30.

Poglavju 2 se doda naslednji oddelek: „Oddelek 7 Izpostavljenosti prenesenemu kreditnemu tveganju Člen 122a 1. Kreditna institucija, kadar ne deluje kot originator, sponzor ali prvotni posojilodajalec, je lahko izpostavljena kreditnemu tveganju pozicije listinjenja v svoji trgovalni knjigi ali bančni knjigi le, če so originator, sponzor ali prvotni posojilodajalec kreditni instituciji razkrili, da bodo trajno zadržali pomemben neto ekonomski delež, ki bo v vsakem primeru vsaj 5 %. Za namene tega člena ‚zadržanje neto ekonomskega deleža‘ pomeni: (a) zadržanje vsaj 5 % nominalne vrednosti vsake tranše, prodane ali prenesene na vlagatelje; (b) v primeru listinjenja obnavljajočih se izpostavljenosti zadržanje deleža originatorja v višini vsaj 5 % nominalne vrednosti listinjenih izpostavljenosti; (c) zadržanje naključno izbranih izpostavljenosti, ki so enakovredne vsaj 5 % nominalne vrednosti listinjenih izpostavljenosti, če bi bile te sicer listinjene v listinjenju, pod pogojem, da je število potencialno listinjenih izpostavljenosti ob izvedbi listinjenja vsaj 100, ali (d) zadržanje tranše prve izgube in po potrebi drugih tranš, ki imajo enak ali strožji profil tveganja kot tiste, ki so prenesene ali prodane vlagateljem in ki ne zapadejo prej kot tiste, ki so prenesene ali prodane vlagateljem, tako da je zadržanje enako vsaj 5 % nominalne vrednosti listinjenih izpostavljenosti. Neto ekonomski delež se izračuna ob izvedbi listinjenja in se vzdržuje na trajni podlagi. Zanj se ne sme uporabljati nikakršno zmanjševanje kreditnega tveganja niti kratke pozicije ali druga varovala. Neto ekonomski delež se za zunajbilančne postavke določi na podlagi hipotetične vrednosti. Za namene tega člena ‚trajna podlaga‘ pomeni, da zadržane pozicije, delež ali izpostavljenosti niso varovani ali prodani. Za vsako listinjenje velja samo ena zahteva za zadržanje. 2. Če nadrejena kreditna institucija EU ali finančni holding EU ali ena izmed njunih podrejenih družb kot originator ali sponzor listini izpostavljenosti več kreditnih institucij, investicijskih podjetij ali drugih finančnih institucij, vključenih v nadzor na konsolidirani osnovi, se lahko zahteva iz odstavka 1 izpolni na osnovi konsolidiranega stanja povezane nadrejene kreditne institucije EU ali finančnega holdinga EU. Ta odstavek se uporablja le, če so se kreditne institucije, investicijska podjetja ali finančne institucije, ki so ustvarile listinjene izpostavljenosti, obvezale, da bodo izpolnile zahteve iz odstavka 6 ter originatorju ali sponzorju in nadrejeni kreditni instituciji EU ali finančnemu holdingu EU pravočasno predložile informacije, potrebne za izpolnitev zahtev iz odstavka 7. 3. Odstavek 1 se ne uporablja, če so listinjene izpostavljenosti terjatve ali pogojne terjatve do naslednjih teles oziroma terjatve ali pogojne terjatve, za katere v celoti, brezpogojno in nepreklicno jamčijo naslednja telesa: (a) enote centralne ravni držav ali centralne banke; (b) enote regionalne ravni držav, enote lokalne ravni držav in osebe javnega sektorja držav članic; (c) institucije, ki jim je dodeljena 50 % ali manjša utež tveganja v skladu s členi 78 do 83; ali (d) multilateralne razvojne banke. Odstavek 1 se ne uporablja za: (a) transakcije, ki temeljijo na jasnem, preglednem in dostopnem indeksu, če so osnovni referenčni subjekti enaki tistim, ki sestavljajo indeks subjektov, s katerim se veliko trguje, ali če so to drugi prenosni vrednostni papirji, razen pozicij listinjenja; (b) posojila bančnih konzorcijev, odkupljene denarne terjatve ali zamenjave neplačil, če se ti instrumenti ne uporabljajo za oblikovanje in/ali varovanje listinjenja, zajetega v odstavku 1. 4. Kreditne institucije morajo biti pred naložbami in po potrebi po njih pristojnim organom za vsako svojo pozicijo listinjenja sposobne dokazati, da dobro razumejo formalne politike in postopke, primerne za njihovo trgovalno knjigo in bančno knjigo ter sorazmerne s profilom tveganja njihovih naložb v pozicijah listinjenja, za analizo in evidentiranje in da jih tudi izvajajo: (a) informacije, ki jih originatorji ali sponzorji razkrijejo po odstavku 1 za določitev neto ekonomskega deleža, ki ga stalno ohranjajo v listinjenju; (b) značilnosti tveganja posamezne pozicije listinjenja; (c) značilnosti tveganja osnovnih izpostavljenosti pozicije listinjenja; (d) dobro ime in dejanske izgube pri prejšnjih listinjenjih originatorjev ali sponzorjev v zadevnih kategorijah osnovnih izpostavljenosti pozicije listinjenja; (e) izjave in razkritja originatorjev ali sponzorjev oziroma njihovih zastopnikov ali svetovalcev o svoji skrbnosti za listinjene izpostavljenosti in po potrebi v zvezi s kakovostjo zavarovanja za kritje listinjenih izpostavljenosti; (f) kjer je primerno, metodologije in koncepte, na katerih temelji vrednotenje zavarovanja za kritje listinjenih izpostavljenosti ter politike, ki jih sprejmejo originatorji ali sponzorji, da zagotovijo neodvisnost ocenjevalca; in (g) vse strukturne lastnosti listinjenja, ki lahko bistveno vplivajo na kvaliteto pozicij listinjenja kreditne institucije. Kreditne institucije redno izvajajo lastna testiranja izjemnih situacij, ki ustrezajo njihovim pozicijam listinjenja. V ta namen se lahko kreditne institucije zanašajo na finančne modele, ki jih razvija ECAI, pod pogojem, da kreditne institucije lahko na zahtevo dokažejo, da so pred naložbami ustrezno skrbele, da so ovrednotile ustrezne predpostavke in strukturiranje modelov ter razumele metodologijo, predpostavke in rezultate. 5. Kreditne institucije, kadar ne delujejo kot originatorji ali sponzorji ali prvotni posojilodajalci, vzpostavijo formalne postopke, primerne za njihovo trgovalno knjigo in bančno knjigo ter sorazmerne s profilom tveganja njihovih naložb v pozicijah listinjenja, za stalno in časovno ustrezno spremljanje informacij glede kvalitete osnovnih izpostavljenosti njihovih pozicij listinjenja. Kjer je primerno, to vključuje vrsto izpostavljenosti, odstotek posojil, zapadlih pred več kot 30, 60 in 90 dnevi, stopnje naplačil, stopnje predčasnih plačil, posojila v izvršilnem postopku, vrsto zavarovanja in zasedenost ter porazdelitev pogostnosti kreditnih točk ali drugih meril kreditne sposobnosti za osnovne izpostavljenosti, panožno in geografsko razpršitev, porazdelitev pogostnosti razmerij med posojilom in vrednostjo zavarovanja z obsegi, ki omogočajo lažjo ustrezno analizo občutljivosti. Če so osnovne izpostavljenosti same pozicije listinjenja, kreditne institucije poleg informacij iz tega pododstavka o tranšah, ki so osnovne izpostavljenosti listinjenja, npr. imena izdajatelja in kreditne kvalitete, spremljajo tudi informacije o značilnostih in kvaliteti paketov osnovnih izpostavljenosti navedenih tranš. Kreditne institucije dobro poznajo vse strukturne značilnosti posla listinjenja, ki bi bistveno vplivale na kvaliteto njihovih izpostavljenosti do poslov, kot so poravnava pogodbenih obveznosti po kaskadnem načelu in z njim povezani sprožilci, izboljšave kreditne kvalitete, izboljšave likvidnosti, sprožilci tržne vrednosti in za posamezen posel značilna opredelitev neizpolnitve obveznosti. Če so zahteve iz odstavkov 4, 7 in tega odstavka zaradi malomarnosti ali opustitve kreditne institucije bistveno neizpolnjene, države članice zagotovijo, da pristojni organi naložijo sorazmerno dodatno utež tveganja, ki znaša najmanj 250 % uteži tveganja (z zgornjo mejo 1 250 %), ki bi brez tega odstavka veljala za zadevne pozicije listinjenja v skladu z delom 4 Priloge IX, ter postopno povečajo utež tveganja z vsako naslednjo kršitvijo določb o primerni skrbnosti. Pristojni organi upoštevajo izjeme za nekatera listinjenja, predvidena v odstavku 3, tako da zmanjšajo utež tveganja, ki bi jo sicer naložili v skladu s tem členom v zvezi z listinjenjem, za katerega velja odstavek 3. 6. Kreditne institucije sponzorji in kreditne institucije originatorji uporabijo za izpostavljenosti, ki se bodo listinile, ista zanesljiva in jasno opredeljena merila za odobritev kreditov v skladu z zahtevami točke 3 Priloge V, kot se uporabljajo za izpostavljenosti, ki jih bodo zadržale v svoji knjigi. V ta namen kreditne institucije sponzorji in kreditne institucije originatorji uporabijo iste postopke za odobritev in po potrebi za spremembo, obnavljanje in ponovno financiranje kreditov. Kreditne institucije uporabijo iste standarde za analizo tudi za udeležbe ali prevzem izdaj listinjenja, kupljenih od tretjih strani, ne glede na to, ali bodo te udeležbe ali prevzem v tržni ali bančni knjigi. Če zahteve iz prvega pododstavka tega odstavka niso izpolnjene, kreditna institucija originator ne uporablja člena 95(1), poleg tega pa kreditna institucija originator listinjene izpostavljenosti vključi v izračun kapitalskih zahtev v skladu s to direktivo. 7. Kreditne institucije sponzorji in kreditne institucije originatorji vlagateljem sporočijo stopnjo svoje obveznosti v skladu z odstavkom 1, da zadržijo neto ekonomski delež v listinjenju. Kreditne institucije sponzorji in kreditne institucije originatorji morebitnim vlagateljem zagotovijo dostop do vseh pomembnih podatkov o kreditni kvaliteti in uspešnosti posameznih osnovnih izpostavljenosti, denarnih tokov in zavarovanju za kritje izpostavljenosti listinjenju ter podatkov, ki so potrebni za izvedbo obsežnih in dobro premišljenih testov izjemnih situacij glede denarnih tokov in vrednosti zavarovanja za kritje osnovnih izpostavljenosti. V ta namen se pomembne podatke določi na dan zaključka listinjenja oziroma na poznejši datum, če je to potrebno zaradi narave listinjenja. 8. Odstavki 1 do 7 se uporabljajo za nova listinjenja, izdana na ali po 1. januarju 2011. Odstavki od 1 do 7 se po 31. decembru 2014 uporabljajo za obstoječa listinjenja, kjer se po tem datumu dodajo nove osnovne izpostavljenosti ali se nadomestijo. Pristojni organi se lahko odločijo, da v razmerah splošne tržne likvidnostne motnje začasno zadržijo zahteve iz odstavkov 1 in 2. 9. Pristojni organi razkrijejo naslednje podatke: (a) do 31. decembra 2010 splošna merila in metodologije, sprejete za pregled skladnosti z odstavki 1 do 7; (b) brez poseganja v določbe iz dela 2 poglavja 1 povzetek izida nadzorniškega pregleda in opis ukrepov, naloženih v ugotovljenih primerih neskladnosti z odstavki 1 do 7, vsako leto od 31. decembra 2011. Za zahtevo iz tega odstavka se uporablja drugi pododstavek člena 144. 10. Odbor evropskih bančnih nadzornikov Komisiji vsako leto poroča o tem, ali pristojni organi izpolnjujejo zahteve tega člena. Odbor evropskih bančnih nadzornikov pripravi smernice za konvergenco nadzornih praks v zvezi s tem členom, vključno z ukrepi, sprejetimi v primeru kršitve obveznosti primerne skrbnosti ali obvladovanja tveganja.“.