SL Uradni list Evropske unije L 13/2

UREDBA SVETA (Euratom) 2016/52

z dne 15. januarja 2016

o najvišjih dovoljenih stopnjah radioaktivnega onesnaženja živil in krme po jedrski nesreči ali katerem koli drugem radiološkem izrednem dogodku in razveljavitvi Uredbe (Euratom) št. 3954/87 ter uredb Komisije (Euratom) št. 944/89 in (Euratom) št. 770/90

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo ter zlasti členov 31 in 32 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije, pripravljenega na podlagi mnenja skupine oseb, ki jih imenuje Znanstveno-tehnični odbor izmed znanstvenih izvedencev iz držav članic,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (1),

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (2),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) V Direktivi Sveta 2013/59/Euratom (3) so določeni temeljni varnostni standardi za varstvo pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja.

(2) Ob nesreči v černobilski jedrski elektrarni dne 26. aprila 1986 je prišlo do sprostitve velikih količin radioaktivnih snovi v ozračje, ki so onesnažile živila in krmo v več evropskih državah do tiste meje, ki z zdravstvenega vidika ni zanemarljiva. Sprejeti so bili ukrepi za zagotovitev, da se nekateri kmetijski proizvodi v Unijo uvozijo le v skladu s skupnimi ureditvami, ki varujejo zdravje prebivalstva ter hkrati ohranjajo enotnost trga in preprečujejo motnje v trgovini.

(3) V Uredbi Sveta (Euratom) št. 3954/87 (4) so določene najvišje dovoljene stopnje radioaktivnega onesnaženja po jedrski nesreči ali katerem koli drugem radiološkem izrednem dogodku, ki lahko pripelje ali je pripeljal do znatnega radioaktivnega onesnaženja živil in krme. Navedene najvišje dovoljene stopnje še vedno sledijo najnovejšemu znanstvenemu mnenju, ki je na voljo mednarodni skupnosti. Podlaga za določitev najvišjih dovoljenih stopenj, ki so navedene v tej uredbi, je bila pregledana in opisana v publikaciji Komisije št. 105 – Varstvo pred sevanjem (Merila EU za omejevanje živil, ki se uporabljajo v primeru nesreče – EU Food Restriction Criteria for Application after an Accident). Te stopnje temeljijo predvsem na referenčni vrednosti 1 mSv na leto za povečanje efektivne doze, ki jo prejme posameznik z zaužitjem, in na predpostavki, da je 10 % hrane, zaužite na letni ravni, onesnažene. Za otroke, mlajše od enega leta, pa se uporabljajo drugačne predpostavke.

(4) Po nesreči v jedrski elektrarni Fukušima 11. marca 2011 je bila Komisija obveščena, da so stopnje radionuklidov v nekaterih živilskih proizvodih, ki izvirajo iz Japonske, presegle vrednosti za ukrepanje, ki se za živila uporabljajo na Japonskem. Takšno onesnaženje lahko ogrozi zdravje ljudi in živali v Uniji, zato so bili v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali, ki je bil ustanovljen z Uredbo (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta (5), sprejeti ukrepi, ki določajo posebne pogoje za uvoz živil in krme, ki izvirajo ali so dostavljena iz Japonske.

(5) Treba bi bilo vzpostaviti sistem, ki bi Skupnosti omogočal, da po jedrski nesreči ali katerem koli drugem radiološkem izrednem dogodku, ki lahko pripelje ali je pripeljal do znatnega radioaktivnega onesnaženja živil in krme, določi najvišje dovoljene stopnje radioaktivnega onesnaženja proizvodov, ki bodo dani v promet, da bi tako zavarovali prebivalstvo.

(6) Tako kot druga živila se tudi pitna voda zaužije neposredno ali posredno, zato igra vlogo pri skupni izpostavljenosti potrošnika radioaktivnim snovem. Kar zadeva radioaktivne snovi, je nadzor kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi, že določen v Direktivi Sveta 2013/51/Euratom (6), vendar ne vključuje nadzora mineralnih vod in vod, ki so medicinski proizvodi. Ta uredba bi se morala uporabljati za živila, manj pomembna živila in krmo, ki se lahko dajo v promet po jedrski nesreči ali katerem koli drugem radiološkem izrednem dogodku, ne pa za vodo, namenjeno za prehrano ljudi, za katero se uporablja Direktiva 2013/51/Euratom. Vendar pa lahko države članice v primeru radiološkega izrednega dogodka uporabijo najvišje stopnje za tekoča živila iz te uredbe za upravljanje porabe vode, namenjene za prehrano ljudi.

(7) Najvišje dovoljene stopnje radioaktivnega onesnaženja bi morale veljati za živila in krmo, ki izvirajo iz Unije ali so uvoženi iz tretjih držav, in sicer glede na kraj in okoliščine jedrske nesreče ali drugega radiološkega izrednega dogodka.

(8) Komisija se obvesti o jedrski nesreči ali neobičajno visokih stopnjah radioaktivnosti v skladu z Odločbo Sveta 87/600/Euratom (7) ali v skladu s Konvencijo Mednarodne agencije za atomsko energijo (MAAE) o zgodnjem obveščanju o jedrski nesreči z dne 26. septembra 1986.

(9) Zaradi upoštevanja, da se lahko prehrana dojenčkov v prvih šestih mesecih znatno spreminja, ter da prav tako obstajajo negotovosti v njihovem metabolizmu v naslednjih šestih mesecih življenja, je primerno razširiti uporabo nižjih najvišjih dovoljenih stopenj za živila za dojenčke na vseh prvih dvanajst mesecev starosti.

(10) Da se olajša prilagoditev veljavnih najvišjih dovoljenih stopenj, zlasti v zvezi z okoliščinami jedrske nesreče ali drugega radiološkega izrednega dogodka, bi morali postopki za pregled izvedbenih uredb vključevati posvetovanje Komisije s skupino izvedencev iz člena 31 Pogodbe.

(11) Za zagotovitev, da se živila in krma, ki presegajo veljavne najvišje dovoljene stopnje, v Skupnosti ne dajo v promet, bi bilo treba skladnost s temi stopnjami preverjati s primernimi pregledi.

(12) Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe v zvezi z uporabo najvišjih dovoljenih stopenj, bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (8), ki se uporablja za namene te uredbe, čeprav člen 106a Pogodbe v njej ni izrecno naveden.

(13) Komisiji bi moral pomagati Stalni odbor za rastline, živali, hrano in krmo. Kadar o osnutku izvedbenih aktov, ki temeljijo na tej uredbi, razpravlja navedeni odbor, bi morale države članice zagotoviti, da imajo njihovi predstavniki ustrezno strokovno znanje o varstvu pred sevanji oziroma da se zanesejo na ustrezno strokovno podporo.

(14) Za sprejetje aktov za uporabo najvišjih dovoljenih stopenj radioaktivnega onesnaženja živil in krme bi se moral uporabiti postopek pregleda.

(15) Komisija bi morala sprejeti izvedbene akte, ki se začnejo uporabljati takoj, kadar je to potrebno iz izredno nujnih razlogov v ustrezno utemeljenih primerih, ki se nanašajo na določene radiološke izredne dogodke, ki lahko pripeljejo ali so pripeljali do znatnega radioaktivnega onesnaženja živil in krme.

(16) Ta uredba bi morala biti lex specialis za postopek sprejetja in naknadne spremembe izvedbenih uredb, v katerih so določene veljavne najvišje dovoljene stopnje radioaktivnega onesnaženja po pojavu radiološkega izrednega dogodka. Kadar je očitno, da bodo živila ali krma, ki je s poreklom iz Unije ali uvožena iz tretjih držav, verjetno predstavljala resno tveganje za zdravje ljudi, zdravje živali ali okolje in da takega tveganja ni možno na zadovoljiv način obvladati z ukrepi, ki jih sprejme zadevna država članica ali države članice, lahko Komisija na podlagi Uredbe (ES) št. 178/2002 sprejme dodatne nujne ukrepe. Komisija bi morala zagotoviti, da se ta uredba in Uredba (ES) št. 178/2002 izvajata usklajeno. Kjer je to mogoče, bi bilo treba veljavne najvišje dovoljene stopnje in dodatne nujne ukrepe vključiti v enotno izvedbeno uredbo na podlagi te uredbe in Uredbe (ES) št. 178/2002.

(17) Nadalje, splošna pravila za izvajanje uradnega nadzora, da se preveri upoštevanje pravil, s ciljem zlasti preprečiti, odpraviti ali na sprejemljivo raven zmanjšati tveganje za ljudi in živali, so določena v Uredbi (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (9).

(18) Pri pripravi ali pregledu izvedbenih uredb bi Komisija morala upoštevati med drugim naslednje okoliščine: kraj, naravo in obseg jedrske nesreče ali drugega radiološkega izrednega dogodka v Skupnosti ali zunaj nje; naravo, obseg in širjenje odkritega ali predvidenega izpusta radioaktvinih snovi v zrak, vodo in tla ter živila in krmo v Skupnosti ali zunaj nje; radiološka tveganja odkritega ali morebitnega radioaktivnega onesnaženja živil in krme ter pripadajoče doze sevanja; vrsto in količino onesnaženih živil in krme, ki bi lahko bila dana v promet v Skupnosti; najvišje dovoljene stopnje za onesnažena živila in krmo, določene v tretjih državah; pomen teh živil in krme za zagotavljanje ustrezne preskrbe prebivalstva s hrano; pričakovanja potrošnikov glede varnosti živil in morebitne spremembe prehranjevalnih navad potrošnikov kot posledice radiološkega izrednega dogodka.

(19) V ustrezno utemeljenih primerih bi morala imeti vsaka država članica možnost, da zaprosi za začasno odstopanje od najvišjih dovoljenih stopenj radioaktivnega onesnaženja za določena živila ali krmo, ki so del prehrane na njenem ozemlju. V izvedbenih uredbah bi bilo treba navesti, za katera živila in krmo se odstopanja uporabljajo, vrste zadevnih radionuklidov ter geografsko območje in trajanje odstopanj –

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Predmet urejanja

Ta uredba določa najvišje dovoljene stopnje radioaktivnega onesnaženja za:

(a) živila, kot so določene v Prilogi I;

(b) manj pomembna živila, kot so določene v Prilogi II; ter

(c) krmo, kot so določene v Prilogi III,

ki se lahko dajo v promet po jedrski nesreči ali v primeru kakršnega koli drugega radiološkega izrednega dogodka, ki lahko pripelje ali je pripeljal do znatnega radioaktivnega onesnaženja živil in krme, ter

Ta uredba prav tako določa postopek za sprejetje ali naknadno spremembo izvedbenih uredb, v katerih so določene veljavne najvišje dovoljene stopnje.

Člen 2

Opredelitev pojmov

Za namene te uredbe se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

1. „živila“ pomeni vsako snov ali proizvod bodisi v predelani, delno predelani ali nepredelani obliki, ki je namenjen za prehrano ljudi ali za katerega se smiselno pričakuje, da ga bodo ljudje uživali. Pojem „živila“ zajema tudi pijačo, žvečilni gumi in vse snovi, namenoma vključene v živilo med proizvodnjo, pripravo ali obdelavo živila. Pojem „živila“ ne vključuje: (a) krme; (b) živih živali, razen tistih, ki so pripravljene za dajanje v promet za človeško prehrano; (c) rastlin pred žetvijo; (d) zdravil v smislu točke 2 člena 1 Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta (10); (e) kozmetičnih izdelkov v smislu točke (a) člena 2(1) Uredbe (ES) št. 1223/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (11); (f) tobaka in tobačnih izdelkov v smislu točk 1 oziroma 4 člena 2 Direktive 2014/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta (12); (g) narkotičnih ali psihotropnih snovi v smislu Enotne konvencije Združenih narodov o narkotikih, 1961, in Konvencije Združenih narodov o psihotropnih snoveh, 1971; (h) ostankov in onesnaževal; (i) vode, namenjene za prehrano ljudi, v smislu točke 1 člena 2 Direktive 2013/51/Euratom;

2. „manj pomembna živila“ pomeni živila, ki so s prehranskega vidika manj pomembna in ki predstavljajo le majhen delež v porabi hrane prebivalstva;

3. „krma“ pomeni katero koli snov ali proizvod, vključno z aditivi, bodisi predelan, delno predelan ali nepredelan, ki se uporablja za krmljenje živali;

4. „dajanje v promet“ pomeni imeti živila ali krmo za prodajo, vključno s ponujanjem v prodajo ali vsemi drugimi oblikami prenosa, bodisi brezplačno ali proti plačilu, ter prodajo, distribucijo in druge oblike njihovih prenosov;

5. „radiološki izredni dogodek“ pomeni neobičajne razmere ali dogodek, ki vključuje vir sevanja in zahteva takojšnje ukrepanje zaradi blažitve resnih škodljivih posledic za zdravje in varnost ljudi, kakovost življenja, lastnino ali okolje ali resne nevarnosti, ki bi povzročila takšne resne škodljive posledice.

Člen 3

Veljavne najvišje dovoljene stopnje

1. V primeru da Komisija prejme — še posebej na podlagi programa Skupnosti za zgodnje izmenjevanje informacij v primeru radiološkega izrednega dogodka bodisi na podlagi Konvencije MAAE o zgodnjem obveščanju o jedrski nesreči z dne 26. septembra 1986 — uradne informacije o jedrski nesreči ali katerem koli drugem radiološkem izrednem dogodku, ki lahko pripelje ali je pripeljal do znatnega radioaktivnega onesnaženja živil in krme, Komisija sprejme izvedbeno uredbo za uporabo najvišjih dovoljenih stopenj za morebitno onesnažena živila ali krmo, ki bi lahko bila dana v promet.

Brez poseganja v člen 3(4) veljavne najvišje dovoljene stopnje, določene takšni v izvedbeni uredbi, ne presegajo tistih, določenih v prilogah I, II in III. Navedena izvedbena uredba se sprejme v skladu s postopkom pregleda iz člena 5(2).

V izredno nujnih ustrezno utemeljenih primerih v zvezi z okoliščinami jedrske nesreče ali drugega radiološkega izrednega dogodka sprejme Komisija v skladu s postopkom iz člena 5(3) izvedbeno uredbo, ki se začne uporabljati takoj.

2. Veljavnost izvedbene uredbe, sprejete na podlagi odstavka 1, je čim krajša. Trajanje prve izvedbene uredbe, sprejete po jedrski nesreči ali katerem koli drugem radiološkem izrednem dogodku, ni daljše od treh mesecev.

Komisija izvedbene uredbe pregleda v rednih časovnih presledkih ter jih na podlagi narave ali kraja nesreče in spreminjanja stopnje dejansko izmerjenega radioaktivnega onesnaženja po potrebi spremeni.

3. Komisija pri pripravi ali pregledu izvedbenih uredb upošteva osnovne standarde, določene na podlagi členov 30 in 31 Pogodbe, ter načeli upravičenosti in optimizacije, da bi se jakost posameznih doz, verjetnost izpostavljenosti in število izpostavljenih ljudi ohranili na tako nizki ravni, kolikor je to razumno mogoče doseči, ob upoštevanju sedanjega tehničnega znanja ter gospodarskih in družbenih dejavnikov.

Komisija se pri pregledu izvedbenih uredb posvetuje s skupino izvedencev iz člena 31 Pogodbe, in sicer če jedrska nesreča ali kateri koli drug radiološki izredni dogodek, ki povzroči tako razširjeno onesnaženost živil ali krme, ki se uporabljajo za prehrano v Skupnosti, da podlaga in predpostavke, na katerih temeljijo najvišje dovoljene stopnje, določene v prilogah I, II in III k tej uredbi, niso več veljavne. Komisija lahko navedeno skupino izvedencev zaprosi za mnenje tudi v katerem koli drugem primeru onesnaženja živil ali krme, ki se uporabljajo za prehrano v Skupnosti.

4. Brez poseganja v cilj te uredbe v zvezi z varstvom zdravja lahko Komisija z izvedbenimi uredbami vsaki državi članici dovoli, da na njeno željo in ob upoštevanju izjemnih okoliščin, ki se pojavijo v tej državi članici, začasno odstopa od najvišjih dovoljenih stopenj za določena živila ali krmo, ki je del prehrane na njenem ozemlju. Ta odstopanja temeljijo na znanstvenih dokazih in so ustrezno utemeljena z okoliščinami, zlasti družbenimi faktorji, prevladujočimi v zadevni državi članici.

Člen 4

Omejevalni ukrepi

1. Ko Komisija sprejme izvedbeno uredbo za uporabo najvišjih dovoljenih stopenj, se živila ali krma, ki ne ustreza navedenim najvišjim dovoljenim stopnjam, ne da v promet, in sicer od dneva, določenega v navedeni izvedbeni uredbi.

Za namene uporabe te uredbe za živila ali krmo, uvoženo iz tretjih držav, velja, da je dana v promet, če je bila na carinskem ozemlju Unije podvržena carinskemu postopku, ki ni tranzitni postopek.

2. Vsaka država članica Komisiji zagotovi vse informacije o uporabi te uredbe. Komisija te informacije sporoči drugim državam članicam. Kateri koli primer nespoštovanja veljavnih najvišjih dovoljenih stopenj se sporoči prek sistema hitrega obveščanja za živila in krmo (RASFF).

Člen 5

Postopek v odboru

1. Komisiji pomaga Stalni odbor za rastline, živali, hrano in krmo, ustanovljen s členom 58(1) Uredbe (ES) št. 178/2002. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.

3. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 8 Uredbe (EU) št. 182/2011 v povezavi s členom 5 Uredbe.

Člen 6

Poročanje

V primeru jedrske nesreče ali katerega koli drugega radiološkega izrednega dogodka, ki lahko pripelje ali je pripeljal do znatnega radioaktivnega onesnaženja živil in krme, Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo. Vanj vključi izvajanje ukrepov, sprejetih po tej uredbi in sporočenih Komisiji v skladu s členom 4(2).

Člen 7

Razveljavitev

Uredba Sveta (Euratom) št. 3954/87 ter uredbi Komisije (Euratom) št. 944/89 (13) in (Euratom) št. 770/90 (14) se razveljavijo.

Sklicevanja na razveljavljene uredbe se štejejo kot sklicevanja na to uredbo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge IV.

Člen 8

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, 15. januarja 2016 Za Svet Predsednik J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

(1) Mnenje z dne 9. julija 2015 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(2) UL C 226, 16.7.2014, str. 68.

(3) Direktiva Sveta 2013/59/Euratom z dne 5. decembra 2013 o določitvi temeljnih varnostnih standardov za varstvo pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja in o razveljavitvi direktiv 89/618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom in 2003/122/Euratom (UL L 13, 17.1.2014, str. 1).

(4) Uredba Sveta (Euratom) št. 3954/87 z dne 22. decembra 1987 o najvišji dovoljeni stopnji radioaktivnega onesnaženja živil in krme po jedrski nesreči ali kateri koli drugi radiološki nevarnosti (UL L 371, 30.12.1987, str. 11).

(5) Uredba (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (UL L 31, 1.2.2002, str. 1).

(6) Direktiva Sveta 2013/51/Euratom z dne 22. oktobra 2013 o določitvi zahtev za varstvo zdravja prebivalstva pred radioaktivnimi snovmi v vodi, namenjeni za porabo človeka (UL L 296, 7.11.2013, str. 12).

(7) Odločba Sveta 87/600/Euratom z dne 14. decembra 1987 o ureditvah Skupnosti za pospešeno izmenjavo informacij o radiološkem izrednem dogodku (UL L 371, 30.12.1987, str. 76).

(8) Uredba (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (UL L 55, 28.2.2011, str. 13).

(9) Uredba (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (UL L 165, 30.4.2004, str. 1).

(10) Direktiva 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o spremembah Direktive 2001/83/ES o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL L 311, 28.11.2001, str. 67).

(11) Uredba (ES) št. 1223/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o kozmetičnih izdelkih (UL L 342, 22.12.2009, str. 59).

(12) Direktiva 2014/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov in razveljavitvi Direktive 2001/37/ES (UL L 127, 29.4.2014, str. 1).

(13) Uredba Komisije (Euratom) št. 944/89 z dne 12. aprila 1989 o določitvi maksimalne dovoljene ravni radioaktivne kontaminacije manj pomembnih živil po jedrski nesreči ali kakršni koli drugi radiološki nesreči (UL L 101, 13.4.1989, str. 17).

(14) Uredba Komisije (Euratom) št. 770/90 z dne 29. marca 1990 o določitvi najvišje dovoljene ravni radioaktivne kontaminacije krme po jedrski nesreči ali kakršni koli drugi radiološki nevarnosti (UL L 83, 30.3.1990, str. 78).

PRILOGA I NAJVIŠJE DOVOLJENE STOPNJE RADIOAKTIVNEGA ONESNAŽENJA ŽIVIL Najvišje dovoljene stopnje, ki se uporabljajo za živila, ne presegajo naslednjega: Skupina izotopov/Skupina živil Živila (Bq/kg) (1) Živila za dojenčke (2) Mlečni proizvodi (3) Druga živila, razen manj pomembnih (4) Tekoča živila (5) Vsota izotopov stroncija, zlasti Sr-90 75 125 750 125 Vsota izotopov joda, zlasti I-131 150 500 2 000 500 Vsota alfa sevalcev plutonijevih in transplutonijevih izotopov, zlasti Pu-239 in Am-241 1 20 80 20 Vsota vseh drugih nuklidov z razpolovno dobo daljšo od 10 dni, zlasti Cs-134 in Cs-137 (6) 400 1 000 1 250 1 000 (1) Stopnja, ki se uporablja za koncentrirane ali posušene proizvode, se izračuna na podlagi rekonstruiranega proizvoda, pripravljenega za zaužitje. Države članice lahko dajo priporočila glede načina redčenja, da bi zagotovili upoštevanje maksimalnih dovoljenih stopenj, ki jih določa ta uredba. (2) Živila za dojenčke so živila, ki so namenjena za prehrano dojenčkov v prvih dvanajstih mesecih starosti in v celoti zadovoljujejo njihove prehranjevalne potrebe ter so za prodajo na drobno zapakirana v embalaži, ki je jasno prepoznavna in označena kot taka. (3) Mlečni proizvodi so proizvodi, ki sodijo pod naslednje oznake KN, po potrebi vključno z vsemi njihovimi morebitnimi poznejšimi spremembami: 0401 in 0402 (razen 0402 29 11). (4) Manj pomembna živila in ustrezne stopnje, ki se zanje uporabljajo, so določeni v Prilogi II. (5) Tekoča živila so proizvodi, ki sodijo pod tarifno številko 2009 in poglavje 22 kombinirane nomenklature. Vrednosti se izračunajo ob upoštevanju porabe tekoče vode, iste vrednosti pa se lahko uporabijo za zaloge pitne vode po presoji pristojnih organov v državah članicah. (6) Ogljik-14, tritij in kalij 40 niso vključeni v to skupino.

PRILOGA II NAJVIŠJE DOVOLJENE STOPNJE RADIOAKTIVNEGA ONESNAŽENJA MANJ POMEMBNIH ŽIVIL 1. Seznam manj pomembnih živil Oznaka KN Opis 0703 20 00 česen (svež ali ohlajen) 0709 59 50 gomoljike (sveže ali ohlajene) 0709 99 40 kapre (sveže ali ohlajene) 0711 90 70 kapre (začasno konzervirane, vendar kot takšne neprimerne za takojšnjo prehrano) ex 0712 39 00 gomoljike (sušene, cele, narezane na koščke ali rezine, zdrobljene ali mlete, vendar ne nadalje pripravljene) 0714 manioka, maranta, salep, topinambur, sladki krompir ter podobne korenovke in gomolji z visokim deležem škroba ali inulina, sveži, ohlajeni, zamrznjeni ali posušeni, celi ali razrezani ali v peletih; sredica sagovega drevesa 0814 00 00 lupine agrumov ali melon (vključno lubenic), sveže, zamrznjene, suhe ali začasno konzervirane v slanici, žveplani vodi ali v drugih raztopinah za konzerviranje 0903 00 00 maté čaj 0904 poper iz rodu Piper; suhi ali zdrobljeni ali zmleti plodovi iz rodu Capsicum ali Pimenta 0905 00 00 vanilija 0906 cimet in cvetovi cimetovega drevesa 0907 00 00 klinčki (celi plodovi, popki in peclji) 0908 muškatni orešček, macis in kardamom 0909 seme janeža, zvezdastega janeža, komarčka, koriandra, navadne ali orientalske kumine; brinove jagode 0910 ingver, žafran, kurkuma, timijan, lovorjev list, curry in druge začimbe: 1106 20 moka, zdrob in prah iz saga ali korenovk ali gomoljev iz tarifne številke 0714 1108 14 00 škrob iz manioke 1210 hmeljni storžki, sveži ali sušeni, zdrobljeni ali ne, zmleti ali ne ali v peletih; lupulin 1211 rastline in deli rastlin (vključno semena in plodovi) vrst, ki se uporabljajo predvsem v parfumeriji, farmaciji ali za insekticidne, fungicidne ali podobne namene, sveži ali sušeni, rezani ali celi, zdrobljeni ali v prahu, razen rastline ali deli rastlin, ki se uporabljajo za proizvodnjo hrane 1301 šelak; naravne gume, smole, gumijeve smole in oljne smole (na primer: balzami) 1302 rastlinski sokovi in ekstrakti; pektinske snovi, pektinati in pektati; agar-agar in druge sluzi ter zgoščevalci, dobljeni iz rastlinskih proizvodov, modificirani ali nemodificirani 1504 masti in olja rib ali morskih sesalcev ter njihove frakcije, rafinirani ali ne, toda kemično nemodificirani 1604 31 00 kaviar 1604 32 00 kaviarjevi nadomestki 1801 00 00 kakavova zrna, cela ali zdrobljena, surova ali pražena 1802 00 00 kakavove lupine, luščine, kožice in drugi odpadki kakava 1803 kakavova masa, razmaščena ali nerazmaščena 2003 90 10 gomoljike (pripravljene ali konzervirane drugače kot v kisu ali v ocetni kislini) 2006 00 vrtnine, sadje, oreški, sadne lupine in drugi deli rastlin, konzervirani v sladkorju (odcejeni, glazirani ali kristalizirani) 2102 kvas (aktiven ali neaktiven); drugi enocelični mikroorganizmi, mrtvi (razen cepiv iz tarifne številke 3002); pripravljeni pecilni praški 2936 provitamini in vitamini, naravni ali sintetični (vključno z naravnimi koncentrati), njihovi derivati, ki se uporabljajo predvsem kot vitamini, in medsebojne mešanice navedenih proizvodov, vključno s tistimi, ki so v kakršnem koli topilu 3301 eterična olja (brez terpenov ali s terpeni), vključno ekstrakti z oganskim topilom (essences concretes) in iz njih pridobljeni ekstrakti z absolutnim alkoholom (essences absolutes); rezinoidi; ekstrahirane oljne smole; koncentrati eteričnih olj v masteh, nehlapnih oljih, voskih ali podobnem, dobljeni z enfleražo ali z maceracijo; stranski terpenski proizvodi, dobljeni z deterpinacijo eteričnih olj; vodni destilati in vodne raztopine eteričnih olj 2. Najvišje dovoljene stopnje, ki se uporabljajo za manj pomembna živila, navedena v točki 1, ne presegajo naslednjega: Skupina izotopov Bq/kg Vsota izotopov stroncija, zlasti Sr-90 7 500 Vsota izotopov joda, zlasti I-131 20 000 Vsota alfa sevalcev plutonijevih in transplutonijevih izotopov, zlasti Pu-239 in Am-241 800 Vsota vseh drugih nuklidov z razpolovno dobo daljšo od 10 dni, zlasti Cs-134 in Cs-137 (1) 12 500 (1) Ogljik 14, tritij in kalij 40 niso vključeni v to skupino.

PRILOGA III NAJVIŠJE DOVOLJENE STOPNJE RADIOAKTIVNEGA ONESNAŽENJA KRME Najvišje dovoljene stopnje za vsoto cezija-134 in cezija-137 ne presegajo naslednjega: Krma za Bq/kg (1) (2) prašiče 1 250 perutnino, jagnjeta, teleta 2 500 drugo 5 000 (1) Namen navedenih stopenj je prispevati k spoštovanju najvišjih dovoljenih stopenj za živila; same po sebi ne zagotavljajo spoštovanja v vseh okoliščinah in ne zmanjšujejo obveze po nadzorovanju stopenj onesnaženosti proizvodov iz živali, namenjenih za prehrano ljudi. (2) Te stopnje veljajo za krmo, pripravljeno za porabo.