IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 908/2014

z dne 6. avgusta 2014

o pravilih za uporabo Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s plačilnimi agencijami in drugimi organi, finančnim upravljanjem, potrjevanjem obračunov, pravili o kontrolah, varščinami in preglednostjo

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike ter razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (ES) št. 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (1), ter zlasti členov 8(2), 9(2), 23, 36(6), 46(5) in (6), 50(2), 53(1), 57(2), 62(2), 66(4), 88, 104, 114 Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Uredba (EU) št. 1306/2013 določa osnovna pravila glede financiranja, upravljanja in spremljanja skupne kmetijske politike, vključno z akreditacijo plačilnih agencij in usklajevalnih organov, finančnim upravljanjem in postopki potrditve, sistemi kontrol in kaznimi, vključno s pregledi transakcij, varščinami in preglednostjo. Za zagotovitev neoviranega delovanja in enotne uporabe novega pravnega okvira, ki ga vzpostavlja navedena uredba, je Komisija pooblaščena, da sprejme nekatera pravila na teh področjih. Nova pravila bi morala nadomestiti zadevne določbe uredb Komisije (ES) št. 601/94 (2), (ES) št. 4/2004 (3), (ES) št. 883/2006 (4), (ES) št. 884/2006 (5), (ES) št. 885/2006 (6), (ES) št. 259/2008 (7) in Izvedbene uredbe (EU) št. 282/2012 (8). Uredbe (ES) št. 883/2006, (ES) št. 884/2006, (ES) št. 885/2006 in Izvedbena uredba (EU) št. 282/2012 so bile razveljavljene z Delegirano uredbo Komisije (EU) št. 907/2014 (9). Zaradi jasnosti in pravne varnosti bi bilo treba uredbe (ES) št. 601/94, (ES) št. 4/2004 in (ES) št. 259/2008 razveljaviti s to uredbo.

(2) Države članice bi morale plačilne agencije akreditirati samo, če izpolnjujejo nekatera minimalna merila, določena na ravni Unije, iz člena 1(2) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014. Ta akreditacijska merila so določena v Prilogi I k Delegirani uredbi (EU) št. 907/2014. Določiti bi bilo treba pravila glede postopkov izdaje, pregleda in odvzema akreditacije plačilnih agencij in usklajevalnih organov.

(3) Države članice bi morale imeti stalen nadzor nad svojimi plačilnimi agencijami. Vzpostaviti bi morale sistem za izmenjavo informacij za poročanje in sprotno obveščanje pristojnih organov o sumih neskladnosti. Treba bi bilo uvesti postopek, po katerem bi države članice obravnavale takšne primere ter ki bi moral vključevati obveznost sestave načrta za odpravo vseh ugotovljenih pomanjkljivosti v določenem roku. V zvezi z odhodki plačilnih agencij, katerih akreditacijo ohranja njihova država članica, čeprav takšnega načrta ne izvedejo v določenem roku, bi morala imeti Komisija možnost, da se odloči za obravnavo pomanjkljivosti po postopku potrditve skladnosti iz člena 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013.

(4) V skladu s točko (b) prvega pododstavka člena 7(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013 morajo odgovorne osebe akreditiranih plačilnih agencij sestaviti izjavo o upravljanju glede popolnosti, točnosti in resničnosti obračunov ter pravilnega delovanja sistemov notranje kontrole ter glede zakonitosti in pravilnosti osnovnih transakcij. Določiti bi bilo treba pravila v zvezi z vsebino in obliko takih izjav o upravljanju.

(5) Določiti bi bilo treba pravila o delovanju usklajevalnih organov iz člena 7(4) Uredbe (EU) št. 1306/2013 ter naloge certifikacijskih organov iz člena 9 navedene uredbe. Poleg tega bi bilo treba določiti vsebino certifikatov in poročil, ki jih sestavijo certifikacijski organi, za zagotovitev, da so v pomoč Komisiji v postopku potrditve obračunov.

(6) Plačilne agencije bi morale za zagotovitev pravilnega upravljanja sredstev, vključenih v proračun Unije in namenjenih Evropskemu kmetijskemu jamstvenemu skladu (v nadaljnjem besedilu: EKJS) in Evropskemu kmetijskemu skladu za razvoj podeželja (v nadaljnjem besedilu: EKSRP) (v nadaljnjem besedilu: sklada), voditi ločene račune izključno za opravljena plačila ter za prihodke, dodeljene iz posameznega sklada ali v posamezni sklad. V ta namen bi morale računovodske evidence, ki jih vodijo plačilne agencije, za vsak sklad jasno prikazovati odhodke in prihodke, izvršene oziroma dodeljene na podlagi člena 4(1) ter členov 5 in 43 Uredbe (EU) št. 1306/2013, in omogočiti, da se ti odhodki in prihodki povežejo s sredstvi, ki jima jih zagotavlja proračun Unije.

(7) Skupna kmetijska politika se financira v eurih, pri čemer lahko države članice, ki niso prevzele eura, izvajajo izplačila upravičencem v njihovi nacionalni valuti. Da bi omogočili konsolidacijo vseh odhodkov in prihodkov, je zato treba določiti, da zadevne plačilne agencije lahko zagotovijo podatke v zvezi z odhodki in prihodki v eurih in v valuti, v kateri so bili plačani oziroma prejeti.

(8) Odhodki za pomoč za razvoj podeželja iz EKSRP, ki se sofinancirajo iz proračuna Unije in iz nacionalnih proračunov, temeljijo na programih, razčlenjenih po ukrepih, posebnih prispevnih stopnjah in prednostnih področjih. V skladu z načelom dobrega finančnega poslovodenja bi bilo treba navedene odhodke spremljati in knjižiti na tej podlagi, tako da bi lahko vse operacije identificirali glede na program, ukrep, posebne prispevne stopnje in prednostna področja. S tem se zagotovi, da je mogoče preveriti ujemanje izvršenih odhodkov in dodeljenih finančnih sredstev. V tem okviru je treba opredeliti elemente, ki jih morajo upoštevati plačilne agencije. Plačilne agencije bi morale v računovodskih evidencah v zvezi z izvršenim financiranjem zlasti jasno prikazati izvor javnih sredstev oziroma sredstev Unije. Poleg tega bi bilo treba v zvezi s prvotnimi dejavnostmi identificirati in prikazati zneske, ki jih je treba izterjati od upravičencev, in zneske, ki so bili izterjani.

(9) Države članice zberejo sredstva, ki so potrebna za financiranje odhodkov EKJS iz člena 4(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013, preden Komisija te odhodke financira v obliki mesečnih povračil izvršenih odhodkov. Druga možnost je, da države članice prejmejo predplačilo za odhodke EKSRP, ki se pozneje potrdijo s potrditvijo letnih obračunov v skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1306/2013. Za zagotovitev dobrega upravljanja finančnih tokov bi morale države članice zbirati informacije, ki so potrebne za dokazilo popolnosti, točnosti in resničnosti odhodkov za ta mesečna povračila ter jih dati Komisiji na razpolago ob izvršitvi odhodkov in prihodkov ali ji jih redno posredovati. Države članice bi morale Komisiji informacije posredovati v časovnih razmikih, kot je primerno glede na način upravljanja posameznega sklada. Posredovanje informacij v takih časovnih razmikih ne bi smelo vplivati na obveznost držav članic, da popolne informacije, zbrane za ustrezno spremljanje odhodkov, hranijo na razpolago Komisiji za namene preverjanja.

(10) Splošne obveznosti plačilnih agencij v zvezi z vodenjem računovodskih evidenc zajemajo podatke, potrebne za upravljanje in kontrole sredstev Unije. Toda navedene obveznosti ne vključujejo zahtev glede povračila odhodkov in podrobnosti, ki jih je treba posredovati Komisiji za pridobitev takega povračila. Zato bi bilo treba določiti, katere informacije in podrobnosti v zvezi z odhodki, ki se financirajo iz skladov, je treba redno pošiljati Komisiji. Podatki, ki jih države članice sporočajo Komisiji, morajo Komisiji omogočiti neposredno in kar se da učinkovito uporabo poslanih podatkov za vodenje računov skladov ter s tem povezana izplačila. To zahtevo države članice izpolnijo tako, da vse podatke, ki jih morajo dati na razpolago ali sporočiti Komisiji, pošljejo v elektronski obliki.

(11) V skladu s točko (c) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 je treba za ukrepe v zvezi z dejavnostmi, ki jih financirata sklada, Komisiji poslati tudi izjave o odhodkih, ki veljajo tudi kot zahtevki za plačilo, s priloženimi zahtevanimi podatki. Da bi državam članicam in plačilnim agencijam omogočili pripravo takšnih izjav o odhodkih v skladu z usklajenimi pravili in da bi Komisiji omogočili upoštevanje zahtevkov za izplačila, je treba določiti, pod kakšnimi pogoji se ti odhodki lahko upoštevajo v okviru proračuna EKJS oziroma EKSRP. V takih pogojih bi morala biti opredeljena pravila, ki se uporabljajo za knjiženje odhodkov in prihodkov, zlasti namenskih prejemkov in morebitnih potrebnih popravkov, ter njihovo dejansko prijavo.

(12) Če na podlagi izjav o odhodkih, ki so jih države članice predložile v okviru EKJS, skupni znesek vnaprejšnjih obveznosti, ki bi lahko bile odobrene v skladu s členom 170(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (10), presega 75 % odobritev za tekoče proračunsko leto, mora Komisija te zneske zmanjšati. V skladu z načelom dobrega finančnega poslovodenja je treba takšno zmanjšanje sorazmerno razporediti med vse države članice na podlagi njihovih izjav o odhodkih. Za pravično porazdelitev razpoložljivih odobritev med države članice je treba določiti, da se v tem primeru mesečna izplačila v okviru EKJS znižajo v odstotnih deležih glede na izjave o odhodkih, ki jih za vsako poglavje predloži država članica, in da se znesek, ki ni porabljen v danem mesecu, s sklepi Komisije prerazporedi na naslednja mesečna plačila.

(13) Po odobritvi mesečnih plačil bi morala Komisija dati državam članicam na razpolago sredstva, potrebna za kritje odhodkov, ki se financirajo iz skladov, in sicer v skladu s praktičnimi pravili in pogoji, ki jih je treba določiti na podlagi podatkov, ki jih Komisiji sporočijo države članice, in informacijskih sistemov, ki jih je vzpostavila Komisija.

(14) Pogoj za povračilo odhodkov za javno intervencijo plačilne agencije je, da v svoje izjave o odhodkih vključijo vrednosti in zneske, knjižene v mesecu, ki sledi mesecu, na katerega se nanašajo postopki javnega skladiščenja. Za zagotovitev nemotenega poteka postopka v zvezi s povračili je treba določiti, kako je treba Komisijo obveščati o takih informacijah, potrebnih za izračun stroškov in odhodkov.

(15) V skladu s členom 3(3) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014 mora vodenje evidenc javnih intervencijskih zalog omogočati določanje izplačanega zneska financiranja Unije in stanje intervencijskih zalog. Zato bi bilo treba od plačilnih agencij zahtevati, da ločeno vodijo evidenco zalog in obračune, ki vsebujejo podatke, potrebne za spremljanje zalog, ter zagotovijo finančno upravljanje odhodkov in prihodkov, ki jih ustvarijo javni intervencijski ukrepi.

(16) V zvezi z intervencijskimi ukrepi javnega skladiščenja morajo plačilne agencije v obračunih knjižiti podatke v zvezi s količinami, vrednostmi in zadevnimi povprečji. Toda pri tem obstajajo okoliščine, v katerih nekaterih dejavnosti in odhodkov ne bi smeli knjižiti ali bi jih morali knjižiti v skladu s posebnimi pravili. Za zagotovitev enake obravnave in zaščito finančnih interesov Unije bi bilo treba določiti take okoliščine, vključno s, po potrebi, ureditvijo glede knjiženja dejavnosti in odhodkov.

(17) Datum knjiženja različnih postavk odhodkov in prihodkov, povezanih z intervencijskimi ukrepi v obliki javnega skladiščenja, je odvisen od narave postopkov, na katere se nanašajo, in se lahko določi skladno z ustrezno področno kmetijsko zakonodajo. V tem okviru je treba sprejeti splošno pravilo, ki določa različne postavke, ki se knjižijo na dan materialne operacije, ki izhaja iz intervencijskega ukrepa, in posebne primere, ki jih je treba upoštevati.

(18) Za dobro finančno upravljanje bi morale države članice Komisiji zagotoviti napovedi zneskov, ki jih mora EKSRP še financirati v kmetijskem proračunskem letu, in oceno zahtevkov za financiranje za naslednje proračunsko leto. Da bi Komisija lahko izpolnila svoje obveznosti, ji je treba te podatke sporočiti pravočasno, v vsakem primeru pa dvakrat letno, najpozneje do 31. januarja in 31. avgusta vsakega leta.

(19) V skladu s členom 36(6) Uredbe (EU) št. 1306/2013 je treba določiti roke za sestavo izjav o odhodkih za dejavnosti v okviru EKSRP. Ob upoštevanju posebnosti računovodskih pravil, ki se uporabljajo za EKSRP, ter porabe predfinanciranja in financiranja ukrepov za posamezno koledarsko leto je treba določiti, da se takšni izdatki prijavijo v časovnih razmikih, ki ustrezajo tem posebnim pogojem.

(20) Izmenjava podatkov in dokumentov med državami članicami in Komisijo ter zagotavljanje in sporočanje podatkov držav članic Komisiji praviloma potekajo elektronsko. Za izboljšanje takšne izmenjave podatkov o skladih ter razširitev njihove uporabe so bili vzpostavljeni informacijski sistemi v skladu z Uredbo (ES) št. 883/2006. Taki sistemi bi se morali še naprej uporabljati in izvajati, in sicer po tem, ko se prek Odbora za kmetijska sklada o tem obvestijo države članice.

(21) Pogoje, pod katerimi ti informacijski sistemi obdelujejo podatke, ter obliko in vsebino dokumentov, ki jih je treba poslati na podlagi Uredbe (EU) št. 1306/2013, je treba pogosto prilagoditi v skladu s spremembami ustreznih pravil ali zahtev glede upravljanja. Določiti bi bilo treba tudi enotna pravila glede predložitve zadevnih dokumentov, ki jih morajo poslati države članice. Za dosego teh ciljev, poenostavitev postopkov in zagotovitev, da se zadevni informacijski sistemi lahko začnejo hitro uporabljati, bi bilo treba določiti obliko in vsebino dokumentov, in sicer na podlagi standardiziranih modelov in protokolov, ki jih Komisija prilagodi in posodobi po tem, ko o tem obvesti Odbor za kmetijska sklada.

(22) V skladu s členom 58 Uredbe (EU) št. 1306/2013 so države članice prek svojih plačilnih agencij odgovorne za upravljanje in kontrolo odhodkov skladov. Za pošiljanje ali vnos podatkov o finančnih dejavnostih v informacijski sistem ter njihovo posodabljanje bi zato morale biti odgovorne plačilne agencije, ki to opravijo same ali pa to nalogo prenesejo na organ, ki je bil zato pooblaščen prek akreditiranega usklajevalnega organa.

(23) Pri nekaterih dokumentih ali postopkih, ki jih določajo prvi pododstavek člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 ali akti Komisije, sprejeti za namene tega člena, je potreben podpis pooblaščene osebe ali odobritev osebe na eni ali več stopnjah zadevnega postopka. Informacijski sistemi, vzpostavljeni za pošiljanje teh dokumentov, bi morali v takšnih primerih omogočiti nedvoumno identifikacijo vseh oseb in zagotoviti razumna jamstva za nespremenljivost vsebine dokumentov, to zajema tudi posamezne stopnje postopka. To bi moralo veljati zlasti za izjave o odhodkih in izjavo o upravljanju, priložene letnim obračunom iz točke (c)(iii) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013, ter dokumente, poslane po elektronski poti znotraj teh postopkov.

(24) V skladu s točko (e) člena 58(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 so države članice v okviru svojih plačilnih agencij odgovorne za izterjavo neupravičenih izplačil skupaj z obrestmi. Za zagotovitev učinkovite in pravilne uporabe teh določb je primerno določiti usklajena pravila glede obresti, ki se uporabljajo za izterjavo neupravičenih izplačil. Brez poseganja v točki (a) in (b) prvega pododstavka člena 54(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013 je mogoče obveznost držav članic, da izterjajo neupravičena izplačila, izpolniti na različne načine. Brez poseganja v kakršne koli druge izvršilne ukrepe iz nacionalne zakonodaje je uspešen in stroškovno učinkovit način izterjave dolga ta, da se, takoj ko se v skladu z nacionalno zakonodajo ugotovi dolg, vsi neporavnani zneski odštejejo od prihodnjih plačil dolžniku. Zato bi morale biti države članice obvezane uporabiti navedeni način izterjave dolga in bi bilo treba določiti skupne pogoje za njegovo uporabo.

(25) Določiti bi bilo treba podrobnosti postopka za potrditev obračunov iz člena 51 Uredbe (EU) št. 1306/2013 in postopka za potrditev skladnosti iz člena 52 navedene uredbe, vključno z mehanizmom, po katerem se izračunani zneski glede na posamezen primer odštejejo od ali dodajo k enemu izmed naslednjih izplačil Komisije državam članicam.

(26) V zvezi s postopkom potrditve obračunov iz člena 51 Uredbe (EU) št. 1306/2013 je treba določiti vsebino letnih obračunov plačilnih agencij in določiti rok za pošiljanje navedenih obračunov in drugih ustreznih dokumentov Komisiji. Jasno bi bilo treba določiti tudi obdobje, v katerem morajo plačilne agencije hraniti na voljo Komisiji dokazila o vseh odhodkih in namenskih prejemkih. Poleg tega bi bilo treba določiti, da Komisija podrobno opredeli obliko in vsebino računovodskih informacij, ki jih morajo posredovati plačilne agencije.

(27) Za zagotovitev, da se v običajnih primerih postopek potrditve skladnosti konča v razumnem roku, je primerno določiti konkretne roke za različne stopnje postopka, ki jih morajo spoštovati Komisija in zadevne države članice. Vendar bi moralo istočasno biti omogočeno, da lahko Komisija podaljša te roke, kadar je to potrebno zaradi zapletenosti primera v preiskavi. Postopek potrditve skladnosti bi moral državam članicam dati pravico do kontradiktornih postopkov in ustrezne ocene informacij, ki so potrebne za oceno tveganja za sklada.

(28) V skladu s členom 59(5) Uredbe (EU) št. 1306/2013 morajo države članice zagotavljati minimalno stopnjo pregledov na kraju samem, potrebnih za učinkovito upravljanje tveganj. Vendar lahko države članice na lastno odgovornost zmanjšajo minimalno stopnjo teh pregledov na kraju samem, kadar ugotovijo, da sistemi upravljanja in kontrol pravilno delujejo ter so stopnje napak na sprejemljivi ravni. Medtem ko je treba v področni kmetijski zakonodaji predvideti potrebne minimalne stopnje pregledov na kraju samem, bi bilo treba določiti horizontalna enotna pravila v zvezi z možnostjo zmanjšanja minimalne stopnje pregledov na kraju samem, ki se uporabljajo za vse ukrepe, ki jih financirata sklada, ter ustrezne pogoje. Področna kmetijska zakonodaja lahko poleg teh horizontalnih pravil določa dodatna pravila.

(29) Primerno je tudi določiti pravila, kako države članice izvajajo preglede transakcij iz člena 80 Uredbe (EU) št. 1306/2013, zlasti v zvezi z izborom podjetij, pogostostjo in razporedom za preglede.

(30) V skladu s poglavjem III naslova V Uredbe (EU) št. 1306/2013 o pregledu transakcij morejo države članice Komisiji poslati številna obvestila. Ker poenotenje oblike in vsebine takih obvestil olajša njihovo uporabo in zagotavlja enoten pristop, je primerno sprejeti podrobna pravila glede njihove oblike in vsebine. Poleg tega bi bilo treba določiti pravila glede hranjenja trgovinskih dokumentov o skupnih ukrepih, ki vključujejo medsebojno pomoč, iz člena 83 Uredbe (EU) št. 1306/2013 in posebnih oddelkov iz člena 85 navedene uredbe.

(31) Delegirana uredba (EU) št. 907/2014 določa pravila, ki dopolnjujejo pravni okvir glede varščin, zlasti v zvezi z zahtevo po pologu varščine, pogoji, ki veljajo za varščine, ter pravili glede pologa, sprostitve in zasega varščine. Za zagotovitev enotne uporabe navedenih pravil je treba določiti določbe o obliki in postopkih pologa in sprostitve varščine ter o izmenjavi informacij in obvestilih, potrebnih v zvezi s tem.

(32) V skladu s poglavjem IV naslova VII Uredbe (EU) št. 1306/2013 o preglednosti morajo države članice letno objaviti seznam upravičencev do sredstev skladov ter med drugim zneske, ki jih je posamezni upravičenec prejel iz teh skladov. V ta namen in v skladu s členom 111 Uredbe (EU) št. 1306/2013 bi bilo treba določiti obliko te objave. Ta objava ne sme presegati tega, kar je potrebno za dosego zastavljenih ciljev glede preglednosti.

(33) Objava bi morala biti v skladu z informacijami iz poslovnih knjig in evidenc plačilnih agencij ter bi se morala nanašati na plačila, prejeta v predhodnem proračunskem letu. Informacije bi morale biti javnosti predstavljene na jasen in usklajen način, ki omogoča iskanje, najpozneje do 31. maja.

(34) V skladu s točko (c) prvega pododstavka člena 111(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 je treba objaviti zneske plačila za vsak ukrep, financiran iz skladov, ki jih je prejel posamezni upravičenec. Vendar je treba za zagotovitev upoštevanja obveznosti iz člena 112 navedene uredbe tudi določiti prag, ki ga je treba doseči za objavo imen upravičencev.

(35) V skladu s točko (b) prvega pododstavka člena 111(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 mora biti v objavi upravičencev skladov navedena občina, v kateri upravičenec prebiva ali je v njej registriran. Ti podatki bi morali biti dani na razpolago tudi za upravičence, ki so fizične osebe in katerih imena se v skladu s členom 112 navedene uredbe ne objavijo. Toda v primeru, če bi zaradi omejenega števila upravičencev, ki prebivajo ali so registrirani v zadevni občini, objava občine pomenila razkritje identitete upravičenca, ki je fizična oseba, bi bilo treba določiti določbe za preprečitev nesorazmerne in nepotrebne kršitve zasebnosti.

(36) Informacije bi bilo treba objaviti na svetovnem spletu v obliki iskalnega orodja, ki omogoča uporabo širši javnosti. Iskalno orodje bi moralo omogočiti iskanje na podlagi določenih meril, rezultat iskanja pa bi moral biti predstavljen na lahko dostopen način.

(37) Za izpolnjevanje ustreznih zahtev o varstvu podatkov je treba upravičence do sredstev skladov pred objavo obvestiti o objavi njihovih podatkov. Te informacije bi morale biti upravičencem posredovane na obrazcih za vloge za pomoč ali ob zbiranju podatkov. V zvezi z odhodki v proračunskih letih 2014 in 2015 je treba, če informacije o upravičencih niso na razpolago ob zbiranju osebnih podatkov, upravičence vseeno obvestiti v razumnem roku pred dejansko objavo.

(38) Za lažji dostop javnosti do objavljenih podatkov bi morale države članice vzpostaviti spletišča z informacijami o upravičencih do sredstev iz skladov in pragi iz člena 112 Uredbe (EU) št. 1306/2013. Glede na različne organizacijske strukture v državah članicah bi te morale določiti, kateri organ je odgovoren za vzpostavitev in vzdrževanje njihovega enotnega spletišča in objavo podatkov. Komisija bi morala vzpostaviti spletišče, ki vsebuje povezave do spletišč držav članic.

(39) Člen 10 te uredbe bi se moral za nastale odhodke in namenske prejemke, ki so jih prejele države članice, uporabljati od 16. oktobra 2014, da se zagotovi neprekinjeno poročanje v istem proračunskem letu.

(40) Za zagotovitev dosledne obravnave tekočih postopkov potrditve skladnosti roki v skladu s členom 34(3) in (4) te uredbe ne bi smeli veljati za tiste postopke, za katere je bilo sporočilo v skladu s členom 11(1) Uredbe (ES) št. 885/2006 poslano pred 1. januarjem 2015.

(41) Ker se poglavje IV naslova VII Uredbe (EU) št. 1306/2013 o preglednosti uporablja za plačila, izvršena od proračunskega leta 2014 naprej, bi morale za ta plačila veljati tudi zadevne določbe te uredbe.

(42) Da se državam članicam da na voljo dovolj časa za izvedbo, bi se morale informacije, ki se prenesejo v skladu s stolpcema V1 in V2 Priloge II, zagotoviti od proračunskega leta 2016 dalje.

(43) Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Odbora za kmetijska sklada –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I

PLAČILNE AGENCIJE IN DRUGI ORGANI

Člen 1 Postopek za akreditacijo plačilnih agencij 1. Države članice imenujejo organ na ministrski ravni, ki je odgovoren za: (a) izdajo, pregled in odvzem akreditacij plačilnim agencijam; (b) izvajanje nalog, ki so v skladu s tem poglavjem dodeljene pristojnemu organu. 2. Pristojni organ s formalnim aktom odloči o izdaji ali, po pregledu, odvzemu akreditacije plačilni agenciji na podlagi pregleda akreditacijskih meril iz člena 1(2) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014 (v nadaljnjem besedilu: akreditacijska merila). Pristojni organ nemudoma obvesti Komisijo o akreditacijah ali odvzemih akreditacij. 3. Pristojni organ imenuje revizijski organ za izvedbo pregleda, preden odobri kakršno koli akreditacijo (predakreditacijski pregled). Revizijski organ mora biti revizijski organ oblasti ali druga javna ali zasebna organizacija ali organizacijska enota organa oblasti s potrebno strokovnostjo, znanjem in sposobnostjo za izvajanje revizij. Revizijski organ je neodvisen od plačilne agencije, ki bo akreditirana. Pregled (predakreditacijski pregled), ki ga izvede revizijski organ, zajema zlasti: (a) vzpostavljene postopke in sisteme za odobritev in izvajanje plačil; (b) razmejitev nalog ter ustreznost notranje in zunanje kontrole v zvezi s transakcijami, ki jih financirata Evropski kmetijski jamstveni sklad (EKJS) in Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja (EKSRP), v nadaljnjem besedilu: sklada; (c) v kakšni meri lahko vzpostavljeni postopki in sistemi zaščitijo proračun Unije, vključno z ukrepi proti goljufijam, ki so določeni na podlagi tveganja; (d) varnost informacijskih sistemov; (e) vzdrževanje poslovnih knjig. Revizijski organ pripravi podrobno poročilo o opravljenem revizijskem delu, rezultatih tega dela ter oceni, ali plačilna agencija izpolnjuje akreditacijska merila. Poročilo se posreduje pristojnemu organu, ki nato izda akt o akreditaciji, če ugotovi, da plačilna agencija izpolnjuje akreditacijska merila. 4. Če pristojni organ meni, da plačilna agencija ne izpolnjuje akreditacijskih meril, plačilno agencijo obvesti o posebnih pogojih, ki jih mora izpolniti, preden se lahko dodeli akreditacija. Dokler se ne izvedejo vse potrebne spremembe za izpolnitev takšnih specifičnih pogojev, se lahko akreditacija dodeli začasno za obdobje, ki se določi glede na resnost ugotovljenih težav in ne presega 12 mesecev. V utemeljenih primerih lahko Komisija na zahtevo zadevne države članice odobri podaljšanje navedenega roka. 5. Informacije iz točke (a) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 se sporočijo takoj po prvi akreditaciji plačilne agencije in v vsakem primeru, preden se za odhodke plačilne agencije bremenita sklada. Tem informacijam se priložijo izjave in dokumenti, ki zadevajo: (a) odgovornosti, dodeljene plačilni agenciji; (b) razporeditev odgovornosti med oddelki plačilne agencije; (c) povezave plačilne agencije z drugimi javnimi ali zasebnimi organi, ki so odgovorni za izvajanje kakršnih koli ukrepov, v okviru katerih plačilna agencija za odhodke bremeni sklada; (d) postopke za sprejemanje, preverjanje in potrjevanje veljavnosti zahtevkov upravičencev in za odobritev, izplačila in obračun odhodkov; (e) določbe o varnosti informacijskih sistemov; (f) poročilo o predakreditacijskem pregledu, ki ga izvede revizijski organ iz odstavka 3. 6. Komisija obvesti Odbor za kmetijska sklada o plačilnih agencijah, akreditiranih v vsaki državi članici.

Člen 2 Pregled akreditacije 1. Pristojni organ stalno nadzoruje plačilne agencije, za katere je odgovoren, zlasti na podlagi potrdil in poročil, ki jih sestavi certifikacijski organ iz člena 9 Uredbe (EU) št. 1306/2013, ter spremlja vse ugotovljene pomanjkljivosti. Pristojni organ vsaka tri leta pisno poroča Komisiji o svojem nadzoru nad plačilnimi agencijami in spremljanju njihovih dejavnosti. Poročilo vključuje pregled, ali plačilne agencije stalno izpolnjujejo akreditacijska merila, skupaj s povzetkom aktivnosti, sprejetih za odpravo pomanjkljivosti. Pristojni organ potrdi, ali plačilna agencija, za katero je odgovoren, še naprej izpolnjuje akreditacijska merila. 2. Države članice vzpostavijo sistem, ki zagotavlja, da se vsaka informacija, ki kaže na to, da plačilna agencija ne izpolnjuje akreditacijskih meril, nemudoma sporoči pristojnemu organu. 3. Če pristojni organ ugotovi, da akreditirana plačilna agencija ne izpolnjuje več enega ali več akreditacijskih meril, zaradi česar bi lahko bilo ovirano izvajanje nalog iz člena 1(1) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014, pristojni organ plačilni agenciji nemudoma odredi pogojno akreditacijo. Pri tem sestavi načrt, vključno z ukrepi in roki, za odpravo ugotovljenih pomanjkljivosti v roku, ki je določen glede na resnost problema in ne presega 12 mesecev od datuma, ko začne veljati pogojna akreditacija. V utemeljenih primerih lahko Komisija na zahtevo zadevne države članice odobri podaljšanje navedenega roka. 4. Pristojni organ obvesti Komisijo o svoji odločitvi, da plačilni agenciji odredi pogojno akreditacijo, o načrtu, sestavljenem v skladu z odstavkom 3, in pozneje o poteku izvajanja takšnih načrtov. 5. Če se akreditacija odvzame, pristojni organ nemudoma dodeli akreditacijo drugi plačilni agenciji, ki izpolnjuje pogoje iz člena 7(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013, da se zagotovijo nemotena izplačila upravičencem. 6. Če Komisija ugotovi, da pristojni organ ne izpolnjuje svoje obveznosti glede sestave načrta za odpravo pomanjkljivosti v skladu z odstavkom 3 ali da je plačilna agencija še naprej akreditirana, čeprav takega načrta ni izvedla v celoti v določenem roku, od pristojnega organa zahteva, da plačilni agenciji odvzame akreditacijo, razen če se izvedejo potrebne spremembe v roku, ki ga določi Komisija glede na resnost težave. V takšnem primeru se lahko Komisija odloči za obravnavo pomanjkljivosti prek postopka potrditve skladnosti v skladu s členom 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013.

Člen 3 Izjava o upravljanju 1. Izjava o upravljanju iz točke (b) prvega pododstavka člena 7(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013 se sestavi pravočasno, tako da lahko certifikacijski organ izda mnenje iz člena 9(1) navedene uredbe. Izjava o upravljanju mora imeti obliko, kot je določena v Prilogi I k tej uredbi, in nanjo lahko vplivajo pridržki, ki ovrednotijo morebitni finančni vpliv. Če so izraženi pridržki, mora izjava vključevati akcijski načrt za odpravo pomanjkljivosti in natančen časovni razpored za njegovo izvajanje. 2. Izjava o upravljanju mora temeljiti na učinkovitem nadzoru sistema upravljanja in kontrole, ki je vzpostavljen vse leto.

Člen 4 Usklajevalni organ 1. Usklajevalni organ iz člena 7(4) Uredbe (EU) št. 1306/2013 je edini sogovornik Komisije z zadevno državo članico v zvezi z vsemi vprašanji o skladih glede: (a) razdelitve informacij in smernic v zvezi s funkcijami in dejavnostmi plačilnih agencij tistim plačilnim agencijam in organom, ki so odgovorni za izvajanje teh smernic ter spodbujanje njihove usklajene uporabe; (b) sporočanja informacij iz členov 7 in 102 Uredbe (EU) št. 1306/2013 Komisiji; (c) razpoložljivosti celotne evidence vseh računovodskih informacij, potrebnih za statistične in kontrolne namene, Komisiji. 2. Plačilna agencija lahko deluje kot usklajevalni organ pod pogojem, da sta funkciji ločeni. 3. Pri izvajanju nalog se lahko usklajevalni organ v skladu z nacionalnimi postopki obrne na druge upravne organe ali oddelke, zlasti tiste, ki imajo računovodsko ali tehnično strokovno znanje. 4. Zaupnost, neoporečnost in razpoložljivost vseh računalniških podatkov, ki jih hrani usklajevalni organ, se zagotovijo z ukrepi, ki upoštevajo upravno strukturo, kadrovsko zasedbo in tehnološko okolje posameznega usklajevalnega organa. Finančno in tehnološko prizadevanje mora biti sorazmerno z dejansko nastalim tveganjem. 5. Informacije iz točke (a) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 se sporočijo takoj po prvi akreditaciji usklajevalnega organa in v vsakem primeru, preden se za odhodke, za katere je odgovoren, bremenita sklada. Priložijo se jim dokument o akreditaciji organa in informacije o upravnih in računovodskih pogojih ter pogojih notranje kontrole v zvezi z njegovim delovanjem.

Člen 5 Certificiranje 1. Pristojni organ imenuje certifikacijski organ iz člena 9 Uredbe (EU) št. 1306/2013. 2. Certifikacijski organ organizira svoje delo na uspešen in učinkovit način ter izvaja preglede v ustreznih časovnih okvirih, ob upoštevanju narave in časovnega razporeda transakcij v zadevnem proračunskem letu. 3. Mnenje, ki ga mora predložiti certifikacijski organ v skladu s členom 9(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013, se pripravi vsako leto. To mnenje temelji na revizijskem delu, opravljenemu v skladu s členoma 6 in 7 te uredbe. 4. Certifikacijski organ sestavi poročilo o svojih ugotovitvah. Poročilo vključuje dodeljene naloge. V poročilu za obdobje, ki ga zajema poročilo, navede: (a) ali je plačilna agencija izpolnjevala akreditacijska merila; (b) ali so postopki plačilne agencije ustrezno zagotavljali, da so odhodki, ki se obračunajo v breme EKJS in EKSRP, izvršeni v skladu s pravili Unije, s čimer zagotavljajo, da so z odhodki povezane transakcije zakonite in pravilne, ter da so bila priporočila za izboljšave, če obstajajo, upoštevana; (c) ali so bili letni obračuni iz člena 29 te uredbe v skladu s poslovnimi knjigami in evidencami plačilne agencije; (d) ali so bili obračuni odhodkov in intervencijskih ukrepov pravilni, popolni in točni zapisi transakcij, ki se obračunajo v breme skladov; (e) ali so bili finančni interesi Unije ustrezno zaščiteni pri izplačanih predplačilih, pridobljenih jamstvih, intervencijskih zalogah in zbranih zneskih. Poročilo vključuje informacije o številu in usposobljenosti osebja, ki opravlja revizijo, o opravljenem delu, številu pregledanih transakcij, doseženi ravni pomembnosti in zaupanja, vseh ugotovljenih slabostih in priporočilih za izboljšanje ter delu certifikacijskega organa in drugih revizijskih organov znotraj ali zunaj plačilnih agencij, na osnovi katerega je pridobljeno popolno ali delno zagotovilo certifikacijskega organa o zadevah, o katerih poročajo.

Člen 6 Revizijska načela 1. Certifikacijska revizija se izvede v skladu z mednarodno sprejetimi revizijskimi standardi. 2. Certifikacijski organ pripravi revizijsko strategijo, ki določa obseg, čas in usmeritev certifikacijske revizije, revizijske metode in metodologijo vzorčenja. Za vsako revidirano proračunsko leto se oblikuje revizijski načrt na podlagi ocenjenega revizijskega tveganja. Certifikacijski organ Komisiji na zahtevo predloži revizijsko strategijo in revizijski načrt. 3. Sprejemljiva raven revizijskih zagotovil, ki jo je treba doseči z revizijskim preizkušanjem, se pridobi s presojo kontrolnega sistema, vključno s preizkušanjem skladnosti in preizkušanjem podatkov o odhodkih, ki vključuje preizkušanje podrobnosti in analitičnih postopkov. 4. Komisija vzpostavi smernice, ki vsebujejo zlasti: (a) nadaljnja pojasnila in navodila v zvezi s certifikacijsko revizijo, ki jo je treba izvesti; (b) določitev sprejemljive ravni revizijskega zagotovila, ki jo je treba pridobiti z revizijskim preizkušanjem.

Člen 7 Revizijske metode 1. Revizijske metode v zvezi s certifikacijsko revizijo se opredelijo v revizijski strategiji iz člena 6(2). 2. Za izpolnitev revizijskih ciljev in zagotovitev mnenja, kot je določeno v členu 9(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013, morajo revizijski koraki vključevati revizije sistemov, preizkušanje podatkov ter preverjanje usklajenosti izjav o financiranju in upravljanju. 3. Preizkušanje podatkov o odhodkih vključuje preverjanje zakonitosti in pravilnosti osnovnih transakcij na ravni končnih upravičencev. Za te namene lahko certifikacijski organ spremlja plačilno agencijo pri izvajanju pregledov na kraju samem na drugi ravni. Certifikacijski organ ne sme spremljati plačilne agencije pri izvajanju začetnih pregledov na kraju samem, razen v primerih, ko bi bilo fizično nemogoče ponovno preveriti začetni pregled, ki ga je opravila plačilna agencija. V zvezi s preizkušanjem podatkov lahko certifikacijski organi uporabijo integrirano vzorčenje. 4. Komisija določi nadaljnje pogoje in smernice glede oblikovanja revizijskih postopkov, integracije vzorčenja, načrtovanja in izvajanja ponovnega preverjanja transakcij na kraju samem na podlagi smernic iz člena 6(4).

POGLAVJE II

FINANČNO UPRAVLJANJE SKLADOV

ODDELEK 1

Splošne določbe

Člen 8 Obračuni plačilnih agencij 1. Vsaka plačilna agencija vodi sklop obračunov, ki vključuje izključno odhodke in prihodke iz člena 4(1) ter členov 5 in 43 Uredbe (EU) št. 1306/2013 ter uporabo finančnih sredstev, ki so ji dana na razpolago za plačilo ustreznih odhodkov. Ti obračuni omogočajo, da se finančni podatki za EKJS in EKSRP prikazujejo in zagotavljajo ločeno. 2. Plačilne agencije držav članic, ki niso prevzele eura, vodijo obračune, ki vsebujejo zneske v valuti, v kateri so bili odhodki in prihodki plačani oziroma prejeti. Da pa se lahko izvede konsolidacija vseh njihovih odhodkov in prihodkov, morajo imeti možnost, da ustrezne podatke navedejo v nacionalni valuti in eurih. 3. Kar zadeva EKSRP, vsaka plačilna agencija, imenovana za program razvoja podeželja, vodi obračune, ki omogočajo identifikacijo vseh dejavnosti po programih in ukrepih. Takšni obračuni obsegajo zlasti: (a) znesek javnih odhodkov in znesek prispevka Unije za vsako dejavnost; (b) zneske, ki se morajo izterjati od upravičencev zaradi ugotovljenih nepravilnosti ali malomarnosti; (c) izterjane zneske z navedbo prvotne dejavnosti.

ODDELEK 2

Obračuni EKJS

Člen 9 Zagotavljanje podatkov s strani držav članic Države članice zbirajo in dajejo Komisiji na razpolago podatke o skupnem znesku odhodkov in namenskih prejemkov, izvršenih oziroma prejetih vsak teden, in sicer pod naslednjimi pogoji: (a) najpozneje tretji delovni dan vsakega tedna podatke o skupnem znesku odhodkov in namenskih prejemkov, izvršenih oziroma prejetih od začetka meseca do konca predhodnega tedna; (b) najpozneje tretji delovni dan v mesecu, če teden pade v dva meseca, podatke o skupnem znesku odhodkov in namenskih prejemkov, izvršenih oziroma prejetih v predhodnem mesecu.

Člen 10 Sporočanje podatkov s strani držav članic 1. V skladu s točko (c)(i) in (ii) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 države članice Komisiji po elektronski poti pošljejo naslednje podatke in dokumente pod pogoji iz členov 11 in 12 te uredbe: (a) najpozneje tretji delovni dan vsakega meseca podatke o skupnem znesku odhodkov in namenskih prejemkov, izvršenih oziroma prejetih v predhodnem mesecu, po modelu, ki ga Komisija da na razpolago državam članicam prek informacijskih sistemov, in katere koli informacije, ki pojasnjujejo morebitne znatne razlike med oceno, pripravljeno v skladu z odstavkom 2(a)(iii) tega člena, in izvršenimi odhodki ali prejetimi namenskimi prejemki; (b) najpozneje do dvanajstega dne vsakega meseca izjavo o odhodkih iz člena 18(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013. Vendar se obvestilo o odhodkih in namenskih prejemkih, izvršenih oziroma prejetih med 1. in 15. oktobrom, pošlje do 27. oktobra. 2. Izjava o odhodkih iz odstavka 1(b) vključuje: (a) izkaz, ki ga pripravi vsaka plačilna agencija na podlagi modela, ki ga Komisija da na razpolago državam članicam prek informacijskih sistemov, razčlenjen v skladu z nomenklaturo proračuna Unije in po vrstah odhodkov in prejemkov na podlagi podrobne nomenklature, dane na voljo državam članicam, ki zajema: (i) odhodke in namenske prejemke, izvršene oziroma prejete v predhodnem mesecu; (ii) skupne odhodke in namenske prejemke, izvršene oziroma prejete od začetka proračunskega leta do konca predhodnega meseca; (iii) ocene odhodkov in namenskih prejemkov, ki se glede na primer nanašajo: — samo na tekoči mesec in prihodnja dva meseca, — na tekoči mesec, dva prihodnja meseca in obdobje do konca proračunskega leta; (iv) dodatne podatke, če so potrebni; (b) povzetek, ki ga pripravi zadevna država članica na podlagi modela, ki ga Komisija da na razpolago državam članicam prek informacijskih sistemov, podatkov iz točke (a) za vse plačilne agencije te države; (c) evidence, ki izkazujejo odhodke in prihodke v zvezi z javno intervencijo iz člena 19(2). 3. Vsi finančni podatki, ki jih zahteva uporaba tega člena, se sporočajo v eurih.

Člen 11 Splošna pravila v zvezi z izjavo o odhodkih in namenskimi prejemki 1. Brez poseganja v posebne določbe o izjavah o odhodkih in prihodkih za javno skladiščenje iz člena 12 so odhodki in namenski prejemki, ki jih plačilne agencije prijavijo za dani mesec, uvrščeni med izplačila in prejemke, ki si bili v tem mesecu dejansko izvedeni. Ti odhodki in prihodki se vključijo v obračune proračuna EKJS za proračunsko leto N. Vendar: (a) se lahko odhodki, ki se lahko izplačajo pred izvajanjem določbe, po kateri jih lahko v celoti ali deloma krije EKJS, prijavijo le: — za mesec, v katerem se je zadevna določba izvajala, ali — za mesec, ki sledi izvajanju navedene določbe; (b) se namenski prejemki, ki jih država članica dolguje Komisiji, prijavijo za mesec, v katerem poteče rok za plačilo ustreznih zneskov, določen v zakonodaji Unije; (c) Komisija neposredno, kot je primerno, odšteje ali prišteje popravke, ki jih je sprejela v okviru potrditve obračunov in potrditve skladnosti, zadevnim mesečnim plačilom iz člena 33(2) ali člena 34(8). Vendar države članice vključijo zneske, ki ustrezajo tem popravkom, v izjavo za mesec, za katerega se izvedejo popravki. 2. Odhodki in namenski prejemki se upoštevajo na datum, ko je bil zadevni znesek knjižen v breme oziroma v dobro računa plačilne agencije. Vendar se lahko pri izplačilih upošteva datum, ko je zadevna agencija izdala in poslala izplačilni dokument finančni ustanovi ali upravičencu. Vsaka plačilna agencija uporablja enako metodo v celotnem proračunskem letu. 3. Odhodki in namenski prejemki, prijavljeni v skladu z odstavkom 1, lahko vključujejo popravke zneskov, prijavljenih za pretekle mesece v istem proračunskem letu. Kadar popravki namenskih prejemkov na ravni plačilne agencije sprožijo prijavo negativnih namenskih prejemkov za dano proračunsko vrstico, se presežni popravki prenesejo v naslednji mesec. Po potrebi se poravnajo pri potrditvi obračunov za zadevno leto. 4. Neizvršene plačilne naloge in izplačila, ki so bremenila račun in so nato vrnjena, je treba prikazati v računovodski evidenci kot zmanjšanje odhodkov za mesec, v katerem se plačilni agenciji poroča o neizvedbi plačila ali preklicu. 5. Če so zapadla izplačila iz EKJS obremenjena s terjatvami, se za namene odstavka 1 šteje, da so bila v celoti izvedena: (a) na datum izplačila preostalega zneska upravičencu, če je terjatev manjša od plačanega odhodka; (b) na datum izravnave, če je odhodek manjši od terjatve ali enak terjatvi. 6. Skupni podatki o odhodkih in namenskih prejemkih v posameznem proračunskem letu, ki jih je treba predložiti Komisiji najpozneje do 27. oktobra, se lahko popravljajo samo v letnih obračunih, ki se Komisiji pošljejo v skladu s točko (c)(iii) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013.

Člen 12 Posebna pravila v zvezi z izjavami o odhodkih za javno skladiščenje 1. Pri pripravi izjave o odhodkih za javno skladiščenje se upoštevajo dejavnosti, ki so ob koncu zadevnega meseca zajete v izkazih plačilnih agencij in so se izvajale od začetka obračunskega leta v smislu točke (a) prvega pododstavka člena 3(3) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014 do konca istega meseca. 2. Take izjave o odhodkih morajo vsebovati vrednosti in zneske, določene v skladu s členoma 17 in 18 te uredbe ter členom 4 Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 906/2014 (11), ki so jih plačilne agencije knjižile v mesecu, ki sledi mesecu, na katerega se dejavnosti nanašajo. Vendar: (a) vrednosti in zneske za dejavnosti, ki se izvajajo v septembru, plačilne agencije knjižijo najpozneje do 15. oktobra; (b) se skupni zmanjšani zneski iz točke (e) člena 3(1) Delegirane uredbe (EU) št. 906/2014 knjižijo na datum, določen v odločbi, ki ureja to področje.

Člen 13 Sklep Komisije o plačilu 1. Na podlagi podatkov, poslanih v skladu s točko (b) člena 10(1) te uredbe Komisija odloči o izvršitvi mesečnih plačil v skladu s členom 18(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013, brez poseganja v popravke, ki se lahko izvedejo s poznejšimi odločitvami v skladu s členoma 51 in 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013 ter ob upoštevanju zmanjšanj in začasnih prekinitev v skladu s členom 41 navedene uredbe. 2. Če skupni znesek odhodkov, ki jih prijavijo države članice za naslednje proračunsko leto, presega tri četrtine vseh odobrenih sredstev za tekoče proračunsko leto, se vnaprej prevzete obveznosti iz člena 170(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 in ustrezna mesečna plačila dodelijo sorazmerno z izjavami o odhodkih do največ 75 % odobrenih sredstev tekočega proračunskega leta. Komisija upošteva razliko zneskov, ki niso bili povrnjeni državam članicam, v sklepih o naslednjih povračilih.

Člen 14 Zagotovitev sredstev državam članicam 1. Po odločitvi za izvršitev mesečnih plačil da Komisija v okviru dodeljenih proračunskih sredstev državam članicam na razpolago na odprt račun vsake države članice sredstva za pokrivanje odhodkov, ki se financirajo iz EKJS, z odbitkom ustreznega zneska namenskih prejemkov. Če plačila, ki jih mora izvršiti Komisija, zmanjšana za namenske prejemke, pomenijo negativni znesek za državo članico, se presežni odbitki prenesejo na naslednje mesece. 2. Vsaka država članica sporoči Komisiji naziv in številko računa iz odstavka 1, in sicer v obliki, ki jim jo da na razpolago Komisija.

Člen 15 Sporočanje v okviru javne intervencije 1. Plačilne agencije Komisiji predložijo: (a) na njeno zahtevo dokumente in informacije iz člena 3(7) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014 in dodatne nacionalne upravne določbe, sprejete za uporabo in upravljanje intervencijskih ukrepov; (b) do roka iz točke (b) člena 10(1) te uredbe, informacije o javnem skladiščenju na podlagi modelov, ki ga Komisija da na razpolago državam članicam prek informacijskih sistemov. 2. Ustrezni informacijski sistemi iz člena 24 se uporabljajo za obveščanje in izmenjavo informacij ter za pripravo dokumentov v zvezi z odhodki za javno intervencijo.

Člen 16 Vsebina evidenc javnega skladiščenja, ki jih vodijo plačilne agencije 1. Evidence zalog iz točke (a) prvega pododstavka člena 3(3) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014 vsebujejo naslednje kategorije ločeno prikazanih podatkov: (a) količine proizvodov, ugotovljene pri vnosu in odvzemu iz zalog s fizičnim premikom ali brez njega; (b) količine, uporabljene v okviru sistema brezplačne razdelitve najbolj ogroženim osebam v okviru Sklada za evropsko pomoč najbolj ogroženim in knjižene v skladu s členom 4(3) Delegirane uredbe (EU) št. 906/2014, z ločevanjem količin, ki so predmet prenosa v drugo državo članico; (c) količine, odvzete kot vzorci, z ločevanjem vzorcev, ki so jih odvzeli kupci; (d) količine, ki jih po vizualnem pregledu v okviru letnega popisa ali nadzoru po prevzemu v intervencijo ni več mogoče ponovno zapakirati in se prodajajo po zasebni pogodbi; (e) manjkajoče količine iz določljivih ali nedoločljivih vzrokov, vključno s tistimi, ki ustrezajo dovoljenim odstopanjem; (f) količine, katerih kakovost se je poslabšala; (g) presežne količine; (h) manjkajoče količine, ki presegajo meje dovoljenega odstopanja; (i) količine, prispele v skladišče, za katere se izkaže, da ne izpolnjujejo zahtevanih pogojev in katerih prevzem je zato zavrnjen; (j) neto količine, ki so v zalogah konec vsakega meseca ali obračunskega leta in ki se prenesejo na naslednji mesec ali obračunsko leto. 2. Obračuni iz točke (a) prvega pododstavka člena 3(3) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014 vsebujejo: (a) vrednost količin iz točke (a) odstavka 1 tega člena, z ločenim prikazom vrednosti kupljenih in prodanih količin; (b) knjigovodsko vrednost količin, uporabljenih ali upoštevanih v okviru sistema brezplačne razdelitve iz točke (b) odstavka 1 tega člena; (c) stroške financiranja iz točke (a) člena 3(1) Delegirane uredbe (EU) št. 906/2014; (d) odhodke za materialne operacije iz točk (b) in (c) člena 3(1) Delegirane uredbe (EU) št. 906/2014; (e) zneske, ki izhajajo iz amortizacij iz točke (e) člena 3(1) Delegirane uredbe (EU) št. 906/2014; (f) zneske, prejete ali izterjane pri prodajalcih, kupcih in skladiščnikih, razen tistih iz člena 20(2) te uredbe; (g) znesek prihodkov iz prodaj po zasebni pogodbi, izvedenih po letnem popisu ali po nadzoru, izvedenem po prevzemu proizvodov v intervencijske zaloge; (h) izgube in dobičke pri odvzemih proizvodov ob upoštevanju amortizacij iz točke (e) tega odstavka; (i) druge elemente v breme ali v dobro, zlasti tiste, ki ustrezajo količinam iz točk (c) do (g) odstavka 1 tega člena; (j) povprečno knjigovodsko vrednost, izraženo v tonah ali hektolitrih, odvisno od primera.

Člen 17 Računovodstvo v zvezi z javno intervencijo 1. Pri postavkah iz člena 16 se vknjižijo količine, vrednosti, zneski in povprečja, ki jih plačilne agencije dejansko ugotovijo, ali vrednosti in zneski, izračunani na podlagi standardnih zneskov, ki jih določi Komisija. 2. Zapisi in izračuni iz odstavka 1 se pripravijo ob upoštevanju naslednjih pravil: (a) stroški odvzema iz skladišča v zvezi s količinami proizvodov, pri katerih so bile ugotovljene manjkajoče količine ali poslabšanja kakovosti, se v skladu s pravili iz prilog VI in VII Delegirane uredbe (EU) št. 906/2014 knjižijo samo za količine, ki so bile dejansko prodane in vzete iz zalog; (b) za količine, za katere je bilo pri prenosu med državami članicami ugotovljeno, da manjkajo, se ne šteje, da so prispele v skladišče namembne države, zato se za njih ne plačujejo standardni stroški prevzema v skladišče; (c) pri prevozu ali prenosu proizvodov se stroški prevzema in odvzema iz skladišča, določeni pavšalno v ta namen, knjižijo, če ti stroški po predpisih Unije niso sestavni del prevoznih stroškov; (d) razen če posebna pravila Unije določajo drugače, se morebitni prihodki od prodaje proizvodov, katerih kakovost se je poslabšala, in drugi morebitni zneski, prejeti v tem okviru, ne knjižijo v knjige EKJS; (e) morebitni ugotovljeni količinski presežki proizvodov se knjižijo kot negativni zneski v evidenci stanja in gibanja zalog pri manjkajočih količinah. Te količine se upoštevajo pri določanju količin, ki presegajo mejo dovoljenega odstopanja; (f) vzorci, razen tistih, ki jih odvzamejo kupci, se vknjižijo v skladu s točko 2(a) Priloge VII k Delegirani uredbi (EU) št. 906/2014. 3. O popravkih, ki jih v zvezi s podatki iz člena 16 za tekoče obračunsko leto opravi Komisija, se obvesti Odbor za kmetijska sklada. Popravki se državam članicam lahko sporočijo ob odločitvi o mesečnem plačilu ali, če te ni, ob sklepu o potrditvi obračunov. Vknjižijo jih plačilne agencije pod pogoji, določenimi v navedenem sklepu.

Člen 18 Datumi knjiženja odhodkov in prihodkov ter premikov proizvodov v evidence o javni intervenciji 1. Različne postavke odhodkov in prihodkov se knjižijo na datum, ko se izvede materialna operacija v okviru javnega intervencijskega ukrepa, in z uporabo menjalnega tečaja iz člena 3(2) Delegirane uredbe (EU) št. 906/2014. Vendar se v naslednjih primerih uporabljajo naslednji datumi: (a) datum prejema v primeru prejetih ali izterjanih zneskov iz točk (f) in (g) člena 16(2) te uredbe; (b) datum dejanskega plačila stroškov v zvezi z materialnimi operacijami, če ti zneski niso kriti s standardnimi zneski. 2. Različne postavke v zvezi s fizičnim premikom proizvodov in vodenjem zalog se vknjižijo na dan materialne operacije, ki izhaja iz intervencijskega ukrepa. Vendar se v naslednjih primerih uporabljajo naslednji datumi: (a) datum, ko plačilna agencija prevzame proizvode v skladu s členom 31(2) in členom 33 Uredbe Komisije (EU) št. 1272/2009 (12), za količine, prevzete v javno skladiščenje brez spremembe kraja skladiščenja; (b) v zvezi z manjkajočimi količinami ali količinami, katerih kakovost se je poslabšala, in presežnimi količinami datum ugotovitve dejstev v primeru manjkajočih količin ali količin, katerih kakovost se je poslabšala, in presežnih količin; (c) datum dejanskega odvzema proizvodov iz skladišča za prodajo po zasebni pogodbi proizvodov, ki jih po vizualnem pregledu v okviru letnega popisa ali pri nadzoru po prevzemu v intervencijo ni več mogoče ponovno zapakirati in ki ostanejo na zalogi; (d) zadnji dan obračunskega leta za morebitne izgube, ki presegajo meje dovoljenega odstopanja iz člena 4(2) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014.

Člen 19 Znesek, financiran v okviru javne intervencije 1. Znesek, ki se financira v okviru intervencijskih ukrepov iz člena 2 Delegirane uredbe (EU) št. 906/2014, se določi na podlagi evidenc in obračunov, ki jih plačilne agencije sestavijo in hranijo v skladu s točko (a) prvega pododstavka člena 3(3) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014 in v breme oziroma dobro katerih se knjižijo različne postavke odhodkov in prihodkov iz člena 16 te uredbe, ob upoštevanju, po potrebi, zneskov odhodkov, določenih v okviru področne kmetijske zakonodaje. 2. Plačilne agencije oziroma usklajevalni organi po elektronski poti posredujejo Komisiji vsak mesec in vsako leto na podlagi modela, ki ga Komisija da na razpolago državam članicam prek informacijskih sistemov, informacije, potrebne za financiranje odhodkov za javno skladiščenje, in evidence, ki izkazujejo odhodke in prihodke v zvezi z javnim skladiščenjem, v obliki preglednic (preglednice P-STO) do roka iz točke (b) člena 10(1) ter do roka iz člena 30(2).

Člen 20 Izjave o odhodkih in prihodkih javnih intervencij 1. Financiranje s sredstvi EKJS v okviru intervencijskih ukrepov iz člena 2 Delegirane uredbe (EU) št. 906/2014 je enako odhodkom, izračunanim na podlagi podatkov, ki jih sporoči plačilna agencija, po odbitku morebitnih prihodkov, nastalih z intervencijskimi ukrepi, in ki jih potrdi informacijski sistem, ki ga vzpostavi Komisija, ter ki jih plačilna agencija vključi v svojo izjavo o odhodkih, sestavljeno v skladu s členom 12 te uredbe. 2. Zneski, izterjani v skladu s členom 54 Uredbe (EU) št. 1306/2013, ter zneski, prejeti ali izterjani od prodajalcev, kupcev in skladiščnikov, ki izpolnjujejo merila iz člena 43 navedene uredbe, se prijavijo v proračun EKJS pod pogoji iz točke (a) člena 10(2) te uredbe.

ODDELEK 3

Obračuni EKSRP

Člen 21 Napoved finančnih potreb Države članice za vsak program razvoja podeželja iz člena 6 Uredbe (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (13) in v skladu s točko (c)(ii) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 Komisiji dvakrat letno, najpozneje do 31. januarja in 31. avgusta, pošljejo svoje napovedi zneskov, ki naj bi jih v zadevnem proračunskem letu financiral EKSRP. Poleg tega države članice pošljejo posodobljeno oceno svojih potreb po financiranju za naslednje proračunsko leto. Te napovedi in posodobljena ocena se pošljejo v obliki strukturiranih podatkov prek informacijskega sistema SFC2014, določenem v poglavju I Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 184/2014 (14).

Člen 22 Izjave o odhodkih 1. Plačilne agencije prijavijo odhodke za vsak program razvoja podeželja iz člena 6 Uredbe (EU) št. 1305/2013. Plačilne agencije za vsak ukrep za razvoj podeželja v izjavi o odhodkih navedejo: (a) znesek upravičenih javnih odhodkov, za katere je plačilna agencija dejansko plačala ustrezen prispevek v EKSRP v vsakem izmed referenčnih obdobij iz odstavka 2 tega člena; (b) dodatne informacije o finančnih instrumentih iz naslova IV drugega dela Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (15); (c) dodatne informacije o predplačilih, plačanih upravičencem, iz člena 75(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013; (d) znesek, izterjan v tekočem obdobju, iz odstavka 2 tega člena. 2. Ko Komisija odobri program razvoja podeželja, ji države članice v skladu s točko (c)(i) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 pošljejo svoje izjave o odhodkih v naslednjih rokih: (a) najpozneje do 30. aprila za odhodke v obdobju med 1. januarjem in 31. marcem; (b) najpozneje do 31. julija za odhodke v obdobju med 1. aprilom in 30. junijem; (c) najpozneje do 10. novembra za odhodke v obdobju med 1. julijem in 15. oktobrom; (d) najpozneje do 31. januarja za odhodke v obdobju med 16. oktobrom in 31. decembrom. Toda vsi odhodki, ki jih plačilne agencije plačajo upravičencem v skladu s členom 65(2) Uredbe (EU) št. 1303/2013 pred odobritvijo programa razvoja podeželja iz člena 6 Uredbe (EU) št. 1305/2013, se izvedejo pod odgovornostjo držav članic in se Komisiji prijavijo v prvi izjavi o odhodkih po sprejetju programa. Isto pravilo se smiselno uporablja v primeru spremembe programa razvoja podeželja iz člena 11 Uredbe (EU) št. 1305/2013. 3. Izjave o odhodkih se v obliki strukturiranih podatkov plačilnih agencij za programe razvoja podeželja vnesejo v informacijski system SFC2014, določen v poglavju I Izvedbene uredbe (EU) št. 184/2014. 4. Če Komisija zahteva dodatna preverjanja zaradi predloženih nepopolnih ali nejasnih informacij ali zaradi neskladij, različnih razlag ali drugih nedoslednosti v zvezi z izjavo o odhodkih za referenčno obdobje, ki so predvsem posledica nesporočanja podatkov, ki jih zahteva Uredba (EU) št. 1305/2013 in akti Komisije, sprejeti v okviru te uredbe, ali zaradi resnih znakov, da se pri odhodkih, ki so vključeni v izjavo o odhodkih, pojavljajo nepravilnosti ali da obstajajo pomanjkljivosti v delovanju sistema upravljanja in kontrol za razvoj podeželja, zadevna država članica na zahtevo Komisije predloži dodatne podatke v roku, ki je glede na resnost problema določen v navedeni zahtevi. Rok za vmesna plačila iz člena 36(5) Uredbe (EU) št. 1306/2013 se lahko prekine za celoto ali del zneska, na katerega se nanaša zahtevek za plačilo, in sicer od datuma pošiljanja zahtevka za podatke do prejema zahtevanih podatkov, vendar največ za najdaljše obdobje iz člena 83(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013. Če zadevna država članica na zahtevo po dodatnih podatkih ne odgovori v roku, določenem v navedeni zahtevi, ali če je odgovor ocenjen kot nezadosten ali kaže na to, da pravila, ki se uporabljajo, niso bila upoštevana ali da so bila sredstva Unije uporabljena nepravilno, lahko Komisija začasno prekine ali zmanjša plačila v skladu s členom 41 Uredbe (EU) št. 1306/2013. 5. Odhodki, prijavljeni za obdobje, lahko vključujejo popravke podatkov, sporočenih za predhodna obdobja v istem proračunskem letu. Popravek odhodkov in namenskih prejemkov, ki se bremenijo v proračunskem letu in še niso vključeni v izjave iz točk (a), (b) in (c) odstavka 2, se lahko popravlja samo v letnih obračunih, ki se Komisiji pošljejo v skladu s točko (c)(iii) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013.

Člen 23 Izračun zneska za plačilo 1. Prispevek Unije, ki se plača za upravičene javne odhodke, se izračuna za vsak ukrep posebej in za vsako referenčno obdobje na podlagi finančnega načrta, kot je navedeno v točki (h) člena 8(1) Uredbe (EU) št. 1305/2013, ki je v veljavi na prvi dan tega obdobja. Pri izračunu se upoštevajo popravki prispevka Unije, kakor je navedeno v izjavi o odhodkih za omenjeno obdobje. 2. Brez poseganja v zgornjo mejo iz člena 34(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013, če skupni znesek prispevka Unije, plačanega za program razvoja podeželja, presega skupni znesek, načrtovan za ukrep za razvoj podeželja, se znesek za plačilo zmanjša na znesek, načrtovan za ta ukrep. Vsi prispevki Unije, ki so zaradi tega izključeni, se lahko plačajo pozneje, če je država članica predložila prilagojen finančni načrt in ga je Komisija sprejela. 3. Komisija plača prispevek Unije na enega ali več odprtih računov posamezne države članice, če so sredstva na razpolago. Države članice sporočijo Komisiji naziv ali številke računov, in sicer v obliki, ki jim jo da na razpolago Komisija.

ODDELEK 4

Skupne določbe za EKJS in EKSRP

Člen 24 Elektronska izmenjava podatkov in dokumentov 1. Komisija opredeli informacijske sisteme, ki omogočajo elektronsko izmenjavo dokumentov in podatkov med njo in državami članicami, za sporočanje podatkov in vpogled v podatke, ki jih določajo člen 102 Uredbe (EU) št. 1306/2013 in njene obvezne ureditve za uporabo. Države članice obvesti o splošnih pogojih uvajanja teh sistemov v okviru Odbora za kmetijska sklada. 2. Informacijski sistemi iz odstavka 1 morajo biti sposobni obdelovati predvsem: (a) podatke, ki so potrebni za finančne transakcije, predvsem tiste v zvezi z mesečnimi in letnimi obračuni plačilnih agencij, izjavami o odhodkih in prihodkih ter pošiljanjem podatkov in dokumentov iz člena 3 Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014 ter členov 10, 11, 14, 15, 19, 20, 23 in 29 te uredbe; (b) dokumente skupnega interesa, ki omogočajo spremljanje mesečnih in letnih obračunov ter vpogled v podatke in dokumente, ki jih morajo plačilne agencije dati na razpolago Komisiji; (c) besedila Unije in smernice Komisije na področju financiranja skupne kmetijske politike s strani organov, akreditiranih in imenovanih v skladu z Uredbo (EU) št. 1306/2013, ter smernice glede usklajene uporabe zadevne zakonodaje. 3. Komisija da obliko in vsebino dokumentov iz členov 10, 19, 20, 23 in točk (a), (b) in (d) člena 30(1) na razpolago državam članicam v obliki modelov prek informacijskih sistemov. Komisija te vzorce prilagaja in posodablja po tem, ko obvesti Odbor za kmetijska sklada. 4. Informacijski sistemi iz odstavka 1 lahko vsebujejo orodja, ki jih Komisija potrebuje za hranjene podatkov in vodenje računov skladov, in orodja za izračun pavšalnih odhodkov ali odhodkov, ki zahtevajo uporabo enotnih metod, predvsem za finančne stroške in amortizacijo. 5. Podatke v zvezi s finančnimi transakcijami v informacijske sisteme iz odstavka 1, za katere je odgovorna plačilna agencija, pošilja, vnaša in posodablja plačilna agencija ali to stori organ, na katerega se prenese ta funkcija, kjer je to mogoče prek usklajevalnih organov, akreditiranih v skladu s členom 7(4) Uredbe (EU) št. 1306/2013. 6. Če se za neki dokument ali postopek, ki ga določajo Uredba (EU) št. 1306/2013 ali akti Komisije, sprejeti v okviru navedene uredbe, na eni ali več stopnjah navedenega postopka zahteva podpis pooblaščene osebe ali odobritev določene osebe, morajo informacijski sistemi, vzpostavljeni za pošiljanje takšnih dokumentov, v skladu z zakonodajo Unije omogočiti nedvoumno identifikacijo vseh oseb in zagotoviti razumna jamstva za nespremenljivost vsebine dokumentov, to velja tudi za posamezne stopnje postopka. Dokumente v zvezi z izjavami o odhodkih in izjavo o upravljanju, priložene letnim obračunom iz točke (c)(i) in (iii) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013, ki se pošiljajo po elektronski poti, plačilne agencije ali po potrebi usklajevalni organi, akreditirani v skladu s členom 7(2) in (4) navedene uredbe, shranijo tudi v izvirni obliki. 7. Elektronski in digitalizirani dokumenti se morajo hraniti celotno obdobje, kot je določeno v členu 32. 8. Če se v delovanju informacijskega sistema pojavijo motnje ali ni stabilne povezave, lahko država članica po predhodni odobritvi Komisije pošlje dokumente v drugi obliki, in sicer pod pogoji, ki jih določi Komisija.

Člen 25 Začasna prekinitev plačila v primeru pozne predložitve Izvedbeni akti, ki določajo mesečna plačila iz člena 18(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013 ali vmesna plačila iz člena 36 navedene uredbe, morajo upoštevati začasno prekinitev plačil, odločeno v skladu s členom 42 navedene uredbe.

Člen 26 Pridobivanje satelitskih posnetkov 1. Za namene člena 21 Uredbe (EU) št. 1306/2013 vsaka država članica obvesti Komisijo najpozneje do 1. novembra vsako leto obvesti: (a) ali želi, da Komisija pridobi satelitske posnetke, potrebne za njen program pregledov in/ali za ocenjevanje kakovosti sistema za identificiranje zemljišč; (b) o površini, ki bo pregledana, in številu načrtovanih kontrolnih območij. 2. Države članice, ki želijo, da Komisija pridobi satelitske posnetke, v sodelovanju z njo in pred 15. januarjem po posredovanju informacij iz odstavka 1 dokončno opredelijo območja, ki naj bi bila zajeta, in časovni razpored za pridobitev teh posnetkov. 3. Komisija pooblaščenim zastopnikom držav članic brezplačno posreduje satelitske posnetke, ki jih je pridobila. Ti zastopniki morajo spoštovati določbe o avtorskih pravicah iz pogodb z dobavitelji in posnetke ob zaključku dela vrniti. 4. Če skupni zahtevki držav članic presežejo proračunska sredstva, ki so na voljo za izvajanje člena 21 Uredbe (EU) št. 1306/2013, se Komisija odloči za omejitev satelitskih posnetkov, ki jih je treba predložiti, pri čemer si prizadeva za najučinkovitejšo uporabo razpoložljivih sredstev.

POGLAVJE III

POTRDITEV OBRAČUNOV

ODDELEK 1

Izterjava dolgov

Člen 27 Obresti, ki veljajo za izterjavo neupravičenih plačil 1. Razen če področna kmetijska zakonodaja določa drugače, se obresti na neupravičena plačila, ki se izterjajo zaradi nepravilnosti ali malomarnosti, izračunajo za obdobje, ki preteče med potekom roka za plačilo za upravičenca, ki je naveden v nalogu za izterjavo, in datumom povračila oziroma odbitka. Rok za plačilo ne bi smel biti določen na več kot 60 dni po nalogu za izterjavo. 2. Uporabljena obrestna mera v nobenem primeru ne sme biti nižja kot obrestna mera, ki jo določa nacionalna zakonodaja za izterjavo primerljivih neupravičenih odhodkov ali za zbiranje dolgovanih zneskov.

Člen 28 Izterjava s pobotom Brez poseganja v druge izvršilne ukrepe iz nacionalne zakonodaje države članice vse neporavnane dolgove upravičenca, ugotovljene v skladu z nacionalno zakonodajo, izravnajo pri vseh prihodnjih plačilih, ki jih opravi plačilna agencija, pristojna za izterjavo dolgov tega upravičenca.

ODDELEK 2

Potrditev

Člen 29 Vsebina letnih obračunov Letni obračuni iz točke (c)(iii) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 vsebujejo: (a) namenske prejemke iz člena 43 navedene uredbe; (b) odhodke EKJS po odbitku morebitnih neupravičenih plačil, ki niso izterjana ob koncu proračunskega leta, razen tistih iz točke (f) tega člena, vključno s vsemi obrestmi na te zneske, zbirno po postavkah in podpostavkah proračuna Unije; (c) odhodke EKSRP po programih, ukrepih in posebnih prispevnih stopnjah. Letno poročilo o odhodkih mora vsebovati tudi podatke o izterjanih zneskih. Po koncu programa se vsa neupravičena izplačila, ki niso izterjana, razen tistih iz točke (f) tega člena, vključno z obrestmi na te zneske, odštejejo od odhodkov za zadevno proračunsko leto; (d) preglednico razlik po postavkah in podpostavkah, v primeru EKSRP po programih, ukrepih, posebnih prispevnih stopnjah in prednostnih področjih, med odhodki in namenskimi prejemki, izkazanimi v letnih obračunih, in tistimi, izkazanimi za isto obdobje v dokumentih iz točke (b) člena 10(1) te uredbe za EKJS in iz člena 22(2) te uredbe za EKSRP, z razlago vsake razlike; (e) ločeno, zneske, ki jih krijejo zadevne države članice oziroma Unija v skladu s prvim pododstavkom člena 54(2) in členom 54(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013; (f) preglednico neupravičenih izplačil, ki jih je treba zaradi nepravilnosti v smislu člena 1(2) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 (16), vključno s sankcijami, ki jih določajo veljavna področna pravila Unije, in obrestmi na ta izplačila, izterjati ob koncu proračunskega leta, po modelu iz Priloge II k tej uredbi; (g) izvleček iz knjige terjatev zneskov, ki jih je treba izterjati in knjižiti v dobro EKJS ali EKSRP, razen zneskov iz točk (b), (c) in (f) tega člena vključno s sankcijami in obrestmi na te zneske, po modelu iz Priloge III; (h) povzetek intervencijskih postopkov ter izjavo o količini in lokaciji zalog ob koncu proračunskega leta; (i) potrditev, da so odhodki, namenski prejemki in podrobnosti o vsakem premiku intervencijskih zalog v dokumentaciji in računovodski evidenci plačilnih agencij; (j) končno bilanco ob koncu proračunskega leta neuporabljenega/nepotrjenega skupnega zneska predplačil, ki so jih države članice plačale upravičencem, z razčlenitvijo po ukrepih za EKJS in po programih za EKSRP, in pri EKSRP vključno s finančnimi instrumenti. Pri finančnih instrumentih se končna bilanca nanaša na zneske, ki jih je plačala Komisija in ki jih niso uporabile države članice za izplačila končnim prejemnikom niti niso bili odobreni za pogodbe o jamstvu v skladu s členom 42(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013.

Člen 30 Posredovanje informacij 1. Za potrditev obračunov v skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1306/2013 vsaka država članica pošlje Komisiji: (a) postavke, vključene v letne obračune iz člena 29 te uredbe; (b) mnenje in poročila, ki jih izda certifikacijski organ ali organi iz člena 5(3) in (4) te uredbe; (c) popolne evidence vseh računovodskih informacij, potrebnih za statistične in kontrolne namene; (d) izjavo o upravljanju iz člena 3 te uredbe. 2. Dokumenti in računovodske informacije iz odstavka 1 se Komisiji pošljejo najpozneje do 15. februarja v letu, ki sledi koncu zadevnega proračunskega leta. Dokumenti iz točk (a), (b) in (d) navedenega odstavka se pošljejo v enem izvodu skupaj z izvodom v elektronski obliki, skladno z obliko in pod pogoji, ki jih določi Komisija v skladu s členom 24. 3. Na zahtevo Komisije ali na pobudo države članice se lahko dodatne informacije v zvezi s potrditvijo obračunov pošljejo Komisiji do roka, ki ga določi Komisija glede na obseg dela, potrebnega za zagotovitev teh informacij. Če takšnih informacij ni, lahko Komisija potrdi obračune na podlagi informacij, ki jih ima. 4. Komisija lahko sprejme zahtevo po odlogu pošiljanja informacij v upravičenih primerih, če je zahteva naslovljena nanjo pred skrajnim rokom za oddajo informacij.

Člen 31 Oblika in vsebina računovodskih informacij 1. Oblika in vsebina računovodskih informacij iz točke (c) člena 30(1) ter način njihovega posredovanja Komisiji morajo biti taki, kot je določeno z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 991/2013 (17). 2. Komisija uporabi računovodske informacije izključno za namene: (a) izpolnjevanja svojih funkcij v smislu potrditve obračunov v skladu z Uredbo (EU) št. 1306/2013; (b) spremljanja razvoja in pripravljanja napovedi na kmetijskem področju. Dostop do navedenih informacij imata za namene izpolnjevanja svojih nalog Evropsko računsko sodišče in Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF). 3. Vsi osebni podatki, vključeni v zbrane računovodske informacije, se obdelajo samo za namene iz odstavka 2. Če Komisija uporabi računovodske informacije za namen iz točke (b) prvega pododstavka odstavka 2, naredi take podatke anonimne in jih obdela samo v zbirni obliki. 4. Zadevne osebe se za kakršno koli vprašanje v zvezi z obdelavo njihovih osebnih podatkov lahko obrnejo na Komisijo, kot je določeno v Prilogi IV. 5. Komisija zagotovi zaupnost in varnost računovodskih informacij.

Člen 32 Shranjevanje računovodskih informacij 1. Dokazila o financiranih odhodkih in namenskih prejemkih, ki jih zbere EKJS, morajo biti na voljo Komisiji najmanj tri leta, ki sledijo letu, v katerem Komisija potrdi obračune zadevnega proračunskega leta iz člena 51 Uredbe (EU) št. 1306/2013. 2. Dokazila o financiranih odhodkih in namenskih prejemkih, ki jih zbere EKSRP, morajo biti na voljo Komisiji najmanj tri leta po letu, v katerem je plačilna agencija opravila končno izplačilo. 3. V primeru nepravilnosti ali malomarnosti morajo biti dokazila iz odstavkov 1 in 2 na voljo Komisiji najmanj tri leta po letu, ki sledi letu, v katerem so zneski v celoti izterjani od upravičenca in knjiženi v dobro skladov, ali letu, v katerem so ugotovljene finančne posledice neizterjanih zneskov v skladu s členom 54(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013. 4. V primeru postopka potrditve skladnosti iz člena 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013 morajo biti dokazila iz odstavkov 1 in 2 tega člena na voljo Komisiji najmanj eno leto po letu, v katerem je končan navedeni postopek, ali vsaj eno leto po koncu navedenih postopkov, če je sklep o skladnosti predmet sodnega postopka na Sodišču Evropske unije. 5. Dokazila iz odstavkov 1 do 4 morajo biti na voljo Komisiji na papirju, v elektronski obliki in/ali v obeh oblikah. Dokumenti se lahko hranijo izključno v elektronski obliki, če nacionalno pravo zadevne države članice dovoljuje uporabo elektronskih dokumentov kot dokaza poslovnih dogodkov v postopkih na nacionalnih sodiščih. Če se dokumenti hranijo samo v elektronski obliki, mora biti sistem, ki to omogoča, v skladu z oddelkom 3(B) Priloge I k Delegirani uredbi (EU) št. 907/2014.

Člen 33 Finančna potrditev 1. Sklep Komisije o potrditvi obračunov iz člena 51 Uredbe (EU) št. 1306/2013 določi zneske odhodkov, izvršenih v vsaki državi članici v zadevnem proračunskem letu, ki se priznajo v breme skladov na podlagi obračunov iz člena 29 te uredbe ter vseh zmanjšanj in začasnih prekinitev iz člena 41 Uredbe (EU) št. 1306/2013. V sklepu se določijo tudi zneski, za katere se bremenijo Unija in zadevne države članice v skladu s členom 54(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013. Za EKSRP znesek, določen s sklepom o potrditvi obračunov, vključuje sredstva, ki jih lahko zadevna država članica znova uporabi s prerazporeditvijo v skladu z drugim odstavkom člena 56 Uredbe (EU) št. 1306/2013. 2. Pri EKJS se znesek, ki se na podlagi sklepa o potrditvi obračunov izterja od vsake države članice ali plača državi članici, določi tako, da se mesečna plačila za zadevno proračunsko leto odštejejo od odhodkov, priznanih za isto leto v skladu z odstavkom 1. Ta znesek Komisija odšteje ali doda mesečnemu plačilu za odhodke, izvršene v drugem mesecu po sprejetju sklepa o potrditvi obračunov. Pri EKSRP se znesek, ki se kot posledica sklepa o potrditvi obračunov izterja od vsake države članice ali plača državi članici, določi tako, da se vmesna plačila za zadevno proračunsko leto odštejejo od odhodkov, priznanih za isto leto v skladu z odstavkom 1. Ta znesek Komisija odšteje od prvega plačila ali doda prvemu plačilu, za katerega je država članica po tem, ko je bil sprejet sklep na podlagi člena 51 Uredbe (EU) št. 1306/2013, predložila izjavo o odhodkih. 3. Komisija najpozneje do 30. aprila v letu, ki sledi koncu proračunskega leta, zadevni državi članici sporoči rezultate svojih preverjanj predloženih informacij, skupaj z vsemi spremembami, ki jih predlaga. 4. Če iz razlogov, ki jih je mogoče pripisati zadevni državi članici, Komisija ne more potrditi obračunov države članice pred 31. majem naslednjega leta, državo članico uradno obvesti o nadaljnjih poizvedbah, ki jih predlaga v skladu s členom 47 Uredbe (EU) št. 1306/2013. 5. Odstavki 1 do 4 se uporabljajo smiselno za namenske prejemke v smislu člena 43 Uredbe (EU) št. 1306/2013.

Člen 34 Potrditev skladnosti 1. Za določitev zneskov, ki se izključijo iz financiranja Unije, kadar se ugotovi, da odhodki niso nastali v skladu s pravili Unije, Komisija uporabi svoje ugotovitve in upošteva informacije, ki jih dajo na razpolago države članice, če so te posredovane pravočasno v rokih, ki jih določi Komisija v okviru postopka potrditve skladnosti, ki se izvaja v skladu s členom 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013 in v skladu s tem členom. 2. Kadar Komisija pri poizvedbi ugotovi, da odhodek ni bil izvršen v skladu s predpisi Unije, zadevni državi članici sporoči svoje ugotovitve in navede popravne ukrepe, potrebne za prihodnjo skladnost z navedenimi predpisi, ter začasno raven finančnega popravka, za katerega v tej fazi postopka meni, da ustreza njenim ugotovitvam. V sporočilu se načrtuje tudi dvostranski sestanek v štirih mesecih po poteku obdobja za odgovor države članice. Sporočilo se sklicuje na ta člen. Država članica odgovori v dveh mesecih po prejemu sporočila. V svojem odgovoru ima država članica zlasti možnost, da: (a) Komisiji dokaže, da je dejanski obseg neskladnosti ali tveganja za sklada manjši od tistega, ki ga je navedla Komisija; (b) Komisijo obvesti o popravnih ukrepih, ki jih je sprejela za zagotovitev skladnosti s predpisi Unije, in o datumu začetka veljavnosti njihovega izvajanja. V utemeljenih primerih lahko Komisija na obrazloženo zahtevo države članice odobri podaljšanje dvomesečnega obdobja za največ dva meseca. Zahteva se naslovi na Komisijo pred iztekom navedenega obdobja. Če država članica meni, da dvostranski sestanek ni potreben, o tem obvesti Komisijo v svojem odgovoru na zgoraj omenjeno sporočilo. 3. Na dvostranskem sestanku si obe stranki prizadevata za dogovor o ukrepih, ki naj se sprejmejo, ter o oceni teže kršitve in finančne škode, povzročene proračunu Unije. Komisija v 30 delovnih dneh po dvostranskem sestanku pripravi zapisnik in ga pošlje državam članicam. Država članica lahko pošlje svoje pripombe Komisiji v 15 delovnih dneh po prejemu zapisnika. V šestih mesecih od datuma pošiljke zapisnika z dvostranskega sestanka Komisija državi članici uradno sporoči svoje ugotovitve na podlagi informacij, ki jih je prejela v okviru postopka za potrditev skladnosti. V tem sporočilu se ocenijo odhodki, ki jih je treba izključiti iz financiranja Unije v skladu s členom 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013 in členom 12 Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014. Sporočilo se sklicuje na člen 40(1) te uredbe. 4. Če država članica izvede spravni postopek iz člena 40, Komisija državi članici sporoči svoje ugotovitve najpozneje šest mesecev po: (a) prejemu poročila spravnega organa ali (b) prejemu dodatnih informacij od države članice v roku iz drugega pododstavka člena 40(3), če so izpolnjeni pogoji iz odstavka 6 tega člena. 5. Za izvedbo določb iz odstavkov 3 in 4 v zadevnih rokih mora imeti Komisija na razpolago vse informacije, ki so pomembne v zadevni fazi postopka. Če Komisija meni, da teh informacij nima na razpolago, lahko kadar koli v rokih iz odstavkov 3 in 4: (a) od države članice zahteva dodatne informacije, na kar država članica odgovori v roku dveh mesecev po prejemu sporočila, in/ali (b) obvesti državo članico o tem, da namerava opraviti dodatno revizijo za potrebna preverjanja. V tem primeru roki iz odstavkov 3 in 4 začnejo ponovno teči, ko Komisija prejme zahtevane dodatne informacije oziroma z zadnjim dnem dodatne revizije. 6. Pri presoji odhodkov, ki se izključijo iz financiranja Unije, se lahko informacije, ki jih sporoči država članica po uradnem sporočilu Komisije iz drugega pododstavka odstavka 3, upoštevajo samo: (a) če je to potrebno, da bi preprečili hudo precenitev finančne škode, povzročene proračunu Unije, in (b) če je pozno posredovanje informacij upravičeno zaradi zunanjih dejavnikov in Komisiji ne oteži pravočasnega sprejetja sklepa iz člena 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013. 7. Potem ko Komisija državam članicam sporoči svoje ugotovitve v skladu z odstavkom 3 ali 4 člena 34 te uredbe, po potrebi sprejme enega ali več sklepov v skladu s členom 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013, da se iz financiranja Unije izključijo odhodki, na katere je vplivala ugotovljena neskladnost s predpisi Unije. Komisija lahko izvaja zaporedne postopke potrditve skladnosti, dokler država članica dejansko ne izvede korektivnih ukrepov. 8. Pri EKJS Komisija odbitke od financiranja Unije odšteje od mesečnih plačil v zvezi z odhodki, izvršenimi v drugem mesecu, ki sledi sklepu na podlagi člena 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013. Pri EKSRP Komisija odbitke od financiranja Unije odšteje od plačila, za katerega je država članica po tem, ko je bil sprejet sklep na podlagi člena 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013, predložila izjavo o odhodkih. Toda na zahtevo države članice in po posvetovanju z Odborom za kmetijska sklada lahko Komisija sprejme sklep, s katerim določi drugačen datum za odbitke ali odobri njihovo vračilo v obrokih, če je to utemeljeno zaradi pomembnosti odbitkov, vključenih v izvedbeni akt, sprejet na podlagi člena 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013. 9. V utemeljenih primerih, o katerih se obvesti zadevna država članica, lahko Komisija podaljša roke iz odstavkov 3 in 4. 10. Odstavki 1 do 9 se uporabljajo smiselno za namenske prejemke v smislu člena 43 Uredbe (EU) št. 1306/2013.

Člen 35 Odločitev, da se poizvedba glede potrditve skladnosti ne začne ali ne izvaja 1. Komisija se lahko odloči, da ne bo začela ali izvedla poizvedbe glede potrditve skladnosti v skladu s členom 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013, če pričakuje, da morebitni finančni popravek zaradi neskladnosti, ugotovljene s poizvedbo iz odstavka 2 člena 34, ne bi presegel 50 000 EUR in dveh odstotkov zadevnih odhodkov ali zneskov, ki jih je treba izterjati. 2. Če Komisija zmanjša mesečna plačila v skladu s členom 41(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013, se lahko odloči, da ne bo začela ali izvedla poizvedbe glede potrditve skladnosti v skladu s členom 52 navedene uredbe, če zadevna država članica ne nasprotuje uporabi tega odstavka v okviru postopka iz člena 41(1) navedene uredbe.

Člen 36 Spravni organ Za postopek potrditve skladnosti iz člena 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013 se ustanovi spravni organ. Ta opravlja naslednje naloge: (a) prouči vsako zadevo, ki mu jo predloži država članica, ki od Komisije prejme uradno obvestilo v skladu z drugim pododstavkom člena 34(3) te uredbe, vključno s presojo odhodkov, ki jih Komisija namerava izključiti iz financiranja Unije; (b) poskuša uskladiti različna stališča Komisije in zadevne države članice; (c) po končani preiskavi sestavi poročilo o rezultatih svojih prizadevanj za spravo in pri tem navede vse pripombe, za katere meni, da bi bile koristne, če bi ostale vse ali nekatere sporne točke nerešene.

Člen 37 Sestava spravnega organa 1. Spravni organ sestavlja vsaj pet članov, izbranih izmed uglednih oseb, ki v celoti jamčijo za neodvisnost in visoko strokovno usposobljenost v zadevah financiranja skupne kmetijske politike, skupaj z razvojem podeželja, ali prakse finančne revizije. Ti člani morajo biti državljani različnih držav članic. 2. Predsednika, člane in namestnike imenuje Komisija za začetni mandat treh let po posvetovanju z Odborom za kmetijska sklada. Njihov mandat se lahko naenkrat podaljša samo za eno leto, o čemer je treba obvestiti Odbor za kmetijska sklada. Če se imenuje predsednik, ki je že član spravnega organa, traja njegov začetni mandat predsednika tri leta. Imena predsednika, članov in namestnikov se objavijo v seriji C Uradnega lista Evropske unije. 3. Članom spravnega organa se izplača nagrada glede na čas, ki se zahteva za določeno nalogo. Stroški se nadomestijo v skladu s pravili, ki veljajo za osebje Komisije. 4. Po izteku mandata ostanejo predsednik in člani na svojem položaju do zamenjave ali podaljšanja mandata. 5. Komisija lahko po posvetovanju z Odborom za kmetijska sklada razreši člane, ki ne izpolnjujejo več pogojev, zahtevanih za izpolnjevanje nalog v spravnem organu, ali ki iz kakršnega koli razloga niso na voljo za nedoločen čas. V navedenem primeru zadevnega člana za preostanek mandatne dobe nadomesti namestnik, o čemer se obvesti Odbor za kmetijska sklada. Če je predsednik razrešen, Komisija po posvetovanju z Odborom za kmetijska sklada imenuje člana, ki izpolnjuje naloge predsednika za preostali mandat, za katerega je bil ta imenovan.

Člen 38 Neodvisnost spravnega organa 1. Člani spravnega organa opravljajo svoje naloge neodvisno, pri čemer ne smejo zahtevati niti sprejemati navodil Komisije, nobene vlade ali organa. Člani, ki so bili v prejšnjem mandatu osebno vpleteni v obravnavano zadevo, ne sodelujejo pri delu spravnega organa ali podpisujejo poročila. 2. Brez poseganja v člen 287 Pogodbe člani organa ne razkrijejo nobenih informacij, ki so jih pridobili pri svojem delu za spravni organ. Take informacije so zaupne in zanje velja obveznost varovanja poslovne skrivnosti.

Člen 39 Ureditev dela 1. Spravni organ se sestaja na sedežu Komisije. Predsednik pripravi in organizira delo. V odsotnosti predsednika in brez poseganja v prvi pododstavek člena 37(5) predsedovanje prevzame najstarejši član. Sekretariat spravnega organa zagotovi Komisija. 2. Brez poseganja v drugi pododstavek člena 38(1) se poročila sprejemajo z absolutno večino prisotnih članov, pri čemer so za sklepčnost pri obravnavah potrebni vsaj trije člani. Poročila podpišejo predsednik in člani, ki so sodelovali v obravnavah. Sopodpiše jih sekretariat.

Člen 40 Spravni postopek 1. Država članica lahko v 30 delovnih dneh po prejemu uradnega sporočila Komisije iz drugega pododstavka člena 34(3) zadevo predloži spravnemu organu, in sicer tako, da sekretariatu spravnega organa pošlje obrazložen zahtevek za spravo. Postopek in naslov sekretariata državam članicam uradno sporoči Odbor za kmetijska sklada. 2. Zahtevek za spravo se dopusti le, če znesek, ki je predviden za izključitev iz financiranja Unije v skladu s sporočilom Komisije: (a) presega 1 milijon EUR ali (b) pomeni vsaj 25 % vseh letnih odhodkov države članice po zadevnih proračunskih postavkah. Poleg tega, če je država članica v predhodnih pogovorih trdila in dokazala, da gre za načelno zadevo v zvezi z uporabo predpisov Unije, lahko predsednik spravnega odbora odloči, da je zahtevek za spravo sprejemljiv. Vendar tak zahtevek ni sprejemljiv, če se nanaša izključno na pravno razlago. 3. Spravni organ opravi preiskave čim bolj neformalno in čim hitreje ter se pri tem opira izključno na dokaze, ki so Komisiji na razpolago v trenutku, ko so formalne ugotovitve sporočene v skladu s členom 34(3), ter Komisiji in zadevnim nacionalnim organom omogoči pošteno zaslišanje. Toda če država članica meni, da bi morala v svojem zahtevku za spravo predložiti informacije, ki Komisiji še niso bile sporočene, lahko spravni organ povabi Komisijo, naj ovrednoti te nove informacije, samo če so izpolnjeni pogoji iz člena 34(6). Informacije se Komisiji sporočijo najpozneje dva meseca po posredovanju poročila iz točke (c) člena 36. 4. Če spravnemu organu v štirih mesecih po tem, ko mu je bila zadeva predložena, ne uspe uskladiti stališč Komisije in države članice, se šteje, da sprava ni uspela. V poročilu iz točke (c) člena 36 se navedejo razlogi, zakaj stališč ni bilo mogoče uskladiti. Navede se, ali je bil med postopkom dosežen kakršen koli delni sporazum in ali je spravni organ povabil Komisijo, naj oceni nove informacije v skladu z drugim pododstavkom odstavka 3. Poročilo se pošlje: (a) zadevni državi članici; (b) Komisiji v proučitev pred sporočitvijo sklepov državi članici; (c) drugim državam članicam v okviru Odbora za kmetijska sklada.

POGLAVJE IV

PRAVILA O PREGLEDIH

ODDELEK 1

Splošna pravila

Člen 41 Zmanjšanje pregledov na kraju samem 1. Države članice se lahko odločijo za zmanjšanje minimalne stopnje pregledov na kraju samem v skladu s členom 59(5) Uredbe (EU) št. 1306/2013, če so izpolnjeni vsi naslednji pogoji: (a) certifikacijski organ je v skladu s členom 9 Uredbe (EU) št. 1306/2013 podal mnenje, v katerem potrjuje, da sistem notranjih kontrol deluje pravilno in da je stopnja napak za zadevno populacijo pod pragom pomembnosti v višini 2,0 % za vsaj dve zaporedni proračunski leti pred letom, v katerem naj bi se zmanjšana stopnja kontrole uporabila; (b) Komisija zadevne države članice ni obvestila, da ne more sprejeti mnenja iz točke (a) tega odstavka, ki ga poda certifikacijski organ v okviru člena 9 Uredbe (EU) št. 1306/2013, ter (c) Komisija (i) zadevne države članice ni obvestila o slabostih sistema kontrole zadevne sheme podpore ali ukrepa v skladu s členom 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013 ali (ii) je pri izvajanju člena 34 te uredbe zadovoljna s popravnimi ukrepi, ki jih je sprejela zadevna država članica, če je bila ta v skladu s členom 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013 obveščena o slabostih sistema kontrole zadevne posamezne sheme podpore ali ukrepa, in je o tem obvestila državo članico. 2. Države članice se lahko odločijo za zmanjšanje minimalne stopnje pregledov na kraju samem v skladu z ravnmi in, kjer je to primerno, za dodatne pogoje, določene v področni zakonodaji. Države članice Komisijo obvestijo o svoji odločitvi o zmanjšanju minimalne stopnje pregledov na kraju samem takoj po sprejetju take odločitve. V tem obvestilu navedejo: (a) zadevno shemo podpore ali ukrep; (b) obdobje, v katerem naj bi se uporabljala zmanjšana minimalna stopnja pregledov na kraju samem; (c) zmanjšano minimalno stopnjo pregledov na kraju samem, ki naj bi se uporabljala. 3. Če kateri koli od kumulativnih pogojev iz odstavka 1 ali kateri koli dodatni pogoj, določen v področni zakonodaji, ni več izpolnjen, države članice nemudoma prekličejo svojo odločitev o zmanjšanju minimalne stopnje pregledov na kraju samem in z naslednjim letom zahtevkov začnejo uporabljati minimalno stopnjo pregledov na kraju samem, določeno v področni kmetijski zakonodaji.

ODDELEK 2

Pregledi transakcij

Člen 42 Pregledi, ki jih izvedejo države članice 1. Sistematično pregledovanje poslovnih dokumentov podjetij iz člena 80(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 se za vsako obdobje pregledovanja iz odstavka 4 tega člena uporablja za število podjetij, ki ne sme biti manjše od polovice podjetij, katerih prejemki ali izplačila ali njihova vsota v okviru financiranja iz EKJS so v proračunskem letu EKJS pred začetkom zadevnega obdobja pregledov presegli 150 000 EUR. 2. Države članice v zvezi z vsakim obdobjem pregledov brez poseganja v svoje obveznosti iz člena 80(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 izberejo podjetja, ki se pregledajo na podlagi analize tveganja za vse ukrepe, pri katerih je to praktično izvedljivo. Države članice Komisiji predložijo svoje predloge glede uporabe analize tveganja najpozneje šest mesecev pred začetkom obdobja pregledov. Predlogi morajo vsebovati vse zadevne informacije glede pristopa, tehnik in podatkov, ki se uporabijo za analizo, ter meril in pričakovanih načinov izvajanja pregledov, ki bodo opravljeni. Predlog se pripravi v skladu s Prilogo V k tej uredbi. Vsaka država članica upošteva pripombe Komisije na predlog analize tveganja, ki se podajo v roku osmih tednov po prejemu. 3. Pri ukrepih, za katere država članica meni, da uporaba analize tveganja ni izvedljiva, se obvezno opravi pregled podjetij, pri katerih je vsota prejemkov ali izplačil ali vsota teh dveh zneskov v okviru sistema financiranja iz EKJS presegla 350 000 EUR in pri katerih ni bil opravljen pregled v skladu s to uredbo in poglavjem III naslova V Uredbe (EU) št. 1306/2013 v nobenem od dveh predhodnih obdobij pregledov. 4. Obdobje pregledov poteka od 1. julija do 30. junija naslednje leto. Pregled zajema obdobje vsaj 12 mesecev, ki se je končalo v prejšnjem obdobju pregledov; lahko se podaljša za obdobja pred 12-mesečnim obdobjem ali po njem, ki jih določi država članica.

Člen 43 Dostop do trgovinskih dokumentov Podjetja trgovinske dokumente hranijo najmanj tri leta, in sicer od konca leta, v katerem so nastala. Države članice lahko predpišejo daljše obdobje za hranjenje teh dokumentov.

Člen 44 Skupni ukrepi Komisija lahko na svojo pobudo ali na podlagi predloga države članice in v soglasju z zadevnimi državami članicami odloči, da uskladi skupne ukrepe, ki vključujejo medsebojno pomoč med dvema ali več državami članicami, kakor je predvideno v členu 83(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013.

Člen 45 Medsebojna pomoč 1. Države članice pošljejo v prvih treh mesecih po proračunskem letu EKJS, v katerem je bilo opravljeno izplačilo, vsaki državi članici, v kateri ima zadevno podjetje sedež, seznam podjetij iz člena 83(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013. Ta seznam vsebuje vse podatke, ki so potrebni, da namembna država članica lahko identificira podjetja in izvaja svoje obveznosti pregleda. Namembna država članica je odgovorna za pregled takih podjetij v skladu s členom 80 Uredbe (EU) št. 1306/2013. Komisiji se pošlje izvod vsakega seznama. Država članica, ki prejme ali izvrši izplačilo, lahko zaprosi državo članico, kjer ima podjetje svoj sedež, da pregleda nekatera podjetja z navedenega seznama v skladu s členom 80 Uredbe (EU) št. 1306/2013, pri čemer navede razloge za tako zahtevo in tveganja, povezana z njim. Država članica, ki je prejela zahtevo, ustrezno upošteva tveganja, povezana s podjetjem, o katerih jo je obvestila država članica, ki je poslala zahtevo. Zaprošena država članica obvesti državo članico, ki je zahtevo poslala, o nadaljnjih ukrepih. Če je opravljen pregled podjetja s seznama, zaprošena država članica, ki je opravila pregled, obvesti državo članico, ki je zahtevo poslala, o rezultatih pregleda najpozneje v treh mesecih po koncu obdobja pregledov. Pregled tovrstnih zahtevkov se Komisiji pošilja četrtletno, in sicer v enem mesecu po koncu vsakega četrtletja. Komisija lahko zahteva kopijo posameznih zahtevkov. Seznam podjetij iz prvega pododstavka se sestavi po vzorcu iz Priloge VI. 2. Seznam podjetij iz člena 83(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013 se sestavi v skladu z vzorcem iz Priloge VII k tej uredbi. 3. Zahteva države članice za pregled podjetja v drugi državi članici, kakor je navedeno v drugem pododstavku odstavka 1 in členu 83(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013, se sestavi v skladu z vzorcem iz Priloge VIII k tej uredbi. 4. Obvestilo o rezultatih pregledov iz drugega pododstavka odstavka 1 in člena 83(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013 se pripravi v skladu z vzorcem iz Priloge IX k tej uredbi. 5. Pregled zahtevkov iz petega pododstavka odstavka 1 in člena 83(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013, vključno z rezultati pregledov, se pripravi v skladu z vzorcem iz Priloge X k tej uredbi. 6. Informacije, ki jih je treba zagotoviti na podlagi odstavka 1, se pošljejo v elektronski obliki v formatu, ki je določen v točki 2 Priloge II k Izvedbeni uredbi (EU) št. 991/2013.

Člen 46 Letni programi in poročila 1. Letni program pregledov iz člena 84 Uredbe (EU) št. 1306/2013 se sestavi v skladu z vzorcem iz Priloge XI k tej uredbi. 2. V letnem poročilu iz člena 86(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 se navedejo vse morebitne težave in ukrepi, sprejeti za njihovo odpravo, ter se, po potrebi, podajo predlogi za izboljšave. Vključuje podrobne informacije o vseh vidikih uporabe poglavja III naslova V Uredbe (EU) št. 1306/2013, naštetih v Prilogi XII k tej uredbi, podane v jasno opredeljenih oddelkih pod postavkami iz navedene priloge. 3. Informacije, ki se predložijo v skladu s tem členom in členom 45, se lahko pošljejo v papirni obliki ali v elektronski obliki, v formatu, o katerem se dogovorita pošiljatelj in prejemnik. 4. Komisija v svojem letnem finančnem poročilu o upravljanju skladov iz člena 109 Uredbe (EU) št. 1306/2013 vsako leto ovrednoti doseženi napredek.

Člen 47 Posebni oddelki 1. Posebni oddelki iz člena 85 Uredbe (EU) št. 1306/2013 so poleg nalog iz navedenega člena odgovorni tudi za: (a) usposabljanje državnih uradnikov, odgovornih za izvajanje pregledov iz tega oddelka, da lahko ti pridobijo zadostno znanje za opravljanje svojih dolžnosti; (b) skrb za poročila o pregledih in katere koli druge dokumente v zvezi s pregledi, opravljenimi in določenimi v skladu s poglavjem III naslova V Uredbe (EU) št. 1306/2013; (c) pripravo in sporočanje programov iz člena 84 Uredbe (EU) št. 1306/2013 ter poročil iz člena 86(1) navedene uredbe. 2. Države članice posebnim oddelkom dajo vsa pooblastila, potrebna za opravljanje nalog iz odstavka 1. Posebni oddelki so sestavljeni iz zadostnega števila uradnikov, ki so ustrezno usposobljeni za izvajanje teh nalog. 3. Državam članicam, v katerih je minimalno število podjetij, ki jih je treba kontrolirati, manjše od 10, ni treba vzpostaviti posebnega oddelka.

POGLAVJE V

VARŠČINE

ODDELEK 1

Področje uporabe, informacijska tehnologija, višja sila

Člen 48 Področje uporabe To poglavje se uporablja v vseh primerih, ko je v področni kmetijski zakonodaji določena varščina, ne glede na to, ali se uporablja izraz „varščina“. To poglavje se ne uporablja za varščine, dane za zagotovitev plačila uvoznih in izvoznih dajatev iz Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 (18).

Člen 49 E-uprava Sporočila, dokumenti in varščine se lahko pripravijo, obdelujejo in upravljajo z informacijsko tehnologijo (IT), če se ustrezni sistemi upravljajo v okviru uradno odobrenih protokolov glede kakovosti in varnosti, ki ustrezajo tem sistemom. Če pristojni organi ne morejo dostopati do dokumentov, potrebnih za preverjanje, zaradi razlik v informacijskih sistemih, se ti dokumenti natisnejo in njihovo pristnost overi organ, pristojen za upravljanje teh informacijskih sistemov („organ izdajatelj“), ali organ, pristojen za overjanje dokumentov kot verodostojnih izvodov. Tako natisnjeni dokumenti se lahko nadomestijo z elektronskim sporočilom med organom izdajateljem in upravičencem ali pristojnim organom, če ga organ izdajatelj posreduje v okviru uradno odobrenega certifikacijskega protokola, ki zagotavlja pristnost sporočila.

Člen 50 Roki v primeru višje sile 1. Ta člen se uporablja, kadar se nanj sklicuje zadevna uredba. 2. Zahteva za priznavanje višje sile ni sprejemljiva, če jo pristojni organ prejme več kot 30 koledarskih dni po: (a) datumu, ko je pristojni organ obvestil izvajalca o ugotovitvi neizpolnjevanja ustreznih obveznosti v smislu člena 23(2) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014, po izteku roka za izpolnitev zadevne obveznosti iz člena 23(3) navedene uredbe ali po izteku roka za predložitev dokazila o izpolnjevanju zadevne obveznosti iz člena 23(4) navedene uredbe; (b) po končnem datumu za predložitev ponudb v okviru razpisa v tretji državi, če je ponudba vezana na potrdilo o vnaprejšnji določitvi za izvozna nadomestila. 3. Izvajalci pristojnemu organu zagotovijo dokazila o okoliščinah, za katere menijo, da so višja sila, v 181 koledarskih dneh po izteku roka, v katerem je bilo treba obveznost izpolniti v celoti. Izvajalcem se lahko odobri več časa, če v navedenem roku ne morejo zagotoviti dokazil, čeprav so ravnali z vso potrebno skrbnostjo, da bi jih dobili in posredovali. 4. Države članice obvestijo Komisijo o primerih višje sile, ki so jih priznale, pri čemer posredujejo zadevne informacije o vsakem primeru.

ODDELEK 2

Oblika varščin

Člen 51 Oblika 1. Varščina se lahko da: (a) kot gotovinski polog iz člena 19(2) in (3) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014; in/ali (b) z zagotovitvijo poroka v skladu s členom 21 Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014. 2. Pristojni organ presoja o tem, ali bo varščina dana: (a) z zastavo gotovinskih pologov v banki; (b) z zastavo priznanih terjatev do javnega organa ali javnih sredstev, ki so zapadle in so plačljive in do katerih nima nobena druga terjatev prednosti, in/ali (c) z zastavo zavarovanj, ki so unovčljiva v državi članici pod pogojem, da jih je ta država članica izdala ali jamči zanje. 3. Pristojni organ lahko določi dodatne pogoje za sprejem varščin iz odstavka 2.

Člen 52 Unovčljivo zavarovanje 1. Zavarovanje, zastavljeno v skladu s točko (c) člena 51(2), ima takrat, ko je varščina dana, prodajno vrednost, ki je enaka najmanj 115 % zahtevane vrednosti varščine. 2. Pristojni organ lahko sprejme varščino iz točke (c) člena 51(2) samo, če se stranka, ki jo daje, pisno zaveže, da ponudi dodatno varščino ali da nadomesti originalno varščino, če bi bila prodajna vrednost zadevne varščine tri mesece nižja od 105 % zahtevane vrednosti varščine. Takšna pisna zaveza ni potrebna, če to predvideva že nacionalna zakonodaja. Pristojni organ redno pregleduje vrednost take varščine. 3. Prodajno vrednost varščine iz točke (c) člena 51(2) oceni pristojni organ in pri tem upošteva stroške prodaje. 4. Prodajna vrednost varščin se oceni na podlagi zadnje razpoložljive kotacije. 5. Stranka, ki daje varščino, na zahtevo pristojnega organa priskrbi dokazilo o prodajni vrednosti.

Člen 53 Nadomestitev in dodelitev 1. Kakršna koli oblika varščine se lahko nadomesti z drugo. Vendar je v naslednjih primerih potreben dogovor s pristojnim organom: (a) kadar je bila originalna varščina zasežena, vendar še ni bila unovčena, ali (b) kadar je nadomestna varščina take vrste, kakor je navedena v členu 51(2). 2. Globalna varščina se lahko nadomesti z drugo globalno varščino pod pogojem, da nova globalna varščina krije vsaj tisti del originalne globalne varščine, ki je bila prenesena ob nadomestitvi zaradi izpolnitve ene ali več še neizpolnjenih obveznosti. 3. Takoj ko se del globalne varščine dodeli določeni obveznosti, se evidentira preostanek globalne varščine.

ODDELEK 3

Sprostitev in zaseg

Člen 54 Delna sprostitev Kadar posebni predpisi Unije ne navajajo najmanjše količine, lahko pristojni organ sam omeji število delnih sprostitev katere koli varščine in določi najmanjši znesek za vsako takšno sprostitev. Pred sprostitvijo celotne ali dela varščine lahko pristojni organ zahteva, da se predloži pisna zahteva za sprostitev. Če varščina krije več kot 100 % zahtevanega zavarovanega zneska, se tisti del varščine, ki presega 100 %, sprosti, ko je preostali del zavarovanega zneska dokončno sproščen ali zasežen.

Člen 55 Zaseg 1. Kadar pristojni organ izve za okoliščine, ki vodijo do celotnega ali delnega zasega varščine, nemudoma zahteva od stranke, ki mora izpolniti obveznost, plačilo zapadlega zneska in ji odobri največ 30 dni od dneva prejema zahtevka za plačilo. Če plačilo ob koncu tega obdobja ni opravljeno, pristojni organ: (a) nemudoma obračuna varščino tiste vrste, ki je opredeljena v členu 51(1)(a), v dobro ustreznega računa; (b) nemudoma zahteva od poroka iz člena 51(1)(b), da plača, in mu odobri največ 30 dni od dneva prejema zahte