvena vrednost so stroški, ki bi jih imeli Evropski skupnosti za pridobitev sredstva na datum poročanja.

1.5.6 Zneski predfinanciranja

Predfinanciranje je plačilo, katerega namen je upravičencu zagotoviti denarni predujem, tj. likvidna sredstva. Lahko je razdeljeno v več plačil v obdobju, ki je določeno v danem sporazumu o predfinanciranju. Likvidna sredstva ali predujem se povrnejo ali porabijo za namen, za katerega so bili zagotovljeni, v obdobju, določenem v sporazumu. Če upravičenec nima upravičenih odhodkov, mora predujem v okviru predfinanciranja vrniti Evropskima skupnostma. Znesek predfinanciranja se zmanjša (v celoti ali delno) s priznanjem upravičenih stroškov in vrnjenih zneskov.

Ob koncu leta se neobračunani zneski predfinanciranja vrednotijo po prvotnih plačanih zneskih, zmanjšanih za: vrnjene zneske, obračunane upravičene zneske, ocenjene upravičene zneske, ki ob koncu leta še niso obračunani, in zmanjšanja vrednosti.

Obresti na predfinanciranje se pripoznajo, ko se natečejo, v skladu z določbami ustreznega sporazuma. Ob koncu leta se na podlagi najzanesljivejših podatkov pripravi ocena prihodkov od natečenih obresti in se vključi v bilanco stanja.

1.5.7 Terjatve

Terjatve so izkazane po prvotnem znesku, zmanjšanem za delni odpis zaradi oslabitve. Delni odpis zaradi oslabitve terjatev se ugotovi, kadar obstaja nepristranski dokaz, da Evropski skupnosti ne bosta mogli izterjati vseh zapadlih zneskov po prvotnih pogojih za terjatve. Znesek delnega odpisa je razlika med knjigovodsko vrednostjo sredstva in njegovo nadomestljivo vrednostjo, ki ustreza sedanji vrednosti pričakovanih prihodnjih denarnih tokov, diskontirani po tržni obrestni meri za podobne posojilojemalce. Znesek delnega odpisa se pripozna v izkazu poslovnega izida. Pripozna se tudi splošni delni odpis v vrednosti 20 % na leto za neporavnane naloge za izterjavo, ki še niso zajeti v posebnem delnem odpisu. Glej tudi pojasnilo 1.5.13 spodaj glede obravnave kratkoročno nezaračunanih prihodkov ob koncu leta.

1.5.8 Denarna sredstva in njihovi ustrezniki

Denarna sredstva in njihovi ustrezniki so finančni instrumenti in so opredeljeni kot kratkoročna sredstva. Zajemajo gotovino v blagajni, bančne depozite na odpoklic, druge kratkoročne visoko likvidne naložbe s prvotno zapadlostjo treh mesecev ali manj in prekoračitve pozitivnega stanja na bančnem računu. Prekoračitve pozitivnega stanja na bančnem računu so izkazane v okviru finančnih obveznosti med kratkoročnimi obveznostmi v bilanci stanja.

1.5.9 Prejemki zaposlenih

Pokojninske obveznosti

Evropski skupnosti upravljata pokojninske načrte z določenimi izplačili. Pokojninski načrt z določenimi izplačili je pokojninski načrt, ki na splošno določa znesek pokojnine, ki ga bo zaposleni prejemal ob upokojitvi ter je običajno odvisen od enega ali več dejavnikov, kot so starost, delovna doba in osebni dohodek. Osebje prispeva iz svojih plač tretjino pričakovanih stroškov pokojnin, vendar se ta obveznost ne financira sproti.

Obveznost, ki se pripozna v bilanci stanja za pokojninske načrte z določenimi izplačili, je sedanja vrednost obveznosti iz naslova vnaprej določenih pokojnin na datum bilance stanja. Obveznost iz naslova vnaprej določenih pokojnin izračunajo aktuarji po metodi predvidenih kreditnih točk (projected unit credit method). Sedanja vrednost obveznosti iz naslova vnaprej določenih pokojnin se določi z diskontiranjem ocenjenih prihodnjih denarnih odtokov po obrestnih merah za državne obveznice, ki so izražene v valuti, v kateri bodo pokojnine izplačane, in katerih roki zapadlosti so podobni rokom zapadlosti z njimi povezane pokojninske obveznosti.

Aktuarski dobički in izgube, ki izhajajo iz izkustvenih prilagoditev in sprememb aktuarskih predpostavk, se takoj pripoznajo v izkazu poslovnega izida. Stroški preteklega službovanja se takoj pripoznajo v izkazu poslovnega izida, če spremembe pokojninskega načrta niso odvisne od tega, da morajo zaposleni ostati v delovnem razmerju še določen čas (čas, potreben za prehod upravičenosti do pokojnine na upravičenca). V tem primeru se stroški preteklega službovanja amortizirajo po metodi enakomernega časovnega amortiziranja v obdobju, potrebnem za prehod upravičenosti do pokojnine na upravičenca.

Pozaposlitveni prejemki iz naslova zdravstvenega zavarovanja

Evropski skupnosti zagotavljata svojim zaposlenim zdravstveno zavarovanje, in sicer v obliki povračila zdravstvenih stroškov. Za tekoče upravljanje je bil ustanovljen poseben sklad (skupni sistem zdravstvenega zavarovanja). Do sredstev tega sistema so upravičeni sedanji zaposleni, upokojenci, vdovci in njihovi vzdrževanci.

Prejemki, dodeljeni „nedejavnim osebam“ (upokojencem, sirotam itd.) so razvrščeni kot „pozaposlitveni prejemki zaposlenih“. Glede na naravo teh prejemkov je potreben aktuarski izračun. Obveznost v bilanci stanja je določena na podobni osnovi kot za pokojninske obveznosti (glej zgoraj).

1.5.10 Rezervacije

Rezervacije se pripoznajo, kadar imata Evropski skupnosti pravno ali posredno obvezo do tretjih oseb zaradi preteklih dogodkov, kadar je verjetno, da bo za poravnavo obveze potreben odtok sredstev, in kadar se lahko znesek zanesljivo oceni. Rezervacije se ne pripoznavajo za izgube iz prihodnjega poslovanja. Znesek rezervacij je najboljša ocena odhodkov, ki bodo po pričakovanjih potrebni za poravnavo sedanje obveze na datum poročanja. Kadar rezervacija zajema večje število postavk, se obveza oceni z ovrednotenjem vseh možnih izidov glede na z njimi povezane verjetnosti (metoda „pričakovane vrednosti“).

Kadar je učinek časovne vrednosti denarja bistven, je znesek rezervacije sedanja vrednost odhodkov, ki bodo po pričakovanjih potrebni za poravnavo obveze. Uporabljena diskontna stopnja kaže sprotne tržne ocene časovne vrednosti denarja in tveganja, značilna za obveznost, ne pa tveganj, katerih ocene prihodnjih denarnih tokov so bile prilagojene.

1.5.11 Finančne obveznosti

Finančne obveznosti so razvrščene kot finančne obveznosti po pošteni vrednosti skozi poslovni izid ali kot finančne obveznosti, izkazane po odplačni vrednosti (najeta posojila). Najeta posojila sestavljajo posojila, najeta pri kreditnih institucijah, in dolgovi, dokazljivi s potrdili. Na začetku se pripoznajo po pošteni vrednosti, ki ustreza njihovemu čistemu prihodku (poštena vrednost prejetih plačil), brez nastalih stroškov posla, pozneje pa se izkažejo po odplačni vrednosti po metodi efektivnih obresti; morebitne razlike med prihodki brez stroškov posla in odkupno vrednostjo se pripoznajo v izkazu poslovnega izida med trajanjem najema posojil po metodi efektivnih obresti. Najeta posojila so razvrščena kot dolgoročne obveznosti, razen kadar je zapadlost manj kot 12 mesecev po datumu bilance stanja. Za posojila, odobrena iz izposojenih finančnih sredstev, metode efektivnih obresti na podlagi premislekov o pomembnosti ni mogoče uporabljati ločeno za dana in najeta posojila. Stroški posla, ki jih imata Evropski skupnosti in ki se potem prenesejo v breme upravičenca do posojila, se pripoznajo neposredno v izkazu poslovnega izida.

Finančne obveznosti, razvrščene po pošteni vrednosti skozi poslovni izid, vključujejo izvedene finančne instrumente, kadar je njihova poštena vrednost negativna. Računovodsko se obravnavajo na enak način kot finančna sredstva po pošteni vrednosti skozi poslovni izid, glej pojasnilo 1.5.4.

1.5.12 Obveznosti iz poslovanja

Znaten del obveznosti Skupnosti iz poslovanja ni povezan z nabavo blaga ali storitev, temveč so to neplačani zahtevki za povračilo stroškov upravičencev do subvencij ali drugih sredstev Skupnosti. Ko je prejet zahtevek za povračilo stroškov, se izkažejo kot obveznosti iz poslovanja za zahtevani znesek, po preveritvi pa jih ustrezni finančni posredniki priznajo kot upravičene. V tej fazi se vrednotijo po priznanem in upravičenem znesku.

Obveznosti iz poslovanja, ki izhajajo iz nabave blaga in storitev, se pripoznajo ob prejemu računa za prvotni znesek, ustrezni odhodki pa se vknjižijo v računovodske izkaze, ko je blago dobavljeno oziroma so storitve opravljene ter jih Evropski skupnosti sprejmeta.

1.5.13 Aktivne in pasivne časovne razmejitve

Ključen element računovodstva na podlagi nastanka poslovnih dogodkov je zagotavljanje, da se posli zajamejo v računovodskem letu, na katero se nanašajo. Ta postopek se imenuje časovni presek. Zlasti je treba oceniti upravičene odhodke, ki so jih imeli upravičenci do sredstev Skupnosti, vendar jih Skupnostma še niso prijavili (kratkoročno vnaprej vračunani stroški). Da bi dobili najboljšo oceno teh zneskov, se uporabljajo različne metode, odvisno od vrste dejavnosti in razpoložljivih podatkov. Obratno pa se nekatera plačila v tekočem letu nanašajo na poznejša obdobja (kratkoročno odloženi stroški), in ta je treba opredeliti in vključiti v ustrezna poznejša obdobja.

V skladu z računovodskimi pravili Evropskih skupnosti se posli in dogodki pripoznajo v računovodskih izkazih v obdobju, na katero se nanašajo. Ob koncu obračunskega obdobja se kratkoročno vnaprej vračunani odhodki pripoznajo na podlagi ocenjenega zneska obveznosti prenosa za zadevno obdobje. Kratkoročno vnaprej vračunani odhodki se izračunajo v skladu s podrobnimi operativnimi in praktičnimi smernicami, ki jih je izdala Komisija in katerih namen je zagotavljati, da računovodski izkazi prikazujejo resnično in pošteno sliko.

Tudi prihodki se obračunajo v obdobju, na katero se nanašajo. Ob koncu leta, če račun še ni izdan, Skupnosti pa sta že opravili zadevno storitev ali dostavili zadevno blago oziroma obstaja pogodbeni sporazum (na podlagi sklicevanja na pogodbo), se v računovodskih izkazih pripoznajo ustrezni kratkoročno nezaračunani prihodki.

Poleg tega se ob koncu leta, če je račun izdan, zadevne storitve pa še niso bile opravljene oziroma zadevno blago ni bilo dostavljeno, prihodki odložijo in pripoznajo v poznejšem obračunskem obdobju.

1.6 IZKAZ POSLOVNEGA IZIDA

1.6.1 Prihodki

Prihodki iz nemenjalnih poslov

V to postavko spada velika večina prihodkov Skupnosti, ki zajemajo predvsem neposredne in posredne davke ter zneske lastnih sredstev. Poleg davkov lahko Evropski skupnosti prejemata tudi plačila od drugih strank, kot so dajatve, globe in donacije.

Sredstva iz naslova BND in sredstva iz naslova DDV

Terjatve in z njimi povezani prihodki se pripoznajo za obdobje, za katero Evropski skupnosti vpokličeta sredstva od držav članic in zahtevata njihove prispevke. Izmerijo se glede na vpoklican znesek. Ker sredstva iz naslova DDV in BND temeljijo na ocenah podatkov za zadevno proračunsko leto, se lahko popravijo, kadar se pojavijo spremembe, dokler države članice ne izdajo končnih podatkov. Učinek spremembe ocene se vključi, ko se določa čisti presežek ali primanjkljaj za obdobje, v katerem se je pojavila sprememba.

Tradicionalna lastna sredstva

Terjatve in z njimi povezani prihodki se pripoznajo, ko so od držav članic prejeta ustrezna mesečna poročila o računih A (ki vključujejo izterjane dajatve ter zapadle zneske, ki so zajamčeni in se ne izpodbijajo). Na datum poročanja se prihodki, ki jih države članice zberejo za zadevno obdobje, vendar še niso izplačani Evropskima skupnostma, ocenijo in pripoznajo kot kratkoročno nezaračunani prihodki. Četrtletna poročila o računih B (ki vključujejo neizterjane in nezajamčene dajatve ter zajamčene zneske, ki jih dolžnik izpodbija), prejeta od držav članic, se pripoznajo kot prihodki, zmanjšani za stroške zbiranja, do katerih so države članice upravičene (25 %). Poleg tega se v izkazu poslovnega izida pripozna zmanjšanje vrednosti za znesek ocenjene vrzeli pri izterjavah.

Globe

Terjatve in z njimi povezani prihodki se pripoznajo, ko je sprejeta odločitev Skupnosti o naložitvi globe in se ta uradno sporoči naslovniku. Če obstajajo dvomi glede dolgoročne plačilne sposobnosti podjetja, se pripozna zmanjšanje vrednosti upravičenosti. Po odločitvi o naložitvi globe imajo dolžniki dva meseca od datuma obvestila o zadevni odločitvi:

— da priznajo to odločitev; v tem primeru morajo plačati globo v za to določenem roku in Skupnosti dokončno pobereta zadevni znesek,

— ali da ne priznajo te odločitve; v tem primeru vložijo pritožbo v skladu s pravom Skupnosti.

Vendar je treba glavnico globe plačati v predpisanem trimesečnem roku, saj pritožba nima odložilnega učinka (člen 242 Pogodbe ES). Dolžnik mora začasno plačati globo, vendar lahko v nekaterih okoliščinah in na podlagi privolitve računovodje Komisije namesto tega predloži bančno jamstvo za zadevni znesek.

Če se podjetje pritoži zoper odločitev in je že začasno plačalo globo, je znesek razkrit kot pogojna obveznost. Ker pa pritožba naslovnika zoper odločitev Skupnosti nima odložilnega učinka, se prejeta denarna sredstva uporabijo za poravnavo terjatve. Če se namesto plačila prejme jamstvo, se globa še naprej obravnava kot terjatev.

Če se zdi verjetno, da Sodišče prve stopnje ne bo odločilo v prid Skupnosti, se pripozna rezervacija za kritje tega tveganja. Če je bilo namesto tega dano jamstvo, se neporavnana terjatev ustrezno delno odpiše. Skupne obresti, ki jih prejmeta Evropski skupnosti na bančnih računih, na katera se nakazujejo prejeta plačila, se pripoznajo kot prihodki, morebitne pogojne obveznosti pa se ustrezno povečajo.

Izterjava stroškov

Za posle, pri katerih mora končni upravičenec, tretja država ali država članica povrniti odhodke, ki so mu oziroma ji bili predhodno plačani iz evropskega proračuna, se izdajo in obračunajo nalogi za izterjavo ter odbitki od poznejših plačil, in sicer na naslednji način:

— izterjava stroškov: če je nalog za izterjavo izdan v letu, ko je bilo izvedeno prvotno plačilo, bi morala pri tej vrsti izterjav v skladu z računovodskimi pravili nastati terjatev do prejemnika z ustreznim zmanjšanjem stroškov za zadevno leto. Če je nalog za izterjavo izdan v nekem drugem letu, nastane terjatev z ustreznim vnosom prihodka v izkazu poslovnega izida (v postavki „izterjava stroškov“) za zadevno leto,

— izterjava zneskov predfinanciranja: v tem primeru je ta znesek vključen v postavko za predfinanciranje.

Prihodki iz menjalnih poslov

Prihodki od prodaje blaga se pripoznajo, ko se večina tveganj in koristi, povezanih z lastništvom blaga, prenese na kupca. Prihodki, povezani s poslom, ki vključuje opravljanje storitev, se pripoznajo glede na stopnjo dokončanosti posla na datum poročanja.

Prihodki od obresti in odhodki za obresti

Prihodki od obresti in odhodki za obresti se pripoznajo v izkazu poslovnega izida po metodi efektivnih obresti. To je metoda izračunavanja odplačne vrednosti finančnega sredstva ali finančne obveznosti in dodeljevanja prihodkov od obresti ali odhodkov za obresti v zadevnem obdobju. Efektivna obrestna mera je mera, ki natančno diskontira ocenjena prihodnja gotovinska plačila ali prejemke v pričakovani dobi finančnega instrumenta (ali, kadar je to primerno, krajšem obdobju) na čisto knjigovodsko vrednost finančnega sredstva ali finančne obveznosti. Pri izračunavanju efektivne obrestne mere Evropski skupnosti ocenita denarne tokove ob upoštevanju vseh pogodbenih pogojev finančnega instrumenta (na primer možnosti predplačila), ne upoštevata pa prihodnjih kreditnih izgub. Izračun vključuje vse provizije in točke, plačane ali prejete med pogodbenicama, ki so sestavni del efektivne obrestne mere, stroške posla ter vse druge premije ali popuste.

Za posojila, odobrena iz izposojenih finančnih sredstev, metode efektivnih obresti na podlagi premislekov o pomembnosti ni mogoče uporabljati ločeno za dana in najeta posojila. Stroški posla, ki jih imata Evropski skupnosti in ki se potem prenesejo v breme upravičenca do posojila, se pripoznajo neposredno v izkazu poslovnega izida.

Ko se finančno sredstvo ali skupina podobnih finančnih sredstev odpiše kot posledica izgube zaradi oslabitve, se prihodki od obresti pripoznajo po obrestni meri, ki se uporablja za diskontiranje prihodnjih denarnih tokov za namene merjenja izgube zaradi oslabitve.

Prihodki od dividend

Prihodki od dividend se pripoznajo, ko se ugotovi pravica do prejema plačila.

1.6.2 Odhodki

Odhodki za menjalne posle, ki nastanejo pri nabavi blaga ali storitev, se pripoznajo, ko so dobave opravljene in jih Evropski skupnosti sprejmeta. Vrednotijo se po nabavni vrednosti.

Odhodki za nemenjalne posle so značilni za Evropski skupnosti in zajemajo večino njunih odhodkov. Nanašajo se na prenos na upravičence in so lahko treh vrst: upravičenosti, prenosi po pogodbi ter subvencije, prispevki in donacije po lastnem preudarku.

Prenosi se pripoznajo kot odhodki v obdobju, v katerem so nastali dogodki, ki so povzročili prenos, če obstaja uredba (finančna uredba, Kadrovski predpisi ali druge uredbe), ki dovoljuje naravo prenosa, ali je podpisana pogodba, ki dovoljuje prenos, če upravičenec izpolnjuje morebitna merila za upravičenost, in če je mogoče zadovoljivo oceniti znesek.

Kadar je prejet kakršen koli zahtevek za plačilo ali povračilo stroškov, ki izpolnjuje merila za pripoznanje, se pripozna kot odhodek za upravičen znesek. Ob koncu leta se nastali upravičeni odhodki, ki so že dolgovani upravičencem, vendar še niso prijavljeni, ocenijo in izkažejo kot kratkoročno vnaprej vračunani odhodki.

1.7 POGOJNA SREDSTVA IN OBVEZNOSTI

Pogojna sredstva

Pogojno sredstvo je možno sredstvo, ki izhaja iz preteklih dogodkov in katerega obstoj se potrdi le, če se pojavi ali ne pojavi eden ali več negotovih prihodnjih dogodkov, ki niso v celoti pod nadzorom Evropskih skupnosti. Pogojno sredstvo se razkrije, ko je pritok gospodarskih koristi ali storitvene zmožnosti verjeten.

Pogojna sredstva se ocenijo ob vsakem datumu bilance stanja, da bi se razvoj ustrezno kazal v računovodskih izkazih. Če je pritok gospodarskih koristi ali storitvene zmožnosti skoraj popolnoma gotov in je mogoče zanesljivo izmeriti vrednost sredstva, se sredstvo in z njim povezani prihodki pripoznajo v računovodskih izkazih obdobja, v katerem je nastala sprememba.

Pogojne obveznosti

Pogojna obveznost je možna obveza, ki izhaja iz preteklih dogodkov in katere obstoj se potrdi le, če se pojavi ali ne pojavi eden ali več negotovih prihodnjih dogodkov, ki niso v celoti pod nadzorom Evropskih skupnosti; ali sedanja obveza, ki izhaja iz preteklih dogodkov, vendar se ne pripozna, ker ni verjetno, da bo za poravnavo obveze potreben odtok dejavnikov, ki omogočajo gospodarske koristi ali storitveno zmožnost, ali, v redkih okoliščinah, ko zneska obveze ni mogoče izmeriti dovolj zanesljivo.

Pogojna obveznost se razkrije, razen če je verjetnost odtoka dejavnikov, ki omogočajo gospodarske koristi ali storitveno zmožnost, zelo majhna. Ker je Skupnost zaradi narave svojih tekočih dejavnosti (npr. izvajanje in izvrševanje zakonov in standardov EU) izpostavljena nekaterim tveganjem, od katerih so kot pri veliko javnih subjektih nekatera samozavarovana, se nobena pogojna obveznost ne razkrije, dokler se ne pojavi ustrezni dogodek, saj je do takrat verjetnost odtoka dejavnikov zelo majhna.

Pogojne obveznosti se ocenijo ob vsakem datumu bilance stanja, da bi ugotovili, ali je odtok dejavnikov, ki omogočajo gospodarske koristi ali storitveno zmožnost, postal verjeten. Če postane verjetno, da bo potreben odtok dejavnikov, ki omogočajo gospodarske koristi ali storitveno zmožnost, za postavko, ki se obravnava kot pogojna obveznost, se pripozna rezervacija v računovodskih izkazih obdobja, v katerem se spremeni verjetnost.

Obveznosti za prihodnje financiranje

Obveznost za prihodnje financiranje je pravna ali posredna obveza, ponavadi pogodbene narave, ki sta jo prevzeli Skupnosti in za katero bo morda potreben prihodnji odtok dejavnikov.

Jamstva

Jamstva so možna sredstva ali obveze, ki izhajajo iz preteklih dogodkov in katerih obstoj se potrdi, če se pojavi ali ne pojavi predmet jamstva. Jamstva so zato opredeljena kot pogojna sredstva ali obveznosti. Jamstvo je poravnano, ko predmet jamstva ne obstaja več. Uveljavlja se, ko so izpolnjeni pogoji, da se od poroka zahteva plačilo.

2. POJASNILA K BILANCI STANJA

DOLGOROČNA SREDSTVA

2.1 NEOPREDMETENA OSNOVNA SREDSTVA

v mio. EUR Znesek Bruto knjigovodska vrednost na dan 31. decembra 2007 105 Pridobitve 30 Odtujitve (3) Prerazporeditve med kategorijami sredstev 0 Druge spremembe 2 Bruto knjigovodska vrednost na dan 31. decembra 2008 134 Nabrana amortizacija na dan 31. decembra 2007 61 Stroški amortizacije za zadevno leto 19 Odtujitve (2) Prerazporeditve med kategorijami sredstev 0 Druge spremembe 0 Nabrana amortizacija na dan 31. decembra 2008 78 NETO KNJIGOVODSKA VREDNOST NA DAN 31. decembra 2008 56 Neto knjigovodska vrednost na dan 31. decembra 2007 44

Zneski se nanašajo predvsem na računalniško programsko opremo.

2.2 OPREDMETENA OSNOVNA SREDSTVA

V nekaterih državah se vrednost zemljišča ne more ločiti od vrednosti zgradbe, saj je bilo oboje kupljeno kot celota. Vrednost zemljišča, ki ni predmet amortizacije, se ne oceni ločeno, razen če to postane nujno, tj. za naknadne odhodke, kot je gradnja nove nepremičnine ali delna prodaja.

OPREDMETENA OSNOVNA SREDSTVA

v mio. EUR Zemljišča in stavbe Naprave in oprema Pohištvo in vozila Računalniška strojna oprema Druga opredmetena sredstva Finančni najemi Sredstva v gradnji Skupaj Bruto knjigovodska vrednost na dan 31. decembra 2007 3 860 350 194 446 115 1 943 332 7 240 Pridobitve 38 24 16 59 23 368 115 643 Odtujitve (16) (30) (14) (54) (9) 0 0 (123) Prerazporeditve med kategorijami sredstev 3 3 1 0 13 310 (330) 0 Druge spremembe 17 21 8 15 9 0 5 75 Bruto knjigovodska vrednost na dan 31. decembra 2008 3 902 368 205 466 151 2 621 122 7 835 Nabrana amortizacija na dan 31. decembra 2007 1 506 281 142 333 81 374 2 717 Stroški amortizacije za zadevno leto 122 29 16 62 13 77 319 Odpis amortizacije (15) 0 (1) (1) 0 0 (17) Odtujitve (5) (30) (10) (50) (9) 0 (104) Prerazporeditve med kategorijami sredstev 89 (1) 0 0 0 (88) 0 Druge spremembe (81) 21 2 5 7 85 39 Nabrana amortizacija na dan 31. decembra 2008 1 616 300 149 349 92 448 2 954 ČISTA KNJIGOVODSKA VREDNOST NA DAN 31. DECEMBRA 2008 2 286 68 56 117 59 2 173 122 4 881 Čista knjigovodska vrednost na dan 31. decembra 2007 2 354 69 52 113 34 1 569 332 4 523

Stroški, ki jih je treba še plačati v zvezi s finančnimi najemi in podobnimi upravičenostmi, so v bilanci stanja prikazani pri dolgoročnih in kratkoročnih obveznostih (glej tudi pojasnili 2.15 in 2.18.1). Razčlenitev teh stroškov:

FINANČNI NAJEMI

v mio. EUR Opis Kumulativni stroški (A) Prihodnji zneski, ki jih bo treba plačati Vrednost skupaj Naknadni odhodki za sredstva Vrednost sredstva Amortizacija Čista knjigovodska vrednost < 1 leto > 1 leto > 5 let Obveznost skupaj (B) A + B (C) A + B + C (E) A + B + C + E Zemljišča in zgradbe 732 47 239 1 520 1 806 2 538 61 2 599 (442) 2 157 Druga opredmetena sredstva 6 5 11 0 16 22 0 22 (6) 16 Skupaj na dan 31.12.2008 738 52 250 1 520 1 822 2 560 61 2 621 (448) 2 173 Skupaj na dan 31.12.2007 331 32 170 1 349 1 551 1 882 61 1 943 (374) 1 569

2.3 DOLGOROČNE FINANČNE NALOŽBE

v mio. EUR Pojasnilo Stanje na dan 31.12.2008 Stanje na dan 31.12.2007 Naložbe v pridružene subjekte 2.3.1 278 246 Deleži v skupnih podjetjih 2.3.2 145 32 Jamstveni sklad 2.3.3 1 091 1 149 Za prodajo razpoložljiva sredstva 2.3.4 564 533 Sredstva v posesti za trgovanje 2.3.4 0 13 Naložbe skupaj 2 078 1 973

Ta postavka zajema naložbe, katerih namen je vzpostaviti trajne vezi in podporo dejavnostim Evropskih skupnosti. Vključuje tudi čista sredstva Jamstvenega sklada.

2.3.1 Naložbe v pridružene subjekte: Evropski investicijski sklad (EIS)

v mio. EUR Znesek Znesek na dan 31. decembra 2007 246 Pridobitve 33 Delež čistega presežka/(primanjkljaja) 10 Drugo gibanje lastniškega kapitala (dividenda) (11) Znesek na dan 31. decembra 2008 278

Evropski investicijski sklad (EIS) je finančna institucija Evropske unije, specializirana za zagotavljanje rizičnega kapitala in jamstev za MSP. Na podlagi Sklepa Sveta z dne 6. junija 1994 sta Evropski Skupnosti, ki ju je zastopala Komisija, prvotno vpisali skupno 600 milijonov ECU kapitala EIS, kar je 600 delnic ali 30 % kapitala EIS. Po povečanju kapitala leta 2007 je Komisija vpisala dodatne delnice, kar pomeni, da je na dan 31. decembra 2008 vpisala skupni znesek v višini 786 milijonov EUR (od 2 865 milijonov EUR) osnovnega kapitala za EIS To pomeni 27,43 % skupnega osnovnega kapitala EIS. Komisija je vplačala 20 %, razlika nevpoklicanega kapitala pa je znašala 629 milijonov EUR – glej tudi pojasnilo 5.13.2.

Po sporazumu med Komisijo in Evropsko investicijsko banko (EIB), podpisanem leta 2005, ima Komisija pravico, da lahko kadar koli proda svoje delnice EIB po ceni, ki ustreza vrednotenju EIS, deljenemu s skupnim številom izdanih delnic. Vrednost prodajne možnosti je blizu nič, saj je formula, uporabljena za določanje prodajne cene delnic, podobna formuli, uporabljeni za določanje čistega lastniškega kapitala EIS.

Naložba Skupnosti v EIS se v skladu z računovodskimi pravili ES obračuna po kapitalski metodi. Tako je delež Skupnosti ovrednoten na 27,43 % čistih sredstev EIS, kar je na dan 31. decembra 2008 znašalo 278 milijonov EUR (leta 2007: 246 milijonov EUR), od tega se 10 milijonov EUR nanaša na rezultat za leto 2008. Leta 2008 je bila prejeta dividenda v višini 6 milijonov EUR v zvezi s proračunskim letom 2007.

2.3.2 Deleži v skupnih podjetjih

v mio. EUR Galileo SESAR ITER Skupaj Znesek na dan 31. decembra 2007 0 10 22 32 Pridobitve 0 100 69 169 Delež čistega presežka/(primanjkljaja) 0 (7) (49) (56) Znesek na dan 31. decembra 2008 0 103 42 145

Program Galileo

Za izvajanje faze validacije v orbiti programa Galileo se je z Uredbo Sveta (ES) št. 876/2002 ustanovilo skupno podjetje v smislu člena 171 Pogodbe za štiriletno obdobje (2002–2006). Cilj tega pravnega subjekta je bil zagotoviti enotnost uprave in finančni nadzor programa Galileo med njegovim razvojem ter za ta namen sprostiti sredstva, dodeljena navedenemu programu. Ustanovni člani so bili Evropski skupnosti, ki ju je zastopala Komisija, in Evropska vesoljska agencija. Komisija je s subvencijami, odobrenimi v okviru proračuna vseevropskih omrežij (TEN), dala skupnemu podjetju Galileo na razpolago sredstva za sofinanciranje dejavnosti, povezanih s fazo validacije v orbiti.

Konec leta 2006 se je za skupno podjetje Galileo začel postopek likvidacije, ki je še v teku. Čista sredstva kupnega podjetja Galileo v likvidaciji so konec leta znašala 0 EUR. Skupno podjetje Galileo se obračuna po kapitalski metodi. Ker subjekt leta 2008 ni bil dejaven in je bil še vedno v postopku likvidacije, niso nastali nobeni prihodki niti odhodki. Vrednost naložbe na dan 31. decembra 2008 je znašala 0 EUR, kar je naložba v višini 585 milijonov EUR, zmanjšana za delež nakopičenih izgub v višini 585 milijonov EUR.

Nadzorni organ za evropski GNSS, agencija Skupnosti, ustanovljena leta 2004 in vključena v konsolidirani zaključni račun Skupnosti, je 1. januarja 2007 uradno prevzela odgovornost od skupnega podjetja Galileo, ker se je za zanj začel postopek likvidacije. Čeprav je bilo prvotno načrtovano, da bo ta novi organ upravljal javno-zasebno partnerstvo, se bo v skladu z odločitvijo Sveta iz novembra 2007 program Galileo zdaj v celoti financiral iz proračuna EU. Poleg tega je na podlagi Uredbe (ES) št. 638/2008 z dne 25. julija 2008 zdaj Komisija tista, ki upravlja ta program v imenu Evropskih skupnosti. Leta 2009 naj bi Komisija in Evropska vesoljska agencija podpisali sporazum, ki bo razjasnil nekatera praktična vprašanja, vključno s prenosom ustvarjenih sredstev na Komisijo ob koncu faze validacije v orbiti (po predvidevanjih konec leta 2010).

Treba je omeniti, da je Komisija do konca leta 2008 in vključno s prej navedeno naložbo v skupno podjetje Galileo plačala 795 milijonov EUR za fazo validacije v orbiti programa Galileo. Ker je ta program trenutno še v raziskovalni fazi, je bil porabljeni denar v skladu z računovodskimi pravili ES prikazan kot odhodki, pripoznala se niso nobena neopredmetena dolgoročna sredstva. Take odhodke bo mogoče usredstviti šele, ko bo projekt prešel v razvojno fazo. Skupen (okvirni) prispevek Komisije, ki je predviden za naslednjo fazo programa Galileo (obdobje 2008−2013), znaša 2 645 milijonov EUR.

SESAR

Cilj tega skupnega podjetja je zagotoviti posodobitev evropskega sistema upravljanja zračnega prometa in hitro izvedbo osrednjega načrta za upravljanje zračnega prometa v Evropi z usklajevanjem in združevanjem vseh ustreznih raziskovalnih in razvojnih prizadevanj v Skupnostih. Skupno podjetje SESAR je začelo delovati sredi leta 2007 in bo prenehalo obstajati osem let po datumu, ko je Svet potrdil osrednji načrt za upravljanje zračnega prometa v Evropi. Ustanovni člani skupnega podjetja SESAR so Evropski skupnosti, ki ju zastopa Komisija, in Evropska organizacija za varnost zračne plovbe (Eurocontrol), ki jo zastopa njena agencija. Število glasov, ki jih imajo člani, je skladno z njihovimi prispevki, vendar imata oba ustanovna člana najmanj 25 % glasovalnih pravic. Komisija je na dan 31. decembra 2008 prispevala 91,73 % skupnega prispevka vseh podvižnikov v skupnem podjetju SESAR. Skupni (okvirni) prispevek Komisije, ki je predviden za skupno podjetje SESAR (obdobje 2007−2016), znaša 700 milijonov EUR. Kapitalska naložba Evropskih skupnosti v to skupno podjetje temelji na računovodskih izkazih skupnega podjetja SESAR, ki zajemajo obdobje od 10. avgusta 2007 (začetek delovanja) do 31. decembra 2008, v skladu s členom 5 finančne uredbe za skupno podjetje SESAR.

Mednarodna organizacija za fuzijsko energijo ITER (ITER)

V Mednarodni organizaciji za fuzijsko energijo ITER sodelujejo Evropski skupnosti in šest drugih podjetij iz Kitajske, Indije, Rusije, Koreje, Japonske in ZDA. Organizacija ITER je bila ustanovljena, da upravlja naprave ITER, spodbuja laboratorije, druge ustanove in osebje, ki sodelujejo pri programih članic za raziskave in razvoj fuzijske energije, pri izkoriščanju naprav ITER, krepi javno razumevanje in sprejemanje fuzijske energije ter izvaja vse druge dejavnosti, ki so potrebne za doseganje njenega namena. Glasovalne pravice članov so skladne z njihovimi prispevki, vendar se na splošno vse odločitve sprejmejo s soglasjem. Komisija je na dan 31. decembra 2008 prispevala 48,46 % celotne naložbe v organizacijo ITER. Skupni (okvirni) prispevek Komisije, ki je predviden za organizacijo ITER (obdobje 2007−2041), znaša 7 649 milijonov EUR.

2.3.3 Jamstveni sklad

ČISTA SREDSTVA JAMSTVENEGA SKLADA (4)

v mio. EUR Stanje na dan 31.12.2008 Stanje na dan 31.12.2007 Za prodajo razpoložljiva sredstva 887 901 Denarna sredstva in njihovi ustrezniki 205 249 Sredstva skupaj 1 092 1 150 Obveznosti skupaj (1) (1) Čista sredstva 1 091 1 149

Jamstveni sklad za zunanje ukrepe krije posojila, za katera dasta Skupnosti jamstvo na podlagi sklepa Sveta, zlasti posojila Evropske investicijske banke (EIB) zunaj Evropske unije in posojila v okviru makrofinančne pomoči ter posojila Euratom zunaj Evropske unije. Gre za dolgoročni instrument, ki zajema vsa neodplačana posojila, za katera jamčita Skupnosti, in se zato lahko obravnava kot dolgoročna naložba. To je razvidno iz dejstva, da je zapadlost skoraj 88 % sredstev, razpoložljivih za prodajo, med 1 in 10 let (glej tudi pojasnilo 7.9). Sklad se financira s plačili iz splošnega proračuna Skupnosti, ki so enaka 9 % vrednosti investiranega kapitala poslov, prihodkov od obresti na investirana sredstva Sklada in izterjanih zneskov v primeru zamude dolžnikov, za katere je Sklad že moral aktivirati svoje jamstvo. Presežek ciljnega letnega zneska se plača nazaj v posebno postavko v izkazu prihodkov splošnega proračuna Evropskih skupnosti.

Evropski skupnosti morata vključiti rezervo za jamstva za kritje posojil tretjim državam. Namen te rezerve je kriti potrebe Jamstvenega sklada in po potrebi aktiviranih jamstev, ki presegajo razpoložljivi znesek v Skladu, tako da ti zneski lahko bremenijo proračun. Ta rezerva v znesku 1 276 milijonov EUR ustreza ciljnemu znesku v višini 9 % neodplačanih posojil na dan 31. decembra 2008. Čista sredstva Sklada so na dan 31. decembra 2008 znašala 1 091 milijonov EUR. Razlika med čistimi sredstvi in zneskom rezerve ustreza znesku, ki ga je iz proračuna EU treba plačati Skladu, tj. 185 milijonov EUR. Spremembe poštene vrednosti pri portfelju za prodajo razpoložljivih dolžniških vrednostnih papirjev so bile leta 2008 pripoznane v lastniškem kapitalu, in sicer v višini 15 milijonov EUR. Leta 2007 je ustrezni znesek znašal 19 milijonov EUR.

Strategije obvladovanja finančnih tveganj Jamstvenega sklada so opisane v pojasnilu 7.

2.3.4 Druge naložbe

2.3.4.1 Za prodajo razpoložljiva sredstva

Ta postavka vključuje naložbe in udeležbe, ki so bile nabavljene, da bi se upravičencem pomagale razviti njihove poslovne dejavnosti.

DOLGOROČNA ZA PRODAJO RAZPOLOŽLJIVA SREDSTVA

v mio. EUR EBRD Posli rizičnega kapitala Sklad za zagon pri ETF EFSE Drugo Skupaj Zneski na dan 31.12.2007 157 218 98 55 5 533 Pridobitve 0 17 51 7 1 76 Odtujitve/odtegnitve 0 (27) (4) 0 (2) (33) Prenos revalorizacijskega presežka/(primanjkljaja) v lastniški kapital 0 1 (6) 5 (1) (1) Izguba zaradi oslabitve 0 (5) (6) 0 0 (11) Zneski na dan 31.12.2008 157 204 133 67 3 564

Naložba v Evropsko banko za obnovo in razvoj (European Bank for Reconstruction and Development – EBRD)

Komisija je vpisala 3 % skupnega kapitala EBRD v višini 20 milijard EUR. Na datum bilance stanja je vpoklicani kapital znašal 157 milijonov EUR, od katerih je bilo plačanih 156 milijonov EUR. Neporavnana plačila vpoklicanega kapitala (1 milijon EUR) so zajeta med kratkoročnimi obveznostmi in izkazana po odplačni vrednosti. Neporavnana plačila nevpoklicanega kapitala znašajo 443 milijonov EUR in so vključena kot pogojne obveznosti med zunajbilančne postavke. Ker EBRD ne kotira na nobeni borzi in glede na pogodbene omejitve, vključene v statut EBRD, ki se med drugim nanašajo na prodajo deležev, omejeno na nabavno vrednost in dovoljeno samo obstoječim delničarjem, se delež Komisije vrednoti po nabavni vrednosti, zmanjšani za morebitne delne odpise zaradi oslabitve.

Posli rizičnega kapitala

V okviru poslov rizičnega kapitala so zneski odobreni finančnim posrednikom za financiranje kapitalskih naložb. Čeprav imajo nekatere od teh pogodb značilnosti posojil, celoten portfelj šteje za posredne kapitalske naložbe, ker velika večina teh pogodb o financiranju nima osnovnih in sestavnih značilnosti posojila (saj ne vsebujejo niti fiksnih odplačilnih rokov niti obrestne mere, odobrene za glavnico). Te naložbe so izkazane po nabavni vrednosti, zmanjšani za morebitne rezervacije za oslabitev, saj ni razpoložljivih objavljenih tržnih cen na delujočem trgu, njihove poštene vrednosti pa trenutno ni mogoče zanesljivo izmeriti.

Druge naložbe

Najpomembnejši zneski zadevajo program za rast in zaposlovanje, večletni program ter program za konkurenčnost in inovacije, ki so pod skrbništvom EIS ter podpirajo ustanavljanje in financiranje zagona MSP z vlaganjem v primerne specializirane sklade tveganega kapitala (133 milijonov EUR). Vključenih je tudi 67 milijonov EUR za Evropski sklad za jugovzhodno Evropo (EFSE), ki je investicijska družba s spremenljivim delniškim kapitalom (SICAV). Splošni cilj sklada EFSE je spodbujanje gospodarskega razvoja in blaginje v jugovzhodni Evropi s trajnostnim zagotavljanjem dodatnega razvojnega financiranja preko lokalnih finančnih posrednikov. Skupnosti imata trenutno okrog 14,7 % glasovalnih pravic.

2.3.4.2 Sredstva v posesti za trgovanje

Glej 2.8.2, ti zneski se zdaj navezujejo na kratkoročna sredstva.

2.4 POSOJILA

Ta postavka zajema zneske posojil, ki se dolgujejo Skupnostma in zapadejo pozneje kot v enem letu:

v mio. EUR Stanje na dan 31.12.2008 Stanje na dan 31.12.2007 Posojila, odobrena iz proračuna ES in ESPJ 179 189 Posojila, odobrena iz izposojenih finančnih sredstev 3 386 1 617 Čista sredstva 3 565 1 806

2.4.1 Posojila, odobrena iz proračuna Evropskih skupnosti in ESPJ v likvidaciji

v mio. EUR Posojila s posebnimi pogoji ESPJ v likvidaciji Skupaj Skupaj na dan 31.12.2007 155 34 189 Vračila (17) (8) (25) Spremembe knjigovodske vrednosti 12 3 15 Skupaj na dan 31.12.2008 150 29 179

Posojila s posebnimi pogoji

Ta postavka zajema posojila s posebnimi pogoji, odobrena po ugodnejših obrestnih merah kot del sodelovanja z državami nečlanicami. Vsi zneski zapadejo več kot 12 mesecev po koncu leta. Efektivne obrestne mere za ta posojila se gibljejo med 7,39 % in 12,36 %.

Stanovanjska posojila ESPJ v likvidaciji

Stanovanjska posojila so posojila, ki jih ESPJ v likvidaciji odobri iz lastnih sredstev v skladu s členom 54 in členom 54(2) Pogodbe ESPJ. Ta posojila so odobrena po fiksni enoodstotni obrestni meri, zato se štejejo za posojila po ugodnejših obrestnih merah. Efektivne obrestne mere za ta posojila se gibljejo med 2,806 % in 22,643 %. Pri teh posojilih se iz prak