PRILOGA

ZAHTEVEK ZA ODOBRITEV SPREMEMBE SPECIFIKACIJE PROIZVODA ZA ZAŠČITENE OZNAČBE POREKLA/ZAŠČITENE GEOGRAFSKE OZNAČBE, KI NI MANJŠA

Zahtevek za odobritev spremembe v skladu s prvim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012

„Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“

EU št.: PDO-FR-0050-AM01 – 16.8.2017

ZOP ( X ) ZGO ( )

1. Skupina vložnikov in pravni interes

Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence (SIOVB) Vallon de la Fontaine 13520 Les Baux-de-Provence FRANCIJA Tel. +33 490543842 Faks +33 484253288 E-naslov: contact@siovb.com

Poklicno združenje „Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence“ (SIOVB), ki ga ureja delovni zakonik, sestavljajo pridelovalci oljk, predelovalce oljk in oljarji (približno 1 100 gospodarskih subjektov). Združenje ima pravni interes za vložitev zahtevka.

2. Država članica ali tretja država

Francija

3. Postavka v specifikaciji proizvoda, na katero se sprememba nanaša

— ☐ Ime proizvoda — ☒ Opis proizvoda — ☒ Geografsko območje — ☒ Dokazilo o poreklu — ☒ Metoda proizvodnje — ☒ Povezava — ☒ Označevanje — ☒ Drugo: nadzor, nacionalne zahteve.

4. Vrsta sprememb

— ☒ Sprememba specifikacije proizvoda za registrirano ZOP ali ZGO, ki se ne šteje za manjšo v skladu s tretjim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012. — ☐ Sprememba specifikacije proizvoda za registrirano ZOP ali ZGO, za katero enotni dokument (ali enakovredni dokument) ni bil objavljen, pri čemer se sprememba ne šteje za manjšo v skladu s tretjim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012.

5. Spremembe

Opis proizvoda

V specifikaciji proizvoda in enotnem dokumentu (s katerim je nadomeščen nekdanji povzetek) je bil opis proizvoda spremenjen in dopolnjen.

Prvotno besedilo specifikacije proizvoda in povzetka:

„‚Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence‘ je deviško oljčno olje, ki ima značilno zeleno barvo, gladkost, mehkobo in dolg pookus […]“,

ki je izključno v specifikaciji proizvoda dopolnjeno z naslednjimi navedbami:

„[…] dolg pookus z notami masla, mandljev in lešnikov, poudarjen z aromatičnimi notami, ki mu dajejo prijeten vonj (artičoke, paradižnik, jabolka, jagode, suhe slive in čokolada).“;

je v specifikaciji proizvoda in enotnem besedilu (v točki 3.2) torej nadomeščeno z naslednjim besedilom:

„Za oljčno olje z označbo ‚Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence‘ je značilna prisotnost vsaj dveh od naslednjih arom: sveže pokošena trava, jabolka, mandljeva jedrca, surove artičoke, sveži lešniki, listi paradižnika. Tem notam se pridružujeta zmerna grenkost in pikantnost. Pikantnost znaša največ 3, grenkost pa med 1 in 3 na organoleptični lestvici Mednarodnega sveta za oljke (COI). Olje vsebuje največ 0,8 grama oleinske kisline na 100 gramov. Oljčno olje z označbo ‚Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence‘, ki ji sledi navedba ‚olives maturées‘ (zorjene oljke), je gladko olje, za katero je značilna prisotnost vsaj dveh od naslednjih arom: vložene oljke, črne oljke, namaz iz oljk, kakav, gobe, kuhane artičoke, gomoljike, kvašen kruh. Arome kuhanih hrušk, plesni ali kovin so izključene. Okus je sladek, grenkost znaša največ 1, pikantnost pa največ 2 na organoleptični lestvici Mednarodnega sveta za oljke (COI). Vsebnost oleinske kisline v olju je največ 1,5 grama na 100 gramov. Peroksidno število je ob prvemu trženju največ 16 miliekvivalentov kisikovega peroksida za 1 kg oljčnega olja.“

Opis proizvoda je bil namreč spremenjen, da bi se bolje upoštevali strokovno znanje in izkušnje ter običaji proizvajalcev. Ta natančnejša opredelitev je privedla do razlikovanja med označbo „Huile d'olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ in označbo, ki ji sledi navedba „olives maturées“ (zorjene oljke). Oljčno olje, pridobljeno iz zorjenih oljk, je bilo zajeto že s prvotno registracijo, ki je temeljila na dokaj široki opredelitvi proizvoda, vendar ni bilo opredeljeno kot tako. To razlikovanje je v skladu z željo skupine vložnikov, da se proizvod bolje opiše in opredeli ter da se potrošniku zagotovijo jasne informacije. Na podlagi nadzora, opravljenega po priznanju te označbe, so analitične in senzorične značilnosti opredeljene glede na zorenje oljk pred predelavo. Ta natančnejši opis proizvoda je povezan s sedanjim razvojem trga oljčnega olja. Potrošniki se bolje spoznajo na oljčno olje in s takim razlikovanjem je mogoče zadovoljiti povpraševanje na trgu. Približno pred letom 1950 so namreč morali oljarji zaradi ekstrakcijske opreme, ki so jo uporabljali, in omejenih proizvodnih zmogljivosti stiskalnic oljke med sezono pred mletjem nekaj dni skladiščiti. Z razvojem sodobnih stiskalnic po letu 1950 je bilo mogoče to predhodno fazo zorenja oljk opustiti. Oljarji na območju Vallée des Baux-de-Provence so za del proizvedenih količin vseeno ohranili navado, da oljke pred mletjem pustijo nekaj dni zoreti.

Natančneje:

— za oljčno olje, pridobljeno brez predhodnega zorenja oljk, je bila najvišja vsebnost prostih maščobnih kislin določena na 0,8 g/100 g, za olje, pridobljeno iz zorjenih oljk, pa ta vsebnost znaša 1,5 g/100 g;

— da bi se čim bolj ohranila kakovost proizvoda za potrošnika, pri obeh vrstah olja najvišje dovoljeno peroksidno število znaša 16 miliekvivalentov kisikovega peroksida za 1 kg oljčnega olja.

Aromatične značilnosti olja so navedene ločeno in spremenjene, tako da je prvotni opis proizvoda nadomeščen. Razlikovanje med zaznanimi okusi in vonji je odpravljeno, saj je vse te arome mogoče tako okusiti kot tudi vonjati. Poleg tega nekatere od teh arom opisujejo oljčno olje, pridobljeno brez predhodnega zorenja oljk, medtem ko se z drugimi bolj opisuje oljčno olje iz zorjenih oljk.

Na podlagi večletnih izkušenj s senzoričnimi analizami proizvoda je bilo torej mogoče prilagoditi opis organoleptičnega profila tega olja. Arome ali vonji z notami masla, jagod in sliv tako niso med najznačilnejšimi. Zato so črtani.

Pri oljčnem olju, pridobljenem brez predhodnega zorenja oljk, je treba aromo mandljev nadomestiti z aromo „mandljevih jedrc“, ki omogoča natančnejši opis. Aroma lešnikov je v resnici aroma svežih lešnikov, vonj po artičokah pa je vonj po surovih artičokah. Prav tako se aroma paradižnika bolj ujema z aromo listov paradižnika. Aroma jabolk ostaja značilna, dodati pa je treba še aromo sveže pokošene trave. Prisotnost vsaj dveh od teh arom zagotavlja posebnost proizvoda. Poleg tega za to olje ni značilna posebna gladkost. Gladkost olja, ki je bila prvotno navedena brez razlikovanja, tako ni povzeta v opisu oljčnega olja, pridobljenega brez predhodnega zorenja oljk. Nasprotno pa je zelo značilna za olje, pridobljeno iz „zorjenih oljk“. Ta metoda pridobivanja namreč olju zagotavlja posebno gladkost, zato je povzeta v opisu tega olja. Kar zadeva oljčno olje, pridobljeno po predhodnem zorenju oljk, je treba tudi prvotno navedeno aromo čokolade nadomestiti z aromo kakava, ki omogoča natančnejši opis, in ta opis dopolniti s prisotnostjo zelo značilnih arom vloženih oljk, črnih oljk, namaza iz oljk, gob, kuhanih artičok, gomoljik in kvašenega kruha. Prisotnost vsaj dveh od teh arom zagotavlja posebnost proizvoda, z izključitvijo arom kuhanih hrušk, plesni in kovin pa se lahko zavrne olje z napakami.

Barva olja se ni štela za značilno. Ker barva ni povezana z organoleptičnimi značilnostmi proizvoda, je bil sklic na zeleno barvo črtan.

Nazadnje, za to olje so značilne tudi ravni grenkosti in pikantnosti, ki so tako dodane v specifikacijo proizvoda:

— pri oljčnem olju, pridobljenem brez predhodnega zorenja oljk, sta grenkost in pikantnost zmerni ter sta v opisu proizvoda izraženi z vrednostmi največ 3 za grenkost ter vrednostmi med 1 in 3 za pikantnost na organoleptični lestvici Mednarodnega sveta za oljke (COI);

— pri oljčnem olju, pridobljenem po predhodnem zorenju oljk, prevladuje sladek okus, ki je v opisu proizvoda izražen z vrednostmi največ 1 za grenkost in največ 2 za pikantnost na organoleptični lestvici Mednarodnega sveta za oljke (COI).

Navedba, da je olje „deviško“, je črtana, saj je ta lastnost odvisna od analiznih značilnosti olja, olje pa lahko spada v kategorijo „deviško“ ali „ekstra deviško“.

Geografsko območje

V specifikaciji proizvoda in enotnem dokumentu (nekdanji „povzetek“) je spremenjena opredelitev geografskega območja označbe „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“.

Tako je naslednje prvotno besedilo specifikacije proizvoda in povzetka:

„Razmejeno geografsko območje proizvodnje oljčnega olja, upravičenega do kontrolirane označbe porekla ‚Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence‘, leži znotraj naslednjih občin departmaja Bouches-du-Rhône: Arles, Aureille, les Baux de Provence, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Maussane-les-Alpilles, Mouries, Le Paradou, Saint-Martin de Crau, Orgon, Saint-Etienne du Grès, Saint-Rémy de Provence, Senas in Tarascon.“;

nadomeščeno z naslednjim:

v enotnem dokumentu (točka 4): „Geografsko območje leži znotraj ozemlja naslednjih občin departmaja Bouches-du-Rhône:

v celoti vključene občine: Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles in Paradou;

delno vključene občine: Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas in Tarascon.“;

in v specifikaciji proizvoda:

„Vsi postopki od pridelave oljk do pridobivanja oljčnega olja iz njih se izvajajo na geografskem območju oljčnega olja, ki leži znotraj ozemlja naslednjih občin departmaja Bouches-du-Rhône: v celoti vključene občine: Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles in Le Paradou; delno vključene občine: Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas in Tarascon. V mestni hiši vsake od zadevnih občin se hrani kartografski dokument, v katerem so opredeljene meje geografskega območja, kot ga je opredelil nacionalni odbor za agroživilske proizvode pri nacionalnem inštitutu za poreklo in kakovost (Institut national de l’origine et de la qualité – INAO) na svojem sestanku 20. junija 2013 na predlog komisije strokovnjakov, imenovane za ta namen.“

Obseg geografskega območja je razširjen na dele občin, ki so že vključene v geografsko območje, in na novo sosednjo občino „Mas-Blanc-des-Alpilles“ (del občine). To dodano besedilo se nanaša na vse občine geografskega območja, razen na občino „Les Baux-de-Provence“, ki je že v celoti vključena v geografsko območje. Ti deli občin, ki so bili dodani v obseg geografskega območja, izpolnjujejo ista geološka, pedološka in podnebna merila ter merila glede rastlinske sestave kot preostalo območje označbe porekla. Poleg tega je s to razmejitvijo omogočeno, da se v območje označbe porekla vključi nov proizvajalec namiznih oljk. Dodan je datum odobritve te razmejitve (20. junij 2013) na podlagi odločitve, ki jo je sprejel nacionalni odbor za agroživilske proizvode pri inštitutu INAO, pristojen za potrditev spremembe geografskega območja na nacionalni ravni.

Dodano je tudi, da se oljke obirajo na parcelah, identificiranih pod pogoji, opisanimi v nadaljevanju. Tako je v specifikacijo proizvoda dodano naslednje besedilo:

„Oljčno olje je pridobljeno iz oljk, obranih na identificiranih parcelah, ki ležijo na opredeljenem območju proizvodnje. Parcele se identificirajo po merilih za kraje zasaditve parcel, ki jih je določil nacionalni odbor za agroživilske proizvode pri inštitutu INAO na svojem sestanku 21. februarja 2013 na podlagi mnenja komisije strokovnjakov, ki jo je za ta namen imenoval. Vsak proizvajalec, ki želi identifikacijo svoje parcele, vloži ustrezno vlogo pri službah inštituta INAO na obrazcu, skladnem z vzorcem, ki ga je direktor inštituta INAO odobril pred 31. majem pred prvim obiranjem oljk za označbo porekla, in se obveže, da bo upošteval merila za kraj zasaditve parcele. Pristojni nacionalni odbor inštituta INAO vsako leto po mnenju navedene komisije strokovnjakov odobri seznam novih identificiranih parcel. Seznam identificiranih parcel in merila za identifikacijo so na vpogled pri službah inštituta INAO in zadevne skupine.“

Ta postopek nadzornim organom omogoča, da izdelajo seznam vseh parcel, primernih za pridelavo oljk za označbo porekla v danem letu.

Poleg tega je v specifikacijo proizvoda in enotni dokument (nekdanji povzetek) dodano naslednje besedilo:

v točki 3.4 enotnega dokumenta:

„Vsi postopki od pridelave oljk do pridobivanja oljčnega olja iz njih se izvajajo na opredeljenem geografskem območju.“;

v specifikaciji proizvoda:

„Vsi postopki od pridelave oljk do pridobivanja oljčnega olja iz njih se izvajajo na geografskem območju oljčnega olja, ki leži znotraj ozemlja naslednjih občin departmaja Bouches-du-Rhône […]“.

Dodana ni nobena nova obvezna faza na geografskem območju, vendar informacije o fazah, ki morajo potekati na geografskem območju, v nekdanjem povzetku in specifikaciji proizvoda niso bile jasno navedene.

Poleg tega so samo v specifikacijo proizvoda dodani tudi kartografski viri, uporabljeni za opredelitev geografskega območja. Besedilo je tako:

„V mestni hiši vsake od zadevnih občin se hrani kartografski dokument, v katerem so opredeljene meje geografskega območja, kot ga je opredelil nacionalni odbor za agroživilske proizvode pri nacionalnem inštitutu za poreklo in kakovost (Institut national de l’origine et de la qualité – INAO) na svojem sestanku 20. junija 2013 na predlog komisije strokovnjakov, imenovane za ta namen.“

Te kartografske podatke nacionalnega inštituta za geografske in gozdarske informacije (Institut national de l’information géographique et forestière – IGN) je za razliko od katastrskih načrtov, ki so se sprva uporabljali, mogoče prenesti na druge nosilce informacij.

V skladu z veljavnimi nacionalnimi postopki je za odločitev o zahtevku za spremembo specifikacije proizvoda, preden se ta pošlje Evropski komisiji, pristojen nacionalni odbor za označbe porekla mlekarskih, agroživilskih in gozdarskih proizvodov pri nacionalnem inštitutu za poreklo in kakovost (INAO). Vendar sprememba velja šele, ko je registrirana na evropski ravni.

Dokazilo o poreklu

Iz te postavke specifikacije proizvoda in enotnega dokumenta (nekdanji povzetek) je bilo črtano celotno naslednje prvotno besedilo:

v specifikaciji proizvoda:

„Oljka je skupaj z žitom in vinsko trto že od nekdaj del trojice glavnih kultur Provanse. V Vallée des Baux-de-Provence je oljkarstvo vedno prevladovalo kljub konkurenci iz uvoza ter opuščanju oljk in njihovem nadomeščanju z gojenjem zelenjave zaradi izgradnje namakalnih kanalov. Leta 1786 je opat Couture v svoji razpravi prikazal, da je ena od posebnosti Vallée des Baux-de-Provence njeno veliko bogastvo sort oljk, in naštel najmanj šest glavnih vrst. Prav te sorte se danes uporabljajo za pridelavo kontrolirane označbe porekla ‚Huile d’olive de la vallée des Baux-de-Provence‘. Oljčno olje z območja Vallée des Baux je zaslovelo tudi zaradi truda, ki ga je v to pred več kot 20 leti vložil g. Cornille, predsednik zadružne stiskalnice olja Maussane, ki stoji že od 16. stoletja, ter volje pridelovalcev in oljarjev iz te regije, po zaslugi katerih se je uveljavilo ime ‚Vallée des Baux-de-Provence‘. Danes je oljčno olje z območja Vallée des Baux-de-Provence že dobro uveljavljeno. O tem nas prepriča že podatek, kako hitro se proizvedena količina oljčnega olja vsako leto razproda, in to kljub razmeroma visoki ceni, ki je posledica zahtevnih proizvodnih razmer. Na območju Vallée des Baux-de-Provence se letno v povprečju proizvede 400 ton oljčnega olja, kar je 20 % francoske proizvodnje. Pomen te proizvodnje se kaže v krajini, saj so zelo skrbno negovana oljčna drevesa sestavni del izjemnega območja Baux-de-Provence.“;

v povzetku:

„V Vallée des Baux-de-Provence je oljkarstvo vedno prevladovalo. Leta 1786 je opat Couture prikazal, da je ena od posebnosti Vallée des Baux-de-Provence njeno veliko bogastvo sort oljk, in naštel najmanj šest glavnih vrst. Prav te sorte se danes uporabljajo za pridelavo kontrolirane označbe porekla ‚Huile d’olive de la vallée des Baux-de-Provence‘. Oljčno olje z območja Vallée des Baux je zaslovelo tudi zaradi truda, ki ga je v to v 70. letih prejšnjega stoletja vložila zadružna stiskalnica olja Maussane, ki stoji že od 16. stoletja, ter skupne volje pridelovalcev in oljarjev iz te regije, da bi uveljavili ime ‚Vallée des Baux-de-Provence‘. Pomen te proizvodnje se kaže v krajini, saj so zelo skrbno vzgajana oljčna drevesa sestavni del izjemnega območja Baux-de-Provence.“

Glede na spremembe nacionalnih zakonov in predpisov je bila namreč postavka „Dokazila o poreklu proizvoda z geografskega območja“ v specifikaciji proizvoda in povzetku (točka 4.4 „Dokazilo o poreklu“), ki je vsebovala samo elemente „povezave s poreklom“, spremenjena ter odslej v specifikaciji proizvoda združuje izključno prijavne obveznosti in vodenje registrov v zvezi s sledljivostjo proizvoda in spremljanjem proizvodnih razmer.

Dodani so bili torej različni odstavki, s katerimi so nadomeščeni prejšnji odstavki o zgodovini in slovesu proizvoda. V predlaganem novem besedilu so opisani dokumenti, ki so bili uvedeni za spremljanje in nadzor proizvoda z označbo porekla: identifikacijska prijava gospodarskih subjektov, izjava o nenameri uporabe celotne ali delne proizvodnje za označbo porekla v danem letu, evidenca pridelave, registri ravnanja z oljkami (kot surovino) in oljčnim oljem, letna prijava pridelka oljk, letna prijava predelave oljčnega olja, prijava dajanja oljčnega olja z označbo porekla v promet, letna prijava zalog oljčnega olja z označbo porekla.

Odstavek se glasi:

„Celotni postopek je dopolnjen z analitičnim in organoleptičnim preskusom, ki se izvede z naključnim vzorčenjem končnega proizvoda, ki je že pakiran ali pripravljen za pakiranje, ter s katerim se je mogoče prepričati o kakovosti končnega proizvoda in njegovi skladnosti z opisom iz točke 2.“

Gre namreč za kratek opis narave in vzpostavljenega sistema za nadzor proizvoda.

Metoda proizvodnje

— Uvodni stavek „oljčno olje mora biti pridobljeno iz oljk, obranih v opredeljenih nasadih na opredeljenem območju proizvodnje“ je črtan iz te postavke specifikacije proizvoda in enotnega dokumenta (nekdanji povzetek), ker je bil postopek identifikacije parcel predstavljen v postavki „Geografsko območje“ specifikacije proizvoda.

— Sorte: Prvotno besedilo specifikacije proizvoda in povzetka: „Olje mora biti pridobljeno izključno z mešanjem oljk vsaj dveh od naslednjih glavnih sort: salonenque, beruguette, grossane in verdale des bouches-du-rhône.“; je nadomeščeno z naslednjim: v specifikaciji proizvoda: „Olje je pridobljeno iz oljk vsaj dveh sort iz preglednice v nadaljevanju v skladu s pravili o deležih na kmetijskem gospodarstvu, navedenimi v tej preglednici. Skladnost zasaditve sort se oceni na vseh parcelah, na katerih se prideluje označba porekla, razen kar zadeva opraševalne sorte, za katere se delež oceni na vsaki zadevni parceli. Dovoljene sorte Pravila o deležih (v številu dreves) Salonenque Aglandau (imenovana tudi beruguette) Grossane Verdale des bouches-du-rhône — Delež vseh teh sort je najmanj 80-odstoten. — Obvezno sta prisotni dve od teh sort. Picholine — Delež sorte picholine je največ 20-odstoten. Različne lokalne sorte — Delež vseh različnih lokalnih sort je največ 15-odstoten. Opraševalne sorte — Delež vseh opraševalnih sort je največ 5-odstoten.“

— in v enotnem dokumentu, v točki 3.3: „Olje z označbo ‚Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence‘ je pridobljeno iz oljk vsaj dveh od naslednjih sort: salonenque, aglandau, grossane in verdale des Bouches-du-Rhône, ki skupaj predstavljajo od 80 do 100 % sort, prisotnih na parcelah, na katerih se prideluje označba porekla. To sestavo lahko dopolnjujejo sorta picholine in druge različne lokalne sorte.“ V prvotni specifikaciji proizvoda in povzetku je bila namreč opisana sortna sestava olja, ne pa sortna sestava nasadov, opredeljenih v označbi porekla. Sortna sestava nasadov je torej v specifikaciji proizvoda dodana v obliki preglednice z opisom deležev različnih dovoljenih sort. Prvotno navedeni pojem „glavna sorta“ je črtan, ker so določeni najmanjši ali največji deleži prisotnosti različnih sort. Analiza trenutno obdelovanih oljčnih nasadov je pokazala, da ti vključujejo zadostni najmanj 80-odstotni delež štirih sort salonenque, aglandau („beruguette“), grossane in verdale des bouches-du-rhône, ki so bile prvotno navedene v specifikaciji proizvoda in povzetku. Podobno je največji delež tako imenovanih „različnih lokalnih“ sort določen na 15 %, največji delež prisotnosti sorte picholine pa glede na opazovanja v nasadih na 20 %. Da bi se preprečile kakršne koli interpretacije pri nadzoru, je poleg tega v specifikaciji proizvoda predpisan tudi način ocenjevanja skladnosti zasaditve sort na kmetijskem gospodarstvu glede na določene deleže.

— Gostota zasaditve: dodana so pravila o gostoti zasaditve. V specifikacijo proizvoda je dodano naslednje besedilo: „V vsakem nasadu, zasajenem po 27. avgustu 1997, ima vsako drevo na voljo minimalno površino 24 kvadratnih metrov, ki se izračuna s pomnožitvijo razdalje ‚med vrstama‘ in razdalje ‚razmika‘ med drevesi. Po drugi strani je najmanjša razdalja med drevesi vsaj 4 metre.“ Ta pravila so v skladu z običajnimi lokalnimi praksami, ki zagotavljajo optimalni razvoj drevesa. Uporabljajo se za vsa drevesa, zasajena po datumu priznanja kontrolirane označbe porekla na nacionalnem ozemlju. S temi pravili se lahko zagotovi upoštevanje priporočenih pravil glede gostote zasaditve pri prihodnjih nasadih.

— Obrezovanje: v specifikacijo proizvoda je dodano naslednje besedilo: „Oljke se obrezujejo vsaj vsako drugo leto.“ Tako imenovana vzgojna rez omogoča uravnavanje pridelka oljke. Z nadaljnjim obrezovanjem se izboljša letina. Oljke se običajno obrezujejo vsako leto, ker pa vegetativni cikel oljke traja dve leti, je v specifikaciji proizvoda priporočeno najmanj eno obrezovanje na vsaki dve leti.

— Namakanje: V specifikacijo proizvoda je dodana naslednja določba: „Namakanje v dobi rasti oljke je dovoljeno do datuma obiranja, ki se vsako leto določi za označbo porekla.“ Odločeno je bilo, da se namakanje omeji do datuma začetka obiranja, ki se vsako leto določi za označbo porekla. Ta datum je v skladu z običajnimi praksami. To omogoča, da se dovoli namakanje dreves, kadar je to potrebno zaradi dolgotrajne suše, da se prepreči prevelik vodni stres, ki škoduje drevesu v rastni dobi in kakovosti plodov. Po drugi strani pa je za ohranitev kakovosti dozorelih plodov pred prepojenostjo z vodo zaželeno, da se namakanje ustavi, ko se začne obiranje.

— Godnost dreves za proizvodnjo oljk: naslednje prvotno besedilo specifikacije proizvoda: „Uporaba kontrolirane označbe porekla ‚Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence‘ se lahko odobri samo za oljke z dreves, starih najmanj pet let.“, je nadomeščeno z naslednjim: „Uporaba označbe porekla se odobri samo za oljčno olje, pridobljeno iz oljk z dreves, ki so na parceli zasajena najmanj pet let.“ Zaradi jasnejšega besedila je namreč dodano, da starost, ko so drevesa godna za proizvodnjo oljk za označbo porekla in ki je določena na pet let, ustreza petim letom „zasaditve drevesa na parceli“ za opredeljeno parcelo označbe porekla.

— Donos: Največji dovoljeni donos se s šest ton na hektar poviša na deset ton na hektar. Naslednje prvotno besedilo specifikacije proizvoda: „Donos na hektar ne sme presegati šest ton oljk na hektar.“; je nadomeščeno z naslednjim: „Donos ne presega deset ton oljk, obranih na hektar oljčnega nasada, ne glede na namen uporabe oljk. Donos se izračuna na vse identificirane parcele kmetijskega gospodarstva, na katerih se pridelujejo oljke za označbe porekla ‚Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence‘, ‚Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence‘ in ‚Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence‘.“ Drevesa mladih nasadov namreč zdaj postajajo godna za proizvodnjo, donos teh oljčnih nasadov pa dosega od 8 do 10 t/ha. Poleg tega niso redki večstoletni oljčni nasadi, v katerih rastejo drevesa z velikimi krošnjami in posledično veliko rodnostjo. K optimizaciji donosa prispevata tudi profesionalizacija proizvajalcev in obnova parcel. Poleg tega je bil uveden način izračuna donosa, da bi se izognili poljubnemu razlaganju. Tako je navedeno, da se donos izračuna glede na obrani pridelek (in ne celotni pridelek drevesa, ki vključuje odpadle oljke, ki se ne poberejo in za katere ni mogoče uporabiti označbe), ne glede na namen uporabe oljk, ter na vse identificirane parcele kmetijskega gospodarstva, na katerih se pridelujejo oljke za označbe porekla „Huile d’olive de la vallée des Baux-de-Provence“, „Olives cassées de la vallée des Baux-de-Provence“ in „Olives noires de la vallée des Baux-de-Provence“.

— Obiranje oljk: Za boljšo ureditev postopkov in zagotovitev kakovosti obranih oljk so dodane različne določbe o obiranju.

— Naslednje prvotne določbe: v specifikaciji proizvoda: „Oljke morajo biti ob ustrezni zrelosti obrane neposredno z drevesa ali pobrane z mrež, razpetih v obdobju obiranja, če se oljke, ki odpadejo, poberejo v treh dneh.“; in v povzetku: „Oljke morajo biti ob ustrezni zrelosti obrane neposredno z drevesa ali pobrane z razpetih mrež.“ so v enotnem dokumentu črtane, v specifikaciji proizvoda pa nadomeščene z naslednjimi: „Datum začetka obiranja se vsako leto določi s sklepom direktorja inštituta INAO na podlagi obrazloženega predloga skupine. Oljke se obirajo neposredno z drevesa ali poberejo z razpetih mrež. Uporaba stalnih mrež ni dovoljena. Oljk, pobranih neposredno s tal, ni dovoljeno uporabiti in jih je treba shranjevati ločeno od serij oljk, upravičenih do označbe porekla.“ Odločeno je bilo, da se doda določba o začetku obiranja za proizvodnjo olja z označbe porekla, s čimer se zagotovi, da oljkarji upoštevajo zadostno zrelost oljk. Datum začetka obiranja predlaga skupina, ki svojo odločitev opre na senzorično analizo reprezentativnih vzorcev oljk s celotnega geografskega območja. Poleg tega je sklic na uporabo „mrež, razpetih v obdobju obiranja, če se oljke, ki odpadejo, poberejo v treh dneh“ nadomeščen s prepovedjo uporabe tako imenovanih „stalnih“ mrež in s prepovedjo uporabe oljk, ki so padle na tla. Gre predvsem za prepoved uporabe oljk, ki se poberejo s tal ali ostanejo na stalnih mrežah od predhodnega obiranja. Poleg tega se zdravstvena ustreznost oljk presoja v stiskalnici, za katero so določena tudi merila prebiranja. Oljke, ki predolgo ostanejo na mrežah, se med prebiranjem izločijo. Prvotno določbo so nadzorniki težko preverjali, poleg tega pa so morali gospodarski subjekti zaradi nje voditi obsežno dokumentacijo. Nova določba naj bi bila bolj pragmatična in preverljiva.

— Naslednje prvotno besedilo specifikacije proizvoda: „Oljke, iz katerih se lahko pridobi olje s kontrolirano označbo porekla ‚Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence‘, se skladiščijo v zabojčkih.“; je nadomeščeno z naslednjim: „Oljke se skladiščijo v zabojčkih ali paletnih zabojih.“ Oljke se namreč lahko v skladu z lokalnimi običaji oberejo tudi v paletne zaboje, ne da bi se poslabšala kakovost surovine. Obvezna uporaba „odprtih“ zabojnikov je črtana. Ker lahko v primeru pridobivanja olja iz „zorjenih oljk“ nekatere oljke pred stiskanjem rahlo anaerobno fermentirajo, jih torej ni treba skladiščiti v zračnih zabojnikih.

— Rok za dostavo oljk v stiskalnico: V specifikaciji proizvoda je dodana naslednja določba: „Nato se v skladu z lokalnimi običaji v največ dveh dneh po obiranju dostavijo v stiskalnice.“ Dodan je namreč najdaljši dvodnevni rok za dostavo oljk v stiskalnico po obiranju, da bi se upoštevale sedanje prakse, ki prispevajo k proizvodnji kakovostnega olja.

— Pridobivanje olja: — Rok za predelavo oljk: naslednje prvotno besedilo specifikacije proizvoda: „Čas od obiranja do predelave je največ sedem dni.“; je nadomeščeno z naslednjim: „Do označbe porekla ‚Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence‘ je upravičeno olje, pridobljeno iz oljk, ki se v času od obiranja do stiskanja shranjujejo največ tri dni. Do označbe porekla ‚Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence‘, ki ji sledi navedba ‚olives maturées‘ (zorjene oljke), je upravičeno olje, pridobljeno iz oljk, katerih naravna fermentacija je v času od obiranja do stiskanja potekala najmanj tri in največ deset dni.“ Razlikovati je namreč treba med najdaljšim obdobjem shranjevanja oljk v stiskalnici pred predelavo in metodo pridobivanja olja iz zorjenih ali nezorjenih oljk. Obdobja, ki so določena, so v skladu s tradicionalnim lokalnim običajem pri pridobivanju značilnega in kakovostnega olja. — Zdravstvena ustreznost predelanih oljk: v naslednje prvotno besedilo specifikacije proizvoda: „Predelane oljke morajo biti zdrave.“, so dodani naslednji elementi specifikacije proizvoda: „Skupni delež črvivih oljk ali oljk, ki so začele rjaveti, je manjši od 10 % števila oljk v vsaki uporabljeni seriji.“ Ti dodatni elementi omogočajo objektivno presojo zdravstvene ustreznosti oljk, ki se pričakuje za pridobitev kakovostnega olja. — Temperatura pri stiskanju: naslednje prvotno besedilo specifikacije proizvoda in povzetka: „Pri stiskanju se uporabljajo samo mehanski postopki, pri katerih se oljčna masa ne segreva preko temperature 30 °C.“, je v enotnem dokumentu črtano, v specifikaciji proizvoda pa nadomeščeno z naslednjim besedilom: „Pri postopku stiskanja se uporabljajo samo mehanski postopki, pri čemer temperatura med stiskanjem na kateri koli točki predelovalne verige ne sme biti višja od 27 °C, pri pridobivanju olja z označbo ‚Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence‘, ki ji sledi navedba ‚olives maturées‘ (zorjene oljke), pa lahko znaša največ 35 °C.“ Glede na običaje morebitnega zorenja oljk pred stiskanjem je treba določiti različno temperaturo glede na izbrani način pridobivanja. V primeru „zorjenih oljk“ se oljke naravno nekoliko segrejejo. Zato je v tem primeru najvišja dovoljena temperatura 35 °C. V drugih primerih, ko ni predhodnega zorenja oljk, je najvišja dovoljena temperatura pri stiskanju s 30 °C znižana na 27 °C, da se upoštevajo spremembe evropskih predpisov o navedbi „hladnega stiskanja“. Poleg tega je dodano, da ta temperatura velja za vse dele predelovalne verige, ne samo za oljčno maso. — Postopki stiskanja: naslednje prvotno besedilo specifikacije proizvoda in povzetka: „Razen izpiranja, odcejanja, centrifugiranja in filtriranja ni dovoljen noben drug postopek predelave. Razen vode je prepovedana uporaba dodatkov za lažjo ekstrakcijo olj.“; je v specifikaciji proizvoda nadomeščeno z naslednjim: „Razen izpiranja, odstranjevanja kamenja, listja in pecljev, drobljenja, mešanja, odcejanja, centrifugiranja in filtriranja ni dovoljen noben drug postopek predelave. Razen vode je prepovedana uporaba dodatkov za lažjo ekstrakcijo olj.“ Da bi bilo besedilo jasnejše, so proizvajalci namreč izrazili željo po izčrpni navedbi različnih postopkov in načinov obdelave, ki so dovoljeni pri pridobivanju oljčnega olja, pri čemer so bile dodane faze odstranjevanja kamenja, listja in pecljev, drobljenja in mešanja. — Sortna sestava olja: naslednje prvotno besedilo specifikacije proizvoda in povzetka: „Enosortno olje ni dovoljeno.“, je črtano iz enotnega dokumenta. V specifikaciji proizvoda je ohranjeno, dodano pa je naslednje besedilo: „Olje je pridobljeno z mešanjem oljk ali oljčnega olja iz sort, ki so opredeljene v točki 5.1, med katerimi sta vsaj dve od naslednjih sort: salonenque, aglandau, grossane in verdale des bouches-du-rhône. Dovoljena je uporaba oljk opraševalnih sort.“ S to določbo sta pojasnjena sortna sestava olja (vsaj dve od sort salonenque, aglandau, grossane in verdale des bouches-du-rhône) in način njegovega pridobivanja (olje je pridobljeno z mešanjem oljk ali oljčnega olja). Oljarji namreč tradicionalno stiskajo sortno mešanico oljk ali pa stiskajo sortne oljke in pridobljena enosortna olja nato zmešajo tako, da ustrezajo pričakovani sortni sestavi za olje z označbo „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“. Tako uporabljeni način predelave ne vpliva na končne značilnosti proizvoda. Poleg tega je prisotnost opraševalnih sort dovoljena, ker je njihova količina zelo majhna. Ta količina je namreč samodejno omejena z največjim deležem dreves teh sort na parcelah (5 %). Parcele se tradicionalno oberejo naenkrat. Količine oljk, obranih z dreves opraševalnih sort, se vključijo v skupno količino oljk, dostavljenih v stiskalnico za pridobivanje olja z zaščiteno označbo porekla, vendar je njihova količina tako zelo majhna.

— Pogoj pri skladiščenju olja: V specifikacijo proizvoda je dodano naslednje besedilo: „Neustekleničeno oljčno olje se zaščiteno pred svetlobo shranjuje na primernem mestu, da se ohranijo značilnosti proizvoda v skladu z njegovim opisom.“ Dodana je določba v zvezi s pogoji skladiščenja olja pred stekleničenjem, da se ohrani kakovost proizvoda pred prodajo.

Povezava z geografskim območjem

V specifikaciji proizvoda in tudi v enotnem dokumentu (ali nekdanjem povzetku) je bila celotna povezava napisana ponovno. Gre predvsem za dodane dele, ki ne spreminjajo prvotno opisanih temeljnih značilnosti vzročne povezave med posebnostmi geografskega območja in posebnostmi proizvoda.

— Naslednji prvotni besedili: v povzetku: „Geografsko območje proizvodnje Vallée des Baux-de-Provence je na severu omejeno s Canal des Alpilles, na jugu pa s Canal de Craponne“ in v specifikaciji proizvoda: „Geografsko območje proizvodnje Vallée des Baux-de-Provence na severu jasno razmejuje Canal des Alpilles, na jugu pa Canal de Craponne“ sta v specifikaciji proizvoda in enotnem dokumentu nekoliko spremenjeni in nadomeščeni z naslednjim besedilom: „Geografsko območje je del masiva Alpilles z njegovim koluvialnim obrobjem in severnim robom nižavja Crau.“ Ta posodobitev je posledica manjše spremembe meja geografskega območja, zaradi katere Canal des Alpilles in Canal de Craponne ne označujeta več mej geografskega območja. Poleg tega je za dopolnitev tega opisa dodano naslednje: „Hribovska veriga Alpilles (z največ 400 metri nadmorske višine) se na približno 30 kilometrih razteza od zahoda proti vzhodu in obsega najznačilnejše apnenčaste griče Provanse, ki se dvigujejo med Rono in Duranco ter nižavjem Crau. Ta masiv tvori najzahodnejšo vejo provansalskih antiklinal. To je erodiran masiv s slikovitim poševno izklesanim reliefom, ki ga sestavljajo predvsem kredni apnenci in jurski apnenci na južnem delu.“ Naslednje prvotno besedilo specifikacije proizvoda: „Lego oljčnih nasadov na tem območju je skozi zgodovino zaznamovala izgradnja namakalnih kanalov. Oljke so se tako ohranile v predelih, kjer je namakanje ostalo težavno in so bile varne pred izruvanjem, medtem ko so bile v drugih predelih nadomeščene z gojenjem zelenjave.“; je črtano, ker so to zgodovinska dejstva, ki ne dokazujejo prave povezave z geografskim poreklom.

— Naslednje prvotno besedilo: v specifikaciji proizvoda: „Za tako razmejeno regijo Vallée des Baux-de-Provence so značilne posebne geološke in podnebne razmere.“; in v povzetku: „Zanjo so značilne posebne geološke in podnebne razmere.“; ter naslednje prvotno besedilo v specifikaciji proizvoda: „Na gričevnatem območju so tla apnenčasta, brez izrazite barve in prodnata z veliko zmogljivostjo zadrževanja toplote, zračna in zelo prepustna. Podnebje je sredozemsko z vročimi in suhimi poletji, precej deževnimi jesenmi in pomladmi ter značilnim vetrom ‚mistralom‘ (severnikom). Rastlinstvo regije Vallée des Baux je še posebno prilagojeno delovanju teh tal. Območje Vallée des Baux-de-Provence je zaradi hribovske verige Alpilles veliko manj izpostavljeno vetru in pomladnim zmrzalim, predvsem pa megli, ki zavira oploditev cvetov oljk in pospešuje razvoj nekaterih glivičnih bolezni.“; sta spremenjeni in dopolnjeni, da bi se podrobneje pojasnile posebnosti geografskega območja. Del tega besedila je povzet v opisu „vzročne povezave“, vendar je del o opisu podnebja, tal in rastlinstva črtan in nadomeščen z naslednjimi elementi (dodani deli v enotnem dokumentu in specifikaciji proizvoda): „Za geografsko območje so značilne naslednje podnebne razmere: — sredozemsko podnebje; — velika razlika v temperaturah in padavinah med letnimi časi in leti; — padavine, za katere so značilne kratke, a močne nevihte, ki se pojavljajo predvsem jeseni in pomladi. Padavine, ki znašajo 700 mm na leto, so zgoščene na 50 dni; — sušno obdobje, za katero so značilna suha in vroča ter celo izjemno vroča poletja s pogostim pomanjkanjem vode, zlasti julija; — zmerne zime, pri čemer je najhladnejši mesec januar; — povprečna temperatura 13,6 °C z odstopanjem za 1 do 2 °C navzdol na severnem pobočju hribovja Alpilles in nevarnostjo pomladne zmrzali; — močni vetrovi, ki pihajo več kot 100 dni na leto, predvsem s severa (mistral) in zahoda (tramontana); — precej izjemna osončenost, ki skupaj traja več kot 2 800 ur na leto. Značilna tla geografskega območja so prodnata (od 40 % do 80 % proda), apnenčasta z ilovnato-peščeno ali peščeno-glinasto-ilovnato matično podlago na masivu Alpilles in njegovem koluvialnem obrobju. Tla na severnem robu starega nižavja Crau, imenovanega tudi ‚Crau d’Eyguières‘, so jerinska, rdeča in zelo prodnata (od 30 do 60 cm zaobljenih kremenastih prodov) ter obogatena z apnenčastimi koluvialnimi nanosi iz erozije južnih pobočij hribovja Alpilles. Oljčni nasadi masiva Alpilles rastejo predvsem na apnenčastih prodnatih tleh, ki so se izoblikovala na nagnjenih ravnicah ob vznožju gore, plastovitih usedlinah in bolj ali manj debelih koluvialnih nanosih, ki zapolnjujejo grape. Tekstura finih delcev je običajno ilovnato-peščena, redkeje pa peščeno-glinasto-ilovnata. Skupna vsebnost apnenca, ki povprečno znaša od 20 % do 30 %, lahko doseže 40 %, vsebnost aktivnega apnenca pa redko presega 8 %. pH tal je med 8 in 8,5.“ Poleg tega so samo v specifikacijo proizvoda vključeni naslednji dodatni opisi podnebja, geoloških značilnosti in rastlinstva, značilnih za geografsko območje: „Zahodni del masiva je izpostavljen vplivu doline reke Rone, tukaj je več padavin, temperature pa so milejše, tako da je pozimi in spomladi manj zmrzali. Na južnem vznožju, ki je zaščiteno pred mrzlim maestralom in tudi bolje osončeno, je mogoče zgodnejše obiranje. Na osojah je več padavin. V kotlinah in na dnu dolinic je zaradi mikropodnebnih razmer (manjši vpliv sonca in zavetrje) poleti mogoče občutiti svežino. Te značilnosti določajo posebno rastlinstvo in živalstvo iz sredozemske bioklime, zlasti zaradi njune prilagoditve dolgemu obdobju pomanjkanja vode. Geografsko območje sestoji iz erodiranega masiva s slikovitim reliefom, katerega jedro sestavljajo zgodnjekredne apnenčaste in laporne tvorbe ter jurski dolomitski apnenci na južnem delu. Na zahodno-vzhodni osi se na površju sinklinal pojavljajo številne zelo raznorodne terciarne usedline iz rečno-jezerskih nanosov, ki jih sestavljajo apnenec, konglomerati, peščenjak, lapor in pesek. V hribovju Alpilles je imelo v kvartarju pomembno vlogo zmrzalno preperevanje apnenčastih skal, zaradi katerega so nastale kamnite usedline ali plasti, ki se podaljšajo v nedavne koluvialne ali aluvialne nanose. Južna pobočja masiva Alpilles so omejena z robom starega nižavja Crau, za katero so značilne naplavine, sestavljene iz apnenčastih in silikatnih prodnikov iz villafranckija, ki jih je nanesla reka Durance, ko je prečkala prehod Saint Pierre de Vence. Predvsem zaradi podnebja in geomorfoloških značilnosti območja rastejo različne vrste rastja sredozemskega pasu, za katerega sta značilna alepski bor (Pinus halepensis) in črničevje (Quercus ilex). Na območju, na katerem se dejansko križajo različne biogeografske značilnosti in za katero je značilno predvsem mezosredozemsko podnebje, raste približno 960 rastlinskih vrst, od katerih jih je 50 na meji območja porazdelitve ter ki so prilagojene suši in apnenčastim tlom.“

— Naslednje prvotno besedilo: v specifikaciji proizvoda: „Zaradi geografskega okolja, ki ga sestavlja hribovska veriga Alpilles s posebnimi tlemi in podnebjem, starih sort, ki so dobro zakoreninjene v tej regiji, ter pridelovalnih praks, ki so se izoblikovale z izkušnjami in delom kmetov, je Vallée des Baux-de-Provence idealno območje za pridelavo oljk.“; in v povzetku: „Vallée des Baux-de-Provence je zaradi tega geografskega okolja z apnenčastimi tlemi in sredozemskim podnebjem, prisotnostjo starih sort, ki so dobro zakoreninjene v tej regiji, praks gojenja, ki so se izoblikovale z izkušnjami in delom kmetov, idealno območje za pridelavo oljk.“; je črtano, ker so informacije, ki jih vsebuje, natančneje povzete v drugih odstavkih te postavke. V specifikaciji proizvoda in enotnem dokumentu je nadomeščeno z naslednjim besedilom: „Človek je skozi stoletja izbiral najprimernejše sorte in lege. Oljčni nasadi večinoma ležijo ob vznožju severnih in južnih pobočij na glavnih sinklinalah Fontvieille, Baux-de-Provence, v soteski pretežno v smeri od zahoda proti vzhodu Maussane-les-Alpilles, Mouriés in Aureille ter na severnem robu Crau d’Eyguières. Najpogostejše sorte so glandau (lokalno imenovana tudi berruguette), grossane, salonenque in verdale des bouches-du-rhône.“

— Dodano je naslednje besedilo o človeških dejavnikih: v specifikaciji proizvoda in enotnem dokumentu: „Oljka je skupaj z žitom in vinsko trto že od nekdaj del trojice glavnih kultur Provanse.V Vallée des Baux-de-Provence je oljkarstvo vedno prevladovalo kljub konkurenci iz uvoza ter opuščanju oljk in njihovem nadomeščanju z gojenjem zelenjave zaradi izgradnje namakalnih kanalov. Leta 1786 je opat Couture v svoji razpravi prikazal, da je ena od posebnosti Vallée des Baux-de-Provence njeno veliko bogastvo sort oljk, in naštel najmanj šest glavnih vrst. Prav te sorte se danes uporabljajo za pridelavo označbe porekla ‚Huile d’olive de la vallée des Baux-de-Provence‘.“

— Naslednje prvotno besedilo v zvezi z elementi, ki opisujejo posebnosti človeških dejavnikov in proizvoda, v specifikaciji proizvoda: „Tradicionalne tehnike pridobivanja oljčnega olja v Vallée des Baux-de-Provence so se ohranile: z uporabo stiskalnice za olje lahko ta proizvod ohrani izvirnost“; ter naslednje prvotno dodatno besedilo v specifikaciji proizvoda in povzetku: „To olje je posebno zaradi preudarnega mešanja sort oljk, ki so v tej regiji tradicionalne in popolnoma prilagojene tej pokrajini.“ je v specifikaciji proizvoda in enotnem dokumentu nadomeščeno z naslednjim besedilom: „Pred pojavom visoko zmogljive sodobne opreme za pridobivanje olja, kot so ‚neprekinjene verige‘, je bilo treba oljke pred stiskanjem v tradicionalnih stiskalnicah za nekaj dni shraniti v kašče. Pri takem zorenju so oljke rahlo fermentirale, kar je olajšalo delo v stiskalnicah, tako pridobljeno olje pa je bilo cenjeno, ker ni bilo pikantno in grenko, ter je imelo značilne arome vloženih oljk, črnih oljk, kuhanih artičok itd. Razlog za nekajdnevno zorenje oljk pred stiskanjem je bila tudi nezmožnost stiskalnic, da bi s tako opremo sproti zmlele vse dostavljene količine oljk. Kljub temu je bilo čisto na začetku sezone mogoče dostavljene oljke hitro stisniti (še isti ali naslednji dan), tako pridobljeno oljčno olje pa je bilo prav tako zelo cenjeno zaradi večje grenkosti, pikantnosti in bolj ‚zelenih‘ arom, na primer sveže pokošene trave ali listov paradižnika itd. Pozneje so se stiskalnice v Vallée des Baux-de-Provence opremile s sodobno opremo za stiskanje, vendar so ohranile oba načina pridobivanja oljčnega olja (s prehodnim zorenjem oljk in brez njega), da bi se še naprej pridobivali obe različni vrsti olja. Posebnosti olja z označbo ‚Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence‘ so povezane z: — njegovo sortno sestavo: pridobljeno je predvsem iz lokalnih sort aglandau (lokalno imenovana tudi béruguette), salonenque, grossane in verdale des bouches-du-rhône; — njegovimi vonji in okusi, pri katerih glede na predhodno stopnjo zrelosti predelanih oljk prevladujejo: — bodisi sveže pokošena trava, jabolka, mandljeva jedrca, surove artičoke, sveži lešniki in listi paradižnika, — bodisi vložene oljke, črne oljke, namaz iz oljk, kakav, gobe, kuhane artičoke, gomoljike in kvašen kruh pri oljčnem olju, ki se prodaja z navedbo ‚zorjene oljke‘; — njegovo grenkostjo in pikantnostjo, ki sta glede na predhodno stopnjo zrelosti predelanih oljk rahli do zmerni.“ V specifikacijo proizvoda in enotni dokument so dodani opisi „vzročne povezave“ med posebnostmi geografskega območja in posebnostmi proizvoda, in sicer z naslednjim besedilom: „Na tem gričevnatem območju so tla apnenčasta, brez izrazite barve in prodnata z veliko zmogljivostjo zadrževanja toplote, zračna in zelo prepustna, kar je ugodno za oljkarstvo. Območje Vallée des Baux-de-Provence je zaradi hribovske verige Alpilles veliko manj izpostavljeno megli, ki zavira oploditev cvetov oljk in pospešuje razvoj nekaterih glivičnih bolezni. Zato je to idealno območje za pridelavo oljk. Podnebne in talne značilnosti geografskega območja so tudi privedle do izbora sort, iz katerih je večinoma pridobljeno olje ‚Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence‘. Salonenque je sorta, ki je odlično prilagojena apnenčastim, prodnatim in plitvim zemljiščem, pa tudi poletni suši in vetru. Plodovi dozorijo zelo zgodaj in imajo zelo velik donos olja; uporabljajo pa se tudi za označbo porekla ‚Olives vertes cassées de la Vallée des Baux-de-Provence‘. Sorta aglandau ali ‚berruguette‘, ki je občutljivejša za sušo kot sorta salonenque, se je uveljavila zaradi svoje odpornosti proti mrazu in vetru ter poznejšega zorenja, prilagojenega lokalnemu podnebju, pa tudi zaradi kakovosti olja, bogatega s polifenoli. V Provansi je zelo razširjena. Sorta grossane dobro uspeva v tleh z dobro zalogo vode, ki so značilna za geografsko območje. Njeni plodovi, ki hitro dozorijo, se uporabljajo zlasti za proizvodnjo označbe porekla ‚Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence‘, tradicionalno pa se predelujejo tudi v oljčno olje. Sorta verdale des bouches du rhône je značilna za ta departma, uveljavila pa se je zaradi odpornosti proti mrazu in kakovostnega olja. Posebnosti olja z označbo ‚Huile de la Vallée des Baux-de-Provence‘ temeljijo na mešanju sort, ki se razlikuje glede na običaje stiskalnic, v povezavi z večjo ali manjšo zrelostjo oljk pred stiskanjem in značilnostmi tal.“

Označevanje

Naslednje prvotne določbe registrirane specifikacije proizvoda in povzetka:

„Označevanje oljk s kontrolirano označbo porekla ‚Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence‘ mora vključevati:

— navedbo ‚Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence‘,

— navedbo ‚kontrolirana označba porekla‘ (Appellation d’Origine Contrôlée) ali ‚AOC‘.

Če se pri označevanju neodvisno od naslova navede ime kmetijskega gospodarstva ali blagovne znamke, mora biti ime označbe še enkrat zapisano med besedama ‚Appellation‘ in ‚Contrôlée‘.

Te navedbe so v istem vidnem polju na isti etiketi.

Zapisane so z dobro vidnimi, čitljivimi, neizbrisnimi ter dovolj velikimi črkami, da se dobro vidijo na podlagi, na kateri so natisnjene, in se jasno ločijo od vseh drugih zapisanih navedb in risb.“

so v specifikaciji proizvoda in enotnem dokumentu nadomeščene z naslednjimi določbami:

„Poleg obveznih navedb, določenih s predpisi o označevanju in predstavitvi živil, se pri označevanju olja z označbo porekla ‚Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence‘ vključijo tudi:

— ime označbe ‚Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence‘;

— navedba ‚olives maturées‘ (zorjene oljke), kadar je ustrezno, za imenom označbe porekla, izpisana s črkami, katerih velikost ni manjša od polovice velikosti črk pri imenu označbe;

— navedba ‚zaščitena označba porekla‘ ali ‚ZOP‘.

Te navedbe so v istem vidnem polju na isti etiketi.

Zapisane so z dobro vidnimi, čitljivimi, neizbrisnimi ter dovolj velikimi črkami, da se dobro vidijo na podlagi, na kateri so natisnjene, in se tako jasno ločijo od vseh drugih zapisanih navedb in risb.“

Navedbe pri označevanju, značilne za označbo, so bile namreč usklajene z Uredbo (EU) št. 1151/2012, tako da je bila odpravljena uporaba nacionalne navedbe „AOC“ ali „kontrolirana označba porekla“, ki je bila nadomeščena z evropsko navedbo „zaščitena označba porekla“ ali „ZOP“. Poleg tega je bila zaradi boljše obveščenosti potrošnikov vključena določba o obvezni dodatni navedbi „olives maturées“ (zorjene oljke) za olje, pridobljeno s to metodo.

Nacionalne zahteve

Ob upoštevanju sprememb nacionalnih zakonov in predpisov je postavka „Nacionalne zahteve“ spremenjena. Sklic na uredbo z dne 27. avgusta 1997 o priznanju kontrolirane označbe porekla na francoskem ozemlju je črtan in dodana je preglednica z glavnimi točkami, ki jih je treba preveriti, ter njihovimi referenčnimi vrednostmi in metodo njihovega ocenjevanja.

Drugo

Postavke „Pristojna služba države članice“, „Skupina vložnikov“ in „Navedba nadzornih organov“: ime in kontaktni podatki zadevnih uradnih nadzornih organov in skupine so bili posodobljeni. Sestava skupine in njen pravni status se v bistvu nista spremenila. Skupino še vedno sestavljajo pridelovalci oljk, predelovalci oljk in oljarji.

Postavka Kontaktni podatki in prvotno besedilo (specifikacija proizvoda in enotni dokument) Kontaktni podatki in posodobljeno besedilo (specifikacija proizvoda) Pristojna služba države članice Ime: Institut National des Appellations d’Origine – 138 Champs Elysées – 75008 Pariz – FRANCIJA Tel. +33 153898000 Faks +33 142255797 Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) 12 rue Henri Rol-Tanguy – TSA 30003 93555 Montreuil-sous-Bois Cedex Tel. +33 01173303800 Faks +33 01173300804 E-naslov: info@inao.gouv.fr Skupina vložnikov Ime: Syndicat Interprofessionnel de l’Olivier de la Vallée des Baux Naslov: Mairie de Maussane les Alpilles – 13520 Maussane les Alpilles — In v enotnem dokumentu: Sestava: Proizvajalci/predelovalci (X) Drugo ( ) — In v specifikaciji proizvoda: To združenje, ki je bilo ustanovljeno leta 1994, sestavljajo vse fizične ali pravne osebe, ki se ukvarjajo z oljčnimi proizvodi iz regije Vallée des Baux-de-Provence. Združuje pridelovalce oljk, predelovalce oljk in oljarje. Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence (SIOVB) Vallon de la Fontaine 13520 Les Baux-de-Provence Tel. +33 0490543842 Faks +33 0484253288 E-naslov: contact@siovb.com Sestava: proizvajalci in predelovalci. Pravni status: poklicno združenje, ki je urejeno z delovnim zakonikom. Nadzorni organi — I.N.A.O 138 Champs Elysées 75008 Pariz — D.G.C.C.R.F. 59 Bd V. Auriol Teledoc 251 75703 Pariz Cedex 13 Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) Naslov: Arborial – 12 rue Henri Rol-Tanguy TSA 30003 – 93555 Montreuil-sous-Bois Cedex Tel. +33 0173303800 Faks +33 0173300804 E-naslov: info@inao.gouv.fr Direction générale de la concurrence, de la consommation et de la répression des fraudes (DGCCRF) Naslov: 59 boulevard Vincent Auriol – 75703 Pariz Cedex 13 Tel. +33 0144871717 Faks +33 0144973037 DGCCRF je direktorat ministrstva za gospodarstvo. V skladu z določbami člena 37 Uredbe (EU) št. 1151/2012 preverjanje skladnosti s specifikacijo proizvoda pred dajanjem proizvoda na trg opravi certifikacijski organ za proizvode, katerega ime in kontaktni podatki so dostopni na spletišču inštituta INAO in v podatkovni zbirki Evropske komisije.

ENOTNI DOKUMENT

„Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“

EU št.: PDO-FR-0050-AM01 – 16.8.2017

ZOP ( X ) ZGO ( )

1. Ime

„Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“

2. Država članica ali tretja država

Francija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.5 Olja in masti (maslo, margarina, olje itn.)

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

Za oljčno olje z označbo „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ je značilna prisotnost vsaj dveh od naslednjih arom: sveže pokošena trava, jabolka, mandljeva jedrca, surove artičoke, sveži lešniki, listi paradižnika. Tem notam se pridružujeta zmerna grenkost in pikantnost. Pikantnost znaša največ 3, grenkost pa med 1 in 3 na organoleptični lestvici Mednarodnega sveta za oljke (COI). Olje vsebuje največ 0,8 grama oleinske kisline na 100 gramov.

Olje z označbo „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“, ki ji sledi navedba „olives maturées“ (zorjene oljke), je gladko olje, za katero je značilna prisotnost vsaj dveh od naslednjih arom: vložene oljke, črne oljke, namaz iz oljk, kakav, gobe, kuhane artičoke, gomoljike, kvašen kruh. Arome kuhanih hrušk, plesni ali kovin so izključene. Okus je sladek, grenkost znaša največ 1, pikantnost pa največ 2 na organoleptični lestvici Mednarodnega sveta za oljke (COI). Vsebnost oleinske kisline v olju je največ 1,5 grama na 100 gramov.

Peroksidno število je pri obeh vrstah olja ob prvemu trženju največ 16 miliekvivalentov kisikovega peroksida za 1 kg oljčnega olja.

3.3 Krma (samo za proizvode živalskega izvora) in surovine (samo za predelane proizvode)

Olje z označbo „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ je pridobljeno iz oljk vsaj dveh od naslednjih sort: salonenque, aglandau, grossane in verdale des bouches-du-rhône, ki skupaj predstavljajo od 80 do 100 % sort, prisotnih na parcelah, na katerih se prideluje označba porekla. To sestavo lahko dopolnjujejo sorta picholine in druge različne lokalne sorte.

3.4 Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Vsi postopki od pridelave oljk do pridobivanja oljčnega olja iz njih se izvajajo na opredeljenem geografskem območju.

3.5 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn. proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

—

3.6 Posebna pravila za označevanje proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Poleg obveznih navedb, določenih s predpisi o označevanju in predstavitvi živil, se pri označevanju olja z označbo porekla „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ vključijo tudi:

— ime označbe „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“;

— navedba „olives maturées“ (zorjene oljke), kadar je ustrezno, za imenom označbe porekla, izpisana s črkami, katerih velikost ni manjša od polovice velikosti črk pri imenu označbe;

— navedba „zaščitena označba porekla“ ali „ZOP“.

Te navedbe so v istem vidnem polju na isti etiketi.

Zapisane so z dobro vidnimi, čitljivimi, neizbrisnimi ter dovolj velikimi črkami, da se dobro vidijo na podlagi, na kateri so natisnjene, in se tako jasno ločijo od vseh drugih zapisanih navedb in risb.

4. Jedrnata opredelitev geografskega območja

Geografsko območje leži znotraj ozemlja naslednjih občin departmaja Bouches-du-Rhône:

v celoti vključene občine: Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles in Paradou;

delno vključene občine: Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas in Tarascon.

5. Povezava z geografskim območjem

Geografsko območje je del masiva Alpilles z njegovim koluvialnim obrobjem in severnim robom nižavja Crau. Hribovska veriga Alpilles (z največ 400 metri nadmorske višine) se na približno 30 kilometrih razteza od zahoda proti vzhodu in obsega najznačilnejše apnenčaste griče Provanse, ki se dvigujejo med Rono in Duranco ter nižavjem Crau. Ta masiv tvori najzahodnejšo vejo provansalskih antiklinal. To je erodiran masiv s slikovitim poševno izklesanim reliefom, ki ga sestavljajo predvsem kredni apnenci in jurski apnenci na južnem delu.

Za geografsko območje so značilne naslednje podnebne razmere:

— sredozemsko podnebje;

— velika razlika v temperaturah in padavinah med letnimi časi in leti;

— padavine, za katere so značilne kratke, a močne nevihte, ki se pojavljajo predvsem jeseni in pomladi. Padavine, ki znašajo 700 mm na leto, so zgoščene na 50 dni;

— sušno obdobje, za katero so značilna suha in vroča ter celo izjemno vroča poletja s pogostim pomanjkanjem vode, zlasti julija;

— zmerne zime, pri čemer je najhladnejši mesec januar;

— povprečna temperatura 13,6 °C z odstopanjem za 1 do 2 °C navzdol na severnem pobočju hribovja Alpilles in nevarnostjo pomladne zmrzali;

— močni vetrovi, ki pihajo več kot 100 dni na leto, predvsem s severa (mistral) in zahoda (tramontana);

— precej izjemna osončenost, ki skupaj traja več kot 2 800 ur na leto.

Geografsko območje sestoji iz erodiranega masiva s slikovitim reliefom, katerega jedro sestavljajo zgodnjekredne apnenčaste in laporne tvorbe ter jurski dolomitski apnenci na južnem delu.

Značilna tla geografskega območja so prodnata (od 40 % do 80 % proda), apnenčasta z ilovnato-peščeno ali peščeno-glinasto-ilovnato matično podlago na masivu Alpilles in njegovem koluvialnem obrobju. Tla na severnem robu starega nižavja Crau, imenovanega tudi „Crau d’Eyguières“, so jerinska, rdeča in zelo prodnata (od 30 do 60 cm zaobljenih kremenastih prodov) ter obogatena z apnenčastimi koluvialnimi nanosi iz erozije južnih pobočij hribovja Alpilles.

Oljčni nasadi masiva Alpilles rastejo predvsem na apnenčastih prodnatih tleh, ki so se izoblikovala na nagnjenih ravnicah ob vznožju gore, plastovitih usedlinah in bolj ali manj debelih koluvialnih nanosih, ki zapolnjujejo grape. Tekstura finih delcev je običajno ilovnato-peščena, redkeje pa peščeno-glinasto-ilovnata. Skupna vsebnost apnenca, ki povprečno znaša od 20 % do 30 %, lahko doseže 40 %, vsebnost aktivnega apnenca pa redko presega 8 %. pH tal je med 8 in 8,5.

Oljka je skupaj z žitom in vinsko trto že od nekdaj del trojice glavnih kultur Provanse. V Vallée des Baux-de-Provence je oljkarstvo vedno prevladovalo kljub konkurenci iz uvoza ter opuščanju oljk in njihovem nadomeščanju z gojenjem zelenjave zaradi izgradnje namakalnih kanalov. Leta 1786 je opat Couture v svoji razpravi prikazal, da je ena od posebnosti Vallée des Baux-de-Provence njeno veliko bogastvo sort oljk, in naštel najmanj šest glavnih vrst. Prav te sorte se danes uporabljajo za pridelavo označbe porekla „Huile d’olive de la vallée des Baux-de-Provence“.

Človek je skozi stoletja izbiral najprimernejše sorte in lege. Oljčni nasadi večinoma ležijo ob vznožju severnih in južnih pobočij na glavnih sinklinalah Fontvieille, Baux-de-Provence, v soteski pretežno v smeri od zahoda proti vzhodu Maussane-les-Alpilles, Mouriés in Aureille ter na severnem robu Crau d’Eyguières. Najpogostejše sorte so aglandau (lokalno imenovana tudi berruguette), grossane, salonenque in verdale des bouches-du-rhône.

Pred pojavom visoko zmogljive sodobne opreme za pridobivanje olja, kot so „neprekinjene verige“, je bilo treba oljke pred stiskanjem v tradicionalnih stiskalnicah za nekaj dni shraniti v kašče. Pri takem zorenju so oljke rahlo fermentirale, kar je olajšalo delo v stiskalnicah, tako pridobljeno olje pa je bilo cenjeno, ker ni bilo pikantno in grenko, ter je imelo značilne arome vloženih oljk, črnih oljk, kuhanih artičok itd. Razlog za nekajdnevno shranjevanje oljk pred stiskanjem je bila tudi nezmožnost stiskalnic, da bi s tako opremo sproti zmlele vse dostavljene količine oljk. Kljub temu je bilo čisto na začetku sezone mogoče dostavljene oljke hitro stisniti (še isti ali naslednji dan), tako pridobljeno oljčno olje, ki ga je mogoče označiti za „zgodnje“, pa je bilo prav tako zelo cenjeno zaradi večje grenkosti, pikantnosti in bolj „zelenih“ arom, na primer sveže pokošene trave ali listov paradižnika itd. Pozneje so se stiskalnice v Vallée des Baux-de-Provence opremile s sodobno opremo za stiskanje, vendar so ohranile oba načina pridobivanja oljčnega olja (s prehodnim zorenjem oljk in brez njega), da bi se še naprej pridobivali obe različni vrsti olja.

Posebnosti olja z označbo „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ so povezane z:

— njegovo sortno sestavo: pridobljeno je predvsem iz lokalnih sort aglandau (lokalno imenovana tudi béruguette), salonenque, grossane in verdale des bouches-du-rhône;

— njegovimi vonji in okusi, pri katerih glede na predhodno stopnjo zrelosti predelanih oljk prevladujejo: — bodisi sveže pokošena trava, jabolka, mandljeva jedrca, surove artičoke, sveži lešniki in listi paradižnika, — bodisi vložene oljke, črne oljke, namaz iz oljk, kakav, gobe, kuhane artičoke, gomoljike in kvašen kruh pri oljčnem olju, ki se prodaja z navedbo „zorjene oljke“;

— njegovo grenkostjo in pikantnostjo, ki sta glede na predhodno stopnjo zrelosti predelanih oljk rahli do zmerni.

Na tem gričevnatem območju so tla apnenčasta, brez izrazite barve in prodnata z veliko zmogljivostjo zadrževanja toplote, zračna in zelo prepustna, kar je ugodno za oljkarstvo. Območje Vallée des Baux-de-Provence je zaradi hribovske verige Alpilles veliko manj izpostavljeno megli, ki zavira oploditev cvetov oljk in pospešuje razvoj nekaterih glivičnih bolezni. Zato je to idealno območje za pridelavo oljk.

Podnebne in talne značilnosti geografskega območja so tudi privedle do izbora sort, iz katerih je večinoma pridobljeno olje „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“. Salonenque je sorta, ki je odlično prilagojena apnenčastim, prodnatim in plitvim zemljiščem, pa tudi poletni suši in vetru. Plodovi dozorijo zelo zgodaj in imajo zelo velik donos olja; uporabljajo pa se tudi za označbo porekla „Olives vertes cassées de la Vallée des Baux-de-Provence“. Sorta aglandau ali „berruguette“, ki je občutljivejša na sušo kot sorta salonenque, se je uveljavila zaradi svoje odpornosti proti mrazu in vetru ter poznejšega zorenja, prilagojenega lokalnemu podnebju, pa tudi zaradi kakovosti olja, bogatega s polifenoli. V Provansi je zelo razširjena. Sorta grossane dobro uspeva v tleh z dobro zalogo vode, ki so značilna za geografsko območje. Njeni plodovi, ki hitro dozorijo, se uporabljajo zlasti za proizvodnjo označbe porekla „Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence“, tradicionalno pa se predelujejo tudi v oljčno olje. Sorta verdale des bouches du rhône je značilna za ta departma, uveljavila pa se je zaradi odpornosti proti mrazu in kakovostnega olja. Posebnosti olja z označbo „Huile de la Vallée des Baux-de-Provence“ temeljijo na mešanju sort, ki se razlikuje glede na običaje stiskalnic, v povezavi z večjo ali manjšo zrelostjo oljk pred stiskanjem in značilnostmi tal.

Sklic na objavo specifikacije

(drugi pododstavek člena 6(1) te uredbe)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-b5a8bded-9a2c-4d84-8796-89e85a59f025