Uredba Sveta (ES) št. 1480/2003

z dne 11. avgusta 2003

o uvedbi dokončne izravnalne dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve pri uvozu nekaterih elektronskih mikrovezij, poznanih kot DRAM (dinamični bralno pisalni pomnilnik) s poreklom iz Republike Koreje

SVET EVROPSKE UNIJE JE -

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 2026/97 z dne 6. oktobra 1997 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti [1], in zlasti člena 15 Uredbe,

ob upoštevanju predloga Komisije, predloženega po posvetovanju s svetovalnim odborom [2],

ob upoštevanju naslednjega:

A. ZAČASNI UKREPI

(1) V skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 708/2003 [3] (v nadaljnjem besedilu "začasna uredba") je bila sprejeta začasna izravnalna dajatev pri uvozu nekaterih elektronskih mikrovezij, poznanih kot DRAM (dinamični bralno pisalni pomnilnik) s poreklom iz Republike Koreje v Skupnost.

(2) Opozoriti je potrebno, da je preiskava subvencioniranja in škode zajela obdobje od 1. januarja 2001 do 31. decembra 2001 ("obdobje preiskave"). V preučitev trendov, ki so bistvenega pomena za oceno škode, je bilo zajeto obdobje od 1. januarja 1998 vse do konca obdobja preiskave ("obravnavano obdobje").

B. NADALJNJI POSTOPEK

(3) Po razkritju bistvenih dejstev in premislekov, na podlagi katerih je bil odločen sprejem začasnih ukrepov, so številne zainteresirane stranke predložile pisne pripombe. V skladu z določbami člena 11(5) Uredbe (ES) št. 2026/97 (v nadaljnjem besedilu "osnovna uredba") so vse zainteresirane stranke, ki so zahtevale zaslišanje, dobile priložnost zaslišanja pred Komisijo.

(4) Komisija je nadaljevala z iskanjem in preverjanjem informacij, za katere je menila, da so potrebne za dokončne ugotovitve.

(5) Vse stranke so bile obveščene o bistvenih dejstvih in premislekih, na podlagi katerih naj bi se priporočila uvedba dokončne izravnalne dajatve in dokončno pobiranje varščin, položenih za začasno dajatev. Po tem razkritju jim je bil dan tudi rok za predložitev stališč.

(6) Ustni in pisni argumenti, ki so jih predložile stranke, so bili obravnavani, in, če je bilo primerno, so bile začasne ugotovitve ustrezno spremenjene.

C. OBRAVNAVANI IZDELEK IN PODOBEN IZDELEK

(7) Ker po razkritju začasnih ugotovitev o opredelitvi zadevnega izdelka in podobnega izdelka ni bilo nobenih pripomb, se sklepi iz uvodnih opomb 8 do 11 začasne uredbe potrdijo.

D. SUBVENCIJE

(8) Po objavi Uredbe o uvedbi začasne izravnalne dajatve so proizvajalci Skupnosti, Samsung Electronics Co., Ltd ("Samsung"), Hynix Semiconductor Inc. ("Hynix"), korejska vlada ("KV"), Korea Exchange Bank ("KEB"), Korea Development Bank ("KDB"), Citibank Seoul, Woori Bank, National Agricultural Cooperative Federation ("NACF") in Shinhan Bank predložili pripombe glede ugotovitev Komisije v zvezi s subvencijami. Ukrepi, na katere se pripombe nanašajo, so posojilo bančnega konzorcija v znesku 800 milijard KRW, garancija KEIC za izvozne kredite v znesku 600 milijonov USD, zadolžniški program KDB, nakup zamenljivih obveznic v vrednosti 1 000 milijard KRW s strani bank upnic v maju 2001 in paket za prestrukturiranje v oktobru 2001. Ker so nekatere splošne zadeve pomembne za ocenjevanje vseh ukrepov, ki so predmet preiskave, so te zadeve navedene v uvodnem poglavju spodaj.

1. UVOD

(i) Finančni prispevek vlade

(9) Osrednje vprašanje v tej preiskavi je, kaj predstavlja "finančni prispevek vlade", in vredno je ponoviti nekatere smernice o tej zadevi. V skladu s členom 2 osnovne uredbe je treba za obstoj subvencije najprej ugotoviti, ali gre pri njej za finančni prispevek vlade. Člen 1(3) osnovne uredbe opredeljuje "vlado" kot vlado ali katerikoli javni organ na ozemlju države porekla izvoza. V skladu s členom 2(1)(a)(iv) osnovne uredbe se šteje, da gre za finančni prispevek vlade tudi, če vlada zaupa ali naroči zasebnemu organu, naj izvede ukrepe, ki bi predstavljali prispevek vlade v skladu s točkami (i), (ii) in (iii) istega člena.

(10) Finančni prispevek vlade ali javnega organa je subvencija sama po sebi, če podeljuje ugodnost. Če se gospodarski subjekt ne šteje za javni organ, je po definiciji zasebni organ, in da lahko obstaja subvencija je treba naročilo vlade dokazati na podlagi člena 2(1)(a)(iv) osnovne uredbe.

(11) Lastništvo vlade, tudi 100-odstotno lastništvo, ne pomeni samo po sebi, da se šteje, da je zadevna gospodarska družba "javni organ". Prav tako vladno lastništvo na kateri koli ravni ne ustvari "izpodbojne domneve" obstoja javnega organa. Vendar pa je raven vladnega lastništva pomemben, v nekaterih primerih najbolj pomemben element za ugotavljanje, ali obstaja javni organ. Višji kot je delež vlade, bolj verjetno je, da gre za javni organ.

(12) Če so gospodarske družbe 100-odstotno zasebne in če vlada ni glavni delničar, bo navadno težko ugotoviti, da je gospodarska družba javni organ, razen če ne obstajajo prepričljivi dokazi o nasprotnem. V obeh primerih se šteje, da je gospodarska družba zasebni organ, in "navodilo" vlade, naj se zagotovijo finančni prispevki, bi bilo treba prikazati na podlagi člena 2(1)(a)(iv) osnovne uredbe.

(13) Nasprotno pa, če je vlada največji in zlasti če je večinski delničar v gospodarski družbi, se lahko šteje, da je zadevna družba javni organ, če so izpolnjena druga pomembna merila. Ta merila upoštevajo dejstvo, skrito v jezikoslovnih razlagah, da je javni organ ustanova, ki ima dovoljenje za delovanje v imenu skupnosti kot vladni subjekt, v nasprotju z zasebnim organom, za katerega se predvideva, da deluje v interesu svojih lastnikov.

(14) Ustrezna merila, ki se lahko upoštevajo pri ugotavljanju, ali je določena gospodarska družba resnično javni organ, vključujejo:

(a) zasledovanje ciljev javne politike, ki presegajo običajen obseg delovanja zasebne organizacije in vključujejo, na primer, zahtevo po upoštevanju nacionalnih ali regionalnih gospodarskih interesov, spodbujanje socialnih ciljev, itd. Takšna merila so lahko netržna v smislu, da ogrožajo običajni cilj doseči čim večji dobiček;

(b) vladni nadzor sega preko lastništva. Višji je delež vladnega lastništva, bolj je verjetno, da obstaja nadzor. To se lahko dokaže z vplivom vlade pri imenovanjih, pravico vlade do revidiranja rezultatov in določanja ciljev, obsegom, v katerem mora biti vlada vključena v posamezne naložbe ali poslovne odločitve.

(15) Kar zadeva pojem "navodilo" iz člena 2(1)(a)(iv), to obstaja, če vlada zahteva, da zasebni organ opravlja funkcije, ki bi jih običajno opravljala vlada, in če se praksa ne razlikuje od praks, ki jim običajno sledijo vlade. Ni dovolj pokazati, da je vlada samo spodbujala ali olajšala taka dejanja, čeprav je tako spodbujanje ali olajšanje lahko dejavnik, ki ga je treba upoštevati.

(ii) Nesodelovanje

(16) Pri ugotavljanju obstoja javnega organa ali navodila vlade, mora preiskovalni organ predložiti dokaz v primeru pozitivnega odkritja. Taka odkritja morajo biti osnovana na podlagi pozitivnih dokazov, ob upoštevanju celovitosti zabeleženih dejstev, ki so na razpolago organu oblasti, in pretehtana v skladu z zgoraj navedenimi spoznanji. Pri obravnavi zadevnih dejstev je treba v skladu s členom 28 osnovne uredbe ustrezno upoštevati, da nekatere stranke ne sodelujejo v celoti s preiskavo, kar je v nekaterih primerih zahtevalo uporabo informacij iz drugih virov. V tem primeru je postalo očitno, da korejska vlada ni predložila številnih zahtevanih listin o sestankih v zvezi s prihodnostjo Hynixa. Korejska vlada tudi ni obvestila Komisije, da so takšni sestanki potekali, kljub temu, da je v vprašalniku in med preverjanjem na kraju samem prejela jasne zahteve v ta namen. Korejska vlada je bila seznanjena s posledicami nesodelovanja v skladu s členom 28(1) in (6) osnovne uredbe. Zaradi tega pomanjkanja sodelovanja je bilo poleg upoštevanja ustreznih dokumentov korejske vlade, ki so jih predložile druge stranke, treba uporabiti informacije iz drugotnih virov, vključno s korejskim tiskom. Takšne informacije so bile obravnavane posebej previdno, korejska vlada in Hynix sta dobila možnost predložiti svoje pripombe, in kjer je bilo mogoče, so se preverjale s pomočjo drugih neodvisnih virov.

(17) V svojih pripombah o dokončnem razkritju je korejska vlada nasprotovala sprejetim zaključkom, da je zadržala pomembne informacije v zvezi z nekaterimi listinami in sestanki ter da ni v celoti sodelovala v preiskavi. Korejska vlada je trdila, da je Komisija postavljala nenatančna vprašanja in da zahteve Komisije niso obsegale listin in sestankov. Treba je opozoriti, da so bila zastavljena vprašanja in vprašalniki v zvezi z vsakim posameznim ukrepom, ki je bil predmet preiskave ter med preveritvenimi obiski jasni in nedvoumni in so se nanašali izrecno na kakršno koli sodelovanje korejske vlade na sestankih v zvezi z ukrepi, ki so predmet preiskave. Tako trditev korejske vlade, da niso šteli, da so te informacije zajete v zastavljena vprašanja, ni prepričljiva.

(18) Omeniti je treba tudi, da številne korejske banke niso sodelovale s Komisijo v preiskavi. Zlasti KorAm Bank in Citibank nista odgovorili na pisma, ki so opozarjala na pomanjkljivosti v njunih odgovorih na vprašalnik, in nista poslali potrebnih informacij. Kookmin Bank, Korea First Bank in Shinhan Bank sta zavrnili preverjanje njihovih odgovorov na vprašalnik na kraju samem. Vse banke so bile obveščene, da lahko njihovo nesodelovanje škoduje izidu preiskave v zvezi z njihovo stranko Hynixom in da bi lahko na podlagi dejstev, ki so na voljo v skladu s členom 28 osnovne uredbe, ugotovili kar koli. Dana jim je bila tudi možnost, naj podajo svoje pripombe, in seznanjene so bile s posledicami nesodelovanja. Podobno je treba obravnavati Hynix, kakor da deloma ni sodeloval v preiskavi. Ker svojemu finančnemu svetovalcu ni dovolil sodelovati, je resno oviral preiskavo.

(iii) Finančno stanje Hynixa

(19) Na splošno je treba spomniti, da je bilo finančno stanje Hynixa kritično v zadnjih letih, vključno z obdobjem, ko je potekala preiskava. Družba je proizvajala izgubo tudi v letu 2000, ki se na splošno šteje kot zelo dobro za industrijo DRAM-a. Opaženo je bilo, da je ob koncu leta 2000 Hynix akumuliral več kakor 9,46 milijard USD obveznosti. To je skoraj dvakrat toliko kakor njegova neto vrednost in več kakor štirikrat toliko, kolikor znaša tržna kapitalizacija družbe [4]. Poleg tega je večina od teh obveznosti zapadla v letu 2001, ko je bila družba v resnih likvidnostnih težavah. Tudi korejska vlada je že novembra 2000 ugotovila, da ima Hyundai Electronics denarne težave. V začetku leta 2001 so naložbeni analitiki, kakršna sta Morgan Stanley in UBS Warburg, predvidevali, da gospodarska družba ne bo mogla ustvarjati prihodka iz notranjih denarnih tokov ali iz prodaje sredstev, da bi poplačala zapadle obveznosti. Oktobra 2001, ko so bili sprejeti ukrepi za reševanje, ki so predmet te preiskave, je Hynixov dolg znašal šestkrat več kakor njegov kapital.

(20) Finančna razmerja Hynixa po modelu imenovanem Altman Z-score, ki je posebej zasnovan za predvidevanje verjetnega propada korejskih družb, so bila v letih 1999 do 2001 slabša od drugih korejskih podjetij, ki so dejansko propadla. Hynix je dosegel 700 % višje rezultate od praga, po katerem se šteje, da je družba v resnih finančnih težavah [5]. Hynixova tekoča in hitra razmerja so kazala na gospodarsko družbo s popolnoma neprimerno likvidnostjo, da bi lahko krila obveznosti [6]. Hynixova neto donosnost, prihodek iz sredstev ter prihodek iz kapitala so bili od leta 1997 naprej negativni skoraj vsako leto, neto dobiček pa je dosegel negativnih 24,3 % v letu 2000 in negativnih 93,83 % v letu 2001. Nobeno leto od 1997 do 1999 pritok finančnih sredstev gospodarske družbe iz dejavnosti ni zadostoval niti za pokritje ene šestine njenega dolga ali skupnih obveznosti. Hynix bi potreboval dodatna razpoložljiva finančna sredstva v znesku 2 000 milijard KRW leta 2000 in 4 500 milijard KRW leta 2001, samo da bi izpolnil roke za poplačilo dolgov v navedenem obdobju. Januarja 2001 je podjetje UBS Warburg v poročilu navedlo, da je zaradi skrbi, da bo Hynix bankrotiral, padla cena delnic, vlagatelje pa je skrbelo, da Hynix ne bo imel dovolj razpoložljivih finančnih sredstev, da bi poplačal zapadli dolg in bo soočen z možnostjo stečaja, če ne bi mogel refinancirati dolga.

(21) Leta 2001 je bila v finančnem poročilu odpisana možnost prihodnjega finančnega uspeha Hynixa z navedbo, da "celotna normalizacija dejavnosti gospodarske družbe zahteva nenehno podporo bank upnic, dokler se prodajna cena polprevodniških izdelkov ne bo dovolj dvignila". Ta dejstva kažejo, da je bila tako za preteklost kot za prihodnost Hynixa značilna njegova odvisnost od finančne pomoči upnikov. Hynix je v obdobju preiskave dosegel točko, na kateri ni zmogel financirati svojih dejavnosti iz prihodka, ki ga je ustvarjal s svojimi dejavnostmi.

(22) Tudi bonitetna ocena Hynixa v letu 2001 je kazala, kako se mu stanje slabša. V začetku januarja 2001 so korejske bonitetne agencije družbi Hynix dodelile dolgoročno bonitetno oceno BBB-, Standard and Poor's pa mu je dal špekulativno oceno B. 22. januarja 2001 so korejske agencije znižale oceno na špekulativno BB+. Standard and Poor's je oceno znižal marca 2001 na B-, avgusta 2001 na CCC + in oktobra 2001 na "selective default" ("SD", podjetje, ki plačuje le nekatere obveznosti).

(23) Najvišja ocena, ki jo dodeli Standard and Poor's, je AAA. Ta kaže na izredno veliko zmožnost izpolnjevanja finančnih obveznosti. Ocena AA kaže, da je ta zmožnost zelo velika. Podjetje, ki dobi oceno A, je bolj dovzetno za škodljive vplive sprememb razmer in gospodarskih pogojev, vendar je zmožnost izpolnjevanja finančnih obveznosti še vedno velika. Ocena BBB kaže na večjo verjetnost, da bi lahko neugodne gospodarske razmere ali spremenljive okoliščine oslabile zmožnost izpolnjevanja finančnih obveznosti. Za ocene BB, B, CCC, CC in C se šteje, da imajo znatne špekulativne značilnosti. Gospodarska družba, ocenjena z BB, se že sooča z večjimi negotovostmi ali tveganjem zaradi neugodnih poslovnih, finančnih ali gospodarskih razmer, ki bi lahko povzročile, da bi postala zmožnost izpolnjevanja finančnih obveznosti neprimerna. Pri oceni B bodo neugodne poslovne, finančne ali gospodarske razmere verjetno zmanjšale zmožnost družbe za izpolnjevanje finančnih obveznosti. CCC označuje gospodarsko družbo, ki je v času ocenjevanja nagnjena k neplačevanju in je odvisna od ugodnih poslovnih, finančnih in gospodarskih razmer, da lahko izpolnjuje svoje obveznosti. CC pomeni, da je tako ocenjena gospodarska družba v času ocenjevanja zelo nagnjena k neplačevanju. Ocena C se lahko uporabi za gospodarsko družbo, za katero je bil vložen predlog za uvedbo stečaja ali podoben ukrep, vendar pa še vedno plačuje svoje obveznosti. SD ali D pomeni, da družba ne plačuje finančnih obveznosti. SD se dodeli gospodarski družbi, od katere se lahko pričakuje, da bo nekatere vrste obveznosti plačevala, drugih pa ne. Najslabša ocena je D, ki se ponavadi uporablja le za družbe, ki dejansko ne plačujejo svojih obveznosti. To ni ocena pričakovanj, kakršne so druge. Ocene od AA do CCC se lahko spreminjajo z dodajanjem plusa ali minusa, s čimer se prikaže položaj znotraj kategorije. Štiri najvišje kategorije, AAA, AA, A in BBB se na splošno priznavajo kot dolgoročne. Ocena zadolženosti BB ali manj se ponavadi imenuje špekulativna. Za to kategorijo bolj tveganega dolga se uporablja izraz "junk bond" (tvegane obveznice z visoko obrestno mero) [7].

(iv) Premisleki glede javnega interesa

(24) Finančne težave Hynixa so se občutno povečale po nakupu in kasnejši združitvi z LG Semicon Co., Ltd leta 1999. Zabeležene informacije navajajo, da nakup leta 1999 in kasnejša združitev med LG Semicon in Hynixom nista bila osnovana na tržnih načelih, ampak ju je v to prisilila korejska vlada v okviru politike, imenovane "big deal". Korejska vlada je menila, da bi bile tri polprevodniške gospodarske družbe preveč na trgu, ki je slabel, zato je želela njihovo število zmanjšati na dve, in tako utrditi in racionalizirati osnovne pristojnosti družb. Zaradi prisilnega nakupa in združitve je moral Hynix prevzeti dolg LG-ja in mu plačati znaten znesek kot nakupno ceno, kar je skoraj podvojilo njegove obveznosti. Lahko bi rekli, da je korejska vlada sama prispevala k še hujšemu poslabšanju finančnega stanja Hynixa. Ker se je Hynixovo stanje po združitvi še bolj slabšalo, je bilo mogoče opaziti, da se korejska vlada čuti dolžna zaščititi Hynix pred bankrotom, saj je odgovorna za varovanje gospodarskih družb iz politike "big deal" [8].

(25) Zbrane informacije kažejo tudi, da je korejska vlada menila, da je Hynix preveč pomemben za korejsko gospodarstvo, da bi lahko dopustila, da propade. Hynix je v letu 2001 opravil 4 % korejskega izvoza. Zaposloval je 24 000 ljudi in še večje število v gospodarski panogah, ki so v proizvodni verigi pred in za njim. Polprevodniki so se obravnavali kot ena od strateških izvozno usmerjenih gospodarskih panog v Koreji, kar je bilo tudi razlog za prisilno združitev zaradi politike "big deal" korejske vlade.

(26) Novembra 2002 je Velika nacionalna stranka Koreje ("GNP") opravila študijo zgrešenega upravljanja sredstev korejske vlade v zadnjih letih. Vključevala je obširno poglavje o reševanju Hynixa in drugih Hyundajevih družb [9]. GNP je označila reševanje Hynixa in drugih Hyundajevih družb kot veliko nazadovanje v prizadevanju za izvajanje tržne reforme. GNP je navedla, da bi morala biti v primeru, če naj bi upoštevali tržna načela, za podružnice Hyundajeve skupine, vključno s Hynixom, veljati ista tržna načela kakor za druga podjetja v težavah. Vendar pa je uprava prisilila finančne ustanove, naj odobrijo posojila Skupini Hyundai in naročila bankam, v katere vlaga korejska vlada, in drugim ustanovam, ki se financirajo s kapitalom korejske vlade ali v katere vlaga korejska vlada, naj Hyundajevi skupini odobrijo velike zneske. Zlasti v primeru Hynixa je GNP ugotovila, da je korejska vlada v Hynix usmerila okoli 13 700 milijard KRW (10,3 milijard USD) javnih sredstev. GNP je tudi kasnejše Hynixove težave pripisala prislini združitvi z LG Semicon, pri kateri so bila po njenem mnenju popolnoma zanemarjena tržna načela. Uradnik korejske vlade je ukrepe korejske vlade za financiranje Hynixa branil z izjavo, da je korejska vlada storila samo to, kar je bilo potrebno, da reši gospodarske družbe, ki so strateško pomembne za Korejo.

2. DAVČNE REZERVE, DAVČNA OPROSTITEV IN DAVČNI DOBROPIS

(27) Po uvedbi začasnih ukrepov ni bilo nobenih pripomb, ki bi lahko spremenile ugotovitve iz uvodnih izjav 17 do 25 začasne uredbe. Zato se te ugotovitve potrjujejo. Ker so bile morebitne subvencije Samsungu de minimis, za to gospodarsko družbo ne bi smeli uvesti dokončnih izravnalnih ukrepov.

3. POSOJILO BANČNEGA KONZORCIJA V ZNESKU 800 MILIJARD KRW (JANUAR 2001)

(28) Kakor je navedeno v začasni uredbi, je bilo začasno ugotovljeno, da obstaja premalo dokazov za pozitivno potrditev subvencije in zato je bilo odločeno, da se za ta program ne uvedejo izravnalni ukrepi. Nekatere zainteresirane stranke se s tem sklepom niso strinjale in so zahtevale ponovni pregled začasne ugotovitve. Stranke menijo, da v normalnih tržnih razmerah gospodarska družba, katere finančno stanje bi bilo podobno Hynixovemu, ne bi pridobila financiranja iz tržnih virov.

(29) Ena od zainteresiranih strank je menila, da Hynix v času ukrepa ni bil kreditno spodoben, in da je zato edina možna razlaga za to, da so upniki sklenili odobriti Hynixu nova posojila, navodilo korejske vlade. Menili so, da je posojilo Hynixu dodelilo ugodnost, zato bi bilo treba proti njemu v celoti treba sprejeti izravnalne ukrepe. Poleg tega je navedena zainteresirana stranka trdila, da je posojilo bančnega konzorcija Hynixu dodelilo ugodnost, ker posojilo samo ne bi moglo biti odobreno brez selektivne opustitve pravnih omejitev posojila s strani Finančne nadzorne komisije [10] ("FSC"). Korejska vlada je FSC naročila, naj zviša pravne omejitve za posojila nekaterih bank, da zagotovi dovolj veliko število sodelujočih bank, da lahko zberejo posojilo v znesku 800 milijard KRW.

(30) Od objave začasne uredbe so bile pridobljene nove informacije o tem, kako je korejska vlada naročila FSC, naj odpravi pravne omejitve posojil nekaterih bank, ki sodelujejo v posojilu bančnega konzorcija. Začasne ugotovitve Komisije glede tega ukrepa bi bilo torej treba ponovno oceniti glede na nove informacije. Zainteresirane stranke, Hynix in korejska vlada, so bile posebej povabljene, naj predložijo pripombe na nove informacije, njihove pripombe pa so bile upoštevane pri ponovni oceni tega ukrepa.

(31) V skladu s členom 35 korejskega Zakona o bančništvu, "nobena finančna ustanova ne odobri posojil, ki presegajo 25/100 lastniškega kapitala zadevne finančne ustanove istemu posamezniku, korporaciji in osebi, ali 20/100 istemu posamezniku ali korporaciji" [11]. FSC pa lahko odobri preseganje teh zgornjih omejitev na podlagi člena 20(3) Uredbe o izvajanju zakona o bančništvu, ki navaja posebne primere, v katerih je mogoče sprejeti tako odobritev. Banke brez odobritve FSC ne morejo prekoračiti pravnih omejitev posojil, določenih v Zakonu o bančništvu.

(32) 28. novembra 2000 je Ministrstvo za finance in gospodarstvo poslalo predsedniku Korea Export Insurance Corporation ("KEIC") in predsedniku KEB pismo, ki ga je podpisal minister za finance in gospodarstvo. V pismu so rezultati razprave o "ublažitvi denarnih težav družbe Hyundai Electronics" [12], ki je bila na dnevnem redu na sestanku ministrov za gospodarstvo, ki je potekal istega dne (28. novembra). Pismo ukazuje prejemnikom, naj zagotovijo, da bodo sprejeti ukrepi "natančno izvršeni". Pismo tudi pravi, da je ukrepe za pomoč Hynixu začela Služba za finančni nadzor. Pismo KEB ukazuje, naj zahteva povišanje zgornjih omejitev posojila za finančne ustanove upnice, za katero se v skladu z rezultati razprave ministrov za gospodarstvo zahteva posebna odobritev FSC. Minister je s tem ukazal KEB, naj uporabi povišanje, in FSC, naj tako uporabo odobri.

(33) Decembra 2000 je KEB vložila zahtevo za odobritev te povišane omejitve posojila za financiranje Hynixa in vložil podobni zahtevi za Korea First Bank ("KFB") in KDB. V sklepu FSC je bilo razloženo, da te banke nameravajo odobriti Hynixu posojilo bančnega konzorcija in dokumentarni akreditiv. FSC je te zahteve odobril na podlagi člena 20(3)1.3. Uredbe o izvrševanju. Ta določba omogoča FSC, da poviša zgornje meje, "če ugotovi, da je to neizogibno za razvoj industrije ali stabilnost nacionalnega življenja". To je določba v javnem interesu in kaže, da je s stališča korejske vlade odobritev dodatnega posojila zadeva v javnem interesu.

(34) V skladu z zapisnikom ustreznega sestanka FSC so komisarji FSC odobrili povišanje zgornje meje posojila za financiranje Hynixa zato, ker je bil Hynix prevelik in preveč pomemben, da bi propadel. V zapisniku je razloženo naslednje: "Industrija polprevodnikov je strateška industrija; po združitvi Hynixa z LG Semicon leta 1999 je družba predstavljala 20 % svetovnega trga polprevodnikov in 4 % korejskega izvoza. Hynix zaposluje 24 000 ljudi v gospodarski panogi, drugih z njim povezanih družb je pa več kakor 2 500 z več kakor 150 000 zaposlenimi. Podpora posojilu bančnega konzorcija in financiranju z dokumentarnim akreditivom bi povečalo mednarodno konkurenčnost Koreje. Zato FSC meni, da je za spodbujanje politike industrije elektronike najbolje, da se poviša zgornja meja" [13].

(35) Brez povišanja zgornje meje posojila tri zgoraj navedene banke ne bi mogle sodelovati v posojilu bančnega konzorcija. S tem bi kršile svoje obveznosti na podlagi Zakona o bančništvu. Korejska vlada, ki je naročila FSC, na odobri povišanje, in KEB, naj za tako povišanje zaprosi, je dejansko naročila bankam, naj odobrijo posojila na način, kakor same ne bi mogle storiti na podlagi korejskega zakona o bančništvu. Očitno je bilo, da je treba omejitve posojil dvigniti, da bi lahko zagotovili Hynixu finančna sredstva. Ko sta bila korejska vlada in Hynix povabljena, naj predložita svoje pripombe o novih informacijah o naročilu korejske vlade v zvezi z dviganjem zgornje omejitve posojil, ne eden ne drugi v pripombah ni navedel, da bi bil Hynixu na razpolago drugi vir financiranja v času ukrepov. Poleg tega nista omenjala nobene takšne možnosti na nobeni stopnji preiskave.

(36) V skladu z ugotovitvami iz uvodnih izjav 55 do 59 začasne uredbe, ki se tukaj potrjujejo, se KDB obravnava kakor javni organ v smislu člena 1(3) osnovne uredbe. Kar zadeva KEB in KFB se šteje, da je njuno sodelovanje v posojilu bančnega konzorcija v znesku 100 milijard KRW zahtevala korejska vlada za doseganje cilja javne politike, ki je olajšati težko finančno stanje Hynixa za spodbujanje industrijskega razvoja. Zato se v tem primeru šteje, da sta od korejske vlade dobili navodilo, naj opravljata funkcijo, ki bi jo običajno morala opravljati korejska vlada. Dejstvo, da je bila navedena posebna določba Uredbe o izvrševanju tudi dokazuje, da se je štelo, da je posojilo zadeva v javnem interesu. Poleg tega poseg korejske vlade dokazuje, da je bila dodelitev dodatnega posojila zadeva v javnem interesu, ki sodi v okvir prakse, ki jo običajno izvajajo vlade. Zato sodelovanje bank v posojilu bančnega konzorcija izpolnjuje kriterije, razložene v uvodni izjavi 15. Zaradi tega ti ukrepi predstavljajo finančni prispevek vlade v smislu osnovne uredbe v členu 2(1)(a)(i) za KDB in v členu 2(1)(a)(iv) za KEB in KFB.

(37) V skladu s členom 5 osnovne uredbe se znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, izračuna glede na ugodnost, ki jo daje prejemniku. Sodelovanje treh bank v posojilu bančnega konzorcija daje Hynixu ugodnost za znesek, s katerim je bila prekoračena pravna omejitev posojila, ker je to znesek, ki ga je Hynix lahko prejel le zaradi odprave omejitve. Če omejitev ne bi bila odpravljena, Hynixu zadevne banke ne bi odobrile teh sredstev. Nobenih znakov ni bilo, da bi bil v času ukrepov Hynixu na razpolago drug vir podobnega financiranja. Zneski, ki presegajo omejitve posojila, se torej obravnavajo kot subvencije. Ker so te subvencije ad hoc ukrepi, odobreni samo eni gospodarski družbi, so posebne v smislu člena 3 osnovne uredbe in se torej proti njim lahko uvedejo izravnalni ukrepi. Vendar pa se proti deležu KDB in KEB v posojilu bančnega konzorcija že uporabljajo izravnalni ukrepi kot del ukrepov iz oktobra 2001. Zato se za te ukrepe, da bi preprečili dvojno štetje, ne uporabljajo izravnalni ukrepi v okviru posojila bančnega konzorcija januarja 2001. Glede deleža KFB v posojilu, ki presega pravno omejitev posojila, zabeležene informacije kažejo, da bi bile ugodnosti, ki bi jih prineslo zvišanje omejitev posojila, zanemarljive. Zato se v tem okviru proti njemu ne uporabljajo izravnalni ukrepi.

4. JAMSTVO KEIC ZA IZVOZNE KREDITE V ZNESKU 600 MILIJONOV USD (JANUAR 2001)

(38) Kakor je navedeno v začasni uredbi, je bilo začasno sklenjeno, da obstaja premalo dokazov za pozitivno potrditev subvencije in zato je bilo odločeno, da se za ta ukrep ne uvedejo izravnalni ukrepi. Nekatere zainteresirane stranke se s tem sklepom niso strinjale in so zahtevale ponovni pregled začasne ugotovitve.

(39) Ena zainteresirana stranka je menila, da ugodnost ukrepa, proti kateri se lahko sprejmejo izravnalni ukrepi, ne bi smela temeljiti na premijah, zaračunanih Hynixu, kakor je bilo določeno v začasni uredbi. Stranka je menila, da bi namesto tega morala ugodnost temeljiti na dejstvu, da Hynix na trgu ne bi mogel pridobiti povišanja omejitve posojila. Povečanje omejitve posojila je lahko pridobil le zato, ker je korejska vlada naročila KEIC (Korea Export Insurance Corporation), naj povečanje zavaruje.

(40) V skladu z zabeleženimi informacijami je videti, da so banke povišale zgornjo omejitev dokumentarnega akreditiva le zato, ker je zanj jamčila KEIC. Dodatno posojilo je bilo odvisno od jamstva. V začasni uredbi je bila premija, ki jo je plačal Hynix za jamstvo, pregledana, vendar na tej podlagi ni bila ugotovljena subvencija. V času začasnih ukrepov ni bilo prepričljivih dokazov, ki bi kazali na to, da je korejska vlada naročila KEIC, naj izda zadevno jamstvo. V vprašalnikih je morala korejska vlada navesti podatke o sodelovanju korejske vlade ali javnih uradnikov v postopku zagotavljala jamstva Hynixu, vključno s podatki o ustreznih sestankih. Zlasti se je zahtevalo pojasnilo o vlogi Službe za finančni nadzor [14] ("FSS") v postopku. Med preverjanjem so bila ista vprašanja zastavljena korejski vladi, FSC/FSS in KEIC. V svojih odgovoril so te stranke razložile, da niti korejska vlada niti FSC/FSS nista smeli posegati v postopek sprejemanja odločitev o zavarovanju Hynixovega jamstva.

(41) Od objave začasne uredbe pa so bile pridobljene nove informacije glede vloge korejske vlade pri navodilu KEIC, naj zagotovi jamstvo za povišanje dokumentarnega akreditiva za 600 milijonov USD. Začasne ugotovitve glede tega ukrepa bi bilo torej treba ponovno oceniti glede na nove informacije. Zainteresirani stranki, Hynix in korejska vlada, sta bili posebej povabljeni, naj predložita pripombe na nove informacije, njune pripombe pa so bile upoštevane pri ponovni oceni tega ukrepa.

(42) V skladu z ugotovitvami iz uvodne izjave 32 začasne uredbe, ki se tukaj potrjujejo, se KEIC obravnava kakor javni organ. Poleg tega, kot je navedeno v uvodni izjavi 32, je minister za finance in gospodarstvo poslal pismo predsedniku KEIC in predsedniku KEB. Druga točka pisma se glasi: "Kar zadeva zagotavljanje posojil z dokumentarnim akreditivom bo KEIC začasno prevzela zavarovanje za saldo neizpogajanega dokumentarnega akreditiva". Podobno pismo, ki je od KEIC zahtevalo, naj "ustrezno ukrepa", je predsedniku in generalnemu direktorju KEIC poslal minister za trgovino, industrijo in energetiko dne 30. novembra 2000.

(43) Istim osebam, predsedniku KEIC in predsedniku KEB, je bilo 10. januarja 2001 poslano še eno pismo. To pismo so podpisali trije korejski ministri: minister za finance in gospodarstvo, minister za trgovino, industrijo in energetiko ter minister za načrtovanje in proračun. V pismu so bili rezultati razprave o pridobitvi dokumentarnega akreditiva Hynixa na sestanku ministrov za gospodarstvo dne 9. januarja 2001. Rezultati so bili naslednji: "(1) KEIC naj zavaruje dokumentarni akreditiv Hynixa, pridobljen pri bankah upnicah do 30. junija 2001, do skupnega zneska 600 milijonov USD. (2) Kar zadeva pomanjkanje zmogljivosti sklada KEIC za plačevanje rezerv, ki bi lahko nastopilo v teh zadevi, se bo podpora zagotovila iz posebnega vira sredstev". Korejska vlada se je s tem zavezala kompenzirati KEIC, če bi slednja morala izplačati zavarovanje in tega ne bi mogla storiti iz lastnih rezerv za tveganja.

(44) Zabeležene informacije kažejo, da je bilo tedanje stališče KEIC, da je Hynix v stanju tehnične plačilne nesposobnosti. Vendar pa je visok vodilni delavec KEIC dne 1. decembra 2000 na sestanku uprave izjavil, da "podpirajo to transakcijo po naročilu ministra za industrijo in vire" [15]. Po tem je več ministrov ukazalo KEIC, naj zagotovi povišanje dokumentarnega akreditiva. V uvodni izjavi 35 so razloženi razlogi javne politike za ta sklep, kot jih je izrazila FSC na sestanku, na katerem so razpravljali o ukrepih. KEIC je te ukrepe podprla le zato, ker je tako naročila korejska vlada. Ker so banke, ki so povišale zgornjo omejitev, to storile le pod pogojem, da se povišanje zavaruje, je bilo jamstvo nujni predpogoj za posojilo. Zato je bilo posojilo izdano na podlagi jamstva.

(45) Tako je KEIC izdala jamstvo zaradi izrecnega navodila korejske vlade, ki je sledila ciljem javne politike, da bi olajšala težke finančne razmere Hynixa in spodbudila industrijski razvoj. Zato je KEIC, kljub temu, da je javni organ, od korejske vlade dobila izrecno navodilo, naj opravlja funkcijo in prakse, ki bi jih običajno morala opravljati korejska vlada. Zaradi tega je jamstvo finančni prispevek vlade v smislu člena 2(1)(a)(iv) in (i) osnovne uredbe. To jamstvo je Hynixu podelilo ugodnost, saj Hynix brez jamstva ne bi mogel prejeti povišanja dokumentarnega akreditiva v znesku 600 milijonov USD. Hkrati je zagotovilo korejske vlade, da bo KEIC kompenzirana v primeru neplačila, pokazalo, da premija, ki jo je plačal Hynix, ne bi mogla kriti tveganja, ki ga je prevzela KEIC, da bi zavarovala povišanje dokumentarnega akreditiva in torej predstavlja nekomercialno dejanje. Korejska vlada je dejansko prevzela tveganje za Hynixovo neplačilo, ne da bi zahtevala kakršno koli nadomestilo. V skladu z zabeleženimi informacijami banke ne bi odobrile dokumentarnega akreditiva brez jamstva. Poleg tega ni podatkov o tem, da bi Hynix lahko pridobil primerljiva finančna sredstva iz drugih virov. To pokrivanje jamstva, brez plačila primerne premije, se torej obravnava kot ugodnost, dodeljena Hynixu v smislu člena 2(2) osnovne uredbe. Glede na določbe člena 6(c) osnovne uredbe, ker primerljivega komercialnega posojila ne bi bilo mogoče pridobiti brez jamstva, je kritje povišanja dokumentarnega akreditiva dejansko subvencija. Ugodnost za Hynix in s tem znesek subvencije je znesek povišanja dokumentarnega akreditiva, in sicer 600 milijonov USD.

(46) V svojih opombah o končnem razkritju korejska vlada in Hynix trdita, da KEIC Hynixu ni zagotovila sredstev, ampak samo jamstvo, in da je Hynix plačal tržno obrestno mero bankam za financiranje dokumentarnega akreditiva. Zato bi morala biti ugodnost, ki je bila z ukrepom dodeljena Hynixu, razlika v stroških med zneskom, ki ga je Hynix plačal za financiranje dokumentarnega akreditiva, in zneskom, ki bi ga plačal brez jamstva KEIC. Zabeleženo je, da je ugodnost za Hynix celoten znesek posojila, ki mu v celoti ali deloma ne bi bil dodeljen, če KEIC ne bi izdala jamstva, za katerega je tveganje prevzela korejska vlada. Nobenih znakov ni bilo, da so bila takrat Hynixu na razpolago druga finančna sredstva brez jamstva, Hynix pa take možnosti ni nikoli omenjal. Zato ni nobenega merila za primerjavo stroškov, ki jo zahtevajo stranke. Poleg tega Hynix ni plačal dodatne premije za to, da je korejska vlada prevzela tveganje za celotni znesek posojila. V teh okoliščinah se šteje, da ugodnost za Hynix predstavlja celotni znesek jamstva, za katerega je tveganje prevzela korejska vlada.

(47) Ker je dokumentarni akreditiv izvozni kredit in ker je odvisen od izvoza, je subvencija v znesku 600 milijonov USD posebna v smislu člena 3(4)(a) osnovne uredbe in se torej proti njej lahko sprejmejo izravnalni ukrepi. Ker je subvencija izvozna subvencija, bi bilo treba njen znesek dodeliti na izvozni promet v skladu z oddelkom F(b)(i) Smernic Skupnosti za izračun višine subvencij v preiskavah v zvezi z izravnalnimi dajatvami ("Smernice") [16]. Z istim načinom izračuna, kakor je razložen v uvodnih izjavah 67 in 108 začasne uredbe, vendar tako, da se dodeli subvencija na izvozni promet namesto na skupni promet, ker je zadevna subvencija izvozna subvencija, subvencija znaša 5,1 %.

5. ZADOLŽNIŠKI PROGRAM KDB (JANUAR 2001)

(48) Po objavi uredbe o uvedbi začasne izravnalne dajatve so Hynix, korejska vlada in KDB predložile pripombe v zvezi z ugotovitvami Komisije glede zadolžniškega programa KDB.

(a) Ugodnosti, ki jih podeljuje ukrep

(49) Hynix, korejska vlada in KDB so izjavile, da je program KDB začasno zagotavljal ukrep, ki bi normaliziral trg obveznic in Hynixu ni podelil ugodnosti. Izjavile so, da ugodnosti ni bilo, ker je bil program razširjen na Hynix po prevladujočih tržnih pogojih in obrestnih merah. Hynix je tudi izjavil, da po prejemu posojila bančnega konzorcija januarja 2001 in novega kapitala preko izdaje GDR (potrdil o lastništvu) maja 2001 ni mogoče trditi, da ni mogel refinancirati svojih obveznic na trgu.

(50) Kar zadeva trditev, da program KDB Hynixu ni podelil ugodnosti, ker naj bi se domnevno opravljal po prevladujočih tržnih merah, je videti, da je bila glede na informacije, ki jih je dala KDB v odgovorih na vprašalnik, obrestna mera po prehodu na nove obveznice, izdane na podlagi programa KDB, občutno nižja od prvotne obrestne mere. Pri obveznicah, izdanih januarja 2001 je razlika okoli 50 % manjša, kar predstavlja 10 odstotnih točk. To je bilo kljub temu, da imajo v normalnih tržnih pogojih obveznice, ki se refinancirajo zaradi predvidevanja, da jih gospodarska družba ne bo izplačala, višje obrestne mere kakor prvotne obveznice, kar odraža večje predvideno tveganje zadevne gospodarske družbe izdajateljice, glede njihove izpolnitve [17]. Zaradi tega zabeležena dokazila kažejo, da obrestne mere, uporabljene za program KDB, niso bile skladne s tržnimi obrestnimi merami.

(51) Glede teze, da bi Hynix lahko refinanciral svoje obveznice preko trga, zlasti preko posojila bančnega konzorcija in majske izdaje GDR, je videti, da so obveznice in posojila zelo različni instrumenti in jih ni mogoče neposredno primerjati. Na korejskem trgu obveznic so bili leta 2001 pogoji zelo strogi in gospodarske družbe z zmernimi bonitetnimi ocenami niso uspele refinancirati svojih obveznic na trgu. Kot je razloženo v uvodni izjavi 61 začasne uredbe je sama korejska vlada to priznala v svojem odgovoru na vprašalnik. To dejstvo poudarjajo tudi druge zabeležene listine [18]. Od julija 2000 naprej so se pogoji financiranja na trgu obveznic zelo poostrili. To je odražalo večjo pozornost vlagateljev za kreditna tveganja podjetij glede na ostro upadanje gospodarske rasti in na presežke obveznic, izdanih leta 1998 ali prej, ki bodo kmalu izplačljive. To je povzročilo vsesplošen "boj za kakovost" na lokalnem trgu obveznic [19]. Korejska vlada je v odgovoru na vprašalnik tudi izjavila, da je bil program KDB ustanovljen zato, da bi pomagali nekaterim gospodarskim družbam z zmernimi bonitetnimi ocenami refinancirati obveznice, ki bodo kmalu izplačljive, saj to zanje ne bi bilo mogoče na trgu. Poleg tega je bilo zabeleženo, da je bila Hynixova ocena znižana z dolgoročne BBB- na špekulativno BB + dne 22. januarja 2001, kar je glede tega še bolj poslabšalo njen položaj.

(52) Treba je obravnavati tudi vprašanje, ali bi lahko Hynix refinanciral svoje obveznice na tujem trgu obveznic. Vendar pa ni zabeleženih podatkov, ki bi kazali, da bi to bilo mogoče. Med preiskavo Hynix ni omenjal take možnosti, niti ni nikoli omenil, da bi poskušal refinancirati obveznice na tujem trgu obveznic. Tudi ocena špekulativni B, ki jo je dala Hynixu mednarodna bonitetna agencija Standard and Poor's januarja 2001, ne podpira take možnosti.

(53) Hynix je imel za več kakor 3 000 milijard KRW obveznic, ki so zapadle v plačilo leta 2001 [20]. Januarja 2001 je prejel posojilo bančnega konzorcija v znesku 800 milijard KRW od bank upnic. Zabeleženo pa je, da je zahteval posojilo v znesku 1 000 milijard KRW, vendar so bile banke pripravljene odobriti le 800 milijard KRW. Del tega zneska, 300 milijard KRW, kot je razloženo v uvodnih izjavah 30 do 37, je bil odobren po navodilu korejske vlade, pri čemer je naročila FSC, naj zviša zakonsko omejitev posojila nekaterih bank, ki niso smele Hynixu posojati denarja brez tega posredovanja korejske vlade. Enako velja za te banke tudi potem, ko je bilo odobreno posojilo bančnega konzorcija: Hynixu niso smele posojati denarja, razen če bi se njihove omejitve posojil še enkrat zvišale za individualno transakcijo. Zabeleženo je, da sta bili med temi tremi bankami dve največji upnici Hynixa, KEB in KDB. To prikazuje, da je Hynix dosegel meje svojih zmožnosti za prejem bančnih posojil. Ni videti, da bi si bil Hynix sposoben sposoditi dodatna sredstva glede na visok znesek, ki bi ga potreboval za plačilo obveznic, ki so bile pred tem, da bodo izplačljive. Med preiskavo Hynix nikoli ni omenil možnosti, da bi pridobil ali poskušal pridobiti potrebna finančna sredstva v obliki posojila od drugih bank na trgu v času ukrepov.

(54) Glede sodelovanja bank v programu KDB zabeležene informacije kažejo, da je 4. januarja 2001 FSC odobrila skupno opustitev omejitev posojil vsem bankam, ki so sodelovale v programu KDB. FSC je izjavila, da je bila opustitev januarja 2001 za sodelovanje v programu KDB Fast Track drugačna od drugih opustitev v tem, da je FSC prej izdala dovoljenje za vse banke na podlagi okvirne vloge, ki jo vložila KDB, ki je organ korejske vlade [21]. Sodelovanje bank v programu KDB je bilo s tem mogoče samo zaradi opustitev, ki je bila v tem primeru odobrena z uporabo velike prožnosti pri razlagi besedila Uredbe o izvrševanju, ki je FSC omogočila, da opusti omejitve posojil pod nekaterimi pogoji.

(55) Razpoložljivi podatki tudi pravijo, da banke niso sodelovale v programu KDB na komercialni osnovi, ampak jim je tako naročila korejska vlada, ki so jo skrbele makroekonomske posledice morebitnega Hynixovega bankruta [22]. To se lahko pokaže na primeru KFB: KFB, v 51-odstotni lasti US Newbridge Capital, je zavrnila poziv korejske vlade, naj sodeluje v programu KDB 4. januarja 2001. KFB je ocenila, da povečanje posojila Hynixu ni komercialno upravičeno. Predsednik in generalni direktor KFB je izjavil, da njihova odločitev temelji na strogih načelih dobičkonosnosti. Nakup obveznic nelikvidnih podjetij bi banki povzročila nadaljnje težave z upravljanjem [23]. FSS je izjavila, da bo prosila KFB, naj še enkrat prevzame Hyundajeve obveznice. Če bi banka še enkrat zavrnila, in bi to povzročilo propad povezanih gospodarskih družb, bi FSS odgovornost pripisala banki [24]. Ker se je KFB še naprej upirala, jo je FSS opozorila, da bi zaradi neupoštevanja naročil KFB lahko tvegala, da izgubi stranke [25]. Naslednji dan je agencija korejske vlade, ko je KFB zavrnila njeno zahtevo, z računa KFB umaknila 77 milijonov USD [26]. Bloomberg pravi, da je korejska vlada celo grozila, da bo od glavnih podjetniških strank KFB zahtevala, naj prenehajo poslovati z banko [27]. Slednjič je KFB popustila zahtevam korejske vlade in sodelovala v ukrepih. Opozoriti je treba, da KFB ni sodelovala s preiskavo, ker ni dovolila preverjanja svojih odgovorov na vprašalnik na kraju samem (glej uvodno izjavo 18 zgoraj).

(56) Glede izdajo GDR je sprejeto, da je Hynix zbral denar na kapitalskem trgu s pomočjo tega instrumenta junija 2001. Vendar je do takrat 80 % njegovih obveznic, ki so se financirale preko programa KDB, že zapadlo in jih je pred navedenim datumom prevzela KDB. Izdaja GDR torej za te obveznice ni pomagala in treba je bilo najti drugi način za njihovo financiranje že od januarja 2001. Izdaja GDR kot taka torej ni pokazatelj, da bi imel Hynix dostop do kapitalskih trgov že januarja 2001. Poleg tega bi Hynix brez programa KDB že bankrotiral zaradi neplačevanja teh obveznic pred izdajo GDR. Zabeleženo je tudi, da je, kot je razloženo v uvodnih izjavah 73 do 76 začasne uredbe, cena Hynixovih delnic padla takoj po izdaji junija 2001 in dva vlagatelja, ki sta kupila Hynixove delnice, sta utrpela velike izgube. Njegove možnosti za zbiranje denarja na tak način so bile torej nične, zlasti glede na to, da so julija 2001 njegove skupne obveznosti še vedno dosegale 7 200 milijard KRW.

(57) Seveda je čas ukrepov pomemben dejavnik. Treba je poudariti, da je na sklep vlagateljev, da junija 2001 kupijo Hynixova GDR, lahko vplivalo samo dejstvo, da je večino Hynixovih zapadlih obveznosti odpravil program KDB, ki ga je vodila korejska vlada, od januarja do junija 2001. Program KDB je bil zelo znan in javnost ga je veliko komentirala. Hynixov memorandum o ponudbi GDR se sklicuje tudi na "2 900 milijard KRW stalne razpoložljivosti, ki jih je predvideval program KDB za zagotavljanje refinanciranja za obveznice, ki bi postale plačljive leta 2001". Zato bi lahko na odločitev vlagateljev, da bodo junija 2001 vlagali v Hynix, vplivalo tudi dejstvo, da so verjeli, da bo korejska vlada še naprej zagotavljala, da Hynix ne bo propadel [28]. Ta točka je navedena tudi v uvodni izjavi 44 začasne uredbe. Zato zabeležene informacije kažejo, da bi program KDB lahko vplival na odločitev vlagateljev, da junija 2001 vlagajo v Hynix.

(58) Glede trditve Hynixa, da so bile njegove obveznice prodane naprej programu CBO/CLO po enakih pogojih kakor obveznice drugih sodelujočih gospodarskih družb, je treba navesti, da so bili pogoji obstoječega programa CBO/CLO [29] precej drugačni in niso bili na razpolago Hynixu.

(59) Progam CBO je bil pripravljen za povečanje financiranja obveznic za relativno majhna podjetja z nižjimi bonitetnimi ocenami. Program ni mogel biti na razpolago Hynixu zaradi njegove velikosti. Poleg tega Hynix ne bi mogel prodati enake količine obveznic programu zaradi omejitev koncentracije, ki dovoljujejo, da se iz ene gospodarske družbe v CBO/CLO lahko združuje največ 10 % obveznic. Zabeleženo je tudi, da je KDB odkupila vse Hynixove obveznice, tudi tiste, ki naj bi bile namenjene programu CBO. Tudi ko se je program KDB iztekel, je KDB še vedno obdržala Hynixove obveznice, namenjene prodaji skladom CBO. KDB je zadržala tudi prodajo obveznic v sklade CBO in ohranila nadzor nad obveznicami v programu KDB, tudi potem, ko so bile dane v sklade CBO, in je vodila njihovo spreminjanje v nove dolgoročne obveznice, ko jih Hynix ni bil zmožen plačati ob zapadlosti. Korea Credit Guarantee Fund ("KCGF") [30] je tudi povečal stopnjo zavarovanja za CBO od 34 % na 53 %, da bi upošteval vključitev programa KDB. Zaradi tega ni mogoče trditi, da so se za Hynixove obveznice uporabljali normalni pogoji programa. Pravzaprav so bile obravnavane na precej drugačen način.

(60) Način, kako se je izvajal program KDB, se prav tako zelo razlikuje od načina, kako bi se opravljale primerljive transakcije na trgu. V skladu s programom KDB, je KDB kupila vse obveznice, ki so postajale izplačljive, jim dala veliko nižje obresti od tistih, ki so jih imele prvotne obveznice, dala 20 % bankam upnicam in 70 % v CBO/CLO. Poleg tega so se uporabljeni pogoji znatno razlikovali od tistih, ki so se uporabljali v programu CBO/CLO, vključno z uporabo povečanih jamstev države. Obveznice se niso prodale preko javne ponudbe, ampak tako, da so bile zasebno dane obstoječim upnikom. To ne ustreza refinanciranju obveznic pod tržnimi pogoji.

(61) KDB je tudi rekla, da program KDB ni subvencija, saj KDB sprejema odločitve o financiranju in uporabi sredstev na komercialni osnovi in se ukvarja s profitnimi posli, osredotočenimi na finance gospodarskih družb.

(62) Glede trditve KDB, da program KDB ni subvencija zaradi narave dejavnosti KDB, je treba opomniti, da uvodne izjave 55 do 59 začasne uredbe navajajo razloge, zakaj finančna sredstva, ki jih je zagotovila KDB, predstavljajo finančni prispevek vlade v smislu člena 2(1)(a)(i) osnovne uredbe. Ker KDB ni predložila nobenih novih dokazil o svojih pripombah, ki bi spremenile presojo iz začasne uredbe, se potrjujejo zaključki iz uvodnih izjav 55 do 59 začasne uredbe.

(63) Glede na razlage v uvodnih izjavah 50 do 62 se lahko šteje, da je program KDB Hynixu podelil ugodnost, tudi ob upoštevanju, da na trgu zanj ni bilo na razpolago primerljivih finančnih sredstev. Hynix ni mogel financirati svojih obveznic, ki so bile pred tem, da postanejo izplačljive, s pomočjo bančnih posojil, ker je izčrpal vse možnosti za pridobitev posojil zaradi svoje že tako velike izpostavljenosti v bankah upnicah in njegovega šibkega finančnega položaja, ki ni omogočal odobritve nadaljnjih posojil s strani katere koli druge banke. Refinanciranje obveznic na trgu obveznic ni bilo mogoče zaradi njegove slabe bonitetne ocene, ki trgu ni dovoljevala, da sprejme njegove obveznice, ki so bile pred tem, da postanejo izplačljive, kot je priznala korejska vlada v odgovorih na vprašalnik. Zaradi tega se potrjujejo zaključki glede obstoja ugodnosti in s tem obstoja subvencije iz uvodne izjave 61 začasne uredbe.

(b) Posebnost

(64) Hynix, korejska vlada in KDB so trdili, da program KDB ni poseben. Po Hynixovem mnenju Komisija ni pojasnila z analizo pogojev programa, zakaj se šteje, da samo dejstvo, da so v programu sodelovale številne Hyundajeve družbe, že predstavlja dokaz o posebnosti glede Hynixa. Hynix je tudi trdil, da program KDB ni poseben, saj so se Hynixove obveznice prodale naprej v program CBO/CLO po enakih pogojih, kakor obveznice drugih sodelujočih družb.

(65) Kot je razloženo v uvodnih izjavah 62 do 64 začasne uredbe, je bilo zaključeno, da program KDB ni poseben po zakonu na podlagi člena 3(2)(a) osnovne uredbe, vendar pa je dejansko poseben na podlagi člena 3(2)(c) osnovne uredbe, saj so bila za navedeno določbo izpolnjena tri od štirih meril: program uporablja omejeno število gospodarskih družb, uporabljajo ga predvsem nekatere gospodarske družbe in nekaterim družbam se dodeljujejo nesorazmerno visoki zneski subvencij. Ker ni bilo trditev, da gre za posebnost po zakonu, nadaljnja analiza pogojev programa ni pomembna. Vendar je pomembno število podjetij, ki bi lahko bile upravičene na podlagi takih meril. Glede dejanske posebnosti je bilo zaključeno, da je program uporabljalo samo šest gospodarskih družb, od katerih so štiri pripadale Hyundajevi skupini, Hynix pa je porabil 41 % sredstev programa. Zabeležene informacije kažejo, da bi v Koreji več kakor 200 gospodarskih družb izpolnjevalo merila za upravičenost v programu. Glede na to skupino potencialnih prejemnikov, velik del gospodarskih družb iz Hyundajeve skupine med sodelujočimi in prevladujoča Hynixova poraba skupnih sredstev v programu jasno izpolnjujeta merila za posebnost iz člena 3(2)(c) osnovne uredbe.

(66) Korejska vlada in KDB sta tudi trdili, da je izbor sodelujočih gospodarskih družb potekal na pregleden in objektiven način, ter da je bilo veliko število Hyundajevih gospodarskih družb, ki so sodelovale v programu, samo naključno.

(67) V vprašalniku so od korejske vlade in od KDB zahtevali, naj predložita zapisnike s sestankov, na katerih je potekala razprava o izboru gospodarskih družb v program, ter izvod sklepa, s katerim je bil izbran Hynix, z navedbo razlogov za njegov izbor. Tako korejska vlada kot KDB sta izjavili, da take listine niso bile nikoli pripravljene in da zato niso na razpolago [31]. Zato ni bilo mogoče preveriti, kako je potekal postopek izbora in kako je organ, ki je izbiral, Svet finančnih ustanov upnic [32] ("CFIC") uporabljal svojo presojo pri izbiri sodelujočih.

(68) Dejansko zabeležene informacije kažejo, da je korejska vlada odkrito uporabila svojo samovoljo za vnaprejšnji izbor Hynixa kot upravičenca in zato, da se je ugodnost skoncentrirala na Hyundajeve gospodarske družbe. Navedeno je, da je v izjavi za javnost KDB izjavila, da bo kupila Hynixove obveznice, ki bodo zapadle v plačilo, tako v januarju in v naslednjih mesecih, celo preden je bil Hynix uradno izbran za sodelovanje v programu [33]. Poleg tega v skladu z informacijami, ki jih je podala KDB, CFIC vsak mesec posebej odloča o tem, katere obveznice se bodo refinancirale. Pozornost vzbuja dejstvo, da je KDB lahko že na začetku januarja oznanila, da bo refinancirala Hynixove obveznice v prihodnjih mesecih.

(69) Po objavi sodelujočih v programu je pomanjkanje preglednosti in odsotnost pregledovanja upravičenosti glede postopka izbora zbudilo veliko kritik [34]. Druge gospodarske družbe, na primer podružnice skupin Hanwha in Hanjin ter Dongkuk Steel, so bile v podobnih razmerah kakor Hynix glede bonitetnih ocen (BBB) in števila obveznic, ki bi hkrati zapadle v plačilo, vendar niso bile izbrane v program. Organi, ki so opravili izbor, jim niso podali nobene razlage ali utemeljitve.

(70) Zaradi zgoraj navedenega je bilo zaključeno, da je poleg meril iz člena 3(2)(c) osnovne uredbe, ki so bila v tem primeru izpolnjena, kakor je zaključila Komisija v uvodnih izjavah 63 in 64 začasne uredbe, program KDB tudi dejansko poseben na podlagi dodatnega merila iz člena 3(2)(c), in sicer na podlagi načina, kako je organ izbora izvajal samovoljo pri odločanju o dodelitvi subvencije.

(c) Odvzem subvencije

(71) Hynix tudi trdi, da glede na to, da je program KDB trajal samo eno leto, to pomeni umik programa in torej program ne more povzročiti uvedbe izravnalnih dajatev v skladu s členom 15(1) osnovne uredbe.

(72) Program KDB je enkratna in neponavljajoča se subvencija, ki koristi gospodarski družbi kot taki. Zato v tem okviru ne more biti govora o umiku. V primeru čipov PET iz Indije [35], ki jih Hynix navaja kot ustrezen precendens, je bila subvencija ponavljajoča se subvencija, vezana na izvoz preiskovanega izdelka. Ko je bil program izvoznih subvencij zaključen, izvoženi izdelek ni prejemal več nobenih subvencij. Narava subvencije je torej zelo drugačna in zadeva v zvezi s čipi PET ni ustrezen primer za ocenjevanje programa KDB.

(73) Zaradi zgoraj navedenih razlogov in glede na to, da je bila ugodnost iz programa KDB neponavljajoča se subvencija, dodeljena v obdobju petih let, subvencija ni odvzeta v smislu člena 15(1) osnovne uredbe z zaključkom programa, ker je bila že dodeljena in ta dodelitev še naprej pomeni ugodnost v času dodelitve.

(d) Izračun subvencije

(74) Glede izračuna subvencije sta tako Hynix kot korejska vlada trdila, da bi morala Komisija primerjati obrestne mere v programu s tržnimi obrestnimi merami in ne obravnavati posojila kot subvencij. Hynix je tudi trdil, da je KDB prevzela samo 10 % refinanciranih obveznic in samo tiste bi se lahko štele kot subvencija. Poleg tega se obveznice KDB ne bi smele dvakrat šteti v znesek subvencije, ker so bile prestrukturirane oktobra 2001.

(75) Glede prve predložitve v zvezi s primerjavo obrestnih mer je Komisija v uvodni izjavi 66 začasne uredbe razložila razloge za svoj sklep, da ne bo uporabila primerjave obrestnih mer za določanje zneska subvencije. V skladu s členom 5 osnovne uredbe se znesek subvencije določi glede na ugodnost, ki jo daje prejemniku. Kot je razloženo v uvodnih izjavah 50 do 63, ugodnost, ki jo je prejel Hynix, ni bila dodeljena z obrestnimi merami, ki so se uporabljale s programom KDB, ampak bi bil brez programa KDB prisiljen odplačati obveznice, in ker ni imel tekočih sredstev za to, bi bankrotiral. Hynix ni imel na razpolago drugih virov financiranja in po zabeleženih informacijah je videti, da je to glavni razlog za ustanovitev programa KDB. Hynix je ugodnost pridobil s tem, da je KDB namesto njega odkupil obveznice, ki bi zapadle, ko ni bilo nobenega tržnega subjekta, ki bi bil pripravljen zagotoviti Hynixu sredstva za financiranje tega posla. Zaradi tega se šteje, da znesek finančnih sredstev KDB za nakup Hynixovih obveznic, predstavlja subvencijo.

(76) Glede obravnave posojil kot subvencij pa je treba razmere ocenjevati s stališča organa, ki jih je dodelil, v času ukrepov. Oddelek E(b)(v) Smernic določa, da če je v času dodelitve posojila že jasno, da organ, ki ga dodeli, ne bo dobil nazaj svojega denarja, je treba posojilo obravnavati kot subvencijo. V tem primeru, čeprav finančna sredstva KDB na podlagi programa niso v celoti enaka kakor posojilo, je to zelo podobna transakcija, tako da bi morala veljati ista načela. Vprašanje je, ali je imela KDB razlog, da je verjela, da bo pridobila nazaj svoja finančna sredstva, ali ne. Zabeležene informacije kažejo, da je bilo v času, ko je KDB prevzela Hynixov dolg, očitno, da KDB ne bo prejela vračila denarja, ki ga je porabila za nakup Hynixovih obveznic. Pravzaprav zabeleženi podatki kažejo, da KDB niti ni predvidevala vračila svojih izdatkov. Seveda je znesek, predviden za skupni program KDB, sprva znašal 6 200 milijard KRW, od katerega je KDB namenila skoraj polovico, 2 900 milijard KRW, za nakup Hynixovih obveznic. Program ni bil pripravljen zato, da bi zaslužil dobiček ali vsaj pokril stroške, ampak je bil le obsežen znesek denarja, namenjen za nakup obveznic izbranih gospodarskih družb, ki so bile pred tem, da postanejo izplačljive. Poleg tega, četudi je KDB pričakovala, da si bo povrnila stroške, je bilo ob odobritvi finančnih sredstev očitno, da Hynix ne bo zmogel povrniti zneskov KDB. Hynix je že imel ogromne dolgove in razlog, zakaj je morala poseči KDB, je bil, da Hynix ni imel denarja za plačilo svojih obveznic, ki so bile pred tem, da postanejo izplačljive, in ni imel možnosti, da bi zbral takšen znesek na trgu v času, ko bi obveznice zapadle. Treba je tudi opozoriti, da je bil znesek, predviden za Hynixove obveznice, od začetka zelo velik v primerjavi s Hynixovim prometom; 2 900 milijard KRW je več kot 70 % Hynixovega prometa v letu 2001.

(77) Da Hynix ne bo zmogel odplačati teh novih finančnih sredstev, je postalo jasno med tem programom, saj se je njegov položaj mesečno pregledoval v okviru odločitev bank, katere obveznice naj se odkupijo vsak mesec. Hynixova ocena je padla že 22. januarja 2001, takoj po sprejemu v program, in nato marca med potekom programa. Špekulativna ocena, ki jo je Hynix prejel na koncu januarja, bi se morala upoštevati že, ko je bila sprejeta januarska odločitev o nakupu obveznic. Marca 2001 je bil Hynix ocenjen z B-, kar bi ga moralo izločiti iz programa KDB glede na merila programa. Vendar pa je v obeh mesecih Hynixove obveznice financirala KDB, ne glede na vedno slabše razmere v gospodarski družbi, ki so se odražale v padanju bonitetne ocene. Poleg tega v zapisih ni dokazov o tem, da bi KDB dejansko pridobila nazaj več kakor zneske, ki bi jih Hynix moral plačati na podlagi pogojev programa [36]. V začasnih ugotovitvah so bili ti zneski upoštevani in odšteti, kakor je razloženo v uvodni izjavi 65 začasne uredbe.

(78) Za drugo predloženo trditev pa je Hynix izjavil, da je imela KDB samo 10 % refinanciranih obveznic in da bi bilo treba samo tiste šteti kot subvencijo. Omeniti je treba, da je subvencija finančni prispevek vlade, ki daje prejemniku ugodnost. Kot je že navedeno v uvodni izjavi 48 začasne uredbe, je prvi korak v programu, da KDB kupi vse izplačljive obveznice, ki neposredno sodijo v program [37]. Ugodnost, dodeljena Hynixu s tem finančnim prispevkom, je v dejstvu, da KDB te odkupi te obveznice za Hynix: finančni prispevek KDB bi moral v normalni tržni transakciji prevzeti Hynix. Znesek ugodnosti določa znesek subvencije. Dejstvo, da naj bi glede na pogoje programa sama KDB imela nazadnje le 10 % obveznic, ne more spremeniti tega zaključka, saj je KDB zagotovila veliko večji znesek in s tem prevzela tveganja in obveznosti, povezane z nakupom vseh refinanciranih obveznic.

(79) Hynix je tudi izjavil, da se obveznice KDB, ki so bile kasneje prestrukturirane oktobra 2001, ne bi smele šteti dvakrat v znesek subvencije. Treba je omeniti, da je preverjanje zabeleženih informacij pokazalo, da je bilo 59,4 milijard KRW obveznic iz programa dejansko vključenih v zamenjavo neodplačanega dolga v lastniški delež. Ta znesek je bi odštet od skupnega zneska v ukrepih oktobra 2001 [38], kakor je razloženo spodaj v uvodni izjavi 166. Hynix je tudi izjavil, da je bil del obveznic KDB, ki so jih imele banke, vključen v zamenljive obveznice, ki so jih kupile banke junija 2001. Znesek obveznic KDB bi bilo treba zato odšteti iz zneska zamenljivih obveznic, da bi preprečili dvojno štetje. Treba je opozoriti, da je bil skupni znesek zamenljivih obveznic, kupljenih junija 2001, zamenjan za lastniške deleže oktobra 2001 in da je celotni znesek zamenljivih obveznic, vključno z obveznicami KDB, zato od njega odštet, kot je razloženo spodaj v uvodni izjavi 166.

(80) Zaradi razlogov iz uvodnih izjav 50 do 79 je bilo zaključeno, da je program KDB Hynixu podelil ugodnost, saj na trgu zanj ni bilo na razpolago primerljivih finančnih sredstev. Hynix ni mogel financirati svojih obveznic, ki so bile pred tem, da postanejo izplačljive, s pomočjo bančnih posojil, ker je izčrpal vse možnosti za pridobitev bančnih posojil in refinanciranje obveznic na trgu obveznic ni bilo možno zaradi slabe bonitetne ocene. Financiranje preko programa KDB torej predstavlja subvencijo v smislu člena 2 osnovne uredbe. Ugotovljeno je, da je subvencija dejansko posebna za Hynix in zato se proti njej lahko sprejmejo izravnalni ukrepi na podlagi čelna 3(2)(c) osnovne uredbe. V skladu s členom 5 osnovne uredbe znesek subvencije predstavlja znesek ugodnosti, ki je znesek financiranja, predviden v programu. Zato se potrjujejo zaključki in subvencija v znesku 4,9 % iz uvodne izjave 67 začasne uredbe v zvezi s programom KDB.

6. NAKUP OBVEZNIC V BANKAH UPNICAH V ZNESKU 1 000 MILIJARD KRW IN PRVO OBNAVLJANJE DOLGA (MAJ 2001)

(81) V začasni uredbi je bilo začasno sklenjeno, da obstaja premalo dokazov za pozitivno ugotovitev subvencije in zato je bilo odločeno, da se za ta program ne sprejmejo izravnalni ukrepi. Nekatere zainteresirane stranke se s to prvo ugotovitvijo niso strinjale in so zahtevale ponovni pregled. Ena od zainteresiranih strank je izjavila, da pogoji, ki so se uporabljali za Hynix, niso bili skladni z njegovim finančnim stanjem v tistem obdobju in zato niso bili tržno usmerjeni. Po mnenju te stranke je korejska vlada tudi vplivala na banke upnice in na uspeh ukrepov.

(82) Druga zainteresirana stranka je izjavila, da Hynix maja 2001 ne bi bil rešen brez posega korejske vlade zaradi njegovega slabega finančnega položaja in da je korejska vlada Hynixovim upnikom naročila, naj sodelujejo pri nakupu obveznic. Da bi podprla to trditev je stranka navedla sestanek, ki ga je sklicala korejska vlada dne 10. marca 2001, med uradniki korejske vlade, predsedniki Hyundajevih bank upnic, uradniki FSC in predsednikom Hynixa.

(83) V vprašalniku, ki je bil poslan korejski vladi, je bilo vprašanje, ali je bila korejska vlada ali drugi javni organ vpleten v odločanje bank, ali naj sprejmejo ukrepe maja 2001. Enako vprašanje je bilo v vprašalnikih, ki so bili poslani bankam. Zahtevali so se tudi zapisniki s sestankov, ki so se jih udeležili člani korejske vlade ali drugi javni uradniki. Vse stranke so odgovorile, da korejska vlada nikakor ni bila vpletena v majski proces prestrukturiranja. Zato podatki v zvezi s takimi stiki niso na razpolago in jih ni mogoče obravnavati med preiskavo, preden se preverijo začasne ugotovitve med preveritvenimi obiski.

(84) Po objavi začasnih ugotovitev so zainteresirane stranke predložile informacije iz sekundarnih virov, vključno s časopisnimi članki, ki so nakazovale, da so takšna srečanja dejansko potekala. Podatki so se nanašali na sestanke, ki so potekali na določene datume, ter na stike med bankami in uradniki FSS/FSC. Zainteresirani stranki, Hynix in korejska vlada, sta bili zlasti povabljeni, naj te informacije pregledata in podata svoje mnenje o njih. Stranki teh novih informacij nista ovrgli. Pravzaprav sta obe izrecno priznali, da so bili predstavniki FSS prisotni na sestanku dne 10. marca 2001 in da sta imeli stike z bankami v okviru teh ukrepov, kot so nakazovale nove informacije.

(85) Treba je omeniti, da so nove informacije in dejstvo, da sta zainteresirani stranki potrdili, da so natančne, spodbijali izjave, ki so jih na bolj zgodnjih stopnjah preiskave dali korejska vlada, uradniki FSC in FSS ter vpletene banke. Korejska vlada in banke so vztrajno trdile, da niti vlada niti drugi javni uradniki niso bili na kakršenkoli način vpleteni v ukrepe maja 2001, in da FSC in FSS le izvajata nadzorne funkcije za finančne ustanove in ne posegata v dnevno poslovanje bank. Šteje se, da je tako zadrževanje informacij oviralo preiskavo v smislu člena 28 osnovne uredbe, ki predpisuje, naj se v takih okoliščinah ugotovitve naslonijo na najboljše razpoložljive informacije. Zadevne stranke so bile seznanjene s posledicami nesodelovanja. Omeniti je tudi treba, da tedanja Hynixova finančna svetovalka, Citibank Seoul, ni v celoti sodelovala v preiskavi. Citibank je razložila, da ni sodelovala zaradi posredovanja Hynixa. Citibank, ki je bila Hynixova finančna svetovalka v času ukrepov, je imela pomembne informacije tako o finančnem stanju Hynixa kot o preiskovanih ukrepih. Ker Hynix Citibank ni dovolil sodelovati, je s tem preprečil, da bi preiskava zajela informacije, ki jih je imela Citibank, zato se šteje, da je tudi Hynix sam resno oviral preiskavo. Ker stranke niso sodelovale pri zagotavljanju informacij o ukrepih maja 2001 in ker so bile nove informacije pridobljene po začasnih ukrepih in jih niso ovrgle, je primerno, da se ponovno preuči začasne ugotovitve glede na nove informacije in na podlagi najboljših razpoložljivih dejstev.

(86) Dejstva skupaj kažejo, da je od novembra 2000 korejska vlada naročala bankam in drugim institucijam, naj sprejmejo ukrepe, ki bi olajšali likvidnostne težave Hynixa in spodbujale politiko industrije elektronike. To je bilo potrjeno za vse ukrepe, obravnavane zgoraj v prejšnjem poglavju te uredbe. Omeniti je tudi treba, da je sčasoma finančno stanje Hynixa kljub sprejetim ukrepom postajalo vse slabše. Marca 2001 je njegova ocena padla na B-. Zato ni razloga, da bi domnevali, da bi korejska vlada glede na slabšanje okoliščin nenadoma prenehala podpirati Hynix. Nasprotno, zelo verjetno je, da ga je še naprej podpirala, zlasti potem, ko je njegovo vedno slabše finančno stanje zagotovilo, da mu niso bili več na voljo tržno usmerjeni viri financiranja.

(87) Kakor je že razloženo zgoraj v okviru ocene treh prej preiskovanih ukrepov, je Hynix izčrpal vse možnosti za prejem bančnih posojil že januarja 2001 zaradi njegove izpostavljenosti večjim bankam upnicam in zaradi slabe bonitetne ocene. Do marca 2001 je njegova ocena še naprej padala in njegova izpostavljenost se je povečala, ker je korejska vlada naročila dvig varnostnih omejitev posojil pri nekaterih bankah. Svojega posojila bančnega konzorcija, odobrenega januarja 2001, ni servisiral, in njegove obveznosti so se še naprej kopičile, kljub vsem ukrepom, ki so bili sprejeti, da bi olajšali situacijo. V takih okoliščinah ni videti, da bi Hynix lahko pridobil posojilo na trgu. Hynix v postopku ni omenjal take možnosti, niti ni navedel, da bi sploh poskušal pridobiti nadaljnja posojila na korejskih ali tujih trgih.

(88) Zabeleženi podatki kažejo, da banke niso imele komercialne osnove za nakup zamenljivih obveznic v znesku 1 000 milijard KRW od Hynixa v juniju 2001. Zabeleženi dokazi kažejo, da so bile obveznice kupljene zato, da bi Hynixu zagotovili denar za pokrivanje njegovih obstoječih obveznosti. Banke priznavajo, da je bil Hynix nezmožen servisirati dolgove že v začetku maja 2001. Resolucija Sveta finančnih ustanov upnic z dne 7. maja 2001 navaja, da Hynix ni mogel izpolnjevati svojih obveznosti v zvezi s posojilom bančnega konzorcija v prvem četrtletju leta 2001 in da je bilo zelo verjetno, da tega ne bo mogel storiti niti v drugem četrtletju. To je bila kršitev na podlagi člena 12 posojilne pogodbe. Da pa bi preprečili nadaljnje težave zaradi verižne reakcije, se člen 11 posojilne pogodbe ni uporabljal v prvem in drugem četrtletju leta 2001. Banke so tako učinkovito oprostile Hynixu posledice kršitve posojilne pogodbe. Z nakupom zamenljivih obveznic junija 2001 so mu še naprej odobrile nova finančna sredstva.

(89) Več Hynixovih bank upnic je tudi povečalo svoja sredstva za izgubo pri posojilih za Hynixov dolg [39]. Pred sodelovanjem v nakupu zamenljivih obveznic junija 2001 so KorAm Bank, Hana Bank, Shinhan Bank in Kookmin Bank povečale svoje rezerve za izgube posojil za Hynix za 25 %. Do tretjega četrtletja leta 2001 so te banke klasificirale 60 % ali več svojih posojil Hynixu kot neuspešnih. Navedeno je, da tri od teh bank niso sodelovale v preiskavi (glej uvodno izjavo 18 zgoraj).

(90) Banke so kupile zamenljive obveznice 20. junija 2001. Navedeno je, da je od srede junija do 20. junija 2001 cena Hynixovih delnic močno padla. Kljub temu so banke kupile zamenljive obveznice, čeprav jim je moralo biti takrat jasno, da ne bodo dobile nazaj svojega denarja [40]. V enem mesecu so banke dosegle ogromne izgube z obveznicami. Cena Hynixovih delnic je strmo padla in banke so nekatere dele cene za prevzem Hynixovih zamenljivih obveznic uvrstile kot izgube pri urejanju računov na koncu junija 2001.

(91) Informacije, prejete po objavi začasnih ukrepov in ki jih stranke niso ovrgle, kažejo, da so srečanja med bankami upnicami in javnimi uradniki potekala od marca do maja 2001. Po teh informacijah je bil 10. marca 2001 sklican sestanek iz uvodne izjave 82, da bi banke podprle Hyundajevo skupino gospodarskih družb [41]. Ker nekatere banke niso bile pripravljene podpreti Hynixa, ker jih je skrbelo padanje zunanje verodostojnosti in kršitev omejitev posojil, so finančni uradniki korejske vlade prepričali banke, naj to storijo [42]. Dne 24. aprila 2001 so poročali, da se je Združenje upnikov Hyundaja odločilo, da ne bodo kupili zamenljivih obveznic v znesku 1 000 milijard KRW, kar je zahteval Hynix. Hynix ni imel likvidnih sredstev, da bi odplačal obveznosti, ki so postajale plačljive, in prihodki od izdaje zamenljivih obveznic, 1 000 milijard KRW, so se uporabili za servisiranje obstoječega dolga. Na srečanju predsednikov bank upnic, vključno s KEB, KDB in Chohung Bank, dne 23. aprila 2001, je večina sodelujočih nasprotovala sprejemu zamenljivih obveznic v znesku 1 000 milijard KRW [43]. Istega dne je predsednik in generalni direktor Citibank, ki je bila takrat finančni svetovalec Hynixa in organizatorka majskih ukrepov, formalno zahteval finančno podporo za Hynix od korejske vlade, predsednik FSC pa je o tem izrazil pozitivno stališče. Glede na te okoliščine je bilo navedeno, da je finančna pomoč za Hynix, vključno s sprejetjem zamenljivih obveznic, postala bolj verjetna [44]. Navedeno je, da tudi Citibank ni sodelovala v preiskavi (glej uvodno izjavo 18).

(92) Poročalo se je, da je KorAm Bank, ena od bank, ki niso sodelovale v preiskavi, zavrnila prevzem svojega deleža zamenljivih obveznic v znesku 1 000 milijard KRW, ker Hynix ni poslal memoranduma, v katerem bi se zavezal, da si bo po svojih najboljših močeh prizadeval zmanjšati dolgove. Poročila navajajo, da je FSS v odgovor na to izjavila, da ne bo odpustila banki, če ne bo sodelovala, in dodala, da bo proti njej uvedla stroge ukrepe, kakor so neodobravanje novih finančnih instrumentov in uvedba strožjih revizij zanjo. Po tem opozorilu si je KorAm premislila in sodelovala pri nakupu zamenljivih obveznic [45].

(93) Glede na to, da morajo v odsotnosti sodelovanja strank zaključki temeljiti na najboljših razpoložljivih dejstvih, je treba nadaljnje informacije, tudi tiste iz sekundarnih virov, obravnavati v tem okviru. Zabeleženo je, da je bil eden od prvih preiskovanih ukrepov domnevno jamstvo SGICO (Seoul Guarantee Insurance Corporation) za 600 milijard KRW za nakup Hynixovih zamenljivih obveznic s strani investicijskih družb. Med preiskavo je bilo potrjeno, da do tega nakupa obveznic nikoli ni prišlo in zato jamstvo ni bilo zagotovljeno [46]. Razlogi, zakaj transakcija ni bila izvedena, pa nikoli niso bili razloženi. Obstajajo poročila, ki kažejo, da so banke takrat zahtevale, da morajo, če naj same kupijo zamenljive obveznice, investicijske družbe storiti enako, ker banke niso želele same nositi vseh finančnih bremen. Investicijske družbe so zavrnile nakup Hynixovih obveznic, ker so izjavile, da je bilo vsem znano, da so obveznice nelikvidne in da jih ne morejo prodati v času, ko se borijo za ponovno pridobitev zaupanja trga. Poročila pravijo, da so investicijske družbe izjavile, da se ne bi mogle izogniti kritikam, da so naložile denar strank v nelikvidno gospodarsko družbo, kar bi lahko proti njim sprožilo tožbe. Če bi finančne oblasti prisilile investicijske družbe, naj sprejmejo nove podjetniške obveznice v znesku več milijard vonov v takih okoliščinah, bi lahko postal nelikviden celoten sektor investicijskih skladov [47]. Na podlagi zgoraj navedenega je videti, da so banke sodelovale v vseh razpravah o ukrepih maja 2001 že od marca 2001, in da so dobro poznale utemeljitve investicijskih skladov in razloge, zakaj so zavrnili vpis obveznic. Same banke so tudi sklenile, da ne bodo sprejele nakupa zamenljivih obveznic nekaj tednov prej in so priznale, da Hynix ne more servisirati obstoječega dolga.

(94) Potem, ko so bile zainteresiranim strankam razkrite te informacije, so stranke priznale, da je bil na enem srečanju prisoten en uradnik FSS in da so se FSC/FSS in banke kasneje srečali. Razložili so, da je bil uradnik FSS prisoten le kot opazovalec, kot priča za predhodno obvezo upnikov o financiranju, ne pa zato, da bi vplival na banke upnice ali njihovo odločitev o nadaljnji odobritvi posojil Hyundajevim gospodarskim družbam. Razloženo je še bilo, da so bili kasnejši telefonski pogovori med uradniki FSS/FSC in bankami upnicami le izvajanje običajne nadzorne vloge FSC/FSS. Glede na to, da so stranke zadrževale pomembne informacije, dokler jih niso z njimi soočili, in da so ovirale preiskavo tako, da so drugim strankam ukazale, naj ne sodelujejo, pa je težko v celoti verjeti tem razlagam. Poleg tega zabeleženi podatki kažejo, da je bil uradnik, ki je prisostvoval na sestanku 10. marca 2001 podpredsednik FSC, torej visok uradnik. V teh okoliščinah, na podlagi člena 28 osnovne uredbe, ki omogoča, da so sklepi osnovani na najboljših razpoložljivih dejstvih v primeru, kadar stranke ne sodelujejo v preiskavo, je bilo zaključeno, da banke niso svobodno in neodvisno odločale o zakupu zamenljivih obveznic na podlagi komercialnih pomislekov, ampak jim je korejska vlada naročila, naj kupijo obveznice. Informacije iz sekundarnih virov, ki se nanašajo na zgoraj navedeno, podpirajo ta zaključek.

(95) V svojih pripombah na končno razkritje je korejska vlada izjavila, da bi bilo treba upoštevati dejstvo, da so zasebni vlagatelji kupile Hynixove GDR v znesku 1,25 milijard USD junija 2001 in da je bila torej odločitev bank, da bodo kupile Hynixove zamenljive obveznice, skladna s komercialnimi premisleki. Treba je omeniti, da je na te vlagatelje verjetno vplivala predvidena stalna razpoložljivost programa KDB, ki ga je vodila korejska vlada za refinanciranje Hynixovih obveznosti, ki so bile pred tem, da postanejo izplačljive. Poleg tega ti vlagatelji niso imeli enakega vpogleda v razmere v Hynixu kakor banke upnice. Zato je razumljiv zaključek, da bi morala biti odločitev bank za naložbe drugačna, kakor odločitev vlagateljev v GDR.

(96) Na podlagi najboljših razpoložljivih dejstev je torej sklenjeno, da odločitev bank o nakupu 1 000 milijard KRW zamenljivih obveznic Hynixa ni bila sprejeta na komercialni osnovi, ampak zaradi naročila korejske vlade, ki je sledila ciljem javne politike. Znesek kupljenih zamenljivih obveznic je torej finančni prispevek vlade v smislu člena 2(1)(a)(iv) in (i) osnovne uredbe. Ta nakup je Hynixu dodelil ugodnost v znesku 1 000 milijard KRW, kar je bila nakupna cena obveznic, saj primerljiva sredstva na trgu niso bila na voljo. Razmere v Hynixu so se po januarju 2001 še poslabšale in možnosti, da bi prejel enakovredno posojilo na trgu, ni bilo. Zaradi tega se šteje, da je bil znesek nakupa zamenljivih obveznic, 1 000 milijard KRW, subvencija v smislu člena 2 osnovne uredbe. Ker je to ad hoc subvencija, odobrena samo eni gospodarski družbi, je posebna v smislu člena 3 osnovne uredbe in se torej proti njej lahko sprejmejo izravnalni ukrepi.

(97) V skladu s členom 5 osnovne uredbe se znesek subvencij, proti katerim se lahko sprejmejo izravnalni ukrepi, izračuna glede na ugodnost, ki jih dajejo prejemniku. Zamenljive obveznice, ki so jih kupile banke upnice, so imele obrestno mero in ob njihovi zapadlosti bi jih moral Hynix odplačati. Torej so primerljive posojilu. V skladu s členom 6(b) osnovne uredbe je prva točka, ki jo je treba preučiti, ali je bilo na trgu na razpolago primerljivo komercialno posojilo, in če je bilo, potem bi bila ugodnost razlika med uporabljenimi obrestnimi merami. Kot je razloženo v uvodni izjavi 87, Hynixu primerljivo posojilo maja 2001 ni bilo na razpolago. Zaradi tega je treba ugodnost, ki jo je prejel z nakupom obveznic, določiti na drugačni osnovi.

(98) V skladu z Oddelkom E(b)(v) smernic, se znesek odpuščenega ali zapadlega posojila obravnava kot subvencija. To pomeni, da če je v času dodelitve posojila že jasno, da organ, ki ga dodeli, ne bo dobil nazaj svojega denarja, je treba posojilo obravnavati kot subvencijo. V tem primeru, kakor je razloženo v uvodnih izjavah 88 do 90, je bilo bankam v času nakupa obveznic jasno, da ne bodo dobile nazaj denarja, ki so ga porabile za nakup Hynixovih zamenljivih obveznic. Torej je ugodnost za Hynix in znesek subvencije, proti kateremu se lahko sprejmejo izravnalni ukrepi, nakupna cena obveznic, 1 000 milijard KRW. Z uporabo izračunske metode iz uvodnih izjav 67 in 108 začasne uredbe znaša subvencija 5,4 %.

7. REŠEVALNI PAKET IZ OKTOBRA 2001, SESTAVLJEN IZ ZAMENJAVE NEODPLAČANEGA DOLGA V LASTNIŠKI DELEŽ, DRUGO OBNAVLJANJE DOLGA IN ZAGOTOVITEV NOVEGA POSOJILA V ZNESKU 658 MILIJARD KRW

(99) Po objavi začasne uredbe so Hynix, korejska vlada, KEB, Woori Bank, Chohung Bank ("CHB"), Citibank Seoul in National Agricultural Cooperation Federation ("NACF") predložili svoje pripombe glede začasnih ugotovitev glede reševalnega paketa iz oktobra 2001.

(100) Pripombe strank so naštete in ocenjene spodaj. Ker pa je izračun zneska subvencije, proti kateri se lahko sprejmejo izravnalni ukrepi, zelo pomemben za ukrepe iz oktobra 2001, se šteje, da je koristno razložiti kako in po katerih načelih se opravlja ocenjevanje zneska subvencije, zlasti glede na to, da so bili ukrepi iz oktobra 2001 odobreni gospodarski družbi v finančnih težavah.

(a) Uvod

(101) V začasni uredbi so se ukrepi iz oktobra 2001, in sicer zamenjava neodplačanega dolga v lastniški delež, novo posojilo v znesku 658 milijard KRW in odlog plačila zapadlih obveznosti ter obnavljanje dolga, šteli kot subvencije. To je temeljilo na oddelku E(b)(v) smernic, ki določa, da se posojilo obravnava kot subvencija, če se odpusti ali ne odplačuje. Uvodne izjave 104 do 107 začasne uredbe začasno zaključile, da Hynix zaradi finančnega stanja ne bi mogel pridobiti ustreznih finančnih sredstev na trgu in da so banke ob uvedbi ukrepov iz oktobra 2001 vedele, da ne bodo dobile nazaj denarja, ki so ga vložile ali posodile Hynixu.

(102) Prva točka, ki jo je bilo treba pri ocenjevanju izračuna subvencije v primerih zagotavljanja finančnih sredstev gospodarski družbi v težavah preveriti, je bonitetna ocena gospodarske družbe v času sprejema ukrepov. Ocena kaže finančno stanje gospodarske družbe in njeno sposobnost pridobiti vlagatelje ali prejeti finančna sredstva v določenem času, saj odločitve vlagateljev/posojilodajalcev temeljijo zlasti na bonitetni oceni, ki jo gospodarski družbi da neodvisna mednarodna bonitetna agencija.

(103) Opozoriti je treba, da je bila ocena, ki jo je oktobra 2001 dala Hynixu Standard ... Poor's "selective default" ("SD") (podjetje, ki plačuje le nekatere obveznosti). Ta druga najslabša možna ocena, najslabša je "default" (plačilno nezmožno podjetje), ki po merilih Standard ... Poor's ni dolgoročna kakor so druge ocene, ampak se uporablja samo, če neplačevanje dejansko nastopi. SD se dodeli, če se od izdajalca lahko pričakuje, da bo nekatere izdaje ali vrste obveznosti plačeval, drugih pa ne. Zato je bila Hynixova ocena ob času ukrepov zelo alarmantna za vse vlagatelje/posojilodajalce, in ni podpirala odločitve o dodelitvi nadaljnjih sredstev na podlagi komercialnih premislekov.

(104) Druga točka, ki jo je treba preučiti, je preteklost gospodarske družbe glede servisiranja obstoječih dolgov in bonitetna ocena, ki so ji jo dali zadevni posojilodajalci. Če gospodarska družba kljub zmerni bonitetni oceni še naprej servisira svoje obstoječe dolgove nekaterim izmed posojilodajalcev, bi bilo razumljivo, če ti posojilodajalci to upoštevajo v svojih notranjih ocenah zadevne gospodarske družbe in tudi pozitivno ocenijo to dejstvo pri odločanju, ali bi lahko zadevni gospodarski družbi odobrili nadaljnja posojila. V tem primeru pa je treba omeniti, da Hynix v letu 2001 ni servisiral svojih obstoječih dolgov, pač pa ni plačeval niti obresti posojila bančnega konzorcija, odobrenega januarja 2001. Kot je razloženo v uvodni opombi 88, so banke neplačevanje objavile že maja 2001, vendar so sklenile, da bo sprejele primerne ukrepe za reševanje razmer. Nekatere banke so povečale svoja sredstva za izgube pri posojilih glede Hynixa že maja 2001, potem pa spet oktobra 2001 pred sprejemom ukrepov, in s tem pokazale, da se nadaljnje financiranje že obravnava kot izguba. Notranje bonitetne ocene zadevnih bank so odražale to oceno. Šest zadevnih bank je do ukrepov iz oktobra 2001 notranje ocenilo Hynix kot "gospodarsko družbo, s katero je treba poslovati previdno" do "negotovo". Take razmere ne podpirajo odločitve o odobritvi nadaljnjih finančnih sredstev zadevni gospodarski družbi.

(105) Tretja točka, ki jo je treba preučiti, bi bila finančno stanje zadevne gospodarske družbe. Če je gospodarska družba v začasnih likvidnostnih težavah, vendar ima zdrave temelje, je upravičeno, da potencialni posojilodajalci to upoštevajo pri sprejemanju odločitev o dajanju posojil.

(106) Treba je omeniti, da je bilo splošno finančno stanje Hynixa kritično dalj časa. Ob koncu leta 2000 Hynix imel akumuliranih za več kakor 9,46 milijard USD obveznosti. To je skoraj njegova dvakratna neto vrednost in več kakor štirikratna vrednost tržne vrednosti gospodarske družbe [48]. Oktobra 2001, je Hynixov dolg znašal šestkrat toliko kot njegov lastniški kapital. Zadevne banke so dobro poznale razmere. Kot je razloženo v uvodni izjavi 44, je KEIC novembra 2000 že izjavila, da je Hynix tehnično nelikviden. Podobne izjave je mogoče najti v notranjih poročilih zadevnih bank, ki pravijo, da ima Hynix negativni kapital in da ima preveč posojil.

(107) Finančna razmerja Hynixa po modelu imenovanem Altman Z-score, ki je posebej zasnovan za predvidevanje verjetnega propada korejskih gospodarskih družb, so bila v letih 1999 do 2001 slabša od drugih korejskih gospodarskih družb, ki so dejansko propadle. Hynix je dosegel 700 % višje rezultate od praga gospodarske družbe v resnih finančnih težavah [49]. Hynixova tekoča in hitra razmerja so kazale na gospodarsko družbo s popolnoma neprimerno likvidnostjo, da bi lahko pokrila obveznosti [50]. Hynixova neto donosnosti, prihodek iz sredstev ter prihodek iz kapitala so bili negativni v skoraj vseh letih od leta 1997, neto dobiček pa je dosegel minus 24,3 % v letu 2000 in minus 93,83 % v letu 2001. Nobeno leto od 1997 do 1999 pritok finančnih sredstev gospodarske družbe iz dejavnosti ni zadostoval za pokritje niti ene šestine njenega dolga ali skupnih obveznosti.

(108) Leta 2001 je bila v finančnem poročilu odpisana možnost prihodnjega finančnega uspeha Hynixa z navedbo, da "celotna normalizacija dejavnosti gospodarske družbe zahteva nenehno podporo bank upnic, dokler se prodajna cena polprevodniških izdelkov ne bo dovolj dvignila". Ta dejstva kažejo, da je bila tako za preteklost kot za prihodnost Hynixa značilna njegova odvisnost od finančne pomoči upnikov. Hynix je dosegel točko, na kateri ni zmogel financirati svojih dejavnosti iz prihodka, ki ga je ustvarjal s svojimi dejavnostmi.

(109) Naslednji korak v ocenjevanju osnove za izračun subvencije bi bil ugotoviti, ali so bila zadevni gospodarski družbi odobrena druga posojila iz komercialnih virov, in če so bila, pod katerimi pogoji. Če so bila taka posojila odobrena, služijo pogoji takih posojil kot referenčna vrednost za merjenje ugodnosti, ki je bila dodeljena Hynixu z zadevnim ukrepom, in s tem tudi zneska subvencije.

(110) V tem primeru je treba omeniti, da Hynix v letih 2000 in 2001 ne bi mogel pridobiti nobenega komercialnega posojila. Hynixova posojila so bila koncentrirana izključno na posojila, ki jih je zagotovila korejska vlada, in ki jih je korejska vlada naročila in zanje jamčila. Največji Hynixov upnik v času ukrepov je bila KDB, ki je imela 44 % vseh Hynixovih posojil v decembru 2001 [51].

(111) Do leta 1998 je prejel posojila od francoskih in japonskih bank, vključno z Bank of Tokyo, Société Générale in Credit Lyonnaise. Od takrat pa nobena od teh bank ni sodelovala v prestrukturiranju Hynixa. Neodplačana posojila tujih bank, vključno s posojili Citibank Seoul, so znašala samo 5 % skupnih Hynixovih posojil v letih 2000 do 2001 [52]. Omeniti je treba, da je ocena vloge Citibank razložena v uvodnih izjavah 130 do 133.

(112) Pomanjkanje udeležbe tujih bank kaže, da se ni štelo, da so nadaljnja vlaganja v Hynix racionalna in ekonomsko upravičena. Treba je omeniti, da je bil neodplačan znesek 37,5 milijard KRW posojila bančnega konzorcija, odobrenega leta 1996, ki ga je vodila Société Générale, uvrščen kot neplačan in v zamudi leta od 2001.

(b) Finančni prispevek vlade

(i) Pripombe strank

(113) Hynix in korejska vlada sta trdila, da paket iz oktobra 2001 ni predstavljal subvencije, ker finančnih sredstev ni odobrila korejska vlada. Hynix je izjavil, da glede Citibank in KEB, ni dokazov, ki bi kazali na to, da je korejska vlada uporabila svoj vpliv, da bi prisilila banke, naj sprejmejo ukrepe iz oktobra 2001. Glede Woori Bank, CHB in NACF je Hynix izjavil, da deleža korejske vlade ne bi smeli mešati z vladnim nadzorom odločitev o posojilih. Izjavil je še, da so odločitve o posojilih temeljile na komercialni presoji vsake zadevne banke.

(114) KEB je izjavil, da korejska vlada ni igrala nobene vloge pri programih prestrukturiranja v zvezi s komercialnimi odločitvami KEB. Rekla je, da korejska vlada ni imela posebne pravice, niti pogodbeno niti pod korejskimi zakoni, ki bi ji omogočala, da preprečuje ali vpliva na komercialne odločitve KEB. KEB meni, da enako velja tudi za FSS. V zvezi z priporočili FSS za upravljanje za poslovnih dejavnosti KEB je bilo navedeno, da ta dejanja sodijo v okvir njenih običajnih dejavnosti na podlagi Zakona o bančništvu in uredb o bančništvu ter da se ne razumejo, kot da predstavljajo kakršenkoli vpliv ali vpletanje FSS ali drugega organa za finančni nadzor.

(115) Woori Bank je izjavila, da je bilo korejski vladi kljub njenemu položaju največjega delničarja prepovedano izvajanje kakršnega koli vpliva na sprejemanje odločitev Woori bank.

(116) CHB je izjavila, da korejska vlada nima neposrednega ali posrednega vpliva na njene upravne dejavnosti. Kljub temu, da ima Korea Deposit Insurance Corporation ("KDIC") velik delež v CHB, je CHB domnevno ostala komercialna banka in njene odločitve so se sprejemale izključno na komercialni podlagi. Izjavila je, da je Memorandum o soglasju iz začasne uredbe zadeval le razne ukrepe prestrukturiranja, ki jih je sprejela korejska vlada zaradi finančne krize leta 1997.

(117) Hynix in CHB sta tudi trdila, da druge banke (Industrial Bank of Korea ("IBK"), Seoul Bank, Kwangju Bank in Kyongam Bank), v katerih je imela korejska vlada prav tako velik delež, niso sodelovale v paketu oktobra 2001, in to dokazuje, da korejska vlada ni posegala v poslovne dejavnosti nobene od vpletenih bank.

(118) NACF je izjavila, da je bila ustanovljena za izboljšanje gospodarskega, socialnega in kulturnega statusa kmetov in kakovosti njihovega življenja. KDIC kot prednostni vlagatelj po zakonu ni smela sodelovati pri sprejemanju odločitev NACF. Kot tak, njen mandat ni vključeval uresničevanja ciljev javne politike.

(119) Citibank Seoul je zanikala, da bi bila na kakršenkoli način povezana s korejsko vlado in razložila, da je sodelovala v preiskovanih ukrepih samo zaradi svojih finančnih interesov.

(ii) Ocenjevanje pripomb

(120) Zabeleženo je, da je bilo na podlagi načel iz uvodnih izjav 10 do 14 zgoraj začasno zaključeno, da je KDB javni organ. Glede drugih bank ni bilo ugotovljeno, da bi bile javno organi, bilo pa je ugotovljeno, da jim je korejska vlada naročila, naj izvajajo zadevne ukrepe.

(121) Da bi dokazali, da je naročilo obstajalo, je dejstvo, da je bila korejska vlada edini ali večji delničar v nekaterih bankah pomemben podatek, ki ga je treba upoštevati pri ocenjevanju razmer. Znesek deleža korejske vlade ali drugih delničarjev določa obseg, v katerem lahko vplivajo na postopek sprejemanja odločitev, ki je naveden v pravu gospodarskih družb in v statutu zadevne družbe. Glede tega je pomembno navesti ministrsko uredbo korejskega predsednika vlade št. 408, sprejeto novembra 2001, ki obravnava upravne pristojnosti gospodarskih družb, v katerih je delničar vlada. Čeprav člen 6 uredbe poudarja, kako pomembno je, da se takim gospodarskim družbam dovoli lastno upravljanje, je ključnega pomena, da dovoljuje državi, da izvaja vse svoje delničarske pravice.

(122) Zabeleženi podatki tudi kažejo, da država kot večinski delničar lahko imenuje direktorje finančnih ustanov. Kot taka korejska vlada redno imenuje ali vpliva na izbiro predsednika in generalnega direktorja ter drugih članov uprave banke [53]. S svojimi glasovalnimi pravicami ima torej korejska vlada možnost, da vpliva na dejavnosti KEB, Woori in CHB, v katerih je večinski delničar. Zabeležene informacije na primer kažejo, da je država vplivala na odločitev o zamenjavi predsednika in generalnega direktorja KEB zaradi slabega poslovanja s Hynixom in z nekaterimi družbami za kreditne kartice [54].

(123) Poleg tega je treba navesti, da se začasna uredba ni nanašala samo na delež korejske vlade, da bi dokazala obstoj naročila. Uvodne izjave 88 do 98 začasne uredbe so za vsako banko obširno razlagale razloge, zakaj je bilo ugotovljeno, da je korejska vlada naročila ukrepe oktobra 2001. Poleg razlag iz začasne uredbe so ta odkritja še podkrepile dodatne informacije, nekatere prejete tudi po objavi začasnih ukrepov.

(124) Kot je razloženo v uvodnih izjavah 32, 42 in 43, zapisi vsebujejo dokaze, da je korejska vlada dala neposredna navodila finančnim ustanovam glede nekaterih preiskovanih ukrepov. Te informacije tudi kažejo, da je bila v ukrepe vpletena FSS. Zabeleženi podatki kažejo tudi, da je korejska vlada te ustanove prisilila v sodelovanje v nekaterih ukrepih z grožnjami, da jim bo ovirala poslovanje [55]. Zabeleženo je, da je Komisija večkrat spraševala tako korejsko vlado kot zadevne banke o taki vpletenosti, vendar pa so vse stranke dosledno zanikale vpletenost države v zadevne ukrepe.

(125) 3. avgusta 2001, malo pred ukrepi iz oktobra 2001, je korejski podpredsednik vlade na seminarju združenja urednikov časopisov in oddaj izjavil, da bi v primeru, če skupina upnikov ne bi mogla razrešiti zadeve Hynix, o njej sprejela hitro odločitev korejska vlada. Če skupina upnikov ne more sprejeti odločitve o dodatnem financiranju Hynixa, naj odločajo finančni organi.

(126) Kar zadeva izjavo KEB, da korejska vlada ni imela zakonske ali pogodbene pravice, da bi vplivala na njene komercialne odločitve, je zabeleženo, da ugotovitve začasne uredbe o navodilu korejske vlade niso temeljila na takšnih pogodbenih ali zakonskih pravicah. Ugotovitve so tako skušale dokazati, kako je lahko korejska vlada uporabila svoja pooblastila, da je na bolj subtilen način vodila KEB, na primer preko svojega položaja večinskega delničarja. Poleg tega so preliminarni zaključki o tem okrepljeni z novimi dokazi, prejetimi po objavi začasne uredbe, po katerih so ministri korejske vlade posredovali navodila KEB glede nekaterih preiskovanih ukrepov - glej uvodne izjave 32, 42 in 43.

(127) Glede FSS in FSC dokazi, pridobljeni od začasnih ukrepov, tudi dokazujejo, da je bila FSS vpletena v odločitve o ukrepih o zagotavljanju finančnih sredstev Hynixu, npr. pismo korejskega ministra KEB iz uvodne izjave 126 zgoraj. Glede vloge FSS/FSC pri izvajanju svojih nadzornih dejavnosti v zvezi s potekom prestrukturiranja KEB, zabeleženi dokazi kažejo, da je FSC odobrila zvišanje omejitev posojil KEB, kar je v nasprotju z načrtom prestrukturiranja, ki zahteva zmanjšanje njene pretirane izpostavljenosti tveganju pri posojilih Hynixu. Poleg tega v finančnem obračunu KEB v izračun izgube težavnih posojil ni vključen znaten znesek Hynixove zamenjave terjatev v lastniške deleže. Zato pripombe KEB na začasno uredbo niso prinesle nobenih novih prepričljivih dokazov, ki bi spremenili oceno iz uvodnih izjav 90 do 91 začasne uredbe. Ti zaključki so torej potrjeni.

(128) Kar zadeva NACF, so uvodne izjave 96 do 98 začasne uredbe razložile, zakaj je bilo začasno zaključeno, da je NACF korejska vlada naročila, naj sodeluje v ukrepih oktobra 2001. Četudi je oblika NACF kot zadruge v celoti priznana, so njeni zadružni cilji izboljšati gospodarski, socialni in kulturni status ter kakovost življenja kmetov tudi cilje gospodarske politike za podporo kmetijstva. Zabeleženo je tudi, da NACF upravljajo skupaj ministrstvo za finance in gospodarstvo ter ministrstvo za kmetijstvo in gozdarstvo. Ima specializirane funkcije kot banka kmetijske politike, kakor so izvajanje korejske kmetijske politike in zagotavljanje sredstev korejske vlade kmetijskemu sektorju. Nov zakon o kmetijskih zadrugah iz avgusta 1999 določa, da korejska vlada po potrebi zagotavlja subvencije/pomoč (člen 9), dovoljuje, da ima korejska vlada kapitalski delež (členi 147 do 151) in omogoča, da NACF izdaja kmetijske finančne obveznice ter zahteva, da korejska vlada jamči zanje (členi 153 in 156). Bonitetna ocena, ki jo je NACF dala Hynixu v času ukrepov, in sicer 8 [56], ni upravičila odobritve nadaljnjih finančnih sredstev Hynixu. Pripombe NACF na začasno uredbo niso prinesle nobenih novih prepričljivih dokazov, ki bi spremenili oceno iz uvodnih izjav 96 do 98 začasne uredbe. Ti zaključki so torej potrjeni.

(129) Kar zadeva Woori Bank in CHB [57], sta uvodni izjavi 88 in 89 začasne uredbe razložili, na podlagi česa je bilo začasno zaključeno, da sta Woori Bank in CHB delali po navodilu korejske vlade, naj sodelujeta v ukrepih oktobra 2001 [58]. Ti zaključki o obstoju navodil so podkrepljeni z informacijami, prejetimi po uvedbi začasnih ukrepov, navedenimi v uvodnih izjavah 91 do 94, 124 in 125. Woori Bank in CHB nista poslali novih dokazil v svojih pripombah, ki bi spremenila zaključke Komisije, kakor so navedeni v uvodnih izjavah 88 in 89 začasne uredbe. Ti zaključki so torej potrjeni.

(130) Kar zadeva Citibank, je v uvodnih izjavah 93 in 95 začasne uredbe razloženo, da ni v celoti sodelovala v preiskavi. V takih okoliščinah so bile ugotovitve glede njene vpletenosti v tem finančnem paketu Hynixu dosežene v skladu s členom 28 osnovne uredbe, torej na podlagi razpoložljivih dejstev.

(131) Glede njene vloge kot posojilodajalca v tej preiskavi je treba navesti, da je nesodelovanje Citibank preprečilo pridobitev zanesljivih informacij o natančnih funkcijah in praksah Citibank v zvezi s finančnim paketom odobrenim Hynixu. Tako trditev Citibank, da ni delovala po navodilu korejske vlade, ni bilo mogoče preveriti s pomočjo primernega odgovora na vprašalnik in kasnejšega preveritvenega obiska. Enako velja za posojilno prakso Citibank. Treba je tudi navesti, da je nesodelovanje Citibank znatno oteževalo preiskavo, ne le zaradi prepoznavanja natančne funkcije Citibank v zvezi z njeno vlogo posojilodajalca, ampak tudi v zvezi z njeno vlogo Hynixove finančne svetovalke. Zaradi nesodelovanje ostajata pravi status Citibank glede Hynixa in narava ter intenzivnost njenega odnosa s korejsko vlado neznana. Pomen sodelovanja in preveritvenih obiskov prikazuje dejstvo, da je za nekatere druge banke, ki so sodelovale v zadevi, pravilno sodelovanje in preverjanje glavni način za sprejem dokončnih ugotovitev glede odnosov med njimi, Hynixom in korejsko vlado. Preiskava pa je vseeno pokazala, na podlagi podatkov, ki so jih posredovale druge stranke, da je imela Citibank osrednjo vlogo v razpravah med korejsko vlado, Hynixom in drugimi strankami, ki so sodelovale v zadevi. Seveda je Hynix izjavil, da Citibank ne bi smela sodelovati v preiskavi, ker "bi tako razkrivanje lahko razširjalo informacije o Hynixovih stroških, financah ali računovodstvu". Omeniti je treba, da je bil Hynix v večinski lasti korejske vlade preko bank v času te intervencije.

(132) V teh okoliščinah je treba končne ugotovitve osnovati na razpoložljivih dejstvih glede na to, ali je Citibank kot posojilodajalec ukrepala po navodilu korejske vlade in ali je bila ugodnost za Hynix enaka celotnemu finančnemu prispevku, ki ga je Citibank dala Hynixu. Glede tega je neizpodbitno, da je bila za razliko od drugih sodelujočih v teh ukrepi, prva intervencija Citibank kot banke upnice Hynixa januarja 2001, kot je bilo finančno stanje Hynixa že dovolj slabo, da nobena druga banka ni več želela finančno sodelovati z njim. Lastna ocena Citibank za Hynix je bila oktobra 2001 D "dvomljivo". Vendar je Citibank Hynixu zagotovila finančna sredstva. Citibank je morala razložiti svojo splošno posojilno politiko in ali je običajno, da zagotavlja finančna sredstva dvomljivim gospodarskim družbam. Kot je že razloženo, Citibank ni navedla nobenih podatkov, ki bi razložili, kaj jo je spodbudilo k sodelovanju v preiskovanih ukrepih.

(133) Glede navodila korejske vlade zabeležene informacije kažejo, da so obstajale številne povezave med korejsko vlado, Hynixom in Citibank. Za korejsko vlado in Citibank so segale preko posojil v preiskavi. Take povezave je mogoče razlagati na dva načina. Lahko se razlagajo, kakor da kažejo, da bi lahko imela Citibank komercialne razloge za zagotavljanje finančnih sredstev Hynixu, ali pa, kot je navedla ena od strank, bi se lahko razlagale, kot da je Citibank zelo dostopna za navodila korejske vlade. Zaradi nesodelovanja ni bilo mogoče ugotoviti, ali je bila Citibank prisiljena ali je bilo to v skladu z njeno običajno poslovno prakso. Glede tega je treba omeniti, da je bil razlog za nesodelovanje preprečitev dostopa do podatkov o Hynixovih stroških, financah in računovodstvu. V odsotnosti druge razlage je to mogoče razumeti, kot da ti podatki v lasti Citibank vsebujejo informacije, ki bi pokazale, da ni bilo nobenih komercialnih razlogov za zagotavljanje zadevnih finančnih sredstev in da so bila finančna sredstva zagotovljena po navodilu korejske vlade. Ta razlog je naveden tudi v pritožbi. Poleg tega je imela Citibank, kakor je razloženo v uvodni izjavi 94 začasne uredbe, nenavadno tesno in simbiotično razmerje s korejsko vlado od leta 1967, ko je dobila dovoljenje za delovanje v Koreji. To tesno sodelovanje med korejsko vlado in Citibank je izkazano z vlogo, ki jo je odigrala Citibank, ko je korejski vladi pomagala, da se je rešila iz korejske finančne krize leta 1997. Citibank je vodila in uspešno zaključila prestrukturiranje dolga korejske banke v skupnem znesku 21,75 milijard USD leta 1998. Poleg tega je Citibank pomagala korejski vladi in njenim ustanovam, da so dostopale do kapitalskih trgov med korejsko finančno krizo tako, da je uspešno sponzorirala ponudbo globalnih obveznic v znesku 4 milijarde USD. Vsa ta dejstva potrjujejo, da ima Citibank zelo tesen odnos s korejsko vlado. Na podlagi teh dejstev in dejstva, da je Citibank zavrnila dostop do podatkov v njeni lasti, in glede na to, da drugih preverljivih dokazov ni na voljo, se v skladu s členom 28(6) osnovne uredbe lahko sklene, da je korejska vlada vpletena in da je naročila Citibank, naj zagotovi zadevna finančna sredstva.

(134) Glede trditve, da niso vse banke, v katerih ima korejska vlada znaten delež, sodelovale v ukrepih oktobra 2001 in da to zavrača dokaze, da je šlo za navodilo korejske vlade, je zabeleženo, da sta se Kwangju Bank in Kyongam Bank v času ukrepov nameravali združiti z Woori Financial Holding. Ker je bila Woori Bank že ena od večjih bank upnic v prestrukturiranju oktobra 2001, je razumljivo, da Kwangju in Kyongam Bank ni bilo treba sodelovati v ukrepih ločeno. Enako velja za Seoul Bank, ki jo je korejska vlada nameravala prodati Hana Bank po priporočilih MDS. V pričakovanju te prodaje porast špekulativnih posojil v poslovnih knjigah Seoul Bank ne bi bila koristna.

(135) Kar zadeva IBK, je zabeleženo, da je IBK specializirana banka, katere mandat je spodbujati razvoj malih in srednje velikih podjetij. Njene dejavnosti zavaruje korejska vlada. Z odobritvijo nadaljnjih posojil Hynixu bi IBK prekoračila svoj mandat na zelo opazen način, ki bi ga bilo zelo težko upravičiti. Dejansko je z odobritvijo dokumentarnega akreditiva in s sodelovanjem pri nakupu zamenljivih obveznic za Hynix, IBK že kršila svoj mandat in nadaljnje izpostavljanje veliki gospodarski družbi v težavah ne b