UREDBA (EU) 2020/698 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 25. maja 2020

o posebnih in začasnih ukrepih zaradi izbruha COVID-19 glede obnovitve ali podaljšanja nekaterih potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj in pooblastil ter odloga nekaterih rednih preverjanj in rednih usposabljanj na nekaterih področjih prometne zakonodaje

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 91 in člena 100(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

po posvetovanju z Evropskim ekonomsko-socialnim odborom,

po posvetovanju z Odborom regij,

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (1),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Izbruh COVID-19 in z njim povezana javnozdravstvena kriza predstavljata izziv brez primere za države članice ter nalagata veliko breme nacionalnim organom, državljanom Unije in gospodarskim subjektom, zlasti prevoznikom. Javnozdravstvena kriza je povzročila izjemne okoliščine, ki vplivajo na običajno dejavnost pristojnih organov v državah članicah, kakor tudi delo prevoznih podjetij, kar zadeva upravne formalnosti, ki jih je treba opraviti v različnih prometnih sektorjih, in ki jih ob sprejetju ustreznih ukrepov ni bilo mogoče razumno predvideti. Te izjemne okoliščine močno vplivajo na različna področja, zajeta v prometnem pravu Unije.

(2) Zlasti prevozniki in druge zadevne osebe morda ne morejo opraviti potrebnih formalnosti ali postopkov za zagotovitev skladnosti z nekaterimi določbami prava Unije v zvezi z obnovitvijo ali podaljšanjem potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj ali pooblastil ali za izvedbo drugih ukrepov, potrebnih za ohranitev njihove veljavnosti. Iz istih razlogov pristojni organi držav članic morda ne morejo izpolniti obveznosti iz prava Unije in zagotoviti obdelave ustreznih prošenj prevoznikov pred iztekom veljavnih rokov. Zato je treba sprejeti ukrepe za odpravo teh težav in za zagotovitev pravne varnosti in pravilnega delovanja zadevnih pravnih aktov. Treba bi bilo določiti ustrezne prilagoditve, zlasti v zvezi z nekaterimi roki, z možnostjo, da Komisija na podlagi zahteve, ki jo predloži katera koli država članica, odobri podaljšanja.

(3) Direktiva 2003/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2) določa pravila o temeljnih kvalifikacijah in rednem usposabljanju voznikov nekaterih cestnih vozil za prevoz blaga ali potnikov. Ti vozniki morajo imeti spričevalo o strokovni usposobljenosti (v nadaljnjem besedilu: spričevalo) in morajo z vozniškim dovoljenjem ali izkaznico o vozniških kvalifikacijah, na katerih je zabeleženo redno usposabljanje, dokazati, da so opravili redno usposabljanje. Zaradi težav imetnika spričevala pri opravljanju rednega usposabljanja in podaljšanju spričevala, ki potrjuje, da je redno usposabljanje opravljeno, ki so posledica izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ki se je v nekaterih državah članicah začel s 1. februarjem 2020, je treba podaljšati veljavnost tega spričevala za obdobje sedmih mesecev od datuma izteka njegove veljavnosti, da se zagotovi neprekinjeno opravljanje dejavnosti cestnega prevoza. Ukrepi v zvezi z zadevami, ki jih države članice sprejmejo v skladu s členom 8(2) in (3) Direktive 2003/59/ES, Prilogo I k Direktivi 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta (3) ali Prilogo II k Direktivi 2003/59/ES pred začetkom veljavnosti te uredbe, bi morali ostati veljavni.

(4) Direktiva 2006/126/ES določa pravila o vozniških dovoljenjih. Določa vzajemno priznavanje vozniških dovoljenj, ki jih izdajajo države članice na podlagi vzorca vozniškega dovoljenja Unije, ter vrsto minimalnih zahtev za ta dovoljenja. Zlasti določa, da morajo imeti vozniki motornih vozil veljavno vozniško dovoljenje, ki ga je treba ob izteku veljavnosti podaljšati ali v nekaterih primerih zamenjati. Zaradi težav pri podaljševanju vozniških dovoljenj, ki so posledica izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ki se je v nekaterih državah članicah začel s 1. februarjem 2020, je treba podaljšati veljavnost nekaterih vozniških dovoljenj za obdobje sedmih mesecev od datuma izteka njihove veljavnosti, da se zagotovi neprekinjena cestna mobilnost.

(5) Uredba (EU) št. 165/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (4) določa pravila o tahografih v cestnem prometu. Skladnost s pravili o času vožnje, delovnem času in času počitka, kot so določena v Uredbi (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (5) in Direktivi 2002/15/ES Evropskega parlamenta in Sveta (6), je bistvena za zagotavljanje poštene konkurence in varnosti v cestnem prometu. Zaradi potrebe po zagotovitvi neprekinjenega izvajanja storitev cestnega prevoza kljub težavam pri izvajanju rednih kontrolnih pregledov tahografov, ki so posledica izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, bi bilo treba kontrolne preglede iz člena 23(1) Uredbe (EU) št. 165/2014, ki bi morali biti izvedeni med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, izvesti najpozneje šest mesecev po datumu, na katerega naj bi bili opravljeni na podlagi navedenega člena. Iz istega razloga je zaradi težav pri podaljševanju in nadomeščanju vozniških kartic, ki so posledica izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, upravičeno, da se pristojnim organom držav članic za te namene odobri dodaten čas. V takih primerih bi morali vozniki imeti možnost in bi morali biti primorani poiskati izvedljive alternative za beleženje potrebnih informacij v zvezi s časom vožnje, delovnim časom in časom počitka, dokler ne prejmejo nove kartice.

(6) Direktiva 2014/45/EU Evropskega parlamenta in Sveta (7) določa pravila o rednih tehničnih pregledih motornih vozil in njihovih priklopnikov. Redni tehnični pregledi so kompleksna naloga za zagotovitev varnega in okoljsko sprejemljivega stanja vozil v času njihove uporabe. Zaradi težav pri izvajanju rednih tehničnih pregledov, ki so posledica izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ki se je v nekaterih državah članicah začel s 1. februarjem 2020, bi bilo treba redne tehnične preglede, ki naj bi se bili izvedli med 1. februarjem 2020 in 31. avgustom 2020, izvesti pozneje, vendar najpozneje sedem mesecev od prvotnega roka, zadevna potrdila pa bi morala ostati v veljavi do tega poznejšega datuma.

(7) Uredba (ES) št. 1071/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (8) določa skupna pravila glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika. Izbruh COVID-19 in z njim povezana javnozdravstvena kriza imata resne posledice za finančni položaj sektorja in nekatera prevozna podjetja ne izpolnjujejo več zahteve glede finančnega položaja. Glede na zmanjšano raven dejavnosti zaradi javnozdravstvene krize se pričakuje, da bodo podjetja potrebovala več časa kot običajno, da ponovno dokažejo trajno izpolnjevanje zahteve glede finančnega položaja. Zato je primerno najdaljši rok, določen za navedene namene v točki (c) člena 13(1) Uredbe (ES) št. 1071/2009 v zvezi z ocenami finančnega položaja prevoznih podjetij, ki zajemajo celotno ali del obdobja med 1. marcem 2020 in 30. septembrom 2020, podaljšati s šestih na dvanajst mesecev. Če je bilo tako neizpolnjevanje že ugotovljeno in se rok, ki ga je določil pristojni organ, še ni iztekel, bi moral pristojni organ imeti možnost ta rok podaljšati na skupno 12 mesecev.

(8) Uredbi (ES) št. 1072/2009 (9) in (ES) št. 1073/2009 (10) Evropskega parlamenta in Sveta določata skupna pravila za dostop do trga mednarodnega cestnega prevoza blaga oziroma za dostop do mednarodnega trga avtobusnih prevozov. Za opravljanje mednarodnega cestnega prevoza blaga in mednarodnega avtobusnega prevoza potnikov je med drugim potrebna licenca Skupnosti, vozniki, ki so državljani tretjih držav, in ki prevažajo blago, pa morajo imeti tudi potrdilo za voznike. Tudi za opravljanje linijskih avtobusnih prevozov je potrebno dovoljenje. Te licence, potrdila in dovoljenja se lahko podaljšajo, če se ugotovi, da so še vedno izpolnjeni vsi ustrezni pogoji. Zaradi težav pri podaljševanju licenc in potrdil, ki so posledica izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, je treba podaljšati veljavnost teh dokumentov za šest mesecev od datuma izteka njihove veljavnosti, da se zagotovi neprekinjeno opravljanje dejavnosti cestnega prevoza.

(9) Direktiva (EU) 2016/798 Evropskega parlamenta in Sveta (11) določa pravila o varnosti na železnici. Zaradi omejitev gibanja v kombinaciji z dodatno delovno obremenitvijo, povezano z zajezitvijo izbruha COVID-19, se nacionalni organi, prevozniki v železniškem prometu in upravljavci infrastrukture soočajo s težavami v zvezi s podaljšanjem enotnih varnostnih spričeval in, zaradi bližajočega se prenehanja veljavnosti obstoječih varnostnih pooblastil, z izdajo takih pooblastil za nadaljnje obdobje, zajeto v členu 10 oziroma 12 navedene direktive. Rok za podaljšanje enotnih varnostnih spričeval bi bilo zato treba podaljšati za šest mesecev, zadevna obstoječa enotna varnostna spričevala pa bi morala ostati ustrezno veljavna. Prav tako bi bilo treba za šest mesecev podaljšati veljavnost takih varnostnih pooblastil.

(10) Nekatere države članice so v skladu s členom 33(2) Direktive (EU) 2016/798 podaljšale obdobje za prenos navedene direktive. V teh državah članicah se zato še vedno uporabljajo pravila iz Direktive 2004/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta (12). Zato je treba tudi zagotoviti podaljšanje rokov za podaljšanje veljavnosti varnostnih spričeval in varnostnih pooblastil, izdanih na podlagi členov 10 in 11 Direktive 2004/49/ES, ter pojasniti, da zadevna varnostna spričevala in pooblastila ostanejo ustrezno veljavna.

(11) Direktiva 2007/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta (13) določa pravila o izdaji spričeval strojevodjem, ki upravljajo lokomotive in vlake na železniškem omrežju Unije. Člena 14(5) in 16 navedene direktive določata, da je veljavnost dovoljenj za strojevodje omejena na deset let in se redno preverja. Zaradi težav pri obnovitvi dovoljenj, ki so posledica izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, bi bilo treba dovoljenja, ki prenehajo veljati med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljšati za obdobje šestih mesecev od datuma poteka dovoljenja. Podobno bi bilo treba strojevodjem odobriti dodatno obdobje šestih mesecev, da opravijo redna preverjanja.

(12) Direktiva 2012/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta (14) vzpostavlja enotno evropsko železniško območje. Na podlagi člena 23(2) navedene direktive lahko licenčni organ izvede redni pregled za ugotovitev, da prevoznik v železniškem prometu izpolnjuje obveznosti, določene v poglavju III navedene direktive, ki veljajo za njegovo licenco. Na podlagi člena 24(3) navedene direktive lahko licenčni organi začasno odvzamejo ali prekličejo licenco zaradi neizpolnjevanja zahteve po finančni sposobnosti in lahko podelijo začasno licenco do reorganizacije prevoznika v železniškem prometu, pod pogojem, da varnost ni ogrožena. Zaradi izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, imajo licenčni organi resne težave pri izvajanju rednih pregledov v zvezi z obstoječimi licencami in pri sprejemanju ustreznih odločitev glede izdaje novih licenc po prenehanju veljavnosti začasne licence. Zato bi bilo treba roke za izvedbo rednih pregledov, ki se v skladu z navedeno direktivo iztečejo med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljšati za šest mesecev. Enako bi bilo treba veljavnost začasnih licenc, ki se izteče med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljšati za šest mesecev.

(13) V skladu s členom 25(2) Direktive 2012/34/EU morajo licenčni organi odločitve o prošnjah za licence sprejeti v treh mesecih po predložitvi vseh ustreznih informacij, še posebej podatkov iz Priloge III k navedeni direktivi. Zaradi težav pri sprejemanju ustreznih odločitev, ki so posledica izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, bi bilo treba navedeni rok podaljšati za šest mesecev.

(14) Prevozniki v železniškem prometu, ki so bili pred izbruhom COVID-19 finančno stabilni, se srečujejo z likvidnostnimi težavami, ki bi lahko sprožile začasen odvzem ali preklic njihove licence ali njeno nadomestitev z začasno licenco, brez da bi obstajala strukturna gospodarska potreba, da se to zgodi. Podelitev začasne licence na podlagi člena 24(3) Direktive 2012/34/EU bi lahko trgu poslala negativno sporočilo o zmožnosti prevoznikov v železniškem prometu, da preživijo, kar bi še poslabšalo njihove sicer začasne finančne težave. Zato bi bilo treba določiti, da bi moral licenčni organ, kadar na podlagi preverjanja, opravljenega v obdobju med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, ugotovi, da prevoznik v železniškem prometu ne more več izpolnjevati zahtev v zvezi s finančno sposobnostjo, imeti možnost, da se pred 31. avgustom 2020 odloči, da ne bo začasno odvzel ali preklical licence zadevnega prevoznika v železniškem prometu, pod pogojem, da ni ogrožena varnost in da obstaja realna možnost zadovoljive finančne obnove prevoznika v železniškem prometu v naslednjih šestih mesecih. Po 31. avgustu 2020 bi morala za prevoznika v železniškem prometu veljati splošna pravila iz člena 24(1) navedene direktive.

(15) Direktiva Sveta 96/50/ES (15) določa pogoje za pridobitev potrdil o usposobljenosti za voditelja čolnov za prevoz blaga in potnikov po celinskih plovnih poteh v Uniji. Imetniki potrdila o usposobljenosti za voditelja čolnov morajo ob dopolnitvi starosti 65 let opravljati redne zdravniške preglede. Zaradi ukrepov, sprejetih v zvezi z izbruhom COVID-19, in zlasti omejenega dostopa do zdravstvenih služb za zdravniške preglede, imetniki potrdila o usposobljenosti za voditelja čolnov morda ne morejo opraviti zahtevanega zdravniškega pregleda, ki naj bi ga opravili v obdobju, na katero se navedeni ukrepi nanašajo. Zato bi bilo treba v primerih, ko bi se rok za opravljanje zdravniškega pregleda sicer že iztekel ali bi se sicer iztekel med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, ta rok v vsakem zadevnem primeru podaljšati za šest mesecev. Potrdila o usposobljenosti za voditelja čolnov bi morala ostati ustrezno veljavna.

(16) Direktiva (EU) 2016/1629 Evropskega parlamenta in Sveta (16) določa tehnične predpise za plovila za plovbo po celinskih plovnih poteh. Člen 10 navedene direktive določa omejitev veljavnosti spričeval Unije za plovbo po celinskih plovnih poteh. Poleg tega člen 28 Direktive (EU) 2016/1629 določa, da dokumenti, ki spadajo na področje uporabe navedene direktive in so jih pristojni organi v državah članicah izdali pred 6. oktobrom 2018 na podlagi direktive, ki se je uporabljala pred tem, in sicer Direktive 2006/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (17), ostanejo veljavni do izteka njihove veljavnosti. Zaradi ukrepov, sprejetih v zvezi z izbruhom COVID-19, je pristojnim organom morda oteženo in včasih onemogočeno opravljanje tehničnih pregledov z namenom podaljšanja veljavnosti zadevnih spričeval ali, v primeru dokumentov iz člena 28 Direktive (EU) 2016/1629, njihove nadomestitve. Da bi omogočili nadaljnje obratovanje zadevnih plovil za plovbo po celinskih plovnih poteh, je zato primerno, da se veljavnost spričeval Unije za plovbo po celinskih plovnih poteh ter dokumenti s področja uporabe člena 28 Direktive (EU) 2016/1629, ki bi sicer že prenehali veljati ali bi sicer prenehali veljati med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljša za šest mesecev.

(17) Uredba (ES) št. 725/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (18) določa pravila o povečanju zaščite na ladjah in v pristaniščih. Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/65/ES (19) določa ukrepe za povečanje varnosti v pristaniščih zaradi groženj varnostnih incidentov. Poleg tega zagotavlja, da povečana varnost v pristaniščih koristi zaščitnim ukrepom, sprejetim na podlagi Uredbe (ES) št. 725/2004. Trenutna javnozdravstvena kriza organom držav članic otežuje izvajanje inšpekcijskih pregledov in drugih pregledov na področju pomorske varnosti z namenom obnovitve nekaterih dokumentov na področju pomorske varnosti. Zato je treba roke za pregled varnostnih ocen in varnostnih načrtov, ki se zahtevajo z navedenimi pravnimi akti Unije, podaljšati za razumno obdobje, da se državam članicam in industriji ladijskega prometa omogoči prožen in pragmatičen pristop ter da bistvene dobavne verige ostanejo odprte, ne da bi se ogrozila varnost. Na področju pomorske varnosti bi bilo treba prožnost odobriti tudi za urjenja in vaje, katerih izvedba v določenih časovnih okvirih se zahteva s pravnimi akti Unije s področja pomorske varnosti.

(18) Kadar država članica meni, da uporaba pravil, od katerih odstopa ta uredba, med drugim v zvezi z obnovitvijo ali podaljšanjem potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj ali pooblastil, zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali omejitev širjenja COVID-19, verjetno še ne bo izvedljiva tudi po datumih, določenih v tej uredbi, bi morala biti Komisija pooblaščena, da na zahtevo te države članice slednji dovoli, da dodatno podaljša obdobja, določena v tej uredbi, kot je ustrezno. Da bi se zagotovila pravna varnost in hkrati ne bi bila ogrožena varnost in varovanje v prometu, bi bilo treba tako podaljšanje omejiti na to, kar je potrebno glede na obdobje, v katerem izpolnjevanje formalnosti, postopkov, pregledov in usposabljanja verjetno še ne bo izvedljivo, in v nobenem primeru ne bi smelo biti daljše od šestih mesecev.

(19) Izbruh COVID-19 je prizadel celotno Unijo, vendar ne na enak način. Države članice so bile prizadete v različnem obsegu in v različnih obdobjih. Glede na to, da bi morala biti odstopanja od pravil, ki bi se običajno uporabljala, omejena na to, kar je potrebno, bi morale imeti države članice možnost, da v zvezi z Direktivo 2006/126/ES, Uredbo (EU) št. 165/2014, Direktivo 2014/45/EU, Uredbo (ES) št. 1072/2009, Uredbo (ES) št. 1073/2009 in Direktivo 2007/59/ES te pravne akte še naprej uporabljajo brez uporabe odstopanj iz te uredbe, kadar je uporaba navedenih pravnih aktov še vedno izvedljiva. Kadar je bila država članica soočena s takšnimi težavami, vendar je za njihovo ublažitev sprejela ustrezne nacionalne ukrepe, bi moralo veljati isto. Države članice, ki se odločijo uporabiti to možnost, pa ne bi smele ovirati nobenega gospodarskega subjekta ali posameznika, da se zanese na odstopanja iz te uredbe, ki se uporabljajo v drugi državi članici, in bi morale zlasti priznati vsa potrdila, spričevala, licence, dovoljenja in pooblastila, katerih veljavnost je bila podaljšana s to uredbo.

(20) Ker ciljev te uredbe, in sicer podaljšanja rokov, določenih v pravu Unije za obnovitev in podaljšanje obdobja veljavnosti nekaterih potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj in pooblastil, ter odloga nekaterih rednih preverjanj in rednega usposabljanja v odziv na izjemne okoliščine, nastale z izbruhom COVID-19 na področju prevoza v cestnem in železniškem prometu in po celinskih plovnih poteh ter pomorske varnosti, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi obsega in učinkov predlaganega ukrepa lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev.

(21) Zaradi nujnosti, ki jo narekujejo posebne okoliščine, nastale zaradi izbruha COVID-19, je bilo primerno določiti izjemo od roka osmih tednov iz člena 4 Protokola št. 1 o vlogi nacionalnih parlamentov v Evropski uniji, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji, Pogodbi o delovanju Evropske unije in Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo.

(22) Zaradi nepredvidljive in nenadne narave izbruha COVID-19 zadevnih ukrepov ni bilo mogoče sprejeti pravočasno. Zato bi morale določbe te uredbe zajemati tudi obdobje pred začetkom njene veljavnosti. Glede na naravo teh določb tak pristop ne povzroča kršitve legitimnih pričakovanj zadevnih oseb.

(23) Glede na nujno potrebo po takojšnji obravnavi okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19 na področju prevoza v cestnem in železniškem prometu in po celinskih plovnih poteh ter pomorske varnosti, in ob zagotovitvi državam članicam, v primeru, da se odločijo, da ne bodo uporabile nekaterih odstopanj, predvidenih v tej direktivi, zadostnega časa, da o tem obvestijo Komisijo, bi morala ta uredba nujno začeti veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije, da bi bilo obdobje pravne negotovosti, ki vpliva na številne organe in prevoznike v različnih prometnih sektorjih, zlasti kadar so se zadevni roki že iztekli, čim krajše –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1 Predmet urejanja Ta uredba določa posebne in začasne ukrepe, ki se uporabljajo za obnovitev in podaljšanje obdobja veljavnosti nekaterih potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj in pooblastil ter za odlog nekaterih rednih preverjanj in rednega usposabljanja v odziv na izjemne okoliščine, nastale z izbruhom COVID-19 na področjih prevoza v cestnem in železniškem prometu in po celinskih plovnih poteh ter pomorske varnosti.

Člen 2 Podaljšanje rokov, določenih v Direktivi 2003/59/ES 1. Ne glede na člen 8(2) in (3) Direktive 2003/59/ES se šteje, da so roki za opravljanje rednega usposabljanja s strani imetnika spričevala o strokovni usposobljenosti (v nadaljnjem besedilu: spričevala), ki bi se v skladu z navedenimi določbami sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. februarjem 2020 in 31. avgustom 2020, v vsakem posameznem primeru podaljšani, ali so bili podaljšani, za obdobje sedmih mesecev. Spričevala ostanejo ustrezno veljavna. 2. Šteje se, da je veljavnost usklajene kode Unije „95“ iz Priloge I k Direktivi 2006/126/ES, ki jo pristojni organi navedejo na vozniškem dovoljenju ali na izkaznici o vozniških kvalifikacijah iz člena 10(1) Direktive 2003/59/ES na podlagi spričeval iz odstavka 1 navedenega člena, podaljšana za sedem mesecev od datuma, navedenega na vsakem takem vozniškem dovoljenju ali izkaznici o vozniških kvalifikacijah. 3. Šteje se, da je veljavnost izkaznic o vozniških kvalifikacijah iz Priloge II k Direktivi 2003/59/ES, ki bi sicer že prenehale veljati ali bi sicer prenehale veljati med 1. februarjem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljšana, ali je bila podaljšana, za obdobje sedmih mesecev od datuma prenehanja veljavnosti, navedenega na vsaki taki izkaznici. 4. Brez poseganja v čezmejne dejavnosti iz odstavkov 1, 2 in 3 tega člena ostanejo ukrepi, ki jih sprejmejo države članice v skladu z določbami direktiv 2003/59/ES in 2006/126/ES iz odstavkov 1, 2 in 3 tega člena v obdobju med 1. februarjem 2020 in 28. majem 2020, veljavni. 5. Kadar država članica meni, da opravljanje rednega usposabljanja ali izdaja spričeval zanj, navedba usklajene kode Unije „95“ ali podaljšanje izkaznic o vozniških kvalifikacijah po 31. avgustu 2020 verjetno še vedno ne bodo izvedljivi zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavkov 1, 2 in 3, kot je ustrezno. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. februarjem 2020 in 31. avgustom 2020 ali na obdobja sedmih mesecev, določena v odstavkih 1, 2 in 3, kot je ustrezno, ali oboje. Komisiji se predloži do 1. avgusta 2020. 6. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 5, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme odločitev, s katero zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1, 2 oziroma 3, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem opravljanje zadevnega rednega usposabljanja ali izdaja spričeval zanj, navedba usklajene kode Unije „95“ ali podaljšanje izkaznic o vozniških kvalifikacijah verjetno še vedno ne bosta izvedljivi, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeno odločitev objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 3 Podaljšanje rokov, določenih v Direktivi 2006/126/ES 1. Ne glede na člen 7 Direktive 2006/126/ES in točko 3(d) Priloge I k navedeni direktivi se šteje, da je veljavnost vozniških dovoljenj, ki bi v skladu z navedenima določbama sicer že prenehala veljati ali bi sicer prenehala veljati med 1. februarjem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljšana, ali je bila podaljšana, za obdobje sedmih mesecev od datuma izteka veljavnosti, navedenega na vsakem takem vozniškem dovoljenju. 2. Kadar država članica meni, da podaljšanje vozniških dovoljenj po 31. avgustu 2020 verjetno še vedno ne bo izvedljivo zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavka 1. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. februarjem 2020 in 31. avgustom 2020 ali obdobje sedmih mesecev ali oboje. Komisiji se predloži do 1. avgusta 2020. 3. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 2, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme odločitev, s katero zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem podaljšanje vozniških dovoljenj verjetno še vedno ne bo izvedljivo, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeno odločitev objavi v Uradnem listu Evropske unije. 4. Kadar država članica ni bila in verjetno ne bo soočena s težavami, zaradi katerih podaljšanje vozniških dovoljenj v obdobju med 1. februarjem 2020 in 31. avgustom 2020 ni izvedljivo zaradi izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ali je sprejela ustrezne nacionalne ukrepe za ublažitev teh težav, se ta država članica lahko odloči, da ne bo uporabila odstavka 1, potem ko o tem najprej obvesti Komisijo. Komisija o tem obvesti druge države članice in obvestilo objavi v Uradnem listu Evropske unije. Država članica, ki se je odločila, da ne bo uporabila odstavka 1, kot je določeno v prvem pododstavku, ne ovira čezmejnih dejavnosti gospodarskega subjekta ali posameznika, ki se je zanesel na odstopanja iz odstavka 1, ki se uporabljajo v drugi državi članici.

Člen 4 Podaljšanje rokov, določenih v Uredbi (EU) št. 165/2014 1. Ne glede na člen 23 Uredbe (EU) št. 165/2014 se redni kontrolni pregledi iz odstavka 1 navedenega člena, ki bi sicer morali že biti opravljeni ali bi sicer morali biti opravljeni med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020 v skladu z navedenim odstavkom, opravijo najpozneje šest mesecev po datumu, na katerega bi sicer morali biti opravljeni v skladu z navedenim členom. 2. Ne glede na člen 28 Uredbe (EU) št. 165/2014, kadar voznik zaprosi za podaljšanje vozniške kartice v skladu z odstavkom 1 navedenega člena med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, pristojni organi držav članic izdajo novo vozniško kartico najpozneje dva meseca po prejetju prošnje. Dokler voznik od organov, ki kartice izdajo, ne prejme nove vozniške kartice, se zanj smiselno uporablja člen 35(2) navedene uredbe, pod pogojem, da lahko voznik dokaže, da je zaprosil za podaljšanje vozniške kartice v skladu s členom 28(1) navedene uredbe. 3. Ne glede na člen 29(4) Uredbe (EU) št. 165/2014, kadar voznik zaprosi za nadomestitev vozniške kartice v skladu z odstavkom 4 navedenega člena med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, pristojni organi držav članic izdajo nadomestno kartico najpozneje dva meseca po prejetju prošnje. Ne glede na člen 29(5) Uredbe (EU) št. 165/2014 lahko voznik nadaljuje z vožnjo, dokler od organov, ki kartice izdajo, ne prejme nove vozniške kartice, pod pogojem, da lahko dokaže, da je poškodovano ali nepravilno delujočo kartico vrnil pristojnemu organu in zaprosil za njeno nadomestitev. 4. Kadar država članica meni, da redni kontrolni pregledi, podaljšanje vozniških kartic ali njihova nadomestitev, kakor se to zahteva z Uredbo (EU) št. 165/2014, tudi po 31. avgustu 2020 verjetno še vedno ne bodo izvedljivi zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavkov 1, 2 in 3, kot je ustrezno. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020 ali veljavne roke za izdajo nove vozniške kartice ali oboje. Komisiji se predloži do 1. avgusta 2020. 5. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 4, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme odločitev, s katero zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1, 2 oziroma 3, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem redni kontrolni pregledi, podaljšanje vozniških kartic ali njihova nadomestitev verjetno še vedno ne bodo izvedljivi, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeno odločitev objavi v Uradnem listu Evropske unije. 6. Kadar država članica ni bila in verjetno ne bo soočena s težavami, zaradi katerih redni kontrolni pregledi, podaljšanje vozniških kartic ali njihova nadomestitev v obdobju med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020 niso izvedljivi zaradi izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ali je sprejela ustrezne nacionalne ukrepe za ublažitev teh težav, se ta država članica lahko odloči, da ne bo uporabila odstavkov 1, 2 in 3, potem ko o tem najprej obvesti Komisijo. Komisija o tem obvesti druge države članice in obvestilo objavi v Uradnem listu Evropske unije. Država članica, ki se je odločila, da ne bo uporabila odstavkov 1, 2 in 3, kot je določeno v prvem pododstavku, ne ovira čezmejnih dejavnosti gospodarskega subjekta ali posameznika, ki se je zanesel na odstopanja iz odstavkov 1, 2 in 3, ki se uporabljajo v drugi državi članici.

Člen 5 Podaljšanje rokov, določenih v Direktivi 2014/45/EU 1. Ne glede na člena 5(1) in 10(1) Direktive 2014/45/EU ter točko 8 Priloge II k navedeni direktivi se šteje, da so roki za tehnične preglede, ki bi v skladu z navedenimi določbami sicer že morali biti opravljeni ali bi sicer morali biti opravljeni med 1. februarjem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljšani, ali da so bili podaljšani, za obdobje sedmih mesecev. 2. Ne glede na člen 8 Direktive 2014/45/EU in točko 8 Priloge II k navedeni direktivi se šteje, da je veljavnost potrdil o tehničnem pregledu, ki bi prenehala veljati med 1. februarjem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljšana, ali da je bila podaljšana, za obdobje sedmih mesecev. 3. Kadar država članica meni, da opravljanje tehničnih pregledov ali izdaja potrdil zanje po 31. avgustu 2020 verjetno še vedno ne bosta izvedljiva zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali omejitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavkov 1 in 2, kot je ustrezno. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. februarjem 2020 in 31. avgustom 2020 ali obdobje sedmih mesecev ali oboje. Komisiji se predloži do 1. avgusta 2020. 4. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 3, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme odločitev, s katero zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1 oziroma 2, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem opravljanje tehničnih pregledov ali izdaja potrdil zanje verjetno še vedno ne bosta izvedljiva, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeno odločitev objavi v Uradnem listu Evropske unije. 5. Kadar država članica ni bila in verjetno ne bo soočena s težavami, zaradi katerih opravljanje tehničnih pregledov ali izdaja povezanih potrdil v obdobju med 1. februarjem 2020 in 31. avgustom 2020 nista izvedljiva zaradi izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ali je sprejela ustrezne nacionalne ukrepe za ublažitev teh težav, se ta država članica lahko odloči, da ne bo uporabila odstavkov 1 in 2, potem ko o tem najprej obvesti Komisijo. Komisija o tem obvesti druge države članice in obvestilo objavi v Uradnem listu Evropske unije. Država članica, ki se je odločila, da ne bo uporabila odstavkov 1 in 2, kot je določeno v prvem pododstavku, ne ovira čezmejnih dejavnosti gospodarskega subjekta ali posameznika, ki se je zanesel na odstopanja iz odstavkov 1 in 2, ki se uporabljajo v drugih državah članicah.

Člen 6 Podaljšanje rokov, določenih v Uredbi (ES) št. 1071/2009 1. Ne glede na točko (c) člena 13(1) Uredbe (ES) št. 1071/2009, kadar pristojni organ na podlagi računovodskih izkazov in potrdil iz člena 7(1) in (2) navedene uredbe za poslovna leta, ki zajemajo celotno ali del obdobja med 1. marcem 2020 in 30. septembrom 2020, ugotovi, da prevozno podjetje ne izpolnjuje zahteve v zvezi s finančnim položajem iz točke (c) člena 3(1) navedene uredbe, rok, ki ga pristojni organ določi v navedenem obdobju za namene točke (c) člena 13(1) navedene uredbe, ne sme biti daljši od 12 mesecev. 2. Ne glede na točko (c) člena 13(1) Uredbe (ES) št. 1071/2009, kadar je pristojni organ pred 28. majem 2020 ugotovil, da prevozno podjetje ne izpolnjuje zahteve v zvezi s finančnim položajem iz točke (c) člena 3(1) navedene uredbe, in je za prevozno podjetje določil rok za ureditev položaja, lahko pristojni organ ta rok podaljša, pod pogojem, da se rok do 28. maja 2020 še ni iztekel. Tako podaljšan rok ne sme biti daljši od 12 mesecev.

Člen 7 Podaljšanje rokov, določenih v Uredbi (ES) št. 1072/2009 1. Ne glede na člen 4(2) Uredbe (ES) št. 1072/2009 se šteje, da je veljavnost licenc Skupnosti, ki bi sicer že prenehale veljati ali bi sicer prenehale veljati med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljšana, ali je bila podaljšana, za obdobje šestih mesecev. Overjene verodostojne kopije ostanejo ustrezno veljavne. 2. Ne glede na člen 5(7) Uredbe (ES) št. 1072/2009 se šteje, da je veljavnost potrdil za voznike, ki bi sicer že prenehala veljati ali bi sicer prenehala veljati med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljšana, ali je bila podaljšana, za obdobje šestih mesecev. 3. Kadar država članica meni, da podaljšanje licenc Skupnosti ali potrdil za voznike po 31. avgustu 2020 verjetno še vedno ne bo izvedljivo zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavkov 1 in 2, kot je ustrezno. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020 ali obdobje šestih mesecev ali oboje. Komisiji se predloži do 1. avgusta 2020. 4. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 3, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme odločitev, s katero zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1 oziroma 2, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem podaljšanje licenc Skupnosti ali potrdil za voznike verjetno še vedno ne bo izvedljivo, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeno odločitev objavi v Uradnem listu Evropske unije. 5. Kadar država članica ni bila in verjetno ne bo soočena s težavami, v katerih podaljšanje licenc Skupnosti ali potrdil za voznike med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020 ni izvedljivo zaradi izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ali je sprejela ustrezne nacionalne ukrepe za ublažitev teh težav, se ta država članica lahko odloči, da ne bo uporabila odstavkov 1 in 2, potem ko o tem najprej obvesti Komisijo. Komisija obvesti druge države članice in obvestilo objavi v Uradnem listu Evropske unije. Država članica, ki se je odločila, da ne bo uporabila odstavkov 1 in 2, kot je določeno v prvem pododstavku, ne ovira čezmejnih dejavnosti gospodarskega subjekta ali posameznika, ki se je zanesel na odstopanja iz odstavkov 1 in 2, ki se uporabljajo v drugih državah članicah.

Člen 8 Podaljšanje rokov, določenih v Uredbi (ES) št. 1073/2009 1. Ne glede na člen 4(4) Uredbe (ES) št. 1073/2009 se šteje, da je veljavnost licenc Skupnosti, ki bi sicer že prenehale veljati ali bi sicer prenehale veljati med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljšana, ali je bila podaljšana, za obdobje šestih mesecev. Overjene verodostojne kopije ostanejo ustrezno veljavne. 2. Ne glede na člen 8(3) Uredbe (ES) št. 1073/2009 organ, ki izda dovoljenje, odločitev o vlogi za pridobitev dovoljenja za opravljanje linijskih prevozov, ki jo prevoznik predloži med 12. decembrom 2019 in 31. avgustom 2020, sprejme v šestih mesecih od datuma predložitve vloge. Ne glede na člen 8(2) Uredbe (ES) št. 1073/2009 pristojni organi držav članic, od katerih se je zahtevalo soglasje v zvezi s takimi vlogami v skladu z odstavkom 1 navedenega člena, organ, ki izda dovoljenje, o svoji odločitvi o vlogi obvestijo v treh mesecih. Kadar organ, ki izda dovoljenje, ne prejme odgovora v treh mesecih, se šteje, da organi, s katerimi so potekala posvetovanja, soglašajo, in organ, ki izda dovoljenje, lahko dovoljenje odobri. Podaljšanje roka na tri mesece za države članice, od katerih se je zahtevalo soglasje na podlagi člena 8(2) Uredbe (ES) št. 1073/2009, velja za vloge, ki so bile prejete po 27. marcu 2020. 3. Kadar država članica ugotovi, da podaljšanje licenc Skupnosti po 31. avgustu 2020 verjetno še vedno ne bo izvedljivo zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavka 1. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobji med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020 ali med 12. decembrom 2019 in 31. avgustom 2020 ali obdobje šestih mesecev ali na katero koli kombinacijo navedenega. Komisiji se predloži do 1. avgusta 2020. 4. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 3, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme odločitev, s katero zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem podaljšanje licenc Skupnosti verjetno še vedno ne bo izvedljivo, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeno odločitev objavi v Uradnem listu Evropske unije. 5. Kadar država članica ni bila in verjetno ne bo soočena s težavami, v katerih podaljšanje licenc Skupnosti med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020 ni izvedljivo zaradi izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ali je sprejela ustrezne nacionalne ukrepe za ublažitev teh težav, se ta država članica lahko odloči, da ne bo uporabila odstavka 1, potem ko o tem najprej obvesti Komisijo. Komisija o tem obvesti druge države članice in obvestilo objavi v Uradnem listu Evropske unije. Država članica, ki se je odločila, da ne bo uporabila odstavka 1, kot je določeno v prvem pododstavku, ne ovira čezmejnih dejavnosti gospodarskega subjekta ali posameznika, ki se je zanesel na odstopanja iz odstavka 1, ki se uporabljajo v drugih državah članicah.

Člen 9 Podaljšanje rokov, določenih v Direktivi (EU) 2016/798 1. Ne glede na člen 10(13) Direktive (EU) 2016/798 se šteje, da so roki za podaljšanje enotnih varnostnih spričeval, ki bi se sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljšani, ali so bili podaljšani, za obdobje šestih mesecev. Zadevna enotna varnostna spričevala ostanejo ustrezno veljavna. 2. Ne glede na člen 12(2) Direktive (EU) 2016/798 se šteje, da je veljavnost varnostnih pooblastil, ki bi v skladu z navedeno določbo sicer že prenehala veljati ali bi sicer prenehala veljati med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljšana, ali je bila podaljšana, za obdobje šestih mesecev. 3. Kadar država članica meni, da podaljšanje enotnih varnostnih spričeval, izdanih v skladu s členom 10(8) Direktive (EU) 2016/798, ali podaljšanje obdobja veljavnosti varnostnih pooblastil po 31. avgustu 2020 verjetno še vedno ne bo izvedljivo zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavkov 1 in 2, kot je ustrezno. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020 ali obdobje šestih mesecev iz odstavka 1 oziroma 2 ali oboje. Komisiji se predloži do 1. avgusta 2020. 4. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 3, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme odločitev, s katero zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1 oziroma 2, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem podaljšanje enotnih varnostnih spričeval ali podaljšanje obdobja veljavnosti varnostnih pooblastil verjetno še vedno ne bo izvedljivo, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeno odločitev objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 10 Podaljšanje rokov, določenih v Direktivi 2004/49/ES 1. Ne glede na člen 10(5) Direktive 2004/49/ES se šteje, da so roki za podaljšanje varnostnih spričeval, ki bi se sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljšani, ali so bili podaljšani, za obdobje šestih mesecev. Zadevna varnostna spričevala ostanejo ustrezno veljavna. 2. Ne glede na člen 11(2) Direktive 2004/49/ES se šteje, da so roki za podaljšanje varnostnih pooblastil, ki bi se sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljšani, ali so bili podaljšani, za obdobje šestih mesecev. Zadevna varnostna pooblastila ostanejo ustrezno veljavna. 3. Kadar država članica meni, da podaljšanje varnostnih spričeval ali varnostnih pooblastil po 31. avgustu 2020 verjetno še vedno ne bo izvedljivo zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavkov 1 in 2, kot je ustrezno. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020 ali obdobje šestih mesecev, kot je določeno v odstavku 1 oziroma 2, ali oboje. Komisiji se predloži do 1. avgusta 2020. 4. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 3, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme odločitev, s katero zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1 oziroma 2, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, tako da se upošteva obdobje, v katerem podaljšanje varnostnih spričeval ali varnostnih pooblastil verjetno še vedno ne bo izvedljivo, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeno odločitev objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 11 Podaljšanje rokov, določenih v Direktivi 2007/59/ES 1. Ne glede na člen 14(5) Direktive 2007/59/ES se šteje, da je veljavnost dovoljenj, ki bi sicer že prenehala veljati ali bi sicer prenehala veljati med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljšana, ali je bila podaljšana, za obdobje šestih mesecev od datuma prenehanja veljavnosti vsakega takega dovoljenja. 2. Ne glede na člen 16 Direktive 2007/59/ES ter prilogi II in VII k navedeni direktivi se šteje, da so roki za opravljanje rednih preverjanj, ki bi se v skladu z navedenimi določbami sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, v vsakem posameznem primeru podaljšani, ali so bili podaljšani, za obdobje šestih mesecev. Dovoljenja iz člena 14 in spričevala iz člena 15 navedene direktive ostanejo ustrezno veljavna. 3. Kadar država članica meni, da obnovitev dovoljenj ali opravljanje rednih preverjanj po 31. avgustu 2020 verjetno še vedno ne bosta izvedljiva zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavkov 1 in 2, kot je ustrezno. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020 ali obdobje šestih mesecev, določeno v odstavku 1 oziroma 2, ali oboje. Komisiji se predloži do 1. avgusta 2020. 4. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 3, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme odločitev, s katero zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1 oziroma 2, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem obnovitev dovoljenj ali opravljanje rednih preverjanj verjetno še vedno ne bosta izvedljiva, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeno odločitev objavi v Uradnem listu Evropske unije. 5. Kadar država članica ni bila in verjetno ne bo soočena s težavami, v katerih obnovitev dovoljenj ali opravljanje rednih preverjanj med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020 ni izvedljivo zaradi izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ali je sprejela ustrezne nacionalne ukrepe za ublažitev teh težav, se ta država članica lahko odloči, da ne bo uporabila odstavkov 1 in 2, potem ko o tem najprej obvesti Komisijo. Komisija o tem obvesti druge države članice in obvestilo objavi v Uradnem listu Evropske unije. Država članica, ki se je odločila, da ne bo uporabila odstavkov 1 in 2, kot je določeno v prvem pododstavku, ne ovira čezmejnih dejavnosti gospodarskega subjekta ali posameznika, ki se je zanesel na odstopanja iz odstavkov 1 in 2, ki se uporabljajo v drugih državah članicah.

Člen 12 Podaljšanje rokov, določenih v Direktivi 2012/34/EU 1. Ne glede na člen 23(2) Direktive 2012/34/EU se, kadar je licenčni organ predvidel redni pregled, šteje, da so roki za opravljanje rednega pregleda, ki bi se v skladu z navedenimi določbami sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljšani, ali so bili podaljšani, za šest mesecev. 2. Ne glede na člen 24(3) Direktive 2012/34/EU se šteje, da je veljavnost začasnih licenc, ki bi sicer že prenehale veljati ali bi sicer prenehale veljati med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljšana, ali je bila podaljšana, za obdobje šestih mesecev od datuma prenehanja veljavnosti, navedenega na vsaki začasni licenci. 3. Ne glede na člen 25(2) Direktive 2012/34/EU licenčni organ odločitev o prošnjah, predloženih med 12. januarjem 2020 in 31. avgustom 2020, sprejme najpozneje devet mesecev po predložitvi vseh ustreznih informacij, še posebej podatkov iz Priloge III k navedeni direktivi. 4. Kadar država članica meni, da izvedba rednega pregleda ali ukinitev začasnega odvzema licenc ali izdaja novih licenc v primeru, ko so bile licence pred tem preklicane, po 31. avgustu 2020 verjetno še vedno ne bosta izvedljivi zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavkov 1 in 2, kot je ustrezno. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020 ali obdobje šestih mesecev ali oboje. Komisiji se predloži do 1. avgusta 2020. 5. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 4, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme odločitev, s katero zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem ukinitev začasnega odvzema licenc ali izdaja novih licenc po predhodnem preklicu verjetno še vedno ne bosta izvedljivi, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeno odločitev objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 13 Obravnavanje licenc prevoznikov v železniškem prometu na podlagi Direktive 2012/34/EU v primeru neizpolnjevanja zahtev po finančni sposobnosti Ne glede na člen 24(1) Direktive 2012/34/EU, kadar licenčni organ na podlagi preverjanja iz navedene določbe, opravljenega v obdobju med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, ugotovi, da prevoznik v železniškem prometu ne more več izpolnjevati zahtev v zvezi s finančno sposobnostjo iz člena 20 navedene direktive, se lahko pred 31. avgustom 2020 odloči, da ne bo začasno odvzel ali preklical licence zadevnega prevoznika v železniškem prometu, pod pogojem, da ni ogrožena varnost in da obstaja realna možnost zadovoljive finančne obnove prevoznika v železniškem prometu v naslednjih šestih mesecih.

Člen 14 Podaljšanje rokov, določenih v Direktivi 96/50/ES 1. Ne glede na člen 6(2) Direktive 96/50/ES se šteje, da so roki za opravljanje zdravniških pregledov, ki bi se v skladu z navedeno določbo sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljšani, ali so bili podaljšani, za obdobje šestih mesecev. Potrdila o usposobljenosti za voditelja čolnov oseb, ki morajo opraviti zdravniške preglede iz člena 6(2) navedene direktive, ostanejo ustrezno veljavna. 2. Kadar država članica meni, da opravljanje zdravniških pregledov po 31. avgustu 2020 verjetno še vedno ne bo izvedljivo zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavka 1. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020 ali obdobje šestih mesecev, določeno v odstavku 1, ali oboje. Komisiji se predloži do 1. avgusta 2020. 3. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 2, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme odločitev, s katero zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem opravljanje zdravniških pregledov verjetno še vedno ne bo izvedljivo, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeno odločitev objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 15 Podaljšanje rokov, določenih v Direktivi (EU) 2016/1629 1. Ne glede na člen 10 Direktive (EU) 2016/1629 se šteje, da je veljavnost spričeval Unije za plovbo po celinskih plovnih poteh, ki bi sicer že prenehala veljati ali bi sicer prenehala veljati med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljšana, ali je bila podaljšana, za obdobje šestih mesecev. 2. Ne glede na člen 28 Direktive (EU) 2016/1629 se šteje, da je veljavnost dokumentov, ki spadajo na področje uporabe navedene direktive in ki jih izdajo pristojni organi v državah članicah na podlagi Direktive 2006/87/ES pred 6. oktobrom 2018 ter ki bi v skladu z navedeno določbo sicer že prenehali veljati ali bi sicer prenehali veljati med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljšana, ali je bila podaljšana, za obdobje šestih mesecev. 3. Kadar država članica meni, da obnovitev spričeval Unije za plovbo po celinskih plovnih poteh ali dokumentov iz odstavka 2 po 31. avgustu 2020 verjetno še vedno ne bo izvedljiva zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavkov 1 in 2, kot je ustrezno. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020 ali obdobje šestih mesecev, določeno v odstavku 1 oziroma 2, ali oboje. Komisiji se predloži do 1. avgusta 2020. 4. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 3, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme odločitev, s katero zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1 oziroma 2, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem obnovitev spričeval Unije za plovbo po celinskih plovnih poteh ali dokumentov iz odstavka 2 verjetno še vedno ne bo izvedljiva, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeno odločitev objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 16 Podaljšanje rokov, določenih v Uredbi (ES) št. 725/2004 1. Ne glede na člen 3(6) Uredbe (ES) št. 725/2004 se šteje, da so roki za opravljanje rednih pregledov ocen varnosti pristanišč, ki bi se v skladu z navedeno določbo sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, podaljšani, ali so bili podaljšani, do 30. novembra 2020. 2. Z odstopanjem od oddelka 13.6 dela B Priloge III k Uredbi (ES) št. 725/2004, če urjenja v letu 2020 ne bi bilo mogoče opraviti ali se ne more opraviti v časovnih presledkih, določenih v navedeni uredbi, se opravi vsaj dvakrat v letu 2020 v časovnem presledku največ šest mesecev. 3. Ne glede na oddelka 13.7 in 18.6 dela B Priloge III k Uredbi (ES) št. 725/2004 se šteje, da so 18-mesečni roki za opravljanje različnih vrst vaj, ki bi se v skladu z navedenimi določbami sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, v vsakem posameznem primeru podaljšani, ali so bili podaljšani, za šest mesecev, vendar v nobenem primeru ne dlje od 31. decembra 2020. 4. Za namene zahtev iz oddelkov 13.7 in 18.6 dela B Priloge III k Uredbi (ES) št. 725/2004, na podlagi katerih je treba različne vrste vaj opraviti vsaj enkrat na koledarsko leto, se šteje, da so bile vaje, opravljene v letu 2021 v obdobju, ki ga zajema pooblastilo, izdano na podlagi odstavka 5 tega člena, opravljene tudi v letu 2020. 5. Kadar država članica meni, da opravljanje ocen varnosti pristanišč ali različnih vrst vaj iz oddelkov 13.7 in 18.6 dela B Priloge III k Uredbi (ES) št. 725/2004 po 31. avgustu 2020 verjetno še vedno ne bo izvedljivo zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij in rokov iz odstavkov 1 in 3, kot je ustrezno. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, roke ali obdobje šestih mesecev, določeno v odstavkih 1 oziroma 3, ali na katero koli kombinacijo navedenega. Komisiji se predloži do 1. avgusta 2020. 6. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 5, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme odločitev, s katero zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij in rokov iz odstavka 1 oziroma 3, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem opravljanje ocen varnosti pristanišč ali različnih vrst vaj verjetno še vedno ne bo izvedljivo, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeno odločitev objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 17 Podaljšanje rokov, določenih v Direktivi 2005/65/ES 1. Ne glede na člen 10 Direktive 2005/65/ES se šteje, da so roki za izvedbo pregleda ocen varnosti v pristaniščih in varnostnih načrtov pristanišč, ki bi se v skladu z navedenim členom sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, v vsakem posameznem primeru podaljšani, ali so bili podaljšani, za šest mesecev, vendar v nobenem primeru ne dlje od 30. novembra 2020. 2. Ne glede na člen 7(7) Direktive 2005/65/ES in Prilogo III k navedeni direktivi se šteje, da so 18-mesečni roki za opravljanje urjenja, ki bi se v skladu z navedeno prilogo sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, v vsakem posameznem primeru podaljšani, ali so bili podaljšani, za šest mesecev, vendar v nobenem primeru ne dlje od 30. novembra 2020. 3. Za namene zahteve iz Priloge III k Direktivi 2005/65/ES, v skladu s katero je treba urjenja izvesti vsaj enkrat v koledarskem letu, se šteje, da so bila urjenja, izvedena v letu 2021 v obdobju, ki ga zajema pooblastilo, izdano na podlagi odstavka 4 tega člena, izvedena tudi v letu 2020. 4. Kadar država članica meni, da opravljanje pregleda ocen varnosti v pristaniščih ali varnostnih načrtov pristanišč ali opravljanje urjenja po 31. avgustu 2020 verjetno še vedno ne bo izvedljivo zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij in rokov iz odstavkov 1 in 2, kot je ustrezno. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. marcem 2020 in 31. avgustom 2020, roke ali obdobja šestih mesecev, določena v odstavku 1 oziroma 2, ali na katero koli kombinacijo navedenega. Komisiji se predloži do 1. avgusta 2020. 5. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 3, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme odločitev, s katero zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij in rokov, določenih v odstavku 1 oziroma 2, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem pregled ocen varnosti v pristaniščih ali varnostnih načrtov pristanišč ali opravljanje urjenja verjetno še vedno ne bo izvedljivo, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeno odločitev objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 18 Začetek veljavnosti Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Uporablja se od 4. junija 2020. Vendar pa se člen 3(4), člen 4(6), člen 5(5), člen 7(5), člen 8(5) in člen 11(5) uporabljajo od 28. maja 2020. Prvi, drugi in tretji odstavek tega člena ne vplivajo na retroaktivni učinek iz členov 2 do 17.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, 25. maja 2020 Za Evropski parlament Predsednik D. M. SASSOLI Za Svet Predsednica A. METELKO-ZGOMBIĆ

(1) Stališče Evropskega parlamenta z dne 15. maja 2020 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in odločitev Sveta z dne 20. maja 2020.

(2) Direktiva 2003/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2003 o temeljnih kvalifikacijah in rednem usposabljanju voznikov nekaterih cestnih vozil za prevoz blaga ali potnikov, o spremembi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 in Direktive Sveta št. 91/439/EGS ter o razveljavitvi Direktive Sveta 76/914/EGS (UL L 226, 10.9.2003, str. 4).

(3) Direktiva 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (UL L 403, 30.12.2006, str. 18).

(4) Uredba (EU) št. 165/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. februarja 2014 o tahografih v cestnem prometu, razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3821/85 o tahografu (nadzorni napravi) v cestnem prometu in spremembi Uredbe (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom (UL L 60, 28.2.2014, str. 1).

(5) Uredba (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 (UL L 102, 11.4.2006, str. 1).

(6) Direktiva 2002/15/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2002 o urejanju delovnega časa oseb, ki opravljajo spremljevalne dejavnosti v cestnem prometu (UL L 80, 23.3.2002, str. 35).

(7) Direktiva 2014/45/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o rednih tehničnih pregledih motornih vozil in njihovih priklopnih vozil ter razveljavitvi Direktive 2009/40/ES (UL L 127, 29.4.2014, str. 51).

(8) Uredba (ES) št. 1071/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika in o razveljavitvi Direktive Sveta 96/26/ES (UL L 300, 14.11.2009, str. 51).

(9) Uredba (ES) št. 1072/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih za dostop do trga mednarodnega cestnega prevoza blaga (UL L 300, 14.11.2009, str. 72).

(10) Uredba (ES) št. 1073/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih za dostop do mednarodnega trga avtobusnih prevozov in spremembi Uredbe (ES) št. 561/2006 (UL L 300, 14.11.2009, str. 88).

(11) Direktiva (EU) 2016/798 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2016 o varnosti na železnici (UL L 138, 26.5.2016, str. 102).

(12) Direktiva 2004/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o varnosti na železnicah Skupnosti ter o spremembi Direktive Sveta 95/18/ES o izdaji licence prevoznikom v železniškem prometu in Direktive 2001/14/ES o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (Direktiva o varnosti na železnici) (UL L 164, 30.4.2004, str. 44).

(13) Direktiva 2007/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o izdaji spričeval strojevodjem, ki upravljajo lokomotive in vlake na železniškem omrežju Skupnosti (UL L 315, 3.12.2007, str. 51).

(14) Direktiva 2012/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o vzpostavitvi enotnega evropskega železniškega območja (UL L 343, 14.12.2012, str. 32).

(15) Direktiva Sveta 96/50/ES z dne 23. julija 1996 o uskladitvi pogojev za pridobitev nacionalnih potrdil o usposobljenosti za voditelja čolnov za prevoz blaga in potnikov po notranjih vodnih poteh v Skupnosti (UL L 235, 17.9.1996, str. 31).

(16) Direktiva (EU) 2016/1629 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. septembra 2016 o tehničnih predpisih za plovila, namenjena za plovbo po celinskih plovnih poteh, spremembi Direktive 2009/100/ES in razveljavitvi Direktive 2006/87/ES (UL L 252, 16.9.2016, str. 118).

(17) Direktiva 2006/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o tehničnih predpisih za plovila, namenjena za plovbo po celinskih plovnih poteh, in razveljavitvi Direktive Sveta 82/714/EGS (UL L 389, 30.12.2006, str. 1).

(18) Uredba (ES) št. 725/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o povečanju zaščite na ladjah in v pristaniščih (UL L 129, 29.4.2004, str. 6).

(19) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/65/ES z dne 26. oktobra 2005 o krepitvi varnosti v pristaniščih (UL L 310, 25.11.2005, str. 28).