PRILOGA

SMERNICE ZA UPRAVLJANJE SISTEMA EVROPSKE UNIJE ZA HITRO IZMENJAVO INFORMACIJ, IMENOVANEGA RAPEX, KI JE BIL VZPOSTAVLJEN NA PODLAGI ČLENA 12 DIREKTIVE 2001/95/ES (DIREKTIVA O SPLOŠNI VARNOSTI PROIZVODOV), IN NJEGOVEGA SISTEMA OBVEŠČANJA

DEL I

PODROČJE UPORABE IN NASLOVNIKI SMERNIC

1. Področje uporabe, cilji in dopolnitev

1.1 Področje uporabe

Smernice za upravljanje sistema Evropske unije za hitro izmenjavo informacij, imenovanega RAPEX, ki je bil vzpostavljen na podlagi člena 12 Direktive 2001/95/ES o splošni varnosti proizvodov (v nadaljnjem besedilu: Smernice), sprejme Komisija (1) na podlagi člena 11(1) in točke 8 Priloge II k Direktivi 2001/95/ES (v nadaljnjem besedilu: DSVP). Komisiji pomaga svetovalni odbor, ki ga sestavljajo predstavniki iz držav članic EU in je ustanovljen na podlagi člena 15(3) DSVP.

Točka 8 Priloge II k DSVP se glasi: „Komisija po postopku iz člena 15(3) pripravi in redno ažurira smernice o tem, kako naj Komisija in države članice upravljajo RAPEX.“

Člen 11 DSVP določa, da morajo države članice Komisijo obvestiti o ukrepih, s katerimi omejijo dajanje proizvodov na trg – ali zahtevajo njihov umik ali odpoklic – kolikor se za takšne informacije ne zahteva obvestilo na podlagi člena 12 DSVP ali pa obvestilo na podlagi druge posebne zakonodaje Skupnosti.

Člen 22 Uredbe (ES) št. 765/2008 določa, da, kadar država članica sprejme ali namerava sprejeti ukrepe za preprečitev, omejitev ali uveljavitev posebnih pogojev za trženje ali uporabo proizvodov, ki resno ogrožajo zdravje, varnost in druge pomembne javne interese končnih uporabnikov, o takem ukrepu takoj obvesti Komisijo prek sistema RAPEX.

Člen 23 Uredbe (ES) št. 765/2008 določa, da morajo države članice Komisiji zagotoviti informacije o proizvodih z manj kot resnim tveganjem, s katerimi razpolagajo in ki jih niso zagotovile že na podlagi člena 22.

Člen 16 direktive o splošni varnosti proizvodov določa, da morajo države članice in Komisija dati javnosti na voljo informacije, ki se nanašajo na tveganja proizvodov za zdravje in varnost potrošnikov. Torej bi bilo primerno, da bi se v sistem, ki je ravno temu namenjen, vključile vse informacije o ukrepih, sprejetih v zvezi s proizvodi s tveganjem, če je ogrožena varnost proizvodov. Zato se spodbuja države članice, naj prek sistema RAPEX predložijo obvestila o ukrepih, sprejetih v zvezi s proizvodi s tveganjem, ki spadajo na področje uporabe DSVP ali Uredbe (ES) št. 765/2008. Te informacije se lahko vnašajo neposredno v sistem RAPEX. Če je treba informacije predložiti prek drugega sistema izmenjave informacij v skladu z Uredbo (ES) št. 765/2008 (2), lahko države članice ustvarijo obvestilo RAPEX neposredno iz sistema izmenjave informacij (glej točko (h) poglavja 1.2 in poglavje 2.2 Dela II teh smernic).

Medtem ko se DSVP uporablja le za potrošniške proizvode, ki ogrožajo zdravje in varnost potrošnikov, se Uredba (ES) št. 765/2008 poleg potrošniških proizvodov uporablja tudi za proizvode za poklicno uporabo, zajete v evropski harmonizacijski zakonodaji (kot so nekateri medicinski pripomočki in pomorska oprema). Zajema tudi širši obseg tveganj, poleg teh, povezanih z zdravjem in varnostjo potrošnikov, na primer varnostna in okoljska tveganja. Tako se lahko tveganje nanaša ne le na potrošnike, ampak tudi na druge „končne uporabnike“, kjer se uporablja Uredba (ES) št. 765/2008.

Smernice za oceno tveganja iz Dodatka 6 k Delu III so sestavni del smernic za sistem RAPEX. To so orodja, ki omogočajo določitev stopnje tveganja proizvoda in tako pomagajo pri prepoznavanju ukrepov, ki jih je treba sprejeti.

S smernicami za oceno tveganja se opredelijo stopnja tveganja in možne poškodbe, ki jih lahko povzroči posamezen proizvod. Oceno tveganja za posamezen proizvod mora spremljati preudarno obvladovanje tveganj. Na primer, stopnja tveganja za električni gospodinjski aparat z napako, ki predstavlja nevarnost požara, je lahko zgolj „nizka“, kar pomeni, da je verjetnost, da bo posamezen aparat v življenjski dobi naprave povzročil smrtonosen požar, manj kot en primer na milijon. Vendar, če je bilo na trg danih na milijone aparatov z napako, je skoraj neizogibno, da bo prišlo do smrtonosnih požarov, če ne bodo sprejeti ustrezni ukrepi.

Države članice (3), države prosilke, države pogodbenice Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru ter druge države nečlanice EU in mednarodne organizacije, ki imajo omogočen dostop do sistema RAPEX (pod pogoji iz člena 12(4) DSVP), sodelujejo v sistemu v skladu s pravili iz DSVP in teh smernic (4).

1.2 Cilji

Cilji smernic so:

(a) racionalizirati procese mehanizmov obveščanja;

(b) določiti merila obveščanja za mehanizme obveščanja;

(c) opredeliti vsebino obvestil in obvestil o nadaljnjem ukrepanju, poslanih po mehanizmu obveščanja, zlasti z navedbo zahtevanih podatkov in obrazcev, ki jih je treba uporabiti;

(d) določiti nadaljnje ukrepe, ki jih države članice sprejmejo ob prejemu obvestila, in vrsto informacij, ki jih je treba predložiti;

(e) opisati, kako Komisija obravnava obvestila in obvestila o nadaljnjem ukrepanju;

(f) določiti roke za različne vrste ukrepov, sprejetih v okviru mehanizmov obveščanja;

(g) določiti potrebne praktične in tehnične dogovore na ravni Komisije in držav članic za učinkovito uporabo mehanizmov obveščanja ter

(h) vzpostaviti metode za oceno tveganja in zlasti merila za ugotavljanje resnih tveganj.

1.3 Dopolnitev

Komisija bo redno dopolnjevala smernice v skladu s posvetovalnim postopkom na podlagi izkušenj in razvoja dogodkov na področju varnosti proizvodov.

2. Naslovniki smernic

Smernice so naslovljene na vse organe držav članic, ki delujejo na področju varnosti proizvodov in sodelujejo v mreži RAPEX, vključno z organi za nadzor trga, pristojnimi za spremljanje skladnosti proizvodov z varnostnimi zahtevami, in organi, pristojnimi za nadzor zunanjih meja.

3. Proizvodi

3.1 Proizvodi, ki jih zajemajo te smernice

Te smernice zajemajo dva sklopa proizvodov: proizvode, ki jih zajema DSVP, in proizvode, ki jih zajema Uredba (ES) št. 765/2008.

3.1.1 Proizvodi, ki jih zajema DSVP

Potrošniški proizvodi v skladu s členom 2(a) DSVP v teh smernicah pomenijo:

(a) „proizvode, namenjene potrošnikom“– proizvode, ki so zasnovani in izdelani za potrošnike in so jim dostopni;

(b) „proizvode, ki prehajajo“ (5) – proizvode, ki so zasnovani in izdelani za strokovnjake, ki jih bodo v razumno predvidljivih okoliščinah verjetno uporabljali potrošniki. To so proizvodi, izdelani za strokovnjake in dostopni potrošnikom, ki jih lahko kupijo in upravljajo brez posebnega znanja ali usposabljanja, npr. električni vrtalni stroj, kotni brusilnik in namizna žaga so bili zasnovani in izdelani za strokovnjake, vendar tudi dobavljeni na potrošniški trg (tj. potrošniki jih lahko kupijo v trgovinah in jih sami upravljajo brez posebnega usposabljanja).

Tako proizvodi, namenjeni potrošnikom, kot proizvodi, ki prehajajo, so lahko potrošnikom na voljo brezplačno, lahko jih kupijo, ali pa so jim na voljo v okviru storitve. RAPEX zajema vse tri primere.

V skladu s členom 2(a) DSVP, se med proizvode, ki so potrošnikom na voljo v okviru zagotavljanja storitve, štejejo med drugim:

(a) proizvodi, dobavljeni potrošnikom, ki se odnesejo in uporabljajo zunaj prostorov ponudnika storitve, kot so avtomobili in kosilnice za travo, ki se najemajo ali izposojajo v izposojevalnicah, ter črnila za tetoviranje in vsadki (ki ne spadajo med medicinske pripomočke), ki jih ponudnik storitve vsadi pod kožo potrošnika;

(b) proizvodi, ki se uporabljajo v prostorih ponudnika storitve, če potrošniki sami aktivno upravljajo proizvod (npr. zagon stroja in možnost njegove ustavitve ter vplivanja na delovanje stroja s spremembo njegovega položaja ali intenzivnosti med uporabo). Primer takšnih proizvodov so solariji v salonih za porjavitev in fitnes centrih. Uporaba s strani potrošnika mora biti aktivna in vključevati visoko raven nadzora. Zgolj pasivna uporaba, kot je uporaba šampona s strani osebe, ki ji frizer umiva lase, ali uporaba avtobusa s strani potnikov, se ne šteje kot uporaba s strani potrošnikov.

3.1.2 Proizvodi, ki jih zajema Uredba (ES) št. 765/2008

Med proizvode za namene sistema RAPEX v skladu z Uredbo (ES) št. 765/2008 se štejejo proizvodi, ki spadajo na področje uporabe navedene uredbe in kot so opredeljeni v njenem členu 15, ne glede na to, ali so namenjeni potrošnikom ali poklicnim uporabnikom.

3.2 Proizvodi, ki jih te smernice ne zajemajo

Te smernice ne zajemajo:

(a) proizvodov, ki jih zajemajo posebni in enakovredni mehanizmi obveščanja, vzpostavljeni na podlagi drugih predpisov EU, zlasti: (i) hrane in krme ter drugih proizvodov, ki jih zajema Uredba (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta (6); (ii) zdravil, ki jih zajemata Direktiva 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta (7) in Direktiva 2001/82/ES Evropskega parlamenta in Sveta (8); (iii) medicinskih pripomočkov, ki jih zajema Uredba (EU) 2017/745 Evropskega parlamenta in Sveta (9); (iv) aktivnih medicinskih pripomočkov za vsaditev, zajetih v Direktivi Sveta 90/385/EGS (10);

(b) proizvodov, ki jih ne zajema opredelitev „proizvoda“ iz člena 2(a) DSVP, zlasti: (i) rabljenih proizvodov ali proizvodov, ki so dobavljeni kot starine ali kot proizvodi, ki jih je treba pred uporabo popraviti ali obnoviti, če dobavitelj o tem jasno obvesti osebo, ki ji dobavlja proizvod v ta namen (člen 2(a) DSVP); (ii) opreme, ki jo uporablja ali upravlja profesionalni ponudnik storitve za opravljanje storitve, npr. opreme, s katero se potrošniki prevažajo ali potujejo, ter opreme, ki jo upravlja ponudnik storitev in ne potrošnik (uvodna izjava 9 DSVP);

(c) proizvodov, ki ne spadajo v opredelitev proizvoda iz člena 15(4) Uredbe (ES) št. 765/2008.

4. Ukrepi

4.1 Vrste ukrepov

Preventivni in omejevalni ukrepi se lahko v zvezi s proizvodi s tveganjem sprejmejo bodisi na pobudo gospodarskega subjekta, ki jih je dal in/ali distribuiral na trg („prostovoljni ukrepi“), bodisi na zahtevo organa države članice, pristojnega za spremljanje skladnosti proizvodov z varnostnimi zahtevami („obvezni ukrepi“).

V teh smernicah so obvezni in prostovoljni ukrepi opredeljeni, kot sledi:

(a) obvezni ukrepi: ukrepi, ki jih sprejmejo organi držav članic ali o katerih sprejetju ti organi odločijo, pogosto v obliki upravne odločbe, ki gospodarski subjekt zavezuje, da sprejme preventivni, popravljalni ali omejevalni ukrep v zvezi s specifičnim proizvodom, ki ga je dal na trg;

(b) prostovoljni ukrepi:

(i) preventivni in omejevalni ukrepi, ki jih gospodarski subjekt sprejme prostovoljno, tj. brez posredovanja organa države članice;

(ii) priporočila in dogovori, ki jih z gospodarskimi subjekti v okviru njihovih dejavnosti sklenejo organi držav članic. To vključuje dogovore, ki niso v pisni obliki in na podlagi katerih gospodarski subjekti v okviru svojih dejavnosti sprejmejo preventivni ali omejevalni ukrep v zvezi s proizvodi z resnim tveganjem, ki so jih dali na trg.

4.2 Kategorije ukrepov

Člen 8(1)(b) do (f) DSVP določa seznam različnih kategorij ukrepov, glede katerih je treba predložiti obvestilo v sistem RAPEX, kadar so izpolnjeni pogoji za obvestilo, vključno z naslednjimi ukrepi:

(a) označitev proizvoda z ustreznimi opozorili glede morebitnega tveganja;

(b) določitev pogojev, ki morajo biti izpolnjeni pred trženjem proizvoda;

(c) opozorilo potrošnikom in končnim uporabnikom glede morebitnih tveganj, povezanih s proizvodom;

(d) začasna prepoved dobave, ponujanja dobave in razstavljanja proizvoda;

(e) prepoved trženja proizvoda in vsi spremljevalni ukrepi, tj. ukrepi, ki zagotavljajo spoštovanje prepovedi;

(f) umik proizvoda s trga;

(g) odpoklic proizvoda od potrošnikov;

(h) uničenje umaknjenega ali odpoklicanega proizvoda.

V sistemu RAPEX se izraz „umik“ uporablja izključno za ukrepe, katerih cilj je preprečiti distribucijo, razstavljanje in ponujanje proizvoda s tveganjem potrošnikom ali drugim končnim uporabnikom, izraz „odpoklic“ pa se uporablja samo za ukrepe, katerih cilj je doseči vrnitev takšnega proizvoda, ki ga je proizvajalec ali distributer že dal na voljo potrošnikom ali drugim končnim uporabnikom.

4.3 Zahteve glede ukrepov

Kar zadeva resna tveganja v skladu s členom 12(1) DSVP in členom 22 Uredbe (ES) št. 765/2008 je treba v sistemu RAPEX prijaviti tako obvezne kot prostovoljne ukrepe.

O preventivnih in omejevalnih ukrepih, ki jih gospodarski subjekt sprejme prostovoljno, tj. brez posredovanja organa države članice, ter o proizvodih z resnim tveganjem in ustreznih preprečevalnih ali omejevalnih ukrepih, ki jih sprejme gospodarski subjekt, bi bilo treba nemudoma obvestiti pristojne organe držav članic, kot je navedeno v členu 5(3) DSVP in členu 22(2) in (3) Uredbe (ES) št. 765/2008.

Za vse kategorije preventivnih in omejevalnih ukrepov v zvezi s trženjem in uporabo potrošniških proizvodov, ki resno ogrožajo zdravje in varnost potrošnikov, ali v primeru proizvodov, ki jih zajema Uredba (ES) št. 765/2008, proizvodov, ki resno ogrožajo zdravje, varnost ali druge pomembne javne interese končnih uporabnikov, velja obveznost obveščanja v sistemu RAPEX.

4.4 Izključitev splošno veljavnih obveznih ukrepov

O splošno veljavnih aktih, sprejetih na nacionalni ravni, katerih cilj je preprečiti ali omejiti trženje in uporabo splošno opisanih kategorij potrošniških proizvodov zaradi resnih tveganj za zdravje in varstvo potrošnikov, je treba obvestiti Komisijo prek sistema RAPEX. O vseh nacionalnih ukrepih, ki veljajo samo za splošno opredeljene kategorije proizvodov, kot so vsi proizvodi na splošno ali vsi proizvodi, ki se uporabljajo za isti namen, ne pa za proizvode (kategorije proizvodov), ki so posebej opredeljeni z blagovno znamko, značilnim videzom, proizvajalcem, trgovcem, imenom ali številko modela itd., je treba obvestiti Komisijo v skladu z Direktivo (EU) 2015/1535 Evropskega parlamenta in Sveta (11).

5. Stopnje tveganja

5.1 Resno tveganje

Preden se organ države članice odloči za predložitev obvestila RAPEX, vedno izvede ustrezno oceno tveganja (glej Dodatek 6 k Delu III teh smernic ali dopolnilno splošno metodologijo EU za oceno tveganja za proizvode, ki jih zajema Uredba (ES) št. 765/2008 (12)), da oceni, ali proizvod, na katerega se nanaša obvestilo, resno ogroža zdravje in varnost potrošnikov, oziroma v primeru proizvodov, ki jih zajema Uredba (ES) št. 765/2008, resno ogroža zdravje, varnost ali druge pomembne javne interese (na primer varnost ali okolje) končnih uporabnikov, in ali je s tem izpolnjeno eno od meril za obveščanje prek sistema RAPEX.

5.2 Manj kot resno tveganje

Obvestila, ki se pošljejo v skladu s členom 11 DSVP ali členom 23 Uredbe (ES) št. 765/2008, se splošno štejejo kot obvestila za proizvode z manj kot resnim tveganjem. Obvestila o takšnih proizvodih za razliko od obvestil o proizvodih z resnim tveganjem ne pomenijo nujno obveznosti za dejavnosti nadaljnjega ukrepanja s strani druge države članice, razen če to zahteva narava proizvoda ali tveganja (glej poglavje 3.4.6.1 Dela II).

5.3 Metoda ocenjevanja tveganja

Dodatek 6 k Delu III teh smernic določa metodo ocenjevanja tveganja, ki jo lahko uporabijo organi držav članic za oceno stopnje tveganja potrošniškega proizvoda za zdravje in varnost potrošnikov in za odločitev o tem, ali je potrebno obvestilo RAPEX. Prav tako bo morda treba uporabiti dopolnilno splošno metodologijo EU za oceno tveganja iz poglavja 5.1, če je zadevni proizvod zajet v Uredbi (ES) št. 765/2008.

Na spletišču sistema RAPEX in v sami aplikaciji RAPEX je na voljo posebno orodje (RAG oziroma Risk Assessment Guidelines, tj. smernice za oceno tveganja (13)) za oceno tveganja, ki upošteva načela iz Dodatka 6.

5.4 Organ, ki izvaja ocenjevanje

Oceno tveganja vedno opravi ali preveri organ države članice, ki je bodisi opravil preiskavo in sprejel ustrezne ukrepe bodisi spremljal prostovoljne ukrepe gospodarskega subjekta v zvezi s proizvodom s tveganjem.

Kontaktna točka RAPEX (glej poglavje 5.1 Dela II) in odgovorni organ rešita vse nejasnosti, preden se obvestilo pošlje prek aplikacije RAPEX.

6. Čezmejni učinki

6.1 Mednarodni primer

V skladu s členom 12 DSVP in členom 22 Uredbe (ES) št. 765/2008 država članica predloži obvestilo RAPEX samo, kadar meni, da učinki tveganja proizvoda segajo ali lahko segajo prek njenega ozemlja (v nadaljnjem besedilu: čezmejni učinki ali mednarodni primer).

Ob upoštevanju prostega pretoka proizvodov na notranjem trgu in dejstva, da se proizvodi uvažajo v EU po različnih distribucijskih kanalih ter potrošniki kupujejo proizvode med bivanjem v tujini in prek interneta, je treba nacionalne organe spodbujati k razlaganju merila čezmejnih učinkov v precej širokem pomenu. Obvestilo na podlagi člena 12 DSVP ali člena 22 Uredbe (ES) št. 765/2008 se torej predloži, če:

(a) ni mogoče izključiti, da je bil proizvod s tveganjem prodan v več kot eni državi članici, ali

(b) ni mogoče izključiti, da je bil proizvod s tveganjem prodan prek interneta, ali

(c) proizvod izvira iz tretje države in je verjetno, da je bil uvožen v EU po več distribucijskih kanalih.

6.2 Lokalni primer

O ukrepih, sprejetih v zvezi s proizvodom z resnim tveganjem, ki ima lahko le lokalni učinek (v nadaljnjem besedilu: lokalni primer), se ne predloži obvestilo na podlagi člen 12 DSVP. To velja za primere, ko ima organ države članice konkretne in trdne razloge za izključitev možnosti, da je bil proizvod na voljo ali bo na voljo (na kakršen koli način) v drugih državah članicah, npr. za ukrepe v zvezi z lokalnim proizvodom, ki se izdeluje in distribuira samo v eni državi članici. V svoji oceni morajo organi držav članic skrbno presoditi možnost, da bi se lahko proizvod prodal na spletu ali po novih nastajajočih distribucijskih kanalih.

Obvestila v zvezi s proizvodom z resnim tveganjem v lokalnem primeru je treba Komisiji predložiti samo, če vsebujejo informacije, ki bi bile lahko zanimive za države članice z vidika varnosti proizvoda, in zlasti če se nanašajo na novo vrsto tveganja, ki še ni bila sporočena, novo vrsto tveganja, ki izhaja iz kombinacije proizvodov, ali novo vrsto oziroma kategorijo proizvodov.

Takšno obvestilo je treba predložiti na podlagi člena 11 ob sklicevanju na drugi pododstavek člena 11(1) DSVP.

DEL II

SISTEM HITRE IZMENJAVE INFORMACIJ, IMENOVAN RAPEX, KI JE BIL VZPOSTAVLJEN NA PODLAGI ČLENA 12 DIREKTIVE O SPLOŠNI VARNOSTI PROIZVODOV

1. Uvod

1.1 Cilji sistema RAPEX

Člen 12 DSVP vzpostavlja sistem hitre izmenjave informacij (v nadaljnjem besedilu: sistem RAPEX).

Sistem RAPEX ima pomembno vlogo na področju varnosti proizvodov. Dopolnjuje druge ukrepe, sprejete na nacionalni in evropski ravni, da se zagotovi visoka raven varnosti proizvodov v EU.

Podatki v sistemu RAPEX pomagajo pri:

(a) preprečevanju in omejevanju dobave nevarnih proizvodov;

(b) spremljanju učinkovitosti in doslednosti nadzora trga ter ukrepov uveljavljanja, ki jih izvajajo organi držav članic;

(c) prepoznavanju potreb in ustvarjanju podlage za ukrepanje na ravni EU ter

(d) zagotavljanju doslednega uveljavljanja zahtev EU glede varnosti proizvodov in prispevanja k nemotenemu delovanju enotnega trga.

1.2 Sestavni deli sistema RAPEX

Sistem RAPEX je sestavljen iz več dopolnilnih sestavnih delov, ki so bistveni za njegovo učinkovito delovanje. Najpomembnejši so:

(a) pravni okvir, ki ureja delovanje sistema (tj. DSVP in smernice);

(b) spletna aplikacija (v nadaljnjem besedilu: aplikacija RAPEX), ki državam članicam in Komisiji omogoča hitro izmenjavo informacij prek spletne platforme;

(c) mreža kontaktnih točk RAPEX, ki jo sestavljajo posamezne kontaktne točke RAPEX vseh držav članic, ki so odgovorne za delovanje sistema RAPEX (glej poglavje 5.1 Dela II);

(d) nacionalne mreže RAPEX, vzpostavljene v vseh državah članicah, ki vključujejo kontaktno točko RAPEX (glej poglavje 5.1 Dela II) in vse organe, ki so vključeni v zagotavljanje varnih proizvodov;

(e) Komisijina skupina RAPEX v oddelku, odgovornem za DSVP, ki pregleduje in preverja dokumente, predložene prek aplikacije RAPEX, ter vzdržuje in zagotavlja pravilno delovanje sistema RAPEX;

(f) spletišče RAPEX (14), ki vsebuje povzetke obvestil RAPEX ter tedenske posodobitve;

(g) objave RAPEX, kot so statistični podatki o sistemu RAPEX, letna poročila sistema RAPEX in drugo promocijsko gradivo, ter

(h) vmesnik med sistemoma RAPEX in ICSMS, ki povezuje oba sistema, kar omogoča vnašanje obvestil RAPEX na podlagi podatkov iz preiskav, ki so že na voljo v sistemu ICSMS. Z izpolnitvijo ustreznih polj v sistemu ICSMS je mogoča samodejna predložitev obvestila RAPEX.

2. Merila za obveščanje

Sistem RAPEX se uporablja za ukrepe za preprečevanje, omejevanje ali uveljavljanje posebnih pogojev za trženje in uporabo proizvodov, ki resno ogrožajo zdravje in varnost potrošnikov, ali v primeru proizvodov, ki jih zajema Uredba (ES) št. 765/2008, za ukrepe za preprečevanje, omejevanje ali uveljavljanje posebnih pogojev za trženje in uporabo proizvodov, ki resno ogrožajo zdravje, varnost ali druge pomembne javne interese (npr. varnost ali okolje) končnih uporabnikov.

2.1 Obvezno sodelovanje v sistemu RAPEX: člen 12 DSVP in člen 22 Uredbe (ES) št. 765/2008

V skladu z DSVP in Uredbo (ES) št. 765/2008 je sodelovanje držav članic v sistemu RAPEX obvezno. Države članice imajo v skladu s členom 12 DSVP in členom 22 Uredbe (ES) št. 765/2008 zakonsko obveznost, da Komisijo obvestijo o obveznih in prostovoljnih ukrepih, kadar so izpolnjena naslednja štiri merila za obveščanje:

(a) proizvod spada na področje uporabe DSVP oziroma Uredbe (ES) št. 765/2008;

(b) v zvezi s proizvodom so bili sprejeti ukrepi za preprečitev ali omejitev njegovega trženja ali uporabe oziroma za uveljavitev posebnih pogojev glede njegovega morebitnega trženja ali uporabe (v nadaljnjem besedilu: preventivni in omejevalni ukrepi);

(c) proizvod resno ogroža zdravje in varnost potrošnikov oziroma v primeru proizvodov, ki jih zajema Uredba (ES) št. 765/2008, tudi druge pomembne javne interese končnih uporabnikov;

(d) ni mogoče izključiti, da učinek resnega ogrožanja zdravja in varnosti potrošnikov, oziroma v primeru proizvodov, ki jih zajema Uredba (ES) št. 765/2008, tudi drugih pomembnih javnih interesov končnih uporabnikov, sega preko ozemlja države članice, ki predloži obvestilo.

2.2 Neobvezno sodelovanje v sistemu RAPEX: člen 11 DSVP in člen 23 Uredbe (ES) št. 765/2008

V skladu s členom 11 DSVP morajo države članice Komisijo obvestiti o ukrepih, s katerimi omejijo dajanje proizvodov na trg – ali zahtevajo njihov umik ali odpoklic – če se za takšne informacije ne zahteva obvestilo na podlagi člena 12 ali pa obvestilo na podlagi druge posamezne zakonodaje Skupnosti.

Zaradi poenostavitve in povečanja učinkovitosti lahko države članice aplikacijo RAPEX uporabljajo tudi za obveščanje o ukrepih, sprejetih v zvezi s proizvodi, za katere ne bi veljala obveznost predložitve obvestila na podlagi člena 12 glede na v njem navedene pogoje.

Kadar so izpolnjena naslednja štiri merila za obveščanje, imajo države članice zakonsko obveznost, da obvestijo Komisijo v skladu s členom 11 DSVP:

(a) zadevni proizvod je potrošniški proizvod;

(b) za proizvod veljajo omejevalni ukrepi, ki so jih sprejeli nacionalni organi (obvezni ukrepi);

(c) proizvod predstavlja manj kot resno tveganje za zdravje in varnost potrošnikov, pri čemer učinki tveganja lahko segajo ali segajo preko ozemlja ene države članice, ali pa proizvod predstavlja resno tveganje za zdravje in varnost potrošnikov, pri čemer učinki tveganja ne segajo ali ne morejo segati preko njenega ozemlja, vendar sprejeti ukrepi vsebujejo informacije, ki bi bile lahko zanimive za države članice z vidika varnosti proizvoda (15);

(d) sprejetih ukrepov ni treba sporočiti v skladu s katerim koli drugim postopkom obveščanja, vzpostavljenih v skladu s pravom EU.

Kljub dejstvu, da člen 11 DSVP ne vsebuje izrecne obveznosti predložitve obvestila o prostovoljnih ukrepih, sprejetih v zvezi s proizvodi z manj kot resnim tveganjem, pa morajo države članice in Komisija v skladu s členom 16 DSVP dati javnosti na voljo informacije o tveganjih za zdravje in varnost potrošnikov. Za zagotovitev enotnosti v okviru sistema obveščanja ter za učinkovito izvajanje obveznosti, ki jih imajo države članice in Komisija v skladu s členom 16 DSVP, se priporoča, da države članice v sistem RAPEX predložijo tudi obvestila o prostovoljnih ukrepih, ki so jih proizvajalci in distributerji sprejeli v zvezi s proizvodi z manj kot resnim tveganjem.

V skladu s členom 23 Uredbe (ES) št. 765/2008 države članice Komisiji sporočijo informacije o proizvodih z manj kot resnim tveganjem, s katerimi razpolagajo in ki jih niso zagotovile že na podlagi člena 22. V nasprotju s členom 22 navedene uredbe pa člen 23 državam članicam ne nalaga obveznosti predložitve obvestila s temi informacijami prek sistema RAPEX. Države članice in Komisija pa imajo v skladu s členom 16 DSVP obveznost dajanja javnosti na voljo informacij o tveganjih za zdravje in varnost potrošnikov, s katerimi razpolagajo. Za zagotovitev enotnosti in za učinkovito izvajanje obveznosti iz člena 16 DSVP, bi bila lahko najbolj pragmatična rešitev, če bi sistem RAPEX vseboval vse ukrepe, sprejete v zvezi s proizvodi z resnim tveganjem za zdravje in varnost potrošnikov ter z manj kot resnim tveganjem, tako za proizvode, ki jih zajema DSVP, kot za proizvode, ki jih zajema Uredba (ES) št. 765/2008, pri čemer slednji vključujejo tveganja za druge javne interese končnih uporabnikov. Zato se države članice spodbujajo, da ob tem, ko sprejmejo ukrepe in o njih obvestijo prek sistema ICSMS v skladu s členom 23 Uredbe (ES) št. 765/2008, predložijo obvestilo o takšnih informacijah prek sistema RAPEX. To je možno bodisi s predložitvijo ločenega obvestila prek sistema RAPEX ali prek sistema ICSMS.

Povezava med obema sistemoma omogoča vnašanje obvestil na podlagi podatkov iz preiskav, ki so že na voljo v sistemu ICSMS (glej točko (h) poglavja 1.2 Dela II).

Type of risk

Product covered by the GPSD

Product covered by Regulation (EC) 765/2008

Measure adopted

Cross-border effect

Unsufficient Identification Information

Information Involving new risk

NOTIFICATION TYPE

Serious risk

Article 12 of the GPSD

Article 11 of the GPSD

Article 22 of Regulation (EC) No 765/2008

Indistinctly

For information

Indistinctly

Information to ICSMS

RAPEX notification encouraged

Less than serious risk

Compulsory measures

Article 11 of the GPSD

Voluntary measures

For information

Article 23 of Regulation (EC) No 765/2008

RAPEX notification encouraged

Pending

For information (if relevant)

V Dodatku 3 k Delu III teh smernic je shematski prikaz poteka obveščanja, ki še pojasnjuje merila za obveščanje iz poglavja 2 Dela II teh smernic.

3. Obvestila

3.1 Vrste obvestil

3.1.1 Obvestila

Organi držav članic morajo obvestilo prek sistema RAPEX predložiti v naslednjih primerih:

(a) ko so izpolnjena vsa merila za obveščanje prek sistema RAPEX iz člena 12 DSVP (16), država članica pripravi in predloži Komisiji obvestilo RAPEX, ki je v aplikaciji RAPEX razvrščeno med „obvestila na podlagi člena 12“;

(b) ko so izpolnjena vsa merila za obveščanje prek sistema RAPEX in poleg tega proizvod predstavlja življenjsko nevarno tveganje in/ali so se zgodile nesreče s smrtnim izidom, pa tudi v drugih primerih, ko se v obvestilu RAPEX zahteva nujno ukrepanje vseh držav članic, država članica, ki je predložila obvestilo, pripravi in predloži Komisiji obvestilo RAPEX, ki je v aplikaciji RAPEX razvrščeno med „obvestila, ki zahtevajo nujno ukrepanje“;

(c) ko so izpolnjena vsa merila za obveščanje prek sistema RAPEX iz člena 22 Uredbe (ES) št. 765/2008 (17), država članica pripravi in predloži Komisiji obvestilo RAPEX, ki je v aplikaciji RAPEX razvrščeno med „obvestila na podlagi člena 22“.

Ko so izpolnjena vsa merila za obveščanje prek sistema RAPEX iz člena 11 DSVP (18), država članica pripravi in predloži Komisiji obvestilo RAPEX, ki je ob predložitvi v sistemu RAPEX razvrščeno med „obvestila na podlagi člena 11“.

Poleg tega se države članice spodbujajo k predložitvi obvestila, ko so izpolnjena merila iz člena 23 Uredbe (ES) št. 765/2008 (19).

V skladu z zgoraj navedenim preudarkom iz poglavja 2 Dela II se države članice spodbujajo, da pripravijo in Komisiji neposredno ali posredno predložijo obvestilo, ki je v sistemu RAPEX razvrščeno med „obvestila na podlagi člena 23“, ko so izpolnjena merila iz navedenega člena.

Preden kontaktna točka RAPEX (glej poglavje 5.1 Dela II) iz države članice, ki je predložila obvestilo, pošlje obvestilo Komisiji, preveri, ali so izpolnjena vsa merila za obveščanje.

3.1.2 Obvestila v informativne namene

Če merila iz teh smernic za obvestila, navedena v poglavjih 2.1 in 2.2 Dela II teh smernic, niso izpolnjena, se lahko kontaktna točka RAPEX (glej poglavje 5.1 Dela II) odloči, da pošlje zadevne informacije prek aplikacije RAPEX v informativne namene. V sistemu RAPEX so takšna obvestila razvrščena kot „obvestila v informativne namene“ in se lahko pošljejo v naslednjih primerih:

(a) kadar so izpolnjena vsa merila za obveščanje prek sistema RAPEX iz člena 12 DSVP ali člena 22 Uredbe (ES) št. 765/2008, vendar obvestilo ne vsebuje vseh informacij (zlasti glede identifikacije proizvoda in distribucijskih kanalov), ki jih potrebujejo druge države članice za zagotovitev nadaljnjega ukrepanja (20) na podlagi takšnega obvestila. Primer obvestila, ki se lahko pošlje prek aplikacije RAPEX kot „obvestilo v informativne namene“, je obvestilo, ki ne vsebuje imena, blagovne znamke in slike proizvoda, zaradi česar proizvoda iz obvestila ni mogoče pravilno identificirati in razločevati od drugih proizvodov iste kategorije ali vrste, ki so na voljo na trgu. Ocena o tem, ali obvestilo vsebuje zadostne informacije, da lahko države članice zagotovijo dejavnosti nadaljnjega ukrepanja, se vedno izvede za vsak primer posebej;

(b) kadar se država članica zaveda, da potrošniški proizvod, ki je na voljo na trgu EU, resno ogroža zdravje in varnost potrošnikov, ali se v primeru proizvodov, ki jih zajema Uredba (ES) št. 765/2008, zaveda, da potrošniški proizvod ali proizvod za poklicno uporabo resno ogroža zdravje in varnost ali druge javne interese končnih uporabnikov, vendar proizvajalec ali distributer še ni sprejel preventivnih in omejevalnih ukrepov oziroma jih ni sprejel ali se ni odločil za njihovo sprejetje organ države članice. Če se informacije o tem proizvodu posredujejo prek aplikacije RAPEX pred sprejetjem ukrepov, mora država članica, ki je predložila obvestilo, naknadno obvestiti Komisijo (čim prej in ne pozneje kot v roku iz Dodatka 4 k tem smernicam) o končni odločitvi, ki je bila sprejeta v zvezi s proizvodom iz obvestila (večinoma o vrsti sprejetih preventivnih ali omejevalnih ukrepov ali o tem, zakaj takšni ukrepi niso bili sprejeti). Če država članica, ki je predložila obvestilo, ukrepe sprejme pozneje, o tem obvesti Komisijo, ki posodobi obvestilo ob uporabi člena 12 DSVP ali člena 22 Uredbe (ES) št. 765/2008;

(c) kadar se država članica odloči, da bo priglasila preventivne in omejevalne ukrepe, sprejete v zvezi s potrošniškim proizvodom, ki resno ogroža zdravje in varnost potrošnikov in ima samo lokalne učinke („lokalni primer“). Če pa, kot je pojasnjeno v poglavju 6.2 Dela I, obvestilo o „lokalnem primeru“ vključuje informacije o varnosti proizvoda, ki bi bile lahko zanimive za druge države članice, je treba takšno obvestilo poslati na način, ki se uporablja za obvestila na podlagi člena 11 DSVP;

(d) kadar se obvestilo nanaša na proizvod, katerega varnostni vidiki (zlasti stopnja tveganja proizvoda za zdravje in varnost potrošnikov) so predmet razprave na ravni EU, da bi se zagotovil skupen pristop držav članic k oceni tveganja in/ali ukrepom uveljavljanja (21);

(e) kadar ni mogoče z gotovostjo ugotoviti, ali je izpolnjeno eno ali več meril za obveščanje, vendar obvestilo vsebuje informacije o varnosti proizvoda, ki bi bile lahko zanimive za druge države članice.

Kadar kontaktna točka RAPEX (glej poglavje 5.1 Dela II) pošlje „obvestilo v informativne namene“, mora jasno navesti razloge za to dejanje.

3.2 Vsebina obvestil

3.2.1 Obseg podatkov

Obvestila, ki se Komisiji pošljejo prek aplikacije RAPEX, vključujejo naslednje vrste podatkov:

(a) informacije, ki omogočajo identifikacijo proizvoda iz obvestila, tj. kategorija proizvoda, ime proizvoda, blagovna znamka, številka modela in/ali tipa, črtna koda, serijska številka, carinska oznaka, opis proizvoda in njegove embalaže s slikami proizvoda, embalaže in etiket. Podrobna in natančna identifikacija proizvoda je ključnega pomena za nadzor trga in uveljavljanje zahtev, saj nacionalnim organom omogoča, da identificirajo proizvod iz obvestila, ga razločujejo od drugih proizvodov enake ali podobne vrste ali kategorije, ki so na voljo na trgu, ter tak proizvod najdejo na trgu in sprejmejo ustrezne ukrepe ali se o njih dogovorijo;

(b) informacije o poreklu proizvoda, tj. država porekla, ime, naslov in kontaktni podatki proizvajalca in izvoznikov, kot sta telefonska številka in elektronski naslov. Države članice zagotovijo zlasti vse razpoložljive informacije v zvezi s proizvajalci in izvozniki s sedežem v tretjih državah, ki tesno sodelujejo z EU glede varnosti proizvodov. Obrazcu morajo biti priloženi tudi naslednji dokumenti, kadar so na voljo: fotokopije naročil, prodajne pogodbe, računi, odpremne listine, carinske deklaracije itd. Te dokumente bi bilo treba poslati v formatu pdf ali katerem koli drugem formatu, ki ga podpira aplikacija. Podrobne informacije o proizvajalcih iz tretjih držav omogočajo Komisiji učinkovitejše uveljavljanje zahtev v teh državah in pomagajo pri zmanjševanju števila proizvodov s tveganjem za potrošnike, izvoženih v EU;

(c) kadar je mogoče, informacije o tem, kje točno je bil proizvod dan na voljo (veleprodajna trgovina, lokalna trgovina ali tržnica, splet itd.);

(d) informacije glede varnostnih zahtev za proizvod iz obvestila, vključno z referenčno številko ter imenom veljavne zakonodaje in standardov;

(e) opis tveganja proizvoda iz obvestila, vključno z opisom rezultatov laboratorijskih ali vizualnih preiskav, poročili o preskusih in potrdili o neizpolnjevanju varnostnih zahtev za proizvod iz obvestila, popolno oceno tveganja z ugotovitvami in informacijami o znanih nesrečah ali nezgodah (glej poglavje 3.3.1 Dela I teh smernic);

(f) informacije glede dobavnih verig za proizvod iz obvestila v državah članicah in zlasti informacije o namembnih državah, uvoznikih, in če so na voljo, distributerjih proizvoda iz obvestila v Evropi;

(g) informacije o sprejetih ukrepih, zlasti o vrsti (obvezni ali prostovoljni), kategoriji (npr. umik s trga, odpoklic od potrošnikov), obsegu (npr. po vsej državi, lokalno) ter datumu začetka veljavnosti in trajanju ukrepa (npr. trajen, začasen ukrep);

(h) navedbo, ali so obvestilo, njegov del in/ali priloge obravnavani kot zaupni. Zahteve po zaupni obravnavi mora vedno spremljati utemeljitev z jasnimi razlogi za takšno zahtevo;

(i) informacije o tem, ali je proizvod ponaredek, če so na voljo. Komisija bo v ta namen dala državam članicam na razpolago specifična orodja, ki obstajajo na evropski ravni, da bi jim olajšala prepoznavanje ponaredkov;

(j) informacije o poročanih nesrečah, povezanih s proizvodom, z navedbo razlogov za nesrečo, kadar je mogoče (tveganje, povezano s tem, kako je uporabnik uporabljal proizvod, ali tveganje, ki je s proizvodom neločljivo povezano);

(k) dodatne informacije glede tega, ali je bilo obvestilo predloženo v okviru usklajene dejavnosti uveljavljanja na evropski ravni;

(l) informacije o tem, ali nameravajo organi države članice poslati še druga obvestila v zvezi z istim proizvodom ali podobnimi proizvodi. Ta namera bi morala biti navedena v izvornem obvestilu.

Države članice se spodbujajo k pridobivanju in zagotavljanju informacij o dobavnih verigah za proizvod iz obvestila v državah nečlanicah EU, ki tesno sodelujejo z EU glede varnosti proizvodov.

3.2.2 Popolnost podatkov

Obvestila bi morala biti čim bolj popolna. Posamezni elementi, ki jih mora obvestilo vsebovati, so navedeni v Dodatku 1 k tem smernicam in so vključeni v aplikacijo RAPEX. Z zahtevanimi podatki bi bilo treba izpolniti vsa polja predloge obvestila. Kadar ob predložitvi obvestila zahtevane informacije niso na voljo, mora država članica, ki je predložila obvestilo, to jasno navesti in pojasniti na obrazcu. Ko so manjkajoče informacije na voljo, država članica dopolni svoje obvestilo. Preden se dopolnjeno obvestilo potrdi in pošlje prek sistema, ga Komisija pregleda.

Kontaktne točke RAPEX vsem nacionalnim organom, ki sodelujejo v mreži RAPEX, zagotovijo navodila o obsegu podatkov, potrebnih za izpolnitev obvestila. To pripomore k zagotavljanju pravilnosti in popolnosti informacij, ki jih ti organi sporočijo kontaktni točki RAPEX (glej poglavje 5.1 Dela II).

Tudi če del informacij, ki se zahtevajo v teh smernicah, še ni na voljo, morajo države članice spoštovati predpisane roke in ne smejo odlašati s pošiljanjem obvestila RAPEX v zvezi s proizvodom, ki smrtonosno ogroža zdravje in varnost potrošnikov ali drugih končnih uporabnikov, in/ali ko se v obvestilu RAPEX zahteva nujno ukrepanje držav članic.

Kontaktna točka RAPEX pred predložitvijo obvestila preveri (da bi se izognili nepotrebnemu podvajanju), ali je kakšna druga država članica že poslala obvestilo o zadevnem proizvodu prek aplikacije RAPEX. Če je bilo v zvezi s proizvodom že predloženo obvestilo, kontaktna točka RAPEX ne ustvari novega obvestila, ampak pošlje obvestilo o nadaljnjem ukrepanju na podlagi obstoječega obvestila in zagotovi vse dodatne informacije, ki so lahko relevantne za organe v drugi državi članici, kot so dodatne identifikacijske številke vozila, podroben seznam uvoznikov in distributerjev, dodatna poročila o preskusih itd. (glej tudi poglavje 5.1 Dela II).

3.2.3 Posodabljanje podatkov

Država članica, ki je predložila obvestilo, Komisijo (čim prej in ne pozneje kot v rokih iz Dodatka 4 k tem smernicam) obvesti o razvoju dogodkov, ki zahtevajo spremembe obvestila, poslanega prek aplikacije RAPEX. Države članice obvestijo Komisijo zlasti o vseh spremembah (npr. po izreku sodbe med pritožbenim postopkom) glede statusa ukrepov iz obvestila, ocene tveganja in novih odločitev v zvezi z zaupnostjo.

Komisija pregleda informacije, ki jih je poslala država članica, ki je predložila obvestilo, ter po potrebi posodobi ustrezne informacije v aplikaciji RAPEX in na spletišču RAPEX.

3.2.4 Odgovornost za posredovane informacije

Odgovornost za posredovane informacije nosi država članica, ki je predložila obvestilo (22).

Država članica, ki je predložila obvestilo, in pristojni nacionalni organ zagotavljata točnost vseh podatkov, zagotovljenih prek aplikacije RAPEX, da ne bi prišlo do zamenjave s podobnimi proizvodi iste kategorije ali vrste, ki so na voljo na trgu EU.

Organi, ki sodelujejo v postopku obveščanja (npr. izvajajo oceno tveganja proizvoda iz obvestila ali zagotavljajo informacije o distribucijskih kanalih) so odgovorni za informacije, zagotovljene prek aplikacije RAPEX. Kontaktna točka RAPEX pregleda in potrdi vsa obvestila, ki jih je prejela od pristojnih organov, preden jih pošlje Komisiji (glej tudi poglavje 5.1 dela II).

Vse dejavnosti Komisije, kot so pregledovanje obvestil, potrjevanje in posredovanje obvestil prek aplikacije RAPEX ter njihova objava na spletišču RAPEX, ne pomenijo prevzema odgovornosti za poslane informacije; zanje je še naprej odgovorna država članica, ki je predložila obvestilo.

3.3 Akterji v postopku obveščanja in njihove vloge

V postopku obveščanja sodelujejo naslednji akterji, ki imajo naslednje odgovornosti:

3.3.1 Gospodarski subjekti

Gospodarski subjekti ne sodelujejo neposredno pri predložitvi obvestil prek aplikacije RAPEX.

Vendar gospodarski subjekti v zvezi s proizvodom s tveganjem nemudoma obvestijo pristojne organe v vseh državah članicah, v katerih je bil proizvod dan na voljo. Pogoji in podrobnosti glede takšnih informacij so določeni v Prilogi I k DSVP.

Takšne informacije obravnava država članica, v kateri ima sedež proizvajalec/distributer, ki je proizvod prijavil („glavna država članica“).

Informacije o proizvodih s tveganjem lahko gospodarski subjekti pošiljajo prek „Product Safety Business Alert Gateway“, tj. orodja, ki je na voljo na spletišču RAPEX (glej poglavje 5.3.2 Dela II). Gospodarski subjekti bi morali vključiti podroben opis tveganja proizvoda, za kar jim je na voljo „RAG tool“, tj. smernice za oceno tveganja (glej poglavje 5.3. Dela I).

Ocene tveganja, ki jih izvedejo gospodarski subjekti, za organe držav članic niso zavezujoče, saj so slednji odgovorni za izvajanje lastnih ocen tveganja. Zato lahko pride organ države članice do drugačnih ugotovitev v zvezi z oceno tveganja, ki spremlja opozorilo, poslano prek podjetniškega portala.

3.3.2 Organi držav članic

Organi držav članic Komisijo prek aplikacije RAPEX obveščajo o obveznih in prostovoljnih ukrepih, ki so bili sprejeti na njihovem ozemlju v zvezi s proizvodi s tveganjem.

Države članice v sistemu RAPEX določijo vloge za ustvarjanje obvestil, njihovo predložitev in nadaljnje ukrepanje na njihovi podlagi.

3.3.3 Organi, pristojni za nadzor zunanjih meja

O ukrepih, ki jih organi, pristojni za nadzor zunanjih meja, sprejmejo za preprečevanje trženja potrošniškega proizvoda, ki resno ogroža zdravje in varnost potrošnikov (npr. odločitve o ustavitvi uvoza na meji EU), v EU, bi bilo treba obvestiti Komisijo prek aplikacije RAPEX na enak način, kot velja za ukrepe, ki jih sprejmejo organi za nadzor trga in omejujejo trženje ali uporabo proizvoda.

3.3.4 Evropska komisija

Komisija lahko nacionalne kontaktne točke RAPEX (glej poglavje 5.1 Dela II) obvešča o proizvodih z resnim tveganjem, uvoženih ali izvoženih iz Skupnosti in Evropskega gospodarskega prostora (23).

Komisija lahko državam članicam pošlje informacije o proizvodih s poreklom iz EU ali tretjih držav, ki predstavljajo tveganje, za katere je glede na razpoložljive informacije verjetno, da so na trgu EU. To velja zlasti za informacije, ki jih Komisija prejme od tretjih držav, mednarodnih organizacij, podjetij ali iz drugih sistemov hitrega obveščanja.

Možno je, da te informacije krožijo med državami članicami po drugih sredstvih, in ne prek aplikacije RAPEX.

3.4 Potek dela

3.4.1 Ustvarjanje obvestila

3.4.1.1 Nacionalni organ

V skladu z nacionalno ureditvijo lahko obvestila ustvarjajo različni nacionalni organi, ki sodelujejo v postopku RAPEX (lokalni/regionalni organi za nadzor trga, organi za nadzor zunanjih meja itd.)

3.4.1.2 Komisija

Komisija lahko obvestilo ustvari v nekaterih primerih, kot je pojasnjeno v točki 3.3.4.

3.4.2 Predložitev obvestil Komisiji

Kontaktna točka RAPEX je odgovorna za predložitev vseh obvestil v potrditev Komisiji (glej poglavje 5.1 Dela II).

3.4.3 Pregled obvestil s strani Komisije

Preden Komisija pošlje državam članicam obvestila, ki jih je prejela prek aplikacije RAPEX, preveri njihovo pravilnost in popolnost.

3.4.3.1 Pravilnost

Ko Komisija ocenjuje pravilnost obvestila, preveri zlasti:

(a) ali obvestilo izpolnjuje vse relevantne zahteve iz DSVP ali člena 22 Uredbe (ES) št. 765/2008 in teh smernic;

(b) ali do tedaj še ni bilo poslano obvestilo o proizvodu iz obvestila (da bi se izognili nepotrebnim podvajanjem, tudi med sistemoma ICSMS in RAPEX);

(c) ali je obvestilo, ki ga je v potrditev poslala kontaktna točka RAPEX države članice, ki je predložila obvestilo, razvrščeno v skladu z merili iz poglavja 2 Dela II teh smernic;

(d) ali so poslane informacije, vključno z oceno tveganja, v skladu z veljavno zakonodajo in ustreznimi standardi;

(e) ali je bil uporabljen pravilni postopek obveščanja.

3.4.3.2 Popolnost

Ko je obvestilo potrjeno kot pravilno, Komisija preveri njegovo popolnost. Poglavji 3.2.1 in 3.2.2 Dela II teh smernic se uporabljata kot referenčni točki. Posebno pozornost je treba nameniti delom obvestila v zvezi z identifikacijo proizvoda, opisom tveganja, ukrepi, sledljivostjo in distribucijskimi kanali.

Komisija ni odgovorna za izvedbo ocene tveganja za posamezen proizvod, ampak samo za preverjanje, ali je v obvestilo vključena ustrezna ocena tveganja, ki vsebuje vse elemente iz poglavja 3.2.1 Dela II teh smernic (z izjemami iz točke 3.4.3.3). Glej tudi poglavje 5.1 Dela I teh smernic.

3.4.3.3 Potrjevanje obvestil brez podrobne ocene tveganja

Države članice morajo za vsako obvestilo predložiti oceno tveganja, vendar lahko Komisija v nekaterih primerih potrdi obvestila, ki so predložena brez podrobne in individualne ocene tveganja:

(a) Obvestila o proizvodih s kemičnimi tveganji

Stopnja tveganja za proizvod se lahko šteje za resno, če proizvod vsebuje kemijsko snov, ki je bodisi prepovedana ali katere koncentracija v proizvodu presega mejno vrednost, določeno v evropski zakonodaji. Če se torej ukrepi sprejmejo v zvezi s proizvodom, ki vsebuje kemijsko snov, za katero velja omejitev iz zakonodaje EU, se lahko obvestilo predloži brez podrobne ocene tveganja.

(b) Obvestila o kozmetičnih izdelkih

Potrjevanje obvestil, ki ne vključujejo podrobne ocene tveganja, je lahko mogoče tudi za kozmetične izdelke, ki vsebujejo prepovedane snovi ali snovi, za katere velja omejitev, za katere je znanstveni odbor EU izdal mnenje, ki potrjuje, da takšna vsebnost snovi, ki presega veljavne mejne vrednosti, ogroža zdravje in varnost potrošnikov. Prav v tem proizvodnem sektorju je morda treba upoštevati tudi druge dejavnike (npr. koncentracija ali čas izpostavljenosti).

Vendar, če so bili sprejeti ukrepi v zvezi s proizvodom, ki vsebuje nedovoljene kemijske snovi, glede katerih ni bilo izdano znanstveno mnenje, ki bi potrjevalo, da takšen proizvod predstavlja tveganje, se lahko na podlagi analize posameznega primera zahteva dejanska ocena tveganja, da se dokaže, da proizvod predstavlja resno tveganje ali manj kot resno tveganje. V primerih, ko je ocena tveganja potrebna in takšna ocena tveganja ni zagotovljena, se ti primeri v sistemu RAPEX potrdijo le „v informativne namene“.

V primeru proizvodov, za katere veljajo omejevalni ukrepi, ki jih je organ za nadzor trga sprejela na podlagi vsebnosti kemijske snovi, ki je navedena na seznamu sestavin in za katero veljajo omejitve iz zakonodaje EU, pri čemer ni ocene tveganja na podlagi znanstvenih podatkov, je treba obvestila oceniti na podlagi posameznega primera. V primerih, ko je ocena tveganja potrebna in takšna ocena tveganja ni zagotovljena, se ti primeri v sistemu RAPEX potrdijo le „v informativne namene“.

(c) Obvestila o drugih proizvodih

Kadar obstajajo dobro dokumentirani dokazi, da nekatere značilnosti nekaterih proizvodov vedno pomenijo določeno tveganje in stopnjo tveganja (npr. vezalke ali funkcionalne vrvice na oblačilih za majhne otroke v predelu glave, vratu ali zgornjega dela prsnega koša vedno predstavljajo resno tveganje), se za dani proizvod ne zahteva nadaljnja ocena tveganja.

3.4.3.4 Zahtevki za dodatne informacije

Če ima Komisija med pregledovanjem vprašanja v zvezi z obvestilom, lahko odloži potrditev obvestila in od države članice zahteva dodatne informacije ali pojasnilo. Te dodatne informacije zagotovi država članica, ki je predložila obvestilo, in sicer do roka, ki ga Komisija določi v zahtevku za informacije.

3.4.3.5 Preiskave

Komisija lahko po potrebi opravi preiskavo, da oceni varnost proizvoda. Takšna preiskava se lahko opravi zlasti v primeru resnih dvomov glede morebitnih tveganj proizvoda v zvezi s katerim je bilo prek aplikacije RAPEX predloženo obvestilo. Ti dvomi se lahko pojavijo medtem, ko Komisija pregleduje obvestilo, ali pa Komisijo nanje opozori država članica (npr. prek obvestila o nadaljnjem ukrepanju) ali tretja oseba (npr. proizvajalec).

V okviru takšnih preiskav lahko Komisija zlasti:

(a) zahteva od države članice informacije ali pojasnila;

(b) zahteva neodvisno oceno tveganja in neodvisno preiskavo (laboratorijsko ali vizualno) proizvoda, ki je predmet preiskave;

(c) se posvetuje z znanstvenimi odbori, skupnim raziskovalnim središčem ali drugo ustanovo, specializirano za varnost potrošniških proizvodov;

(d) skliče odbor DSVP, sestanke mreže za varnost potrošnikov in/ali kontaktnih točk RAPEX ter se posvetuje z ustreznimi delovnimi skupinami glede napredovanja preiskave.

Kadar se preiskava nanaša na proizvod, v zvezi s katerim je bilo prek aplikacije RAPEX predloženo obvestilo, lahko Komisija odloži potrditev obvestila, oziroma kadar je bilo takšno obvestilo že potrjeno in poslano prek aplikacije RAPEX, začasno odstrani pregled, objavljen na spletišču RAPEX. Po preiskavi in glede na njen izid lahko Komisija (po potrebi po posvetovanju z državo članico, ki je predložila obvestilo) predhodno odloženo obvestilo potrdi in pošlje prek aplikacije RAPEX, potrdi potrjeno obvestilo v aplikaciji RAPEX (z morebitnimi spremembami) ali obvestilo trajno umakne iz sistema RAPEX.

Komisija obvesti vse države članice o:

(a) svoji odločitvi o začetku preiskave z jasno navedbo razlogov za takšno odločitev;

(b) svoji odločitvi o končanju preiskave s predstavitvijo ugotovitev in morebitnih sprememb obvestil, ki so predmet preiskave, in

(c) vseh ustreznih ugotovitvah med preiskavo.

3.4.4 Potrjevanje in pošiljanje obvestil

Komisija prek aplikacije RAPEX potrjuje in pošilja vsa obvestila, ki so bila med pregledovanjem ocenjena kot pravilna in popolna, in sicer v rokih iz Dodatka 5 k tem smernicam.

Kadar se med pregledovanjem državi članici, ki je predložila obvestilo, pošlje zahtevek po dodatnih informacijah ali pojasnilu (ki mu sledi opomnik, če je potrebno), lahko Komisija sprejme naslednje odločitve:

(a) kadar so bile zahtevane dodatne informacije ali pojasnilo zagotovljeni, Komisija ponovno pregleda obvestilo in ga lahko potrdi glede na spremenjeno razvrstitev, če je potrebno (npr. iz „obvestila v informativne namene“ v „obvestilo na podlagi člena 12“), ali pa obvestilo zadrži do nadaljnjega pojasnila;

(b) kadar zahtevane dodatne informacije ali pojasnilo niso bili zagotovljeni v določenem roku ali so pomanjkljivi, se Komisija odloči na podlagi zagotovljenih informacij in odvisno od okoliščin bodisi potrdi obvestilo po spremembi razvrstitve (npr. iz „obvestila na podlagi člena 12“ v „obvestilo v informativne namene“) bodisi se odloči, da ga ne bo potrdila.

Ko se države članice dogovorijo o skupnem pristopu k ocenjevanju tveganja in/ali uveljavljanju, lahko Komisija glede na okoliščine in stališča držav članic izvede eno od naslednjih dejanj:

(a) ohrani zadevna obvestila v aplikaciji RAPEX;

(b) spremeni razvrstitev obvestil, shranjenih v aplikaciji RAPEX;

(c) umakne obvestila iz sistema RAPEX (24).

3.4.5 Objava obvestil

3.4.5.1 Razkritje informacij kot splošno pravilo

Javnost ima pravico do obveščenosti glede proizvodov s tveganjem. Da bi Komisija izpolnila to obveznost, na spletišču RAPEX (25) objavlja preglede novih obvestil.

Za namene zunanjega komuniciranja bo spletišče RAPEX v prihodnosti imenovano „Safety Gate“.

Države članice prav tako javnost v nacionalnih jezikih seznanjajo s proizvodi z resnim tveganjem za potrošnike in ukrepi, sprejetimi za odpravljanje tega tveganja. Takšne informacije se lahko razširjajo prek spleta, v papirni obliki, prek elektronskih medijev itd.

Informacija za javnost je povzetek obvestila in vključuje predvsem elemente, ki omogočajo identifikacijo proizvoda, ter informacije o tveganjih in ukrepih, sprejetih za preprečevanje ali omejevanje teh tveganj. Komisija in države članice se lahko odločijo, da bodo javnosti razkrile druge elemente obvestila, vendar le, kadar te informacije zaradi svoje narave niso zaupne (poslovna skrivnost) in jih ni treba zaščititi.

Na spletišču RAPEX so dana na voljo naslednja obvestila v skladu z zahtevami iz člena 16 DSVP:

(a) predložena obvestila, ki spadajo na področje uporabe člena 12 DSVP;

(b) predložena obvestila, ki spadajo na področje uporabe člena 22 Uredbe (ES) št. 765/2008;

(c) predložena obvestila, ki spadajo na področje uporabe člena 11 DSVP, v zvezi s proizvodi z manj kot resnim tveganjem, katerega čezmejni učinek je bil tudi priznan. Kot je določeno v poglavju 3.4, je od čezmejnega učinka odvisno, ali je treba za tovrstni scenarij predložiti obvestilo na podlagi člena 11;

(d) predložena obvestila, ki spadajo na področje uporabe člena 23 Uredbe (ES) št. 765/2008, v zvezi s proizvodi z manj kot resnim tveganjem, ne glede na to, ali so bili zanje sprejeti obvezni ali prostovoljni ukrepi (26);

(e) obvestila, predložena v informativne namene, vendar le če tako zahteva država članica, ki je predložila obvestilo, z izbiro možnosti ad hoc v sistemu RAPEX, še zlasti, kadar se sprejmejo prostovoljni ukrepi in so zadevni proizvodi dovolj dobro identificirani. Ta obvestila bi bilo morda treba objavljati za zagotovitev primernega obvladovanja tveganj.

3.4.5.2 Izjeme od splošnega pravila

Države članice in Komisija javnosti ne bi smele razkrivati nobenih informacij o proizvodih, v zvezi s katerimi je bilo prek aplikacije RAPEX predloženo obvestilo, če takšno razkritje ogroža zaščito sodnih postopkov, spremljanje in preiskovanje ali poslovno skrivnost, razen informacij v zvezi z varnostnimi lastnostmi proizvoda, ki jih je treba objaviti, če tako zahtevajo okoliščine, da se zaščitita zdravje in varnost potrošnikov, ali v primeru proizvodov, ki jih zajema Uredba (ES) št. 765/2008, tudi drugih pomembnih javnih interesov končnih uporabnikov (27).

3.4.5.3 Zahtevki za zaupno obravnavo

Država članica, ki je predložila obvestilo, lahko zahteva zaupno obravnavo obvestila. Takšen zahtevek mora vsebovati jasno navedbo delov obvestila, ki morajo ostati zaupni.

Poleg tega mora biti vsakemu zahtevku za zaupno obravnavo priložena utemeljitev z jasno navedbo razlogov (28).

Zahtevke za zaupno obravnavo pregleda Komisija. Komisija preveri popolnost zahtevka (tj. da navaja, za katere dele obvestila velja zaupnost, in da vsebuje utemeljitev) in njegovo utemeljenost (tj. da je v skladu z določbami DSVP in teh smernic). Komisija po posvetovanju z ustrezno kontaktno točko RAPEX sprejme odločitev o upravičenosti zahtevka (glej poglavje 5.1 Dela II).

3.4.5.4 Obravnavanje zaupnih obvestil

Člen 16(2) DSVP določa, da varovanje poslovne skrivnosti ali zaupnosti ne sme preprečevati razširjanja informacij, ki so potrebne za zagotovitev učinkovitega spremljanja in nadzora trga, pristojnim organom. Komisija pregleda obvestila, ki se delno ali v celoti obravnavajo kot zaupna, po potrditvi in posredovanju prek aplikacije RAPEX pa države članice na njihovi podlagi izvajajo običajne dejavnosti nadaljnjega ukrepanja. Zaupnost obvestila ali njegovih delov ne preprečuje njegove obravnave in pošiljanja prek aplikacije RAPEX pristojnim nacionalnim organom.

Edina pomembna razlika v obravnavi in postopkih nadaljnjega ukrepanja je, da Komisija in države članice ne smejo razkriti javnosti nobenih zaupnih delov obvestila. Ti deli morajo ostati zaupni in se zato ne smejo objaviti v kakršni koli obliki. Organi držav članic morajo pri izvajanju svojih dejavnosti zagotoviti zaščito zaupnih informacij, ki jih prejmejo prek aplikacije RAPEX.

3.4.5.5 Umik zahtevka za zaupno obravnavo

Država članica, ki je predložila obvestilo, umakne zahtevek za zaupno obravnavo takoj, ko organ v navedeni državi članici izve, da utemeljitev za takšen zahtevek ne velja več, in o tem ustrezno obvesti Komisijo. Komisija po prejemu takšnega zahtevka od države članice, ki je predložila obvestilo, obvesti vse države članice o umiku zaupnosti.

Obvestilo, za katerega popolna ali delna zaupnost ne velja več, se da na voljo javnosti v skladu s „splošnimi pravili“, ki veljajo za objave obvestil iz teh smernic.

3.4.6 Nadaljnje ukrepanje na podlagi obvestil

3.4.6.1 Nadaljnje ukrepanje na podlagi različnih vrst obvestil

Države članice čim prej in najpozneje v rokih iz Dodatka 4 k tem smernicam zagotovijo ustrezno nadaljnje ukrepanje na podlagi „obvestil na podlagi člena 12“, „obvestil na podlagi člena 12, ki zahtevajo nujno ukrepanje“, in obvestil na podlagi člena 22 Uredbe (ES) št. 765/2008 ter na podlagi informacij o proizvodih s tveganjem in jih pošlje Komisija (poglavje 3.3.4).

V zvezi z obvestili v informativne namene ter obvestili na podlagi člena 11 DSVP in obvestili na podlagi člena 23 Uredbe (ES) št. 765/2008 (obvestila o manj kot resnih tveganjih) niso potrebne posebne dejavnosti nadaljnjega ukrepanja. Ta obvestila pogosto ne vsebujejo podatkov, ki so potrebni za uspešno in učinkovito uveljavljanje zahtev glede proizvoda iz obvestila (npr. proizvod iz obvestila in/ali ukrepi niso ustrezno identificirani), ali pa se stopnja tveganja ne šteje za resno.

Čeprav v navedenih primerih ni potrebno posebno nadaljnje ukrepanje, pa je vseeno pomembno, da države članice preverijo, ali se strinjajo z oceno tveganja, kot manjšega od resnega, in če se ne, da kljub temu na podlagi informacij drugačne ocene tveganja morda sprejmejo nadaljnje ukrepe. Zato se države članice spodbujajo k zagotavljanju spremljanja takšnih obvestil, kadar je verjetno, da je bil proizvod iz obvestila dan na voljo potrošnikom na njihovem trgu, in identifikacija proizvoda omogoča sprejetje ukrepov.

3.4.6.2 Cilji dejavnosti nadaljnjega ukrepanja

Ob prejemu obvestila morajo države članice preveriti vse prejete informacije in sprejeti ustrezne ukrepe, da:

(a) ugotovijo, ali se je proizvod tržil na njihovem ozemlju;

(b) ocenijo, kateri preventivni ali omejevalni ukrepi so potrebni v zvezi s proizvodom iz obvestila na njihovem trgu, ob upoštevanju ukrepov države članice, ki je predložila obvestilo, in vseh posebnih okoliščin, ki bi lahko opravičile različne vrste ukrepov ali neukrepanje;

(c) opravijo dodatno oceno tveganja in preskus proizvoda iz obvestila, če je potrebno;

(d) zberejo vse dodatne informacije, ki bi lahko bile relevantne za druge države članice (npr. informacije glede distribucijskih kanalov za proizvod iz obvestila v drugih državah članicah).

3.4.6.3 Tehnike nadaljnjega ukrepanja

Za zagotovitev uspešnega in učinkovitega nadaljnjega ukrepanja morajo nacionalni organi uporabiti tehnike nadaljnjega ukrepanja v skladu z dobro prakso, in sicer vključno s:

(a) Preverjanjem na trgu

Nacionalni organi organizirajo redna (načrtovana in naključna) preverjanja na trgu, da bi ugotovili, ali se potrošniški proizvodi, za katere je bilo prek aplikacije RAPEX predloženo obvestilo, dajejo na voljo potrošnikom. Če se država članica navede kot namembna država, se izvedejo okrepljena preverjanja na trgu; zlasti se kontaktirajo gospodarski subjekti, navedeni v obvestilu.

(b) Sodelovanjem s poslovnimi združenji

Nacionalni organi poslovnim združenjem po potrebi pošiljajo preglede najnovejših obvestil in poizvedujejo, ali so njihovi člani izdelali ali distribuirali katerega od proizvodov iz obvestila. Podjetjem pošiljajo samo povzetke obvestil, kot so tedenski pregledi, objavljeni na spletišču RAPEX. Celotnih obvestil ni dovoljeno pošiljati tretjim osebam, saj so nekatere informacije (npr. podroben opis tveganja ali informacije o distribucijskih kanalih) pogosto zaupne in morajo biti zaščitene.

(c) Objavo podatkov RAPEX na spletu ali v drugem elektronskem in tiskanem mediju

Nacionalni organi na svojih spletiščih in/ali prek drugih medijev redno opozarjajo potrošnike in podjetja na potrošniške proizvode, v zvezi s katerimi je bilo prek aplikacije RAPEX predloženo obvestilo, npr. z napotitvijo potrošnikov in podjetij na spletišče RAPEX. Tako objavljene informacije potrošnikom omogočajo, da preverijo, ali imajo in uporabljajo proizvode s tveganjem, organom pa pogosto zagotavljajo koristne povratne informacije.

(d) Spletnimi preverjanji

Nacionalni organi redno izvajajo spletna preverjanja, da bi ugotovili, ali so proizvodi, v zvezi s katerimi je bilo prek sistema RAPEX predloženo obvestilo, na voljo na spletnih trgih. Tehnike spletnega preverjanja lahko vključujejo iskanje po vsebini, podatkovno rudarjenje, nabiranje podatkov itd.

Nacionalni organi hkrati uporabljajo različne tehnike nadaljnjega ukrepanja in, če je mogoče, ne omejujejo svojih dejavnosti le na eno od njih.

Država članica, v kateri ima proizvajalec, zastopnik ali uvoznik proizvoda iz obvestila svoj sedež („glavna država članica“), zagotavlja ustrezno nadaljnje ukrepanje na podlagi obvestil, poslanih prek aplikacije RAPEX. „Glavna država članica“ ima pogosto boljša pravna in tehnična sredstva za pridobivanje informacij o proizvodu iz obvestila, kar bo drugim državam članicam pomagalo pri izvajanju uspešnih dejavnosti nadaljnjega ukrepanja.

3.4.7 Umik/odstranitev obvestil

3.4.7.1 Trajni umik obvestila iz sistema RAPEX

Obvestila, poslana prek aplikacije RAPEX, se shranijo v sistemu za nedoločen čas. Vendar lahko Komisija v primerih, predstavljenih v tem poglavju, obvestilo trajno umakne iz sistema RAPEX.

3.4.7.1.1 Primeri, v katerih je umik predloženega ali potrjenega obvestila mogoč:

(a) obstajajo dokazi, da eno ali več meril za obveščanje (29) ni izpolnjenih in zato obvestilo ni upravičeno. To se nanaša zlasti na primere, kadar se ugotovi, da prvotna ocena tveganja ni bila izvedena pravilno in da proizvod iz obvestila ne predstavlja tveganja. Vključuje tudi primere, v katerih so bili ukrepi iz obvestila uspešno izpodbijani pred sodiščem ali v drugem postopku in niso več utemeljeni;

(b) pred odločitvijo za sprejetje ukrepov ali ukrepanje (30) ni bil sprejet noben ukrep glede proizvoda, v zvezi s katerim je bilo prek aplikacije RAPEX predloženo obvestilo (v informativne namene);

(c) po razpravi na ravni EU države članice soglašajo, da izmenjava informacij v zvezi z nekaterimi varnostnimi vidiki, v zvezi s katerimi je bilo prek aplikacije RAPEX predloženo obvestilo, ni koristna (31);

(d) obstaja dokaz, da se proizvodi, zajeti v obvestilu, ne tržijo več in da so vsi predmeti, ki so bili dani na voljo, že umaknjeni s trga ter pridobljeni v vseh državah članicah.

Umika predloženega ali potrjenega obvestila ni mogoče zahtevati na podlagi dejstva, da so bile v zvezi s proizvodom iz obvestila opravljene potrebne spremembe, da proizvod izpolnjuje vse veljavne varnostne zahteve, razen če obstaja dokaz, da so vsi zadevni proizvodi (primerki), ki so bili dani na voljo potrošnikom, že umaknjeni in pridobljeni v vseh državah članicah ter da se jih ne trži več.

3.4.7.1.2 Zahtevek za trajen ali začasen umik s strani države članice

Komisija lahko umakne obvestila iz sistema RAPEX samo na zahtevo države članice, ki je predložila obvestilo, saj slednja prevzema polno odgovornost za informacije, ki se pošiljajo prek sistema. Vendar se druge države članice spodbujajo k obveščanju Komisije o vseh dejstvih, ki bi lahko upravičila umik.

3.4.7.1.3 Vsebina zahtevka za trajen ali začasen umik

Vsakemu zahtevku za umik mora biti priložena utemeljitev z navedbo razlogov in vsemi razpoložljivimi dokumenti, ki podpirajo te razloge. Komisija pregleda vsak zahtevek in preveri utemeljitev ter zlasti dokazno dokumentacijo. Preden sprejme odločitev, lahko zahteva dodatne informacije, pojasnilo ali mnenje države članice, ki je predložila obvestilo, in/ali drugih držav članic.

3.4.7.1.4 Odločitev o umiku

Če se Komisija na podlagi prejete utemeljitve odloči za umik obvestila iz sistema RAPEX, ga umakne:

(a) iz aplikacije RAPEX (ali ga naredi drugače nevidnega za vse uporabnike sistema);

(b) s spletišča RAPEX (če je potrebno).

Komisija po elektronski pošti ali drugem enako učinkovitem sredstvu obvesti o umiku obvestila vse države članice in po potrebi tudi javnost z objavo popravka na spletišču RAPEX.

3.4.7.2 Začasna odstranitev obvestila s spletišča RAPEX

3.4.7.2.1 Primeri, v katerih je začasna odstranitev mogoča

Kadar je to upravičeno, lahko Komisija začasno odstrani obvestilo s spletišča RAPEX, zlasti kadar država članica, ki je predložila obvestilo, sumi, da je bila ocena tveganja, priložena obvestilu, izvedena nepravilno in torej proizvod iz obvestila morda ne predstavlja tveganja. Obvestilo se lahko začasno odstrani s spletišča RAPEX, dokler se ocena tveganja za proizvod iz obvestila ne pojasni.

3.4.7.2.2 Zahtevek za začasno odstranitev s strani države članice

Komisija lahko začasno odstrani obvestila iz aplikacije RAPEX samo na zahtevo države članice, ki je predložila obvestilo, saj slednja prevzema vso odgovornost za informacije, ki se pošiljajo prek aplikacije. Vendar se druge države članice spodbujajo k obveščanju Komisije o vseh dejstvih, ki bi lahko upravičila takšno odstranitev.

3.4.7.2.3 Vsebina zahtevka za začasno odstranitev

Vsakemu zahtevku za začasno odstranitev mora biti priložena utemeljitev z navedbo razlogov in vsemi razpoložljivimi dokumenti, ki podpirajo te razloge. Komisija pregleda vsak zahtevek in preveri utemeljitev ter zlasti dokazno dokumentacijo. Preden sprejme odločitev, lahko zahteva dodatne informacije, pojasnilo ali mnenje države članice, ki je predložila obvestilo, in/ali drugih držav članic.

3.4.7.2.4 Odločitev o odstranitvi

Kadar se Komisija na podlagi utemeljitve odloči, da bo umaknila obvestilo s spletišča RAPEX, o tem po elektronski pošti ali drugem enako učinkovitem sredstvu obvesti vse države članice in po potrebi tudi javnost z objavo popravka na spletišču RAPEX.

3.4.7.2.5 Ponovna objava začasno odstranjenega obvestila

Država članica, ki preloži obvestilo, mora Komisijo obvestiti takoj, ko razlogi za odstranitev obvestila s spletišča RAPEX niso več utemeljeni. Komisijo obvesti zlasti o rezultatih vsake nove ocene tveganja, da lahko Komisija določi, ali naj se obvestilo ohrani v aplikaciji RAPEX in ponovno objavi na spletišču RAPEX ali za stalno umakne iz sistema RAPEX (na zahtevo države članice, ki je preložila obvestilo).

Po pojasnitvi ocene tveganja lahko Komisija na podlagi utemeljenega zahtevka države članice, ki je predložila obvestilo, ponovno objavi obvestilo na spletišču RAPEX.

Komisija o ponovni objavi obvestila na spletišču RAPEX obvesti druge države članice po elektronski pošti ali drugem enako učinkovitem sredstvu in tudi javnost z nadomestitvijo popravka z novim popravkom na spletišču RAPEX.

3.4.8 Obvestila, starejša od deset let

Komisija vsa obvestila, starejša od deset let, shrani v poseben oddelek spletišča RAPEX. Javnost bo še vedno lahko dostopala do teh obvestil.

3.5 Pravi trenutek in roki za predložitev obvestil

3.5.1 Pravi trenutek za predložitev obvestila

Na podlagi člena 12(1) DSVP in člena 22 Uredbe (ES) št. 765/2008 morajo države članice takoj prek sistema RAPEX obvestiti Komisijo o preventivnih in omejevalnih ukrepih v zvezi s proizvodi s tveganjem. Ta določba se uporablja za obvezne in prostovoljne ukrepe, čeprav se pravi trenutek za predložitev obvestila razlikuje.

(a) Obvezni ukrepi

Te ukrepe je treba prijaviti prek aplikacije RAPEX takoj po njihovem sprejetju ali po sprejetju odločitve o njihovem sprejetju, četudi obstaja verjetnost pritožbe zoper te ukrepe na nacionalni ravni, če je bila pritožba zoper ukrepe že vložena ali obstaja v zvezi s temi ukrepi obveznost uradne objave.

Ta pristop je v skladu s ciljem sistema RAPEX, tj. zagotoviti hitro izmenjavo informacij med državami članicami in Komisijo, da se preprečita dobava in uporaba proizvodov s tveganjem.

(b) Prostovoljni ukrepi

V skladu s členom 5(3) DSVP in členom 22 Uredbe (ES) št. 765/2008 morajo gospodarski subjekti pristojne organe držav članic obvestiti o prostovoljnem ukrepu in ukrepih za preprečevanje tveganja za potrošnike, ki ga predstavljajo proizvodi, ki so jih dali na trg (če je mogoče z obvestilom prek podjetniškega portala). Organ države članice, ki prejme takšno prijavo, uporabi to informacijo kot podlago za obvestilo (če so izpolnjena vsa merila za obveščanje) in ga pošlje takoj po prejemu obvestila prek podjetniškega portala.

Če so prostovoljni ukrepi sprejeti v obliki sporazuma med gospodarskim subjektom in organom države članice ali na podlagi priporočila organa proizvajalcu ali distributerju, je treba obvestilo predložiti takoj po sklenitvi takšnega sporazuma ali sprejetju takšnega priporočila.

Za zagotovitev enotne uporabe obveznosti obveščanja so v Dodatku 4 k Delu III teh smernic določeni specifični roki za predložitev obvestil Komisiji prek aplikacije RAPEX (32).

3.5.2 Roki (33)

Države članice čim prej in najpozneje v rokih iz Dodatka 4 k Delu III teh smernic Komisijo obvestijo o sprejetih preventivnih in omejevalnih ukrepih. Za zagotovitev spoštovanja rokov so na nacionalni ravni sprejeti ustrezni predpisi za prenos informacij med nacionalnimi organi, ki so pristojni za varnost proizvodov, in kontaktnimi točkami RAPEX (glej poglavje 5.1 Dela II).

Navedeni roki veljajo ne glede na kateri koli pritožbeni postopek ali obveznost uradne objave.

3.5.3 Izredne razmere

Pred vsakim obvestilom v zvezi s proizvodom s tveganjem, ki zahteva nujno ukrepanje, mora kontaktna točka RAPEX poklicati mobilno telefonsko številko Komisijine skupine RAPEX, da se takoj zagotovita ukrepanje in nadaljnje ukrepanje. To pravilo velja zlasti za obvestila, ki se pošljejo ob koncu tedna in med prazniki (glej tudi poglavje 5.1 Dela II).

4. Dejavnosti nadaljnjega ukrepanja

4.1 Poročanje o dejavnostih nadaljnjega ukrepanja

Države članice obvestijo Komisijo o vseh ugotovitvah, pridobljenih med dejavnostmi nadaljnjega ukrepanja v zvezi z obvestili RAPEX (tj. „obvestila na podlagi člena 12“, „obvestila, ki zahtevajo nujno ukrepanje“, in obvestila na podlagi člena 22 Uredbe (ES) št. 765/2008) ter v zvezi z informacijami o proizvodih s tveganjem in jih pošlje Komisija (poglavje 3.3.4).

Države članice se poleg tega spodbujajo k obveščanju Komisije o vseh dejavnostih nadaljnjega ukrepanja na podlagi obvestil v zvezi z manj kot resnimi tveganji ter obvestil v informativne namene.

4.2 Vsebina obvestil o nadaljnjem ukrepanju

4.2.1 Obseg podatkov

Ugotovitve, ki izhajajo iz dejavnosti nadaljnjega ukrepanja, se Komisiji sporočajo v obliki obvestil o nadaljnjem ukrepanju. Za uskladitev vrste informacij in zagotovitev najmanjše delovne obremenitve predložijo države članice obvestila o nadaljnjem ukrepanju zlasti v naslednjih primerih:

(a) Na trgu je bil odkrit proizvod iz obvestila

Obvestilo o nadaljnjem ukrepanju se pošlje, kadar nacionalni organi na trgu ali na zunanji meji odkrijejo proizvod iz obvestila. V tem obvestilu o nadaljnjem ukrepanju so navedene vse podrobnosti v zvezi z zadevnim proizvodom (npr. ime, blagovna znamka, številka modela, črtna koda, serijska številka) in informacije o skupnem številu proizvodov na trgu. Poleg tega je treba sporočiti naslednje podrobnosti glede sprejetih ukrepov: vrsto (obvezen ali prostovoljen), kategorijo (npr. umik s trga, odpoklic od potrošnikov), obseg (npr. po vsej državi, lokalno), datum začetka veljavnosti in trajanje (npr. neomejeno, začasno). Če je bil na trgu odkrit proizvod iz obvestila, vendar niso bili sprejeti nobeni ukrepi, bi bilo treba v obvestilu o nadaljnjem ukrepanju navesti razloge, ki opravičujejo neukrepanje.

Da se zmanjša obremenitev za nacionalne organe v zvezi z njihovo prakso nadaljnjega ukrepanja, državam članicam ni treba obvestiti Komisije (razen če Komisija zahteva informacije) o zaključkih iz dejavnosti nadaljnjega ukrepanja z obvestilom o nadaljnjem ukrepanju, če proizvod iz obvestila na trgu ni odkrit.

(b) Različne ocene tveganja

Obvestilo o nadaljnjem ukrepanju se pošlje, kadar se zaključki iz ocene tveganja, ki jo je izvedel organ države članice, ki je predložila obvestilo o nadaljnjem ukrepanju, razlikujejo od zaključkov v izvornem obvestilu. To obvestilo o nadaljnjem ukrepanju vsebuje podroben opis tveganja (vključno z rezultati preskusov, oceno tveganja in informacijami o znanih nesrečah ali nezgodah) s spremljajočimi dokumenti (poročila o preskusih, potrdila itd.) Poleg tega bi morala država članica, ki je predložila obvestilo o nadaljnjem ukrepanju, dokazati, da je bila ocena tveganja, ki je bila predložena skupaj z obvestilom o nadaljnjem ukrepanju, izvedena na istem proizvodu, kot je proizvod iz obvestila, tj. proizvod z isto blagovno znamko, imenom, številko modela, številko serije, poreklom itd.

(c) Dodatne informacije

Obvestilo o nadaljnjem ukrepanju se pošlje, ko nacionalni organi zberejo dodatne informacije (med dejavnostmi nadaljnjega ukrepanja), ki bi lahko bile uporabne pri nadzoru trga in uveljavljanju v drugih državah članicah.

Države članice se spodbujajo k zbiranju dodatnih informacij, ki bi lahko bile relevantne za organe drugih držav članic in tretjih držav, ki tesno sodelujejo z EU v zvezi z varnostjo proizvodov. Podrobnosti vključujejo poreklo proizvoda (npr. informacije o državi porekla, proizvajalcu in/ali izvoznikih) in informacije o dobavnih verigah (npr. informacije o namembnih državah, uvoznikih in distributerjih). Država, ki izvaja dejavnosti nadaljnjega ukrepanja, priloži obvestilu o nadaljnjem ukrepanju vso razpoložljivo dokumentacijo, kot so fotokopije naročil, prodajne pogodbe, računi, carinske deklaracije itd.

Države članice lahko navedejo tudi, ali so bile nekatere dejavnosti nadaljnjega ukrepanja izvedene, čeprav proizvod na njihovem ozemlju ni bil odkrit.

4.2.2 Popolnost obvestil o nadaljnjem ukrepanju

Kontaktna točka RAPEX države članice, ki je predložila obvestilo o nadaljnjem ukrepanju, skupaj s pristojnim organom zagotovi, da so vsi podatki v obvestilu o nadaljnjem ukrepanju točni in popolni ter da ni mogoča zamenjava s podobnimi proizvodi, ki so na voljo na trgu EU (glej tudi poglavje 5.1 Dela II).

Standardna predloga obvestila o nadaljnjem ukrepanju je v Dodatku 2 k Delu III teh smernic. Če ob predložitvi obvestila o nadaljnjem ukrepanju kakšne relevantne informacije ne bi bile na voljo, mora država članica, ki je predložila obvestilo o nadaljnjem ukrepanju, to navesti na ustreznem obrazcu. Ko so te informacije na voljo, lahko država članica, ki je predložila obvestilo o nadaljnjem ukrepanju, zahteva, da se to njeno obvestilo dopolni. Preden se dopolnjeno obvestilo o nadaljnjem ukrepanju potrdi in pošlje prek sistema, ga Komisija pregleda.

Kontaktna točka RAPEX vsem organom v svoji državi članici, ki sodelujejo v mreži RAPEX, zagotovi navodila glede obsega podatkov, potrebnih za pravilno dopolnitev predloge obvestila o nadaljnjem ukrepanju. Tako se zagotovi, da bodo informacije, ki jih ti organi predložijo kontaktni točki, pravilne in popolne (glej poglavje 5.1 Dela II).

4.2.3 Posodabljanje potrjenih obvestil o nadaljnjem ukrepanju

Država članica, ki je predložila obvestilo o nadaljnjem ukrepanju, Komisijo obvesti (čim prej in najpozneje v rokih iz Dodatka 4 k Delu III teh smernic) o razvoju dogodkov, ki bi lahko zahtevali spremembe obvestila o nadaljnjem ukrepanju, poslanega prek aplikacije RAPEX. Države članice obvestijo Komisijo zlasti o spremembah statusa sprejetih ukrepov in ocene tveganja, predložene skupaj z obvestilom o nadaljnjem ukrepanju.

Komisija pregleda informacije, ki jih je zagotovila država članica, ki je predložila obvestilo o nadaljnjem ukrepanju, in po potrebi posodobi zadevne informacije.

4.2.4 Odgovornost za obvestila o nadaljnjem ukrepanju

Odgovornost za zagotovljene informacije v obvestilih o nadaljnjem ukrepanju nosi država članica, ki je predložila obvestilo (34).

Organi, ki sodelujejo v dejavnostih nadaljnjega ukrepanja (npr. z izvajanjem ocene tveganja ali sprejetjem omejevalnih ukrepov) so odgovorni za informacije, zagotovljene v obvestilih o nadaljnjem ukrepanju. Preden se obvestila o nadaljnjem ukrepanju, ki jih pripravijo ustrezni organi, pošljejo Komisiji, jih kontaktna točka RAPEX preveri in potrdi (glej tudi poglavje 5.1 Dela II).

Dejavnosti Komisije, kot so pregledovanje in potrjevanje obvestil o nadaljnjem ukrepanju, ne pomenijo prevzema odgovornosti za poslane informacije; zanje je še naprej odgovorna država članica, ki je predložila obvestilo o nadaljnjem ukrepanju.

4.2.5 Odzivanje na obvestila o nadaljnjem ukrepanju

Države članice se lahko odzovejo na vsakršna obvestila o nadaljnjem ukrepanju v povezavi z njihovimi lastnimi obvestili, tako da začnejo razpravo v spletnem skupinskem delovnem prostoru, ki je državam članicam na voljo za izmenjavo informacij (glej poglavje 5.3.2 Dela II). To zagotavlja, da je odziv viden vsem članom sistema RAPEX.

4.3 Akterji v dejavnostih nadaljnjega ukrepanja in njihove vloge

V postopku obveščanja o nadaljnjem ukrepanju sodelujejo naslednji akterji, ki imajo naslednje odgovornosti:

4.3.1 Gospodarski subjekti (35)

Gospodarski subjekti ne sodelujejo neposredno pri predložitvi obvestil o nadaljnjem ukrepanju. Vendar morajo gospodarski subjekti sodelovati z nacionalnimi organi in jim zagotavljati vse informacije v zvezi s proizvodom, ki je zajet v obstoječem obvestilu, da bi olajšali ustvarjanje in predložitev obvestil o nadaljnjem ukrepanju prek aplikacije RAPEX.

4.3.2 Organi za nadzor trga

Organi za nadzor trga prek aplikacije RAPEX obvestijo Evropsko komisijo o vseh dejavnostih nadaljnjega ukrepanja ali ji sporočajo druge informacije v zvezi z obvestili.

4.3.3 Evropska komisija

Evropska komisija pregleduje in potrjuje obvestila o nadaljnjem ukrepanju v skladu s specifikacijami iz poglavja 4.2 Dela II.

4.4 Potek dela

4.4.1 Ustvarjanje in predložitev obvestila o nadaljnjem ukrepanju s strani države članice

Kontaktna točka RAPEX je odgovorna za predložitev obvestil o nadaljnjem ukrepanju prek aplikacije RAPEX (glej poglavje 5.1 Dela II).

4.4.2 Pregledovanje obvestil o nadaljnjem ukrepanju s strani Komisije

4.4.2.1 Pravilnost in popolnost

Komisija preveri vsa obvestila o nadaljnjem ukrepanju, ki jih je prejela prek aplikacije RAPEX, preden se potrdijo in pošljejo državam članicam. Preverja se zlasti pravilnost in popolnost zagotovljenih informacij.

Komisija preveri, ali obvestilo o nadaljnjem ukrepanju izpolnjuje vse ustrezne zahteve iz DSVP in teh smernic ter ali je bil uporabljen pravilni postopek. Ko je obvestilo o nadaljnjem ukrepanju potrjeno kot pravilno, Komisija preveri njegovo popolnost. Kot referenčna točka za ta pregled se uporablja poglavje 4.2.2 teh smernic.

Komisija posebno pozornost namenja obvestilom o nadaljnjem ukrepanju, ki vsebujejo oceno tveganja. Zlasti preveri, ali je opis tveganja popoln, jasen in dobro dokumentiran ter ali se ocena tveganja jasno nanaša na proizvod, zajet v obvestilu.

4.4.2.2 Zahtevki za dodatne informacije

Pred potrditvijo obvestila o nadaljnjem ukrepanju lahko Komisija od države članice, ki je predložila obvestilo o nadaljnjem ukrepanju, zahteva, da ji v določenem roku zagotovi dodatne informacije ali pojasnilo. Potrditev obvestila o nadaljnjem ukrepanju je lahko pogojena s prejemom zahtevanih podatkov.

Komisija lahko v zvezi s potrjenim obvestilom o nadaljnjem ukrepanju zahteva mnenje katere koli države članice in še zlasti države članice, ki je predložila obvestilo. Država članica svoje mnenje Komisiji predloži do roka, ki ga določi Komisija. Poleg tega država članica, ki je predložila obvestilo, Komisijo obvesti, ali so potrebne spremembe obvestila (npr. ocene tveganja) oziroma njegovega statusa (npr. trajni umik iz sistema).

4.4.3 Potrjevanje in pošiljanje obvestil o nadaljnjem ukrepanju

Komisija potrdi in pošlje vsa obvestila o nadaljnjem ukrepanju, ki so bila ocenjena kot pravilna in popolna, v rokih iz Dodatka 5 k tem smernicam.

Komisija ne potrdi obvestil o nadaljnjem ukrepanju z oceno tveganja, ki se razlikuje od ocene tveganja v obvestilu, na katerega se nanašajo, če ocena tveganja ni popolna, jasna in dobro dokumentirana ali če ni jasno pokazano, da je bila ocena tveganja izvedena v zvezi s proizvodom, zajetim v obvestilu.

4.4.4 Trajni umik obvestila o nadaljnjem ukrepanju iz sistema RAPEX

Obvestila o nadaljnjem ukrepanju, posredovana prek aplikacije RAPEX, se hranijo v sistemu tako dolgo kot obvestilo, h kateremu so priložena. Komisija lahko potrjeno obvestilo o nadaljnjem ukrepanju trajno umakne iz aplikacije RAPEX, če je bilo obvestilo, h kateremu je obvestilo o nadaljnjem ukrepanju priloženo, umaknjeno iz sistema RAPEX (v skladu s poglavjem 3.4.7.1.1 Dela II teh smernic). Poleg tega lahko Komisija potrjeno obvestilo o nadaljnjem ukrepanju umakne, kadar je jasno, da vsebuje nepravilne informacije, in zlasti kadar:

(a) se proizvod, ki ga država članica, ki je predložila obvestilo o nadaljnjem ukrepanju, odkrije na trgu, razlikuje od proizvoda, zajetega v obvestilu;

(b) so bili ukrepi, ki jih je sprejela država članica, ki je predložila obvestilo o nadaljnjem ukrepanju, uspešno izpodbijani na sodišču ali v drugem postopku in so bili naknadno umaknjeni;

(c) je dokazano, da je ocena tveganja, ki jo je izvedla država članica, ki je predložila obvestilo o nadaljnjem ukrepanju, nepravilna ali se nanaša na proizvod, ki ni zajet v obvestilu.

Uporabljajo se določbe poglavij 3.4.7.1.2 in 3.4.7.1.3.

Ko se Komisija odloči za umik obvestila o nadaljnjem ukrepanju, ga umakne iz sistema RAPEX (ali ga naredi drugače nevidnega za uporabnike sistema).

Komisija prek spletnega skupinskega delovnega prostora iz poglavja 5.3.2 Dela II ali po drugem enako učinkovitem sredstvu vse države članice obvesti o umiku obvestila o nadaljnjem ukrepanju.

4.5 Roki za predložitev obvestila o nadaljnjem ukrepanju

Države članice čim prej in najpozneje v rokih iz Dodatka 4 k tem smernicam Komisiji predložijo obvestila o nadaljnjem ukrepanju.

Za zagotovitev spoštovanja rokov so na nacionalni ravni sprejeti ustrezni predpisi glede pošiljanja informacij med vsemi pristojnimi organi in kontaktno točko RAPEX (glej poglavje 5.1 Dela II).

Roki veljajo ne glede na kateri koli pritožbeni postopek ali obveznost uradne objave.

4.6 Zahtevki za zaupno obravnavo

Država članica, ki je predložila obvestilo o nadaljnjem ukrepanju, lahko v obvestilu o nadaljnjem ukrepanju zahteva zaupno obravnavo. Takšen zahtevek mora vsebovati jasno navedbo delov obvestila o nadaljnjem ukrepanju, ki morajo ostati zaupni. Poleg tega mora biti vsakemu zahtevku za zaupno obravnavo priložena utemeljitev z jasno navedbo razlogov.

Zahtevke za zaupno obravnavo pregleda Komisija, da ugotovi, ali so utemeljeni (tj. v skladu z določbami DSVP in temu smernicami) in popolni (tj. da vsebujejo navedbo, na katere dele obrazca se nanaša zaupnost, in ali vsebujejo utemeljitev). Komisija sprejme končno odločitev o zaupni obravnavi po posvetovanju s pristojno kontaktno točko RAPEX (glej poglavje 5.1 Dela II).

Komisija in države članice obvestila o nadaljnjem ukrepanju z zahtevki za zaupno obravnavo obravnavajo na enak način kot ostala obvestila o nadaljnjem ukrepanju. Zaupnost obvestila o nadaljnjem ukrepanju ali njegovih delov ne preprečuje njegovega pošiljanja prek aplikacije RAPEX pristojnim nacionalnim organom. Vendar niti Komisija niti države članice ne smejo razkriti javnosti nobenih zaupnih delov obvestila o nadaljnjem ukrepanju. Te informacije so zaupne in se zato ne smejo objaviti v nobeni obliki.

Država članica, ki je predložila obvestilo o nadaljnjem ukrepanju, umakne svoj zahtevek za zaupno obravnavo takoj, ko izve, da razlogi za takšen zahtevek niso več utemeljeni. Komisija po prejemu takšnega zahtevka države članice, ki je predložila obvestilo o nadaljnjem ukrepanju, obvesti vse države članice o umiku zaupnosti.

5. Mreže RAPEX

5.1 Nacionalne kontaktne točke RAPEX

Vsaka država članica vzpostavi eno kontaktno točko RAPEX za upravljanje sistema RAPEX na nacionalni ravni. Države članice se odločijo, v okviru katerega nacionalnega organa se vzpostavi kontaktna točka RAPEX. Vsaka država članica prav tako organizira svojo nacionalno mrežo RAPEX, da zagotovi učinkovit pretok informacij med nacionalno kontaktno točko in različnimi organi, ki sodelujejo v sistemu RAPEX (glej poglavje 5.4. Dela I in poglavje 1.2 Dela II).

5.1.1 Organizacijski vidiki

Vsaka država članica nacionalni kontaktni točki zagotovi sredstva in informacije, ki jih ta potrebuje za opravljanje svojih nalog in zlasti za upravljanje sistema z učinkovito podporo in načrtom za neprekinjeno poslovanje.

Kontaktna točka RAPEX ima odprt poseben elektronski naslov, do katerega imajo dostop vsi uradniki te kontaktne točke (npr. rapex@…). Službeni ali zasebni elektronski naslov uradnikov, pristojnih za kontaktno točko RAPEX, se ne bi smeli uporabljati kot elektronski naslov kontaktne točke RAPEX. Kontaktna točka RAPEX ima tudi direktno telefonsko številko, na kateri je dosegljiva med delovnim časom in zunaj njega.

5.1.2 Naloge

Glavne naloge kontaktne točke RAPEX so:

(a) organizacija in usmerjanje dela nacionalne mreže RAPEX v skladu s pravili iz teh smernic;

(b) zagotavljanje usposabljanja in pomoči vsem organom v mreži v zvezi z uporabo sistema RAPEX;

(c) zagotavljanje pravilnega izvajanja vseh nalog RAPEX, ki izhajajo iz DSVP in teh smernic, ter zlasti pravočasnega zagotavljanja vseh zahtevanih informacij (tj. obvestil, obvestil o nadaljnjem ukrepanju, dodatnih informacij itd.) Komisiji;

(d) posredovanje informacij med Komisijo in nacionalnimi organi za nadzor trga ter organi, pristojnimi za nadzor zunanjih meja;

(e) pregledovanje in potrjevanje popolnosti informacij, prejetih od vseh pristojnih organov, preden se pošljejo Komisiji prek aplikacije RAPEX;

(f) preverjanje pred predložitvijo obvestila, ali je bilo v zvezi s proizvodom že predloženo obvestilo oziroma je bila informacija v zvezi s tem proizvodom izmenjana prek aplikacije RAPEX (da bi se izognili podvajanju);

(g) sodelovanje na sestankih delovne skupine za kontaktne točke RAPEX in drugih dogodkih v zvezi z delovanjem sistema RAPEX;

(h) predlaganje možnih izboljšav delovanja sistema;

(i) takojšnje obveščanje Komisije o vseh tehničnih težavah pri delovanju aplikacije RAPEX;

(j) usklajevanje vseh nacionalnih dejavnosti in pobud v zvezi s sistemom RAPEX;

(k) pojasnjevanje zainteresiranim stranem, kako deluje sistem RAPEX in katere so njihove obveznosti v skladu z DSVP, zlasti obveznost podjetij glede obveščanja obvestil podjetij iz člena 5(3) DSVP.

5.2 Mreže RAPEX, vzpostavljene na ravni EU in nacionalnih ravneh

5.2.1 Mreža kontaktnih točk RAPEX

Komisija organizira in vodi delo mreže kontaktnih točk RAPEX. To mrežo sestavljajo vse kontaktne točke RAPEX, ki jih imenujejo države članice in države Evropskega gospodarskega prostora.

Komisija redno sklicuje sestanke mreže kontaktnih točk RAPEX, da bi razpravljali o delovanju sistema (npr. poročali o najnovejših dosežkih v zvezi s sistemom RAPEX, izmenjali izkušnje in strokovno znanje) in izboljšali sodelovanje med kontaktnimi točkami RAPEX.

5.2.2 Mreže RAPEX, vzpostavljene na nacionalni ravni

Kontaktne točke RAPEX organizirajo in vodijo delo lastne „nacionalne mreže RAPEX“. To mrežo sestavljajo:

(a) kontaktna točka RAPEX;

(b) organi za nadzor trga, pristojni za spremljanje varnosti proizvodov, in

(c) organi, pristojni za nadzor zunanjih meja.

Kontaktne točke RAPEX se spodbujajo k zagotavljanju organizacije in delovanja nacionalne mreže RAPEX za zagotovitev, da se vsi sodelujoči organi zavedajo svojih vlog in odgovornosti v zvezi z delovanjem sistema RAPEX. To bi moralo biti skladno z informacijami iz teh smernic.

Kontaktne točke RAPEX se spodbujajo k omogočanju rednih in trajnih izmenjav informacij ter razprav s svojimi nacionalnimi mrežami, da bi z vsemi sodelujočimi organi razpravljale o organizaciji in delovanju sistema RAPEX ter po potrebi zagotavljale tečaje usposabljanja.

5.3 Orodja za notranjo komunikacijo v sistemu RAPEX, praktični in tehnični dogovori glede sistema RAPEX ter dobra praksa

5.3.1 Jeziki

Pri uporabi jezikov v obvestilih in obvestilih o nadaljnjem ukrepanju ter komunikaciji med kontaktnimi točkami RAPEX in Komisijo je treba upoštevati cilje sistema RAPEX ter zagotoviti hitro izmenjavo informacij med državami članicami in Komisijo v zvezi s proizvodi z resnim tveganjem.

Da bi olajšali delo mreže, se organi držav članic spodbujajo k uporabi obstoječe spletne strani Evropske komisije „e-Translation“, da bi vse države članice razumele vsebino komunikacije prek sistema RAPEX.

Povezava na to prevajalsko orodje, prek katerega je mogoče predložiti cele dokumente ali izvlečke besedil v prevod iz in v vse jezike EU (36), je na voljo na skupinskem delovnem prostoru (glej poglavje 5.3.2 Dela II).

5.3.2 Spletna orodja RAPEX

(a) Sistem RAPEX

Komisija je vzpostavila in vzdržuje spletno programsko aplikacijo kot orodje za komunikacijo za namene sistema RAPEX. Države članice ta sistem uporabljajo za ustvarjanje in predložitev obvestil in obvestil o nadaljnjem ukrepanju prek aplikacije RAPEX, Komisija pa ga uporablja za potrjevanje in pošiljanje prejetih dokumentov.

Komisija omogoča dostop do sistema vsem kontaktnim točkam RAPEX, pristojnim nacionalnim organom in ustreznim oddelkom Komisije. Komisija določa pravila za odobritev dostopa do sistema in omogoča dostop kar največjemu možnemu številu uporabnikov, pri čemer upošteva potrebe in tehnične omejitve.

Kadar sistem RAPEX začasno ne deluje (iz drugih razlogov kot so redna in načrtovana vzdrževalna dela), bi morale države članice Komisiji pošiljati samo obvestila v zvezi z resnimi tveganji (tj. „obvestila na podlagi člena 12“, „obvestila na podlagi člena 12, ki zahtevajo nujno ukrepanje“ ali „obvestila na podlagi člena 22 Uredbe (ES) št. 765/2008“).

Predložitev drugih obvestil in obvestil o nadaljnjem ukrepanju se začasno odloži do ponovne vzpostavitve delovanja sistema RAPEX. Dokler sistem ne deluje, bi bilo treba obvestila RAPEX Komisiji pošiljati po elektronski pošti na naslov: just-rapex@ec.europa.eu ali na drug elektronski naslov, ki ga Komisija vnaprej določi. Če pošiljanje prek elektronske pošte ni mogoče, se obvestila RAPEX Komisiji pošiljajo po drugih ustreznih sredstvih (37).

(b) „Product Safety Business Alert Gateway“

„Product Safety Business Alert Gateway“ (imenovan tudi „Business Gateway“, tj. podjetniški portal) je namenjen poenostavitvi praktičnih vidikov obveznosti proizvajalcev in distributerjev oziroma njihovih pooblaščenih predstavnikov, ki izhaja iz člena 5(3) DSVP, da pristojne organe države članice obvestijo, kadar vejo ali bi na podlagi informacij, ki so jim na voljo, in kot strokovnjaki morali vedeti, da je proizvod, ki so ga dali na trg, nevaren.

Podjetniški portal sestavljata dva elementa: (i) predloga obvestila in (ii) spletna podatkovna zbirka. Predlogo obvestila morajo proizvajalci in distributerji uporabiti, ko v skladu z obveznostjo iz člena 5(3) DSVP pristojne organe države članice obveščajo, da je proizvod, ki so ga dali na trg, nevaren. Spletna podatkovna zbirka je namenjena uporabi s strani nacionalnih organov držav članic, pristojnih za prejemanje obvestil o nevarnih potrošniških proizvodih, ki jih predložijo proizvajalci in distributerji. Pristojni nacionalni organ lahko zagotovljene informacije uporabi za predložitev obvestila RAPEX, če so za to izpolnjena vsa merila.

(c) Skupinski delovni prostor

Komisija upravlja tudi skupinski delovni prostor za izmenjavo informacij med Komisijo in pristojnimi nacionalnimi organi držav članic. To vključuje platformo EU za varnost potrošniških izdelkov, do katere lahko prosto dostopajo kontaktne točke RAPEX in njihovi sodelavci, ki obravnavajo vidike varnosti proizvodov v okviru pristojnih nacionalnih organov za vsa vprašanja v zvezi s sistemov RAPEX. Zahtevek za dostop do prostora mora biti predložen kontaktni točki RAPEX v zadevni državi članici, dovoliti pa ga mora Komisija.

Ta prostor vključuje tudi razdelek, ki ga upravlja Komisija, ki vsebuje uporabne nasvete in informacije v zvezi z delovanjem sistema RAPEX in prispevke držav članic.

(d) „RAG tool“ (38)

Komisija je orodje „RAG tool“ (tj. smernice za oceno tveganja), ki je na voljo na spletišču RAPEX, razvila, da bi omogočila ocenjevanje tveganja proizvodov, v zvezi s katerimi so prek sistema RAPEX predložena obvestila, v skladu z načeli iz Dodatka 6.

5.3.3 Kontaktni podatki

Komisija kontaktnim točkam RAPEX zagotovi kontaktne podatke Komisijine skupine RAPEX, vključno z imeni, e-naslovi in telefonskimi številkami.

Kontaktne točke RAPEX Komisiji zagotovijo svoje kontaktne podatke, vključno z imeni uradnikov, ki delajo v kontaktni točki, imenom in naslovom organa, v okviru katerega je kontaktna točka RAPEX vzpostavljena, ter e-naslovi in telefonskimi številkami uradnikov. Vsako spremembo kontaktnih podatkov morajo kontaktne točke RAPEX takoj sporočiti Komisiji. Komisija objavi seznam kontaktnih podatkov kontaktnih točk RAPEX na spletišču RAPEX in ga posodablja.

Države članice obdelujejo kontaktne podatke, vključno z osebnimi podatki, v skladu z zakonodajo EU na področju varstva podatkov. Države članice bi morale ob izmenjavi informacij prek sistema RAPEX osebne podatke obdelovati na način, ki zagotavlja kroženje podatkov in jih pošilja samo v obsegu, ki je nujno potreben.

5.3.4 Delovanje sistema RAPEX zunaj rednega delovnega časa

Sistem RAPEX deluje neprekinjeno. Komisija in kontaktne točke RAPEX zagotovijo, da je mogoče vedno vzpostaviti stik z uradniki, odgovornimi za delovanje sistema RAPEX (po telefonu, e-pošti ali drugem enako učinkovitem sredstvu), in da lahko sprejmejo vse potrebne ukrepe, vključno v nujnih primerih in zunaj rednega delovnega časa, kot so konci tedna in prazniki.

Komisija kontaktnim točkam RAPEX zagotovi telefonsko številko za nujne primere, ki bi jo bilo treba uporabiti za kontaktiranje Komisijine skupine RAPEX zunaj rednega delovnega časa in ki bi imela prednost pred vsemi drugimi komunikacijskimi kanali.

Kontaktne točke RAPEX Komisiji zagotovijo svoje kontaktne podatke, vključno s telefonskimi številkami uradnikov, ki so dosegljivi med delovnim časom in zunaj njega. Vsako spremembo kontaktnih podatkov morajo kontaktne točke RAPEX takoj sporočiti Komisiji.

DEL III

DODATKI

1. Polja in informacije, vključeni v obvestilih (39)

Polja, ki bodo objavljena na spletu, so zasenčena.

Obrazec za priglasitev Razdelek 1: Splošne informacije Številka zadeve Ustvarjeno dne Potrjeno/poslano dne Vrsta obvestila* Država, ki je predložila obvestilo Popolni kontaktni podatki organa, ki je predložil obvestilo* Razdelek 2: Proizvod Proizvod za poklicno uporabo / potrošniški proizvod Kategorija proizvoda* Kategorija na portalu OECD (če je znana) Proizvod (kaj je proizvod)* Ime* Blagovna znamka* Vrsta/številka modela: * Serijska številka/črtna koda* Carinska oznaka* Opis proizvoda in embalaže* Skupno število proizvodov, ki jih zajema obvestilo (če je znano)* Fotografije: Razdelek 3: Veljavni predpisi in standardi Pravni akti (direktiva, sklep, uredba itd.)* Standardi* Dokazilo o skladnosti* Ali je proizvod ponaredek? * Certifikati Razdelek 4: Sledljivost Država porekla (v kateri je bil proizvod izdelan)* Namembne države* Popolni kontaktni podatki proizvajalca ali njegovih zastopnikov* Popolni kontaktni podatki izvoznikov* Popolni kontaktni podatki uvoznikov* Popolni kontaktni podatki distributerjev* Popolni kontaktni podatki prodajalcev na drobno* Ali je proizvod (tudi) v spletni prodaji? Podrobneje pojasnite: URL Razdelek 5: Ocena tveganja Kategorija tveganja* Stopnja tveganja Povzetek rezultatov preskusov* Opis tehnične napake, ki povzroča višjo stopnjo tveganja Opis tveganja (kako tehnična napaka povzroča tveganje)* Pravni akti in standardi EU, po katerih je bil opravljen preskus proizvoda in po katerih proizvod ni bil skladen* Informacije o znanih nezgodah in nesrečah* Razdelek 6: Ukrepi Vrsta sprejetih ukrepov* Če prostovoljni: Vrsta gospodarskega subjekta, ki sprejema ukrepe iz obvestila* Ime gospodarskega subjekta, ki sprejema ukrepe iz obvestila* Če obvezni: Ime organa, ki je odredil ukrepe iz obvestila* Vrsta gospodarskega subjekta, za katerega so bili odrejeni ukrepi* Kategorije ukrepov* Datum začetka veljavnosti* Trajanje* Obseg* Ali je obvestilo poslal proizvajalec ali distributer na podlagi člene 5(3) DSVP? * Povezava URL do strani za odpoklice s strani podjetij (če je na voljo) Razdelek 7: Zaupna obravnava Ali je obvestilo zaupno?* Obseg zaupnosti Utemeljitev Razdelek 8: Drugo Dodatne informacije Utemeljitev pošiljanja „obvestila v informativne namene“ Priloge Fotografije (proizvodi, embalaža in etiketa) Certifikati Poročilo o preskusu in ocena tveganja Obvestilo, ki ga je poslal gospodarski subjekt prek podjetniškega portala Sprejeti ukrepi * Označuje obvezno polje.

2. Polja in informacije, vključeni v obvestilih o nadaljnjem ukrepanju (40)

Polja, ki bodo objavljena na spletu, so zasenčena.

Razdelek 1: Splošne informacije Številka zadeve Vrsta potrjenega obvestila Država, ki je predložila obvestilo Ustvarjeno dne Potrjeno/poslano dne Številka predložitve Številka obvestila o nadaljnjem ukrepanju Država, ki je predložila obvestilo o nadaljnjem ukrepanju Popolni kontaktni podatki organa, ki je predložil obvestilo Kategorija proizvoda, navedena v potrjenem obvestilu Proizvod iz obvestila Ime iz obvestila Proizvod (kaj je proizvod) Ime (na proizvodu ali embalaži) Blagovna znamka (na proizvodu ali embalaži) Vrsta/številka modela Serijska številka / črtna koda (ali druge informacije, ki omogočajo identifikacijo zadevnih proizvodov) Fotografije (proizvodi, embalaža in etiketa) Razdelek 2: Vrsta obvestila o nadaljnjem ukrepanju Odkriti proizvod* Skupno število odkritih proizvodov (če je znano)* Ukrepi so bili sprejeti / ukrepi niso bili sprejeti Vrsta sprejetih ukrepov: * Če prostovoljni: Vrsta gospodarskega subjekta, ki sprejema ukrepe iz obvestila* Ime gospodarskega subjekta, ki sprejema ukrepe iz obvestila* Če obvezni: Ime organa, ki je odredil ukrepe iz obvestila* Vrsta gospodarskega subjekta, za katerega so bili odrejeni ukrepi* Kategorije ukrepov* Datum začetka veljavnosti* Trajanje* Obseg* Sprejeti ukrepi Povezava URL do strani za odpoklice s strani podjetij (če je na voljo): Različne ocene tveganja* Kategorija tveganja* Povzetek rezultatov preskusa (opis tehničnih napak)* Navedba predpisov in standardov (s klavzulami), po katerih je bil opravljen preskus proizvoda* Različne ocene tveganja* Informacije o znanih nezgodah in nesrečah* Priloge (certifikati, poročilo o preskusu in ocena tveganja …) Dodatne informacije* Dopolnilne informacije o distribucijskih kanalih in/ali poreklu proizvoda Dopolnilne informacije o oceni tveganja Druge dopolnilne informacije Razdelek 3: Zaupna obravnava Ali je nadaljnje ukrepanje zaupno? * Obseg zaupnosti Utemeljitev Priloge Fotografije (proizvod, embalaža in etiketa) Poročila o preskusu in ocene tveganja Certifikati Sprejeti ukrepi * Označuje obvezno polje.

3. Mehanizem obveščanja

Notification for information (if relevant) (1)

Enough identification information?

Notification encouraged

Product covered by Regulation (EC) No 765/2008? (3)

Information involving new risk?

Notification for information encouraged

Product covered by Regulation (EC) No 765/2008 (3)

Notification for information recommended

Article 12 GPSD/22 Regulation (EC) No 765/2008 notification

Risk level established and measure adopted?

Enough identification information?

Article 11 GPSD notification

Notification for information

Cross-border effect? (2)

Voluntary means?

Cross-border effect? (2)

Serious risk?

No

Yes

No

No

No

Yes

No

No

No

ongoing

Yes

No

Yes

Yes

No

Yes

Yes

Yes

Yes

Yes

(1) Posodobiti ob sprejetju ukrepa.

(2) Pojem čezmejnega učinka bi bilo treba razlagati v čim širšem pomenu (glej poglavje 6.1 Dela II teh smernic).

(3) Glej poglavje 3.1 Dela I teh smernic.

4. Roki za države članice

Države članice morajo ukrepati v določenih rokih, razen v ustrezno utemeljenih primerih.

Postopek obveščanja Korak Rok obvestila pošiljanje „obvestila na podlagi člena 12, ki zahteva nujno ukrepanje“ V 3 dneh po: — sprejetju ali odločitvi o sprejetju „obveznih ukrepov“ ali — prejemu informacij o „prostovoljnih ukrepih“. pošiljanje „obvestila na podlagi člena 12“ ali obvestila na podlagi člena 22 Uredbe (ES) št. 765/2008 V 10 dneh po: — sprejetju ali odločitvi o sprejetju „obveznih ukrepov“ ali — prejemu informacij o „prostovoljnih ukrepih“. potrditev ukrepov, če je bilo obvestilo poslano, preden je bila sprejeta odločitev o sprejetju ukrepov v 45 dneh po predložitvi obvestila posodobitev obvestila v 5 dneh po prejemu