Uredba Sveta (ES) št. 2046/97

z dne 13. oktobra 1997

o sodelovanju sever-jug v boju proti mamilom in odvisnosti od mamil

SVET EVROPSKE UNIJE JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 130w Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije [1],

v skladu s postopkom iz člena 189c Pogodbe [2],

ker vpliv gospodarstva, ki temelji na proizvodnji mamil ali ki iz slednje črpa znatni del svojega proračuna, na strukture družbe v razvoju ovira nemoteno vključevanje države v svetovno gospodarstvo;

ker razkroj družbenih struktur v državah v razvoju zaradi porabe mamil in s tem povezane industrije škoduje trajnostnemu družbenemu razvoju ter doseganju ciljev politike Skupnosti na področju razvojnega sodelovanja iz člena 130u Pogodbe;

ker je kot del prizadevanj za boj proti trgovini z mamili bistvenega pomena korenito zmanjšati revščino na jugu in ponuditi prebivalstvu zakonito alternativo pridelovanju nezakonitih pridelkov;

ker je treba nuditi institucionalno podporo tistim državam v razvoju, ki to želijo, da bi se lahko učinkoviteje bojevale proti mamilom;

ker je Komisija v sporočilu Parlamentu in Svetu z dne 23. junija 1994 predstavila svoje smernice za program dela Evropske unije v zvezi z mamili za leta od 1995–1999, vključujoč ukrepe na mednarodni ravni;

ker je Parlament izrazil svoja stališča o smernicah v svojem Mnenju o sporočilu, sprejetem 15. junija 1995;

ker četrta konvencija AKP-ES in sporazumi o sodelovanju, pridružitvi in partnerstvu, ki jih je Evropska skupnost sklenila z državami v razvoju, vsebujejo klavzule o sodelovanju pri zatiranju zlorabe prepovedanih drog in prometa s prepovedanimi drogami, o spremljanju trgovine s predhodnimi sestavinami, kemičnimi proizvodi in psihotropnimi snovmi ter o izmenjavi ustreznih informacij, vključujoč ukrepe na področju pranja denarja; ker obstaja povezava med bojem proti mamilom in odvisnosti od mamil ter cilji politike sodelovanja, ki jo uresničujejo Skupnost in njene partnerske države v razvoju;

ker strategija mednarodne skupnosti za zatiranje zlorabe prepovedanih drog in prometa s prepovedanimi drogami temelji tako na univerzalnemu pristopu k Enotni konvenciji o mamilih iz leta 1961, kakor je bila spremenjena s Protokolom iz leta 1972, Konvenciji o psihotropnih substancah iz leta 1971 ter Mednarodni konvenciji proti nedovoljenemu prometu z mamili in psihotropnimi substancami iz leta 1988, kakor tudi na sistematičnem uresničevanju teh konvencij na nacionalni in mednarodni ravni;

ker je Evropska skupnost pogodbenica Konvencije iz leta 1988, zlasti skladno z členom 12 te konvencije, in je sprejela zakonodajo Skupnosti na podlagi priporočil Projektne skupine za kemično delovanje, ustanovljene s strani G7 in predsednika Komisije leta 1989, katere učinkovitost bi se praviloma povečala s sprejetjem ustrezne zakonodaje in postopkov v drugih delih sveta;

ker mora učinkovit boj proti mamilom zajemati tudi ukrepe proti pranju denarja, pridobljenega s trgovino z mamili, kot je določitev ustreznega pravnega okvira in primernih mehanizmov v zadevnih državah;

ker se morajo pri izvajanju ukrepov po tej uredbi spoštovati človekove pravice;

ker so države članice Evropske skupnosti potrdile politično izjavo in splošni program dela, ki ju je sprejela Generalna skupščina ZN na svojem 17. izrednem zasedanju;

ker je referenčna finančna vsota v smislu točke 2 Deklaracije Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije z dne 6. marca 1995 vključena v to uredbo za obdobje od leta 1998 do 2000, s čimer se ne vpliva na pooblastila organa za izvrševanje proračuna, kakor so določena v Pogodbi,

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Skupnost v okviru svoje politike razvojnega sodelovanja in upoštevajoč škodljive učinke proizvodnje, trgovine in porabe mamil na prizadevanja za razvoj izvaja dejavnosti sodelovanja na področju mamil in odvisnosti od mamil v državah v razvoju ter daje prednost tistim, ki so na najvišji ravni pokazale politično voljo za reševanje njihovega problema z mamili. Ta volja se lahko pokaže med drugim z ratifikacijo Enotne konvencije iz leta 1961, kakor je bila spremenjena s Protokolom iz leta 1972, Konvencije iz leta 1971 ter Konvencije iz leta 1988. Obveza držav v razvoju se kaže med drugim v izvajanju notranje zakonodaje proti pranju denarja, pridobljenega s prepovedanimi drogami.

Člen 2

Pomoč, predvidena po tej uredbi, dopolnjuje in krepi pomoč, ki se zagotovi v okviru drugih instrumentov razvojnega sodelovanja.

Člen 3

Skupnost na zahtevo partnerske države da prednost pripravi glavnega nacionalnega načrta za nadzor nad mamili v tesnem sodelovanju z Mednarodnim programom Združenih narodov za nadzor nad mamili (UNDCP). Ti načrti opredeljujejo cilje, strategije in prednostne naloge v boju proti mamilom in s tem povezana potrebna sredstva (vključno s finančnimi potrebami) ter tako uvajajo celostni, disciplinarni in sektorski pristop, katerega namen je maksimiranje učinkovitosti nacionalnih programov za nadzor nad mamili in mednarodne pomoči.

Preprečevanje odvisnosti od mamil skupaj z zmanjšanjem povpraševanja se predstavi v dosledni politiki, ki obsega izobraževanje in objektivno informiranje o posledicah odvisnosti, ki sta naravnani zlasti na mlade.

Sodelovanje Skupnosti se uresničuje v duhu dialoga, ki odraža pristne kulturne razlike, ki vplivajo na dojemanje problemov v zvezi z mamili, kar je bistvenega pomena za socialno in politično izvedljivost strategij za nadzor nad mamili.

Člen 4

Skupnost, ki prednostno deluje znotraj strateškega okvira, določenega z nacionalnimi načrti, podpira tudi posebne dejavnosti, ki imajo merljivi vpliv (t.j. razpoložljive in jasne rezultate v vnaprej določenem roku) na naslednjih področjih:

- razvoja institucionalnih zmogljivosti, zlasti za izvajanje:

- nacionalnih načrtov za nadzor nad mamili držav v razvoju,

- sporazumov med Skupnostjo in nekaterimi državami v razvoju, zlasti o boju proti zlorabi predhodnih kemičnih sestavin ter zatiranju pranja denarja,

- zmanjšanja povpraševanja, zlasti z analizo lokalnih vzorcev, uvajanja ukrepov za nadzor nad trgovino in porabo mamil in psihotropnih snovi, zdravljenja in ponovnega vključevanja odvisnikov od drog, kakor tudi omejitve tveganja. Ti ukrepi morajo biti vključeni v politiko na področju zdravja in izobraževanja, razvoja in boja proti revščini ter socialno-gospodarske izključitve,

- spodbujanja alternativnih pilotskih razvojnih projektov, zamišljenih kot postopek, s katerim se bojuje proti proizvodnji prepovedanih mamil in se ta hkrati odpravlja z ustreznimi ukrepi za razvoj podeželja v okviru trajne nacionalne gospodarske rasti. Ti projekti zajemajo socialne in gospodarske ukrepe, ki upoštevajo dejavnike, ki prispevajo k prepovedani proizvodnji, kakor tudi ukrepe, ki omogočajo boljšo uporabo trgovinskih olajšav. V zvezi s tem se sistematično prouči, ali je mogoče učinkovito uporabiti druge finančne instrumente Skupnosti (npr. ALA) in Evropskega razvojnega sklada za alternativne razvojne projekte,

- financiranja študij, seminarjev in forumov zaradi izmenjave izkušenj na navedenih področjih.

Posebna pozornost se pri opredeljevanju, načrtovanju in izvajanju dejavnosti posveti sodelovanju lokalnega prebivalstva in ciljnih skupin.

Skupnost financira samo projekte, v katerih je zagotovljeno spoštovanje človekovih pravic.

Člen 5

Partnerji pri sodelovanju, ki so upravičeni do pomoči po tej uredbi, so regionalne in mednarodne organizacije, zlasti UNDCP, nevladne organizacije v lokalni skupnosti in državah članicah, organi oblasti na nacionalni, pokrajinski in lokalni ravni, organizacije zadevne skupnosti, ustanove ter javni in zasebni subjekti.

Člen 6

1. Instrumenti, ki jih je treba uporabiti med izvajanjem dejavnosti iz členov 3 in 4, vključujejo študije, tehnično pomoč, usposabljanje ali druge storitve, dobave blaga in gradbena dela ter tudi revizije in ocenjevalne in nadzorovalne misije.

2. Skupnost lahko glede na potrebe zadevnih dejavnosti financira kapitalske investicije, razen nakupa nepremičnin, in obratovalne stroške v tuji ali lokalni valuti. Vendar se lahko obratovalni stroški, razen za programe usposabljanja, krijejo običajno le v začetni fazi in na podlagi postopnega zmanjševanja.

3. Za vsako dejavnost pri sodelovanju se poskuša pridobiti finančni prispevek od partnerjev iz člena 5. Njihov prispevek se zahteva v okviru možnosti, ki jih imajo zadevne stranke na voljo, in glede na naravo zadevne dejavnosti.

4. Prednostna naloga pri projektih, ki so načrtovani kot dolgoročne dejavnosti, je pridobivanje finančnega prispevka lokalnih partnerjev, zlasti za obratovalne stroške, da se zagotovi izvedljivost teh projektov, ko financiranje Skupnosti preneha.

5. Lahko se iščejo možnosti skupnega financiranja z drugimi financerji in posebej z državami članicami.

6. Komisija zagotovi, da je narava pomoči Skupnosti, ki se zagotovi po tej uredbi, poudarjena.

7. Skupnost lahko za uresničitev v Pogodbi predvidenih ciljev skladnosti in komplementarnosti ter da bi zagotoviti optimalno učinkovitost vseh teh dejavnosti, sprejme vse potrebne usklajevalne ukrepe, vključujoč zlasti:

(a) vzpostavitev sistema za sistematično izmenjavo in analizo informacij o dejavnostih, ki jih financirajo ali jih nameravajo financirati Skupnost in države članice;

(b) usklajevanje teh dejavnosti na kraju samem z rednimi srečanji in izmenjavo informacij med predstavniki Komisije in držav članic v državi upravičenki.

8. Komisija v sodelovanju z državami članicami sprejme vse potrebne pobude za zagotovitev ustreznega usklajevanja in tesnega sodelovanja med državami upravičenkami in financerji ter drugimi vpletenimi mednarodnimi organizacijami, zlasti tistimi, ki so del sistema Združenih narodov, in zlasti z UNDCP, da se zagotovi največji možni vpliv na svetovni in nacionalni ravni.

Člen 7

Finančna pomoč po tej uredbi ima obliko subvencij.

Člen 8

Referenčna finančna vsota za uresničitev tega programa v obdobju 1998–2000 je 30 milijonov ECU.

Letna dodeljena proračunska sredstva odobri proračunski organ v mejah finančnih načrtov.

Člen 9

1. Komisija je odgovorna za ocenjevanje, odločanje in upravljanje dejavnosti, ki se izvajajo po tej uredbi, v skladu s proračunskimi in drugimi veljavnimi postopki, predvsem tistimi iz finančne uredbe, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti.

2. Pri ocenjevanju projektov in programov se upoštevajo naslednji dejavniki:

- učinkovitost in trajnost dejavnosti,

- kulturni, socialni in okoljski vidiki ter vidiki glede spolov,

- institucionalni razvoj, potreben za dosego ciljev projektov,

- izkušnje, pridobljene pri enakih dejavnostih.

3. Sklepi o subvencijah, ki presegajo 2 milijona ekujev za posamezne dejavnosti, financirane po tej uredbi, in katere koli spremembe, ki izhajajo iz več kot 20 % povečanja na začetku odobrenega zneska, se sprejmejo po postopku iz člena 10.

Komisija v strnjeni obliki obvesti odbor iz člena 10 o vseh finančnih sklepih, katere namerava sprejeti v zvezi s projekti in programi, katerih vrednost je manj kot 2 milijona ekujev. Te informacije se dajo na voljo najkasneje en teden, preden se sprejme sklep.

4. Komisija je pooblaščena, da brez pridobitve mnenja odbora iz člena 10 odobri katere koli dodatne obveznosti, potrebne za kritje pričakovanih ali dejanskih prekoračenih stroškov v zvezi z dejavnostmi, če prekoračitev ali dodatna potreba ne presega 20 % začetne obveznosti, ki je določena v finančnem sklepu.

5. Vsi finančni sporazumi ali pogodbe, ki se sklenejo po tej uredbi, predvidevajo preglede Komisije in Računskega sodišča na kraju samem v skladu z ustaljenimi postopki, ki jih določi Komisija v skladu z veljavnimi pravili, zlasti tistimi iz finančne uredbe, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti.

6. Če so dejavnosti predmet finančnih sporazumov med Skupnostjo in državami prejemnicami, določi tak sporazum, da davkov, carin ali katerih koli drugih dajatev ne krije Skupnost.

7. Sodelovanje na javnih razpisih ter pri oddaji naročil je pod enakimi pogoji omogočeno vsem fizičnim in pravnim osebam držav članic in države prejemnice. Lahko se razširi na druge države v razvoju.

8. Blago izvira iz držav članic, države prejemnice ali drugih držav v razvoju. V izjemnih primerih, če to upravičujejo razmere, lahko blago izvira od drugod.

9. Posebna pozornost se posveti:

- prizadevanjem za stroškovno učinkovitost in trajnostni vpliv pri načrtovanju projektov,

- jasni opredelitvi in spremljanju ciljev ter kazalcem učinkovitosti za vse projekte.

Člen 10

1. Komisiji pomaga geografsko opredeljeni odbor, ki je pristojen za razvoj.

2. Predstavnik Komisije predloži odboru osnutek potrebnih ukrepov. Odbor da svoje mnenje o osnutku v roku, ki ga lahko določi predsednik glede na nujnost zadeve. Mnenje se sprejme z večino, ki jo določa člen 148(2) Pogodbe za sprejemanje odločitev Sveta na predlog Komisije. Glasovi predstavnikov držav članic v odboru se ponderirajo na način iz navedenega člena. Predsednik ne glasuje.

Komisija sprejme predlagane ukrepe, če so v skladu z mnenjem odbora.

Če predlagani ukrepi niso v skladu z mnenjem odbora ali če mnenje ni bilo dano, Komisija brez odlašanja predloži Svetu predlog ukrepov, ki naj se sprejmejo.

Svet odloča s kvalificirano večino.

Če Svet ne odloči v treh mesecih po prejemu predloga, sprejme predlagane ukrepe Komisija.

3. Na podlagi predstavitve splošnih smernic za dejavnosti, načrtovanih v prihodnjem letu, ki jo opravi predstavnik Komisije, se enkrat na leto izmenjajo mnenja na skupni seji odborov iz člena 1.

Člen 11

1. Po zaključku vsakega proračunskega leta Komisija pripravi poročilo za Evropski parlament in Svet, ki povzema dejavnosti, financirane med tem letom, in ki oceni izvajanje te uredbe v tem obdobju.

Povzetek navaja zlasti informacije o tistih, s katerimi so bile sklenjene pogodbe.

2. Komisija redno ocenjuje dejavnosti, ki jih financira Skupnost, in ugotavlja, ali so cilji teh dejavnosti doseženi, zaradi določitve smernic za povečanje učinkovitosti prihodnjih dejavnosti. Komisija predloži odboru iz člena 10 povzetek opravljenih ocen, ki jih slednji lahko po potrebi prouči. Poročila o ocenah so na voljo vsem državam članicam, ki jih zahtevajo.

3. Komisija najkasneje en mesec po sprejetju odločitve obvesti države članice o dejavnostih in projektih, ki so bili odobreni, ter navede njihove stroške, njihovo naravo, državo prejemnico in partnerje.

Člen 12

1. Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

2. Tri leta po začetku veljavnosti te uredbe Komisija predloži Evropskemu parlamentu in Svetu skupno oceno dejavnosti, financiranih po tej uredbi s strani Skupnosti, skupaj s priporočili glede prihodnosti te uredbe ter po potrebi predlogi za njeno spremembo ali razveljavitev.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Luxembourgu, 13. oktobra 1997

Za Svet

Predsednik

J.-C. Juncker

[1] UL C 242, 19.9.1995, str. 8.

[2] Mnenje Evropskega parlamenta z dne 19. aprila 1996 (UL C 141, 13.5.1996, str. 252), Skupno stališče Sveta z dne 22. novembra 1996 (UL C 6, 9.1.1997, str. 1) in Sklep Evropskega parlamenta z dne 13. marca 1997 (UL C 115/97, 14.4.1997, str. 127).

--------------------------------------------------