SL Uradni list Evropske unije L 286/1

UREDBA (ES) št. 1005/2009 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 16. septembra 2009

o snoveh, ki tanjšajo ozonski plašč

(prenovitev)

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 175(1) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

po posvetovanju z Odborom regij,

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (2),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Uredba (ES) št. 2037/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o snoveh, ki tanjšajo ozonski plašč (3), je bila večkrat bistveno spremenjena. Ker so potrebne dodatne spremembe, bi bilo treba navedeno uredbo zaradi jasnosti prenoviti.

(2) Ugotovljeno je, da stalne emisije snovi, ki tanjšajo ozonski plašč (ODS), povzročajo znatno škodo ozonskemu plašču. Obstajajo jasni dokazi o manjši obremenitvi ozračja s snovmi, ki tanjšajo ozonski plašč, in opaziti je mogoče nekaj zgodnjih znakov obnovitve ozonske plasti v stratosferi. Ozonska plast pa se po napovedih pred sredino 21. stoletja ne bo obnovila na raven koncentracij ozona pred letom 1980. Povečano sevanje UV-B, ki je posledica tanjšanja ozonskega plašča, je zato še vedno resna grožnja zdravju in okolju. Hkrati ima večina teh snovi velik potencial globalnega segrevanja in so dejavniki, ki prispevajo k višanju temperature Zemlje. Zato je treba sprejeti nadaljnje učinkovite ukrepe za zaščito zdravja ljudi in okolja pred škodljivimi učinki teh emisij ter za preprečitev, da se ozonska plast obnovi še pozneje.

(3) Glede na svojo odgovornost za okolje in trgovino je Skupnost skladno z Odločbo Sveta 88/540/EGS (4) postala pogodbenica Dunajske konvencije o zaščiti ozonskega plašča in Montrealskega protokola o snoveh, ki škodljivo delujejo na ozonski plašč (v nadaljnjem besedilu: Protokol).

(4) Številne snovi, ki tanjšajo ozonski plašč, so toplogredni plini, vendar niso zajeti v Okvirni konvenciji Združenih narodov o spremembi podnebja ter njenem Kjotskem protokolu zaradi domneve, da se bo uporaba teh snovi s Protokolom postopoma opustila. Kljub napredku, ki je bil dosežen s Protokolom, je treba opustitev snovi, ki tanjšajo ozonski plašč, v Evropski uniji in na svetovni ravni še vedno izpeljati do konca, hkrati pa upoštevati, da imajo številna sedanja nadomestila za snovi, ki tanjšajo ozonski plašč, visok potencial globalnega segrevanja. Zato je treba povsod, kjer so na voljo tehnično dosegljiva nadomestila z nizkim potencialom globalnega segrevanja, kar najbolj zmanjšati in izkoreniniti proizvodnjo in uporabo snovi, ki tanjšajo ozonski plašč.

(5) Pogodbenice Protokola so sprejele dodatne ukrepe za zaščito ozonskega plašča, nazadnje na zasedanju v Montrealu septembra 2007 in v Dohi novembra 2008. Treba je ukrepati na ravni Skupnosti za izpolnitev obveznosti Skupnosti po Protokolu in še zlasti za izvedbo pospešenega postopnega opuščanja delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov, pri tem pa ustrezno upoštevati tveganja zaradi postopnega uvajanja nadomestil z visokim potencialom globalnega segrevanja.

(6) Zaradi pomislekov, ki jih je Znanstvena skupina za presojo navedla v poročilu za leto 2006 glede vse večje proizvodnje in porabe delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov v državah v razvoju, so pogodbenice Protokola na 19. zasedanju leta 2007 sprejele Sklep XIX/6, v katerem je predpisan načrt za pospešeno postopno opuščanje delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov. V skladu z navedenim sklepom bi bilo treba datum opustitve proizvodnje prestaviti z leta 2025 na leto 2020.

(7) V skladu z Uredbo (ES) št. 2037/2000 se čisti delno halogenirani klorofluoroogljikovodiki od leta 2010 ne smejo več uporabljati za vzdrževanje ali servisiranje opreme za hlajenje in klimatizacijo. Da bi čim bolj zmanjšali tveganje za nezakonito uporabo čistih delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov v reciklirani ali predelani obliki, bi bilo treba pri vzdrževanju ali servisiranju uporabljati le predelane ali reciklirane snovi. Ponovno prodajo recikliranih delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov bi bilo treba prepovedati, saj se reciklirani delno halogenirani klorofluoroogljikovodiki smejo uporabljati le, kadar so zajeti iz takšne opreme in jih uporabi podjetje, ki je opravilo ali naročilo zajem. Zaradi doslednosti bi morala ta izjema veljati tudi za toplotne črpalke.

(8) Glede na široko dostopnost tehnologij in nadomestil za snovi, ki tanjšajo ozonski plašč, je treba v nekaterih primerih zagotoviti strožje ukrepe nadzora, kakor so predvideni v Uredbi (ES) št. 2037/2000 in Protokolu.

(9) Uredba (ES) št. 2037/2000 je določala postopno opuščanje proizvodnje in dajanja na trg klorofluoroogljikovodikov, drugih popolnoma halogeniranih klorofluoroogljikovodikov, halonov, ogljikovega tetraklorida, 1,1,1-trikloroetana, delno halogeniranih bromofluoroogljikovodikov, bromoklorometana in metilbromida, s tem pa je bilo prepovedano dajanje na trg teh snovi ter izdelkov in opreme, ki vsebujejo te snovi. Zdaj je tudi primerno, da se prepoved postopoma razširi na uporabo teh snovi za vzdrževanje ali servisiranje takšne opreme.

(10) Komisija bi morala pod nekaterimi pogoji odobriti izjeme za laboratorijske in analitske uporabe bistvenega pomena, tudi po postopni opustitvi nadzorovanih snovi. Sklep X/14 pogodbenic Protokola določa zlasti merila za odobritev izjem za navedene uporabe. Komisija bi morala biti pooblaščena za določitev pogojev za laboratorijske in analitske uporabe bistvenega pomena. Da bi preprečili povečanje količin, ki se uporabljajo za te namene, se proizvajalcem in uvoznikom ne bi smelo dovoliti, da bi znatno povečali količine, dane na trg. V to uredbo bi bilo treba vključiti posebne pogoje, ki so jih pogodbenice določile za dajanje snovi na trg za navedene uporabe, da se zagotovi skladnost z njimi.

(11) Nadomestljivost metilbromida se je pokazala v občutnejšem zmanjšanju njegove proizvodnje in porabe v primerjavi s Protokolom ter v Odločbi Komisije 2008/753/ES z dne 18. septembra 2008 o nevključitvi metilbromida v Prilogo I k Direktivi Sveta 91/414/EGS in o preklicu registracij fitofarmacevtskih sredstev, ki vsebujejo navedeno snov (5) ter v Direktivi 98/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 o dajanju biocidnih pripravkov v promet (6). Popolnoma bi bilo treba opustiti izjemo za nujne uporabe metilbromida, obenem pa začasno dopustiti možnost za odobritev odstopanja v izrednih razmerah ob nepričakovanih izbruhih škodljivcev ali bolezni, kadar je taka uporaba v nujnih primerih dovoljena v skladu z Direktivo Sveta 91/414/EGS z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (7) in Direktivo 98/8/ES. V takih primerih bi bilo treba določiti ukrepe, s katerimi bi karseda zmanjšali emisije, kot je na primer uporaba dejansko neprepustnih prevlek pri zaplinjevanju zemlje.

(12) Glede na Uredbo Komisije (ES) št. 2032/2003 z dne 4. novembra 2003 o drugi fazi desetletnega delovnega programa iz člena 16(2) Direktive 98/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z dajanjem biocidnih pripravkov v promet (8), ki od 1. septembra 2006 prepoveduje uporabo metilbromida kot biocida, in Sklep 2008/753/ES, ki po 18. marcu 2010 prepoveduje uporabo metilbromida kot fitofarmacevtskega sredstva, bi bilo treba z 18. marcem 2010 prepovedati tudi uporabo metilbromida za karantenske ukrepe in predtovorna opravila.

(13) Protokol v členu 2F(7) od pogodbenic zahteva, da si prizadevajo za omejitev uporabe delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov na tisto uporabo, pri kateri ni na voljo okoljsko primernejših nadomestnih snovi ali tehnologij. Glede na razpoložljive druge in nadomestne tehnologije je mogoče še bolj omejiti dajanje na trg in uporabo delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov ter izdelkov in opreme, ki jih vsebujejo ali so od njih odvisni. Sklep VI/13 pogodbenic Protokola določa, da se pri vrednotenju nadomestnih snovi za delno halogenirane klorofluoroogljikovodike upoštevajo dejavniki, kakršni so dejavnik škodljivosti za ozon, energetska učinkovitost, možna vnetljivost, strupenost, potencial globalnega segrevanja in možni vplivi na učinkovito uporabo in postopno opuščanje klorofluoroogljikovodikov in halonov. Pogodbenice so v navedenem sklepu ugotovile, da bi bilo treba za zaščito ozonskega plašča in zaradi možnosti nadomeščanja znatno zaostriti nadzor nad delno halogeniranimi klorofluoroogljikovodiki iz Protokola.

(14) Nadzorne ukrepe v zvezi z izdelki in opremo, ki vsebujejo nadzorovane snovi, bi bilo treba razširiti na izdelke in opremo, ki so odvisni od teh snovi, da se prepreči izogibanje omejitvam, ki jih določa ta uredba. Z vključitvijo izdelkov in opreme, pri katerih je zaradi oblike, uporabe ali ustreznega delovanja potrebna prisotnost nadzorovanih snovi, se prepreči morebitna priložnost za dajanje na trg, uvoz ali izvoz izdelkov ali opreme, ki tisti trenutek ne vsebujejo nadzorovanih snovi, vendar jih bo treba pozneje ponovno napolniti. Poleg tega bi bilo treba odpraviti izjeme za izdelke in opremo, proizvedene pred začetkom veljavnosti nadzornih ukrepov, saj niso več ustrezni in lahko pomenijo tveganje za nezakonito dajanje na trg ali trgovino.

(15) Nadzorovane snovi ter izdelki in oprema, ki jih vsebujejo ali so od njih odvisni, se iz držav, ki niso pogodbenice Protokola, ne bi smeli uvažati. Poleg tega bi bilo treba izvoz izdelkov in opreme, ki vsebujejo delno halogenirane klorofluoroogljikovodike ali so od njih odvisni, po začetku veljavnosti prepovedi uporabe teh izdelkov in opreme ali nadzorovanih snovi za njihovo vzdrževanje ali servisiranje v Skupnosti prepovedati, da se prepreči kopičenje teh snovi v državah, kjer ni na voljo ustreznih obratov za uničevanje.

(16) Sistem za dajanje dovoljenj za nadzorovane snovi vključuje tudi dovoljenja za izvoz nadzorovanih snovi, da bi izboljšali spremljanje in nadzor trgovine s snovmi, ki tanjšajo ozonski plašč, ter omogočili izmenjavo informacij med pogodbenicami. Sistem za dajanje dovoljenj bi bilo treba razširiti na izdelke in opremo, ki vsebujejo nadzorovane snovi ali so od njih odvisni.

(17) Da bi izboljšali spremljanje in nadzor trgovine, bi moralo dajanje dovoljenj poleg vstopa blaga na carinsko območje za sprostitev v prosti promet v Skupnosti zajemati tudi vstop v skladu z drugimi carinskimi postopki ali za carinsko dovoljeno rabo in uporabo. Tranzit preko carinskega območja Skupnosti, začasna hramba, carinsko skladiščenje in postopki proste cone bi morali biti še vedno mogoči brez dovoljenja, da se prepreči nepotrebno breme za upravljavce in carinske organe. Državi članici, ki ni del carinskega območja Skupnosti ali ni zajeta v tej uredbi, je pa ratificirala Protokol, se za tovor, ki je namenjen v to državo članico ali iz nje, ne bi smelo naložiti nepotrebnih bremen v zvezi z licenciranjem in poročanjem, če so izpolnjene zahteve te uredbe in Protokola.

(18) Komisija bi morala imeti pred izdajo uvoznih in izvoznih dovoljenj možnost, da pri pristojnih organih zadevne tretje države preveri, ali bi nameravana transakcija izpolnjevala veljavne obveznosti v tej državi, da se prepreči nezakonita in neželena trgovina.

(19) Direktiva Sveta 67/548/EGS z dne 27. junija 1967 o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi (9), Direktiva 1999/45/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. maja 1999 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih pripravkov (10) in Uredba (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi (11) določajo označevanje snovi, opredeljenih kot snovi, ki tanjšajo ozonski plašč, ter označevanje zmesi, ki vsebujejo takšne snovi. Ker se snovi, ki tanjšajo ozonski plašč in so proizvedene za uporabo kot surovina in predelovalno sredstvo ter za laboratorijsko in analitsko uporabo, lahko sprostijo v prosti promet v Skupnosti, bi jih bilo treba razlikovati od snovi, proizvedenih za druge uporabe, da se preprečijo zlorabe uporabe nadzorovanih snovi za surovine, kot predelovalnih sredstev ali za laboratorijsko in analitsko uporabo, za uporabe, ki na podlagi te uredbe niso nadzorovane. Poleg tega bi bilo treba med vzdrževanjem ali servisiranjem označiti tudi izdelke in opremo, ki vsebujejo take snovi ali so od njih odvisni, da so končni uporabniki obveščeni in da je izvrševanje te uredbe lažje.

(20) Da bi se zmanjšali izpusti nadzorovanih snovi v ozračje, bi bilo treba sprejeti ukrepe za zajem uporabljenih nadzorovanih snovi in preprečitev uhajanja nadzorovanih snovi.

(21) Protokol zahteva poročanje o trgovini s snovmi, ki tanjšajo ozonski plašč. Zato bi bilo treba od proizvajalcev, uvoznikov in izvoznikov nadzorovanih snovi zahtevati letno poročanje. Da bi Komisiji omogočili racionalizacijo postopkov poročanja za izpolnitev določil Protokola in se izognili podvajanju postopkov, bi morali tudi obrati za uničevanje poročati neposredno Komisiji. Da bi zagotovili izpolnitev obveznosti poročanja na podlagi Protokola in izboljšali njihovo praktično uporabo, bi morala biti Komisija pooblaščena za spreminjanje obveznosti poročanja za države članice in podjetja. Glede na predviden razvoj internetnih orodij poročanja bi morala Komisija po potrebi zasnovati ukrepe za prilagoditev obveznosti poročanja, kakor hitro bodo ustrezna orodja poročanja na voljo.

(22) Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v državah članicah ureja Direktiva 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (12), varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v Komisiji pa ureja Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (13), zlasti glede zahtev po zaupnosti in varnosti obdelave, prenosa osebnih podatkov s Komisije na države članice, zakonitosti obdelave ter pravic posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, dostopa do osebnih podatkov in njihovega popravljanja.

(23) Države članice bi morale izvajati inšpekcijske preglede, pri katerih se uporablja pristop, temelječ na tveganju, da zagotovijo izpolnjevanje vseh določb te uredbe in so zato pri tem usmerjene na tiste dejavnosti, ki pomenijo največje tveganje za nezakonito trgovino ali emisije nadzorovanih snovi. Priporočilo 2001/331/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. aprila 2001 o minimalnih merilih za okoljsko inšpekcijo v državah članicah (14) bi moralo predstavljati usmeritev za države članice pri opravljanju inšpekcijskih pregledov.

(24) Glede na nenehne inovacije v sektorjih, ki so zajeti v tej uredbi, bi morala Komisija redno opravljati pregled te uredbe ter po potrebi podati predloge, zlasti o predvidenih izjemah in odstopanjih, ko bodo na voljo tehnično in ekonomsko dosegljiva nadomestila za uporabo nadzorovanih snovi, da bi še okrepila zaščito ozonske plasti in hkrati zmanjšala emisije toplogrednih plinov. Da bi zagotovili izpolnjevanje določb Protokola, bi morala biti Komisija pooblaščena, da priloge k tej uredbi uskladi s sklepi pogodbenic, zlasti s tistimi, ki se nanašajo na odobrene metode uničevanja, pogoje za dajanje nadzorovanih snovi na trg za laboratorijske in analitske uporabe bistvenega pomena ter postopke, pri katerih se nadzorovane snovi lahko uporabljajo kot predelovalna sredstva.

(25) Ukrepe za izvajanje te uredbe bi bilo treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (15).

(26) Zlasti bi bilo treba Komisiji podeliti pooblastila za določitev oblike in vsebine oznak za nadzorovane snovi, ki so proizvedene, dane na trg ali se uporabljajo kot surovine, predelovalno sredstvo ali za laboratorijsko in analitsko uporabo; za spremembo Priloge III glede postopkov, pri katerih se lahko nadzorovane snovi uporabljajo kot predelovalna sredstva; za spremembo največjih količin nadzorovanih snovi, ki se lahko uporabijo kot predelovalna sredstva ali izločijo iz uporab kot predelovalna sredstva; za spremembo Priloge V o pogojih za dajanje na trg in nadaljnjo distribucijo nadzorovanih snovi za laboratorijsko in analitsko uporabo; za določitev mehanizma za določitev kvot nadzorovanih snovi za laboratorijsko in analitsko uporabo; za spremembo Priloge VI glede sprejema sprememb in časovnih okvirov za postopno opuščanje nujne uporabe halonov; za spremembo navedb, ki jih je potrebno navesti v zahtevku za izdajo dovoljenja; za sprejem dodatnih ukrepov za spremljanje trgovine z nadzorovanimi snovmi ali novimi snovmi ter z izdelki ali opremo, ki vsebujejo nadzorovane snovi ali so od njih odvisni; za sprejem pravil, ki veljajo za sprostitev v prosti promet v Skupnosti izdelkov in opreme, ki so uvoženi iz države, ki ni pogodbenica Protokola in so bili proizvedeni z uporabo nadzorovanih snovi; za spremembo Priloge VII o tehnologijah uničevanja; za določitev seznama izdelkov in opreme, za katere bi morala biti zajem za uničenje ali uničenje brez predhodnega zajetja nadzorovanih snovi tehnično in gospodarsko izvedljiva in zato obvezna; za sprejetje pogojev za minimalno usposobljenost osebja; za določitev seznama tehnologij in praks, s katerimi bi podjetja preprečila in čim bolj zmanjšala uhajanje in emisije nadzorovanih snovi; za vključitev novih snovi v Prilogo II in za spreminjanje obveznosti poročanja za države članice in podjetja. Ker so ti ukrepi splošnega obsega in so namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe, med drugim z njenim dopolnjevanjem z novimi nebistvenimi določbami, jih je treba sprejeti v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 5a Sklepa 1999/468/ES.

(27) Direktiva 2006/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2006 o odpadkih (16) in Direktiva Sveta 91/689/EGS z dne 12. decembra 1991 o nevarnih odpadkih (17) določata ukrepe o okolju prijaznem odstranjevanju in predelavi odpadkov ter o nadzoru nad nevarnimi odpadki. V zvezi s tem bi bilo treba posebno pozornost nameniti snovem, ki tanjšajo ozonski plašč, v odpadkih, nastalih pri gradnji in rušenju, ter v opremi s področja uporabe Direktive 2002/96/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. januarja 2003 o odpadni električni in elektronski opremi (OEEO) (18). V skladu s Protokolom se lahko za uničevanje nadzorovanih snovi uporabljajo le tehnologije, ki jih odobrijo pogodbenice. V to uredbo bi bilo zato treba vključiti s tem povezane sklepe pogodbenic, da bi zagotovili uporabo zgolj teh tehnologij pod pogojem, da je njihova uporaba skladna z zakonodajo Skupnosti in nacionalno zakonodajo o odpadkih.

(28) Vzpostaviti bi bilo treba prilagodljiv mehanizem za uvedbo obveznosti poročanja o snoveh, ki so opredeljene kot snovi, ki tanjšajo ozonski plašč, da se omogoči presoja, kako obsežen je njihov vpliv na okolje, in zagotovi, da za nove snovi, za katere je bil ugotovljen precejšen dejavnik škodljivosti za ozon, veljajo nadzorni ukrepi. V tem pogledu bi bilo treba posebno pozornost nameniti vlogi zelo kratkoživih snovi; zlasti bi bilo treba upoštevati oceno Programa Združenih narodov za okolje in Svetovne meteorološke organizacije o ozonu iz leta 2006 (UNEP/WMO), ki ugotavlja, da je dejavnik škodljivosti za ozon pri teh snoveh večji, kot je bilo sprva ocenjeno.

(29) Države članice bi morale določiti pravila o kaznih za primere kršitev določb te uredbe in zagotoviti, da se pravila izvajajo. Te kazni bi morale biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.

(30) Ker ciljev te uredbe, in sicer zagotovitve upoštevanja obveznosti Skupnosti kot pogodbenice Protokola, ter soočanja s čezmejnimi okoljskimi težavami, ki imajo globalne učinke ob hkratnem reguliranju trgovine v Skupnosti in izven nje s snovmi, ki tanjšajo ozonski plašč ter s proizvodi in opremo, ki vsebujejo te snovi ali so od njih odvisni, države članice same ne morejo zadovoljivo doseči in ker jih zato lažje doseže Skupnost, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. Skladno z načelom sorazmernosti iz navedenega člena, ta uredba ne presega okvirov, ki so potrebni za doseganje navedenih ciljev –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Vsebina

Ta uredba določa pravila za proizvodnjo, uvoz, izvoz, dajanje na trg, uporabo, zajem, recikliranje, predelavo in uničevanje snovi, ki tanjšajo ozonski plašč, za sporočanje podatkov v zvezi s temi snovmi, ter za uvoz, izvoz, dajanje na trg in uporabo izdelkov in opreme, ki vsebujejo navedene snovi ali so od njih odvisni.

Člen 2

Področje uporabe

Ta uredba se uporablja za nadzorovane snovi, nove snovi ter izdelke in opremo, ki vsebujejo nadzorovane snovi ali so od njih odvisni.

Člen 3

Opredelitev pojmov

V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

1. „Protokol“ pomeni Montrealski protokol iz leta 1987 o snoveh, ki škodljivo delujejo na ozonski plašč, kakor je bil nazadnje spremenjen in prilagojen;

2. „pogodbenica“ pomeni vsako pogodbenico Protokola;

3. „država, ki ni pogodbenica Protokola“ v zvezi z določeno nadzorovano snovjo pomeni vsako državo ali organizacijo za regionalno gospodarsko povezovanje, ki jih ne zavezujejo določbe protokola, veljavne za to snov;

4. „nadzorovane snovi“ pomenijo snovi, navedene v Prilogi I, vključno z njihovimi izomeri, samostojne ali v mešanici, še čiste, zajete, reciklirane ali predelane;

5. „klorofluoroogljikovodiki“ pomenijo nadzorovane snovi, navedene v skupini I Priloge I, vključno z njihovimi izomeri;

6. „haloni“ pomenijo nadzorovane snovi, navedene v skupini III Priloge I, vključno z njihovimi izomeri;

7. „ogljikov tetraklorid“ pomeni nadzorovano snov, opredeljeno v skupini IV Priloge I;

8. „metilbromid“ pomeni nadzorovano snov, opredeljeno v skupini VI Priloge I;

9. „delno halogenirani klorofluoroogljikovodiki“ pomenijo nadzorovane snovi, navedene v skupini VIII Priloge I, vključno z njihovimi izomeri;

10. „nove snovi“ pomenijo snovi, navedene v Prilogi II, samostojne ali v mešanici, še čiste, zajete, reciklirane ali predelane;

11. „surovina“ pomeni vsako nadzorovano snov ali novo snov, ki gre skozi kemijsko preobrazbo v procesu, v katerem je njena prvotna sestava povsem spremenjena, in katere emisije so zanemarljive;

12. „predelovalna sredstva“ pomenijo nadzorovane snovi, ki se uporabljajo kot kemijska predelovalna sredstva za področja uporabe, navedena v Prilogi III;

13. „proizvajalec“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, ki proizvaja nadzorovane ali nove snovi v Skupnosti;

14. „proizvodnja“ pomeni količino proizvedenih nadzorovanih snovi ali novih snovi, tudi količino, ki namerno ali nenamerno nastane kot stranski proizvod, razen če se ta stranski proizvod uniči med proizvodnim procesom ali po dokumentiranem postopku ter se zagotovi skladnost s to uredbo in zakonodajo Skupnosti ter nacionalno zakonodajo o odpadkih. Za „proizvodnjo“ se ne štejejo količine, ki so zajete, reciklirane ali predelane, niti neznatne količine, ki so neizogibno prisotne v izdelkih v sledovih ali se izločijo med proizvodnjo;

15. „dejavnik škodljivosti za ozon“ ali „ODP“ pomeni številko, opredeljeno v prilogah I in II, ki pomeni merilo za možni učinek vsake nadzorovane ali nove snovi na tanjšanje ozonskega plašča;

16. „obračunska raven“ je količina nadzorovane snovi iz iste skupine v Prilogi I in je določena tako, da se teža vsake nadzorovane snovi pomnoži z njenim dejavnikom škodljivosti za ozon in se tako dobljene vrednosti seštejejo;

17. „industrijska racionalizacija“ pomeni prenos vse ali dela obračunske ravni proizvodnje enega proizvajalca na drugega med pogodbenicami ali znotraj države članice, zato da se kar najbolj poveča ekonomska učinkovitost ali se tako odzove na pričakovane primanjkljaje v oskrbi zaradi zapiranja obratov;

18. „uvoz“ pomeni vstop snovi, izdelkov in opreme iz te uredbe na carinsko območje Skupnosti, če gre za ozemlje države članice, ki je ratificirala Protokol in v kateri se uporablja ta uredba;

19. „izvoz“ pomeni izstop snovi, izdelkov in opreme iz te uredbe, ki imajo status blaga Skupnosti, ali ponoven izvoz snovi, izdelkov in opreme iz te uredbe, če imajo status, ki ni status blaga Skupnosti, s carinskega območja Skupnosti, če gre za ozemlje države članice, ki je ratificirala Protokol in v kateri se uporablja ta uredba;

20. „dajanje na trg“ pomeni oskrbovanje ali dajanje snovi na voljo tretjim osebam znotraj Skupnosti za plačilo ali brezplačno in vključuje sprostitev v prosti promet v Skupnosti, kakor je navedeno v Uredbi (ES) št. 450/2008. Kar zadeva izdelke in opremo, ki so del nepremičnine ali del prevoznega sredstva, to velja le za prvo dobavo ali dajanje na voljo znotraj Skupnosti;

21. „uporaba“ pomeni uporabo nadzorovanih ali novih snovi v proizvodnji pri vzdrževanju ali servisiranju, vključujoč ponovno polnjenje izdelkov in opreme ali v drugih procesih;

22. „toplotna črpalka“ pomeni napravo ali napeljavo, ki pri nizki temperaturi zbira toploto iz zraka, vode ali zemlje in jo dobavlja;

23. „zajem“ pomeni zbiranje in hranjenje nadzorovanih snovi iz izdelkov in opreme ali posod med vzdrževanjem ali servisiranjem ali pred odstranitvijo;

24. „recikliranje“ pomeni ponovno uporabo zajetih nadzorovanih snovi po osnovnem procesu čiščenja;

25. „predelava“ pomeni ponovno obdelavo zajete nadzorovane snovi, da bi dobila enake lastnosti kot čista snov glede na namen uporabe;

26. „podjetje“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo ki: (a) proizvaja, zajema, reciklira, predeluje, uporablja ali uničuje nadzorovane ali nove snovi; (b) take snovi uvaža; (c) take snovi izvaža; (d) take snovi daje na trg ali (e) upravlja opremo za hlajenje, klimatizacijo ali toplotno črpalko oziroma protipožarne sisteme, ki vsebujejo nadzorovane snovi;

27. „karantenski ukrepi“ pomenijo uporabe, namenjene preprečevanju vnosa, utrditve ali širjenja karantenskih škodljivcev (vključno z boleznimi) ali zagotavljanju njihovega uradnega nadzora, kadar: — uradni nadzor izvaja ali odobri nacionalni organ za varstvo rastlin, živali ali okolja ali zdravja, — so karantenski škodljivci škodljivci, ki so lahko pomembni za območja, ki jih ogrožajo in na njih še niso prisotni ali pa so prisotni, vendar niso širše razširjeni in se nad njimi izvaja uradni nadzor;

28. „predtovorna opravila“ pomenijo tiste nekarantenske ukrepe, ki se uporabljajo do 21 dni pred izvozom, da so izpolnjene uradne zahteve države uvoznice ali uradne zahteve države izvoznice, ki so bile v veljavi pred 7. decembrom 1995. Uradne zahteve so zahteve, ki jih izpolni ali odobri nacionalni organ za varstvo rastlin, živali, okolja, zdravja ali skladiščnih izdelkov;

29. „izdelki in oprema, odvisni od nadzorovanih snovi“ pomenijo izdelke in opremo, ki ne delujejo brez nadzorovanih snovi, ne zajemajo pa izdelkov in opreme, ki se uporabljajo za proizvodnjo, obdelavo, zajem, recikliranje, predelavo ali uničenje nadzorovanih snovi;

30. „čiste snovi“ pomenijo snovi, ki še niso bile uporabljene;

31. „izdelki in oprema“ pomenijo vse izdelke in opremo, razen posod, ki se uporabljajo za prevoz ali hranjenje nadzorovanih snovi.

POGLAVJE II

PREPOVEDI

Člen 4

Proizvodnja nadzorovanih snovi

Prepove se proizvodnja nadzorovanih snovi.

Člen 5

Dajanje na trg in uporaba nadzorovanih snovi

1. Dajanje na trg in uporaba nadzorovanih snovi sta prepovedani.

2. Nadzorovane snovi se ne dajejo na trg v nepovratnih posodah, razen za laboratorijske in analitske uporabe iz člena 10 in člena 11(2).

3. Ta člen se ne uporablja za nadzorovane snovi v izdelkih in opremi.

Člen 6

Dajanje na trg izdelkov in opreme, ki vsebujejo nadzorovane snovi ali so od njih odvisni

1. Prepove se dajanje na trg izdelkov in opreme, ki vsebujejo nadzorovane snovi ali so od njih odvisni; izjema so izdelki in oprema, za katere je uporaba zadevne nadzorovane snovi dovoljena v skladu s členom 10, členom 11(2) ali členom 13 ali je bila odobrena na podlagi člena 3(1) Uredbe (ES) št. 2037/2000.

2. Prepovejo in razgradijo se protipožarni sistemi in gasilni aparati s halonom, razen za uporabe iz člena 13(1).

POGLAVJE III

IZJEME IN ODSTOPANJA

Člen 7

Proizvodnja, dajanje na trg in uporaba nadzorovanih snovi kot surovin

1. Z odstopanjem od členov 4 in 5 se nadzorovane snovi lahko proizvajajo, dajejo na trg in uporabljajo kot surovina.

2. Nadzorovane snovi, ki so proizvedene ali dane na trg kot surovina, se lahko uporabljajo le za ta namen. Posode, ki vsebujejo take snovi, morajo biti od 1. julija 2010 označene z jasno navedbo, da se snovi lahko uporabljajo le kot surovina. Kadar za takšne snovi velja zahteva po označevanju v skladu z Direktivo 67/548/EGS, Direktivo 1999/45/ES ali Uredbo (ES) št. 1272/2008, se to navede na etiketi iz teh direktiv ali v razdelku za dodatne informacije na etiketi iz člena 25(3) navedene uredbe.

Komisija lahko določi obliko in vsebino oznake, ki se uporabi. Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe, med drugim z njenim dopolnjevanjem, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 25(3).

Člen 8

Proizvodnja, dajanje na trg in uporaba nadzorovanih snovi kot predelovalnih sredstev

1. Z odstopanjem od členov 4 in 5 se nadzorovane snovi lahko proizvajajo, dajejo na trg in uporabljajo kot predelovalna sredstva.

2. Nadzorovane snovi se lahko uporabljajo le kot predelovalna sredstva v obratih, ki so že obstajali 1. septembra 1997, in kjer so emisije zanemarljive.

3. Nadzorovane snovi, ki so proizvedene ali dane na trg kot predelovalna sredstva, se lahko uporabljajo le za ta namen. Posode, ki vsebujejo take snovi, morajo biti od 1. julija 2010 označene z jasno navedbo, da se te snovi lahko uporabljajo le kot predelovalna sredstva. Kadar za takšne snovi velja zahteva po označevanju v skladu z Direktivo 67/548/EGS, Direktivo 1999/45/ES ali Uredbo (ES) št. 1272/2008, se to navede na etiketi, navedeni v teh direktivah ali v razdelku za dodatne informacije na etiketi iz člena 25(3) navedene uredbe.

Komisija lahko določi obliko in vsebino etikete, ki se uporabi. Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe, med drugim z njenim dopolnjevanjem, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 25(3).

4. Komisija v skladu z upravljalnim postopkom iz člena 25(2) po potrebi sestavi seznam podjetij, v katerih je dovoljena uporaba nadzorovanih snovi kot predelovalnih sredstev, in hkrati določi največje količine, ki se lahko uporabijo za proizvodnjo ali porabijo kot predelovalna sredstva, in najvišje ravni emisij za vsako od zadevnih podjetij.

Največja količina nadzorovanih snovi, ki se lahko uporabijo kot predelovalna sredstva znotraj Skupnosti, ne presega 1 083 metričnih ton na leto.

Največja količina izpustov nadzorovanih snovi pri njihovi uporabi kot predelovalna sredstva v Skupnosti ne presega 17 metričnih ton na leto.

5. Glede na nove informacije ali tehnične novosti ali glede na odločitve pogodbenic Komisija po potrebi:

(a) spremeni Prilogo III;

(b) spremeni največjo količino nadzorovanih snovi, ki se lahko uporabijo kot predelovalna sredstva ali izločijo iz uporab, kjer služijo kot predelovalna sredstva, kakor je navedeno v drugem in tretjem pododstavku odstavka 4.

Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 25(3).

Člen 9

Dajanje na trg nadzorovanih snovi ter izdelkov za uničenje ali predelavo ter izdelkov in opreme, ki vsebujejo nadzorovane snovi ali so od njih odvisni, za uničenje

Z odstopanjem od členov 5 in 6 se lahko nadzorovane snovi ter izdelki in oprema, ki vsebujejo nadzorovane snovi ali so od njih odvisni, dajo na trg za uničenje v Skupnosti v skladu z zahtevami za uničenje iz člena 22(1). Nadzorovane snovi se lahko dajo na trg tudi za predelavo znotraj Skupnosti.

Člen 10

Laboratorijske in analitske uporabe bistvenega pomena snovi, ki niso delno halogenirani klorofluoroogljikovodiki

1. Z odstopanjem od členov 4 in 5 se nadzorovane snovi, ki niso delno halogenirani klorofluoroogljikovodiki, lahko proizvajajo, dajejo na trg in uporabljajo za laboratorijske in analitske uporabe bistvenega pomena na podlagi registracije in pridobitve dovoljenja v skladu s tem členom.

2. Komisija v skladu z upravljalnim postopkom iz člena 25(2) po potrebi določi kakršno koli laboratorijsko in analitsko uporabo bistvenega pomena, za katero se lahko dovolita proizvodnja in uvoz nadzorovanih snovi, ki niso delno halogenirani klorofluoroogljikovodiki, v Skupnost, zadevne količine, obdobje, v katerem velja izjema, in uporabnike, ki lahko izkoristijo tako laboratorijsko in analitsko uporabo bistvenega pomena.

3. Nadzorovane snovi, ki so proizvedene ali dane na trg za laboratorijsko in analitsko uporabo bistvenega pomena, se lahko uporabljajo le za ta namen. Posode, ki vsebujejo take snovi, se od 1. julija 2010 označijo z jasno navedbo, da se ta snov lahko uporablja le za laboratorijsko in analitsko uporabo. Kadar za takšne snovi velja zahteva po označevanju v skladu z Direktivo 67/548/EGS, Direktivo 1999/45/ES ali Uredbo (ES) št. 1272/2008, se to navede na etiketi iz teh direktiv ali v razdelku za dodatne informacije na etiketi iz člena 25(3) navedene uredbe.

Komisija lahko določi obliko in vsebino oznake, ki se uporabi. Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 25(3).

Nadzorovane snovi iz prvega pododstavka se dajo na trg in razdelijo le pod pogoji iz Priloge V. Komisija lahko navedeno prilogo spremeni. Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 25(3).

4. Vsako podjetje, ki uporablja nadzorovane snovi, ki niso delno halogenirani klorofluoroogljikovodiki, za laboratorijske in analitske uporabe bistvenega pomena, se mora registrirati pri Komisiji in navesti uporabljene snovi, namen, oceno letne porabe in dobavitelje teh snovi ter mora v primeru sprememb te podatke posodobiti.

5. Do roka, določenega v obvestilu, ki ga je izdala Komisija, proizvajalci in uvozniki, ki nadzorovane snovi dobavljajo podjetjem iz odstavka 4 ali jih uporabljajo zase, Komisiji sporočijo, kakšno je predvideno povpraševanje za obdobje, določeno v obvestilu, pri čemer podrobno navedejo vrsto in količine potrebovanih nadzorovanih snovi.

6. Komisija izda dovoljenja proizvajalcem in uvoznikom nadzorovanih snovi, ki niso delno halogenirani klorofluoroogljikovodiki, proizvedeni ali uvoženi za laboratorijske in analitske uporabe bistvenega pomena, ter jih obvesti o uporabi, za katero imajo dovoljenje, ter o snoveh in količinah, ki jih smejo dati na trg ali uporabiti zase. Količina, letno odobrena na podlagi dovoljenj za posamezne proizvajalce in uvoznike, ne sme presegati 130 % letnega povprečja obračunske ravni nadzorovanih snovi, za katere je imel posamezni proizvajalec ali uvoznik v letih 2007 do 2009 dovoljenje za laboratorijske in analitske uporabe bistvenega pomena.

Skupna količina, letno odobrena na podlagi dovoljenj, vključno z dovoljenji za delno halogenirane klorofluoroogljikovodike iz člena 11(2), ne sme presegati 110 ton dejavnika škodljivega za ozon. Preostale količine se lahko dodelijo proizvajalcem in uvoznikom, ki v letih 2007 do 2009 nadzorovane snovi niso dali na trg ali je uporabili zase za laboratorijske in analitske uporabe bistvenega pomena.

Komisija določi mehanizem za dodelitev kvot proizvajalcem in uvoznikom. Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe, med drugim z njenim dopolnjevanjem, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 25(3).

7. Proizvajalcu lahko pristojni organ države članice, v kateri ima proizvodnjo, dovoli izdelovati nadzorovane snovi iz odstavka 1 za izpolnjevanje zahtev, za katere je bilo izdano dovoljenje v skladu z odstavkom 6.

Pristojni organ zadevne države članice vnaprej obvesti Komisijo, da namerava izdati tako dovoljenje.

8. V obsegu, ki ga dovoljuje Protokol, lahko pristojni organ države članice, v kateri je proizvodnja posameznega proizvajalca, dovoli, da ta proizvajalec proizvaja ali preseže obračunske ravni proizvodnje, predpisane v odstavku 6, zato da zadovolji morebitne laboratorijske in analitske uporabe bistvenega pomena v pogodbenicah na njihovo zahtevo.

Pristojni organ zadevne države članice vnaprej obvesti Komisijo, da namerava izdati tako dovoljenje.

Člen 11

Proizvodnja, dajanje na trg in uporaba delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov ter dajanje na trg izdelkov in opreme, ki vsebujejo delno halogenirane klorofluoroogljikovodike ali so od njih odvisni

1. Z odstopanjem od člena 4 se delno halogenirani klorofluoroogljikovodiki lahko proizvajajo pod pogojem, da vsak proizvajalec zagotovi naslednje:

(a) obračunska raven njegove proizvodnje delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov v obdobju od 1. januarja 2010 do 31. decembra 2010 in v vsakem naslednjem dvanajstmesečnem obdobju do 31. decembra 2013 ne presega 35 % obračunske ravni njegove proizvodnje delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov v letu 1997;

(b) obračunska raven njegove proizvodnje delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov v obdobju od 1. januarja 2014 do 31. decembra 2014 in v vsakem naslednjem dvanajstmesečnem obdobju do 31. decembra 2016 ne presega 14 % obračunske ravni njegove proizvodnje delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov v letu 1997;

(c) obračunska raven njegove proizvodnje delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov v obdobju od 1. januarja 2017 do 31. decembra 2017 in v vsakem naslednjem dvanajstmesečnem obdobju do 31. decembra 2019 ne presega 7 % obračunske ravni njegove proizvodnje delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov v letu 1997;

(d) ne proizvaja delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov po 31. decembru 2019.

2. Z odstopanjem od člena 4 in člena 5(1) se delno halogenirani klorofluoroogljikovodiki lahko proizvajajo, dajejo na trg in uporabljajo za laboratorijsko in analitsko uporabo.

Člen 10(3) do (7) se smiselno uporablja.

3. Z odstopanjem od člena 5 se lahko predelani delno halogenirani klorofluoroogljikovodiki do 31. decembra 2014 dajejo na trg in uporabljajo pri vzdrževanju ali servisiranju obstoječe opreme za hlajenje, klimatizacijo in toplotne črpalke pod pogojem, da je posoda označena z jasno navedbo, da je snov predelana, ter s podatki o serijski številki ter imenu in naslovu obrata za predelavo.

4. Do 31. decembra 2014 se lahko reciklirani delno halogenirani klorofluoroogljikovodiki uporabijo pri vzdrževanju ali servisiranju obstoječe opreme za hlajenje, klimatizacijo in toplotne črpalke pod pogojem, da se jih je iz te opreme zajelo in jih lahko uporabi samo podjetje, ki je opravilo zajem kot sestavni del vzdrževanja ali servisiranja ali za katerega je bil opravljen zajem kot sestavni del vzdrževanja ali servisiranja.

5. Z odstopanjem od člena 5 se delno halogenirani klorofluoroogljikovodiki lahko dajejo na trg za prepakiranje in poznejši izvoz do 31. decembra 2019. Vsako podjetje, ki izvaja prepakiranje in naknaden izvoz delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov, se registrira pri Komisiji in navede nadzorovane snovi, njihovo oceno letnega povpraševanja in dobavitelje teh snovi ter v primeru sprememb te podatke posodobi.

6. Kadar se predelani ali reciklirani delno halogenirani klorofluoroogljikovodiki uporabijo za vzdrževanje ali servisiranje, je zadevna oprema za hlajenje, klimatizacijo in toplotne črpalke označena z navedbo vrste snovi, količine, ki jo vsebuje oprema, in elemente etikete iz Priloge I k Uredbi (ES) št. 1272/2008 za snovi ali zmesi, razvrščene kot nevarne za ozonski plašč.

7. Podjetja, ki upravljajo opremo iz odstavka 4, polnjeno s tekočino, katere količina je enaka ali presega 3 kg, vodijo evidenco o količini in vrsti zajete in dodane snovi, ter ime podjetja ali tehnika, ki je opravil vzdrževanje ali servisiranje.

Podjetja, ki za vzdrževanje ali servisiranje uporabljajo predelane ali reciklirane delno halogenirane klorofluoroogljikovodike, vodijo evidenco podjetij, ki so jim dobavila predelane delno halogenirane klorofluoroogljikovodike, in evidenco virov recikliranih delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov.

8. Z odstopanjem od členov 5 in 6 Komisija na zahtevo pristojnega organa države članice in v skladu z upravljalnim postopkom iz člena 25(2) lahko dovoli začasno izjemo, tako uporabo in dajanje na trg delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov ter izdelkov in opreme, ki vsebujejo delno halogenirane klorofluoroogljikovodike ali so od njih odvisni, če se dokaže, da za določeno uporabo tehnično in gospodarsko izvedljive nadomestne snovi ali tehnologije niso na voljo ali jih ni mogoče uporabiti.

Ta izjema se ne sme dovoliti za obdobje po 31. decembru 2019.

Člen 12

Uporabe metilbromida za karantenske ukrepe in predtovorna opravila ter nujne primere

1. Z odstopanjem od člena 5(1), se metilbromid do 18. marca 2010 lahko daje na trg in uporablja za karantenske ukrepe in predtovorna opravila pri obdelavi blaga za izvoz pod pogojem, da sta dajanje na trg in uporaba metilbromida dovoljena po nacionalni zakonodaji v skladu z Direktivo 91/414/EGS in Direktivo 98/8/ES.

Metilbromid se lahko uporablja le na lokacijah, ki jih odobrijo pristojni organi zadevne države članice, in – če je to gospodarsko in tehnično izvedljivo – pod pogojem, da je zajetega vsaj 80 % metilbromida, ki izhaja iz pošiljke.

2. Obračunska raven metilbromida, ki ga bodo podjetja dala na trg ali uporabila zase v obdobju od 1. januarja 2010 do 18. marca 2010 ne presega 45 ton dejavnika škodljivega za okolje.

Vsako podjetje zagotovi, da obračunska raven metilbromida, ki ga daje na trg ali uporablja zase za karantenske ukrepe in predtovorna opravila, ne presega 21 % povprečja obračunske ravni metilbromida, ki ga je dajal na trg ali uporabljal zase za karantenske ukrepe in predtovorna opravila v letih 2005 do 2008.

3. V nujnih primerih, kadar tako zahtevajo nepričakovani izbruhi določenih škodljivcev ali bolezni, lahko Komisija na zahtevo pristojnega organa države članice dovoli začasno proizvodnjo, dajanje na trg in uporabo metilbromida, pod pogojem, da sta dajanje na trg in uporaba metilbromida dovoljena v skladu z Direktivo 91/414/EGS in Direktivo 98/8/ES.

Tako dovoljenje se uporablja za obdobje, ki ni daljše od 120 dni, in za količino, ki ne presega 20 metričnih ton, in določa ukrepe za zmanjšanje emisij med uporabo.

Člen 13

Nujne uporabe halonov in razgradnja opreme, ki vsebuje halone

1. Z odstopanjem od člena 5(1) se haloni lahko dajejo na trg in uporabljajo za nujne uporabe, določene v Prilogi VI. Halone lahko dajo na trg le podjetja, ki jih pristojni organ zadevne države članice pooblasti za skladiščenje halonov za nujne uporabe.

2. Komisija pregleda Prilogo VI ter po potrebi sprejme spremembe in časovne okvire za postopno opuščanje nujnih uporab z določitvijo končnih datumov za nove ukrepe in opravila ter končnih rokov za obstoječe ukrepe in opravila, ob upoštevanju razpoložljivosti tehnično in ekonomsko izvedljivih nadomestnih snovi ali tehnologij, ki so sprejemljive glede na okolje in zdravje.

Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe, med drugim z njenim dopolnjevanjem, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 25(3).

3. Protipožarni sistemi in gasilni aparati s halonom, ki se uporabljajo pri uporabah iz odstavka 1, se razgradijo do končnih datumov, določenih v Prilogi VI.

4. Komisija lahko na zahtevo pristojnega organa države članice in v skladu z upravljalnim postopkom iz člena 25(2) odobri odstopanja od končnih datumov za nove ukrepe in končnih rokov za obstoječe ukrepe pod pogojem, da so navedeni roki določeni v Prilogi VI v skladu z odstavkom 2 za določene primere, za katere je dokazano, da ni na voljo nobene tehnično in ekonomsko izvedljive alternative.

Člen 14

Prenos pravic in industrijska racionalizacija

1. Vsak proizvajalec ali uvoznik, ki je upravičen dajati nadzorovane snovi na trg ali jih uporabljati zase, lahko to pravico za vse ali katere koli količine te skupine snovi, določene v skladu s tem členom, prenese na katerega koli drugega proizvajalca ali uvoznika te skupine snovi v Skupnosti. O vsakem takem prenosu je Komisija vnaprej obveščena. Prenos pravice dajanja na trg ali uporabe ne vpliva na nadaljnjo pravico do proizvodnje ali uvoza.

2. V obsegu, ki ga dovoljuje Protokol, lahko pristojni organ države članice, v kateri je proizvodnja posameznega proizvajalca, dovoli, da ta proizvajalec preseže obračunske ravni proizvodnje, predpisane v členu 10 in členu 11(2), zaradi industrijske racionalizacije v zadevni državi članici, vendar pod pogojem, da obračunske ravni proizvodnje te države članice ne presežejo vsote obračunskih ravni proizvodnje njenih domačih proizvajalcev za ta obdobja, kakor je predpisano v členu 10 in členu 11(2). Pristojni organ zadevne države članice vnaprej obvesti Komisijo, da namerava izdati tako dovoljenje.

3. V obsegu, ki ga dovoljuje Protokol, lahko Komisija v dogovoru s pristojnim organom države članice, v kateri je proizvodnja posameznega proizvajalca, dovoli, da ta proizvajalec preseže obračunske ravni proizvodnje, predpisane v členu 10 in členu 11(2), zaradi industrijske racionalizacije med državami članicami, vendar pod pogojem, da skupne obračunske ravni proizvodnje zadevnih držav članic ne presežejo vsote obračunskih ravni proizvodnje njihovih domačih proizvajalcev za ta obdobja, kakor je predpisano v členu 10 in členu 11(2). Potrebno je tudi soglasje pristojnega organa države članice, v kateri se namerava zmanjšati proizvodnja.

4. Kolikor Protokol to dovoljuje, lahko Komisija v soglasju s pristojnim organom države članice, v kateri je proizvodnja posameznega proizvajalca, in v soglasju z vlado zadevne tretje države pogodbenice dovoli proizvajalcu, da v skladu s členom 10 in členom 11(2) določene in izračunane obračunske ravni proizvodnje s ciljem industrijske racionalizacije združi z obračunskimi ravnmi proizvodnje, ki so dovoljene in izračunane v skladu s Protokolom in z nacionalno zakonodajo, proizvajalca v tretji državi pogodbenici, če skupne obračunske ravni proizvodnje obeh proizvajalcev ne presegajo vsote obračunskih ravni proizvodnje, dovoljenih za proizvajalca Skupnosti na podlagi člena 10 in člena 11(2), in obračunskih ravni proizvodnje, dovoljenih za proizvajalca tretje države pogodbenice po Protokolu in ustrezni nacionalni zakonodaji.

POGLAVJE IV

TRGOVINA

Člen 15

Uvoz nadzorovanih snovi ali izdelkov in opreme, ki vsebujejo nadzorovane snovi ali so od njih odvisni

1. Uvoz nadzorovanih snovi ali izdelkov in opreme razen osebnih predmetov, ki vsebujejo te snovi ali so od njih odvisni, je prepovedan.

2. Prepoved iz odstavka 1 ne velja za uvoze:

(a) nadzorovanih snovi, ki se uporabljajo za laboratorijske in analitske uporabe iz člena 10 in člena 11(2);

(b) nadzorovanih snovi, ki se uporabljajo kot surovine;

(c) nadzorovanih snovi, ki se uporabljajo kot predelovalna sredstva;

(d) nadzorovanih snovi za uničenje s tehnologijami iz člena 22(2);

(e) do 31. decembra 2019 delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov, ki bodo prepakirani in nato najpozneje do 31. decembra naslednjega koledarskega leta ponovno izvoženi v pogodbenico, v kateri poraba ali uvoz tega delno halogeniranega klorofluoroogljikovodika nista prepovedana;

(f) metilbromida za uporabo v nujnih primerih iz člena 12(3) ali, do 31. decembra 2014, za prepakiranje in nato ponovni izvoz za karantenske ukrepe ali predtovorna opravila pod pogojem, da ponovni izvoz poteka v letu uvoza;

(g) zajetih, recikliranih ali predelanih halonov, pod pogojem, da se uvozijo le za nujne uporabe iz člena 13(1), in sicer jih uvozijo podjetja, ki jih pristojen organ zadevne države članice pooblasti za shranjevanje halonov za nujne uporabe;

(h) izdelkov in opreme, ki vsebujejo nadzorovane snovi ali so od njih odvisni, za uničenje, kadar je primerno s tehnologijami iz člena 22(2);

(i) izdelkov in opreme, ki vsebujejo nadzorovane snovi ali so od njih odvisni, za zadovoljitev laboratorijske in analitske uporabe iz člena 10 in člena 11(2);

(j) izdelkov in opreme, ki vsebujejo halon ali so od njega odvisni, za zadovoljitev nujne uporabe iz člena 13(1);

(k) izdelke in opremo, ki vsebujejo delno halogenirane klorofluoroogljikovodike, za katere je bilo dajanje na trg odobreno v skladu s členom 11(5).

3. Za uvoz iz odstavka 2, razen uvoza za tranzit prek carinskega območja Skupnosti ali uvoza v začasni hrambi, carinskem skladiščenju ali v postopku proste cone, kakor določa Uredba (ES) št. 450/2008, pod pogojem, da na carinskem območju Skupnosti ostanejo največ 45 dni in da se naknadno ne sprostijo v prosti pretok v Skupnosti, uničijo ali predelajo, je treba predložiti uvozno dovoljenje. Navedena dovoljenja izdaja Komisija po preveritvi skladnosti s členoma 16 in 20.

Člen 16

Sprostitev uvoženih nadzorovanih snovi v prosti pretok v Skupnosti

1. Za sprostitev uvoženih nadzorovanih snovi v prosti promet v Skupnosti veljajo količinske omejitve. Komisija določi te omejitve in dodeli kvote podjetjem za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2010 in za vsako naslednje dvanajstmesečno obdobje v skladu z upravljalnim postopkom iz člena 25(2).

Kvote iz prvega pododstavka se dodelijo samo za katero koli od naslednjih snovi:

(a) nadzorovane snovi, ki se uporabljajo za laboratorijske in analitske ali nujne uporabe iz člena 10, člena 11(2) in člena 13;

(b) nadzorovane snovi, ki se uporabljajo kot surovine;

(c) nadzorovane snovi, ki se uporabljajo kot predelovalna sredstva.

2. Do roka, določenega v obvestilu, ki ga je izdala Komisija, proizvajalci snovi iz točk (a), (b) in (c) odstavka 1 Komisiji sporočijo, kakšno je predvideno povpraševanje, pri čemer podrobno navedejo vrsto in količine potrebovanih nadzorovanih snovi. Na podlagi teh sporočil Komisija določi količinske omejitve za uvoz snovi iz točk (a), (b) in (c) odstavka 1.

Člen 17

Izvoz nadzorovanih snovi ali izdelkov in opreme, ki vsebujejo nadzorovane snovi ali so od njih odvisni

1. Izvoz nadzorovanih snovi ali izdelkov in opreme razen osebnih predmetov, ki vsebujejo te snovi ali so od njih odvisni, je prepovedan.

2. Prepoved iz odstavka 1 ne velja za izvoz:

(a) nadzorovanih snovi, ki se uporabljajo za laboratorijske in analitske uporabe iz člena 10;

(b) nadzorovanih snovi, ki se uporabljajo kot surovine;

(c) nadzorovanih snovi, ki se uporabljajo kot predelovalna sredstva;

(d) izdelkov in opreme, ki vsebujejo nadzorovane snovi ali so od njih odvisni, izdelanih v skladu s členom 10(7) ali uvoženih v skladu s točko (h) ali (i) člena 15(2);

(e) zajetih, recikliranih ali predelanih halonov, ki jih podjetja, ki jih pooblasti pristojni organ zadevne države članice, shranijo za nujne uporabe iz člena 13(1), ter izdelkov in opreme, ki vsebujejo halon ali so od njega odvisni, za zadovoljitev nujne uporabe;

(f) čistih ali predelanih delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov za uporabe, ki ni uničenje;

(g) do 31. decembra 2014 metilbromida, ki se ponovno izvozi za karantenske ukrepe ali predtovorna opravila;

(h) inhalatorjev z določenim odmerkom s klorofluoroogljikovodikom, katerega uporaba je odobrena na podlagi člena 3(1) Uredbe (ES) št. 2037/2000.

3. Z odstopanjem od odstavka 1 lahko Komisija na zahtevo pristojnega organa države članice in v skladu z upravljalnim postopkom iz člena 25(2) odobri izvoz izdelkov in opreme, ki vsebujejo delno halogenirane klorofluoroogljikovodike, kadar je dokazano, da bi prepoved, glede na gospodarski pomen in pričakovano preostalo življenjsko dobo določenega blaga, izvozniku naložila nesorazmerno breme. V primeru takega izvoza mora Komisija predhodno obvestiti državo uvoznico.

4. Za izvoz iz odstavkov 2 in 3 je potrebno dovoljenje, razen za ponovni izvoz po tranzitu prek carinskega območja Skupnosti, po začasni hrambi, carinskem skladiščenju ali postopku proste cone, kakor je določeno v Uredbi (ES) št. 450/2008, pod pogojem, da ponovni izvoz poteka najkasneje 45 dni po uvozu. Navedeno izvozno dovoljenje podjetjem izda Komisija, potem ko preveri skladnost s členom 20.

Člen 18

Uvozna in izvozna dovoljenja

1. Komisija vzpostavi in upravlja elektronski sistem za izdajanje dovoljenj in odloči o zahtevkih za dovoljenja v roku 30 dni od prejema.

2. Zahtevki za dovoljenja iz členov 15 in 17 se predložijo z uporabo sistema iz odstavka 1. Pred predložitvijo zahtevka za dovoljenje se podjetja registrirajo v navedeni sistem.

3. V zahtevku za dovoljenje je treba navesti naslednje:

(a) ime in naslov uvoznika in izvoznika;

(b) državo uvoza in izvoza;

(c) v primeru uvoza ali izvoza nadzorovanih snovi opis vsake nadzorovane snovi, vključno s: (i) trgovskim imenom; (ii) opisom in tarifno oznako kombinirane nomenklature, kakor je opredeljeno v Prilogi IV; (iii) vrsto snovi (čista, zajeta, reciklirana ali predelana); (iv) količino snovi v metričnih kilogramih; (v) v primeru halonov, izjavo, da se uvažajo ali izvažajo zaradi nujne uporabe iz člena 13(1), v kateri je opredeljena uporaba;

(d) v primeru uvoza ali izvoza izdelkov in opreme, ki vsebujejo nadzorovane snovi ali so od njih odvisni: (i) tip in vrsto izdelkov in opreme; (ii) za artikle, ki se dajo prešteti, število enot, opis in količino na enoto v metričnih kilogramih za vsako nadzorovano snov; (iii) za artikle, ki se ne dajo prešteti, skupno količino izdelka, opis in skupno neto količino v metričnih kilogramih za vsako nadzorovano snov; (iv) državo/države končnega namembnega kraja izdelkov in opreme; (v) vrsto nadzorovane snovi (čista, reciklirana, zajeta ali predelana); (vi) v primeru uvoza ali izvoza izdelkov in opreme, ki vsebujejo halone ali so od njih odvisni, izjavo, da se uvažajo ali izvažajo zaradi nujne uporabe iz člena 13(1), v kateri je uporaba opredeljena; (vii) v primeru izdelkov in opreme, ki vsebujejo delno halogenirane klorofluoroogljikovodike, sklic na dovoljenje Komisije iz člena 17(3); (viii) tarifno oznako kombinirane nomenklature za izdelek ali opremo, ki bosta uvožena ali izvožena;

(e) namen predlaganega uvoza, vključno z nameravano carinsko dovoljeno rabo in uporabo s podrobno navedbo, kadar je primerno, nameravanega carinskega postopka;

(f) kraj in pričakovani datum predlaganega uvoza ali izvoza;

(g) carinski urad, pri katerem bo blago deklarirano;

(h) v primeru uvoza nadzorovanih snovi ali izdelkov in opreme, namenjene uničenju, ime in naslov obrata, v katerem bodo uničeni;

(i) vse nadaljnje podatke, potrebne po mnenju pristojnega organa države članice.

4. Vsak uvoznik ali izvoznik obvesti Komisijo o vseh spremembah, ki bi se lahko pojavile med veljavnostjo dovoljenja v zvezi s podatki, o katerih jo je obvestil po odstavku 3.

5. Komisija lahko zahteva potrdilo, ki dokazuje vrsto ali sestavo snovi, ki naj se uvozi ali izvozi, in lahko zaprosi za kopijo dovoljenja, ki ga je izdala država, iz katere se uvaža ali v katero se izvaža.

6. Komisija lahko v določenih primerih izmenjuje predložene podatke, kolikor je to potrebno, s pristojnimi organi zadevnih pogodbenic in lahko zavrne zahtevek za dovoljenje, če katera koli obveznost, določena s to uredbo, ni izpolnjena ali iz naslednjih razlogov:

(a) v primeru uvoznega dovoljenja, kadar se na podlagi informacij pristojnih organov zadevne države ugotovi, da izvoznik ni podjetje, pooblaščeno za trgovanje z zadevno snovjo v navedeni državi;

(b) v primeru izvoznega dovoljenja, če so pristojni organi države uvoznice obvestili Komisijo, da bo uvoz nadzorovane snovi pomenil primer nezakonite trgovine ali negativno vplival na izvajanje nadzornih ukrepov države uvoznice, na podlagi katerih izpolnjujejo svoje obveznosti iz Protokola, ali povzročil prekoračitev količinskih omejitev v okviru Protokola za navedeno državo.

7. Komisija da na razpolago kopijo vsakega dovoljenja pristojnemu organu zadevne države članice.

8. Komisija nemudoma obvesti vlagatelja in zadevno državo članico o vsakem zahtevku za dovoljenje, zavrnjenem na podlagi odstavka 6, in navede razlog za zavrnitev.

9. Komisija lahko spremeni seznam podatkov iz odstavka 3 in Priloge IV. Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 25(3).

Člen 19

Ukrepi za spremljanje nezakonite trgovine

Komisija lahko na podlagi ocene morebitnega tveganja za nezakonito trgovino, povezano s takimi gibanji, z upoštevanjem koristi za okolje in socialno-gospodarskih vplivov takih ukrepov sprejme dodatne ukrepe za spremljanje nadzorovanih snovi ali novih snovi ter izdelkov in opreme, ki vsebujejo nadzorovane snovi ali so od njih odvisni, v začasni hrambi, carinskem skladiščenju ali postopku proste cone oziroma v tranzitu na carinskem območju Skupnosti in so nato ponovno izvoženi.

Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe, med drugim z njenim dopolnjevanjem, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 25(3).

Člen 20

Trgovanje z državo, ki ni pogodbenica Protokola in z območji, ki niso zajeta s Protokolom

1. Uvoz in izvoz nadzorovanih snovi ter izdelkov in opreme, ki vsebujejo nadzorovane snovi ali so od njih odvisni, iz in v katero koli državo, ki ni pogodbenica Protokola, sta prepovedana.

2. Komisija lahko sprejema pravila, ki veljajo za sprostitev v prosti promet v Skupnosti izdelkov in opreme, ki so uvoženi iz države, ki ni pogodbenica Protokola in so bili proizvedeni z uporabo nadzorovanih snovi, vendar ne vsebujejo snovi, ki jih je z gotovostjo mogoče opredeliti kot nadzorovane snovi. Opredelitev teh izdelkov in opreme je v skladu s strokovnimi nasveti, ki jih pogodbenice redno dobivajo. Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe, med drugim z njenim dopolnjevanjem, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 25(3).

3. Z odstopanjem od odstavka 1 lahko Komisija dovoli trgovanje z nadzorovanimi snovmi ter izdelki in opremo, ki vsebujejo take snovi ali so od njih odvisni ali ki se proizvajajo s pomočjo ene ali več snovi, z državo, ki ni članica Protokola, in sicer tako, da se na zasedanju pogodbenic v skladu s členom 4(8) Protokola ugotovi, ali država, ki ni pogodbenica Protokola, povsem izpolnjuje Protokol in ali je predložila podatke, ki to izkazujejo, kakor je določeno v členu 7 Protokola. Komisija deluje v skladu z upravljalnim postopkom iz člena 25(2) te uredbe.

4. Ob upoštevanju sklepov, sprejetih na podlagi drugega pododstavka, se uporablja odstavek 1 za vsako ozemlje, ki ni zajeto s Protokolom, kakor veljajo za vsako državo, ki ni pogodbenica Protokola.

Kjer organi ozemlja, ki ni zajeto s Protokolom, v celoti upoštevajo Protokol in so predložili podatke, ki to izkazujejo, kakor je določeno v členu 7 Protokola, lahko Komisija odloči, da se nekatere ali vse določbe v odstavku 1 tega člena v zvezi s tem ozemljem ne uporabljajo.

Komisija ukrepa v skladu z upravljalnim postopkom iz člena 25(2).

Člen 21

Seznam izdelkov in opreme, ki vsebujejo nadzorovane snovi ali so od njih odvisni

Komisija najpozneje 1. januarja 2010 da na voljo seznam izdelkov in opreme, ki morda vsebujejo nadzorovane snovi ali so od njih odvisni, in tarifnih oznak kombinirane nomenklature kot navodilo carinskim organom držav članic.

POGLAVJE V

NADZOR EMISIJ

Člen 22

Zajem in uničenje uporabljenih nadzorovanih snovi

1. Nadzorovane snovi, vsebovane v opremi za hlajenje, klimatizacijo in toplotnih črpalkah, opremi, ki vsebuje topila, ali protipožarnih sistemih in gasilnih aparatih, se zajemajo za uničenje ali za recikliranje ali predelavo med vzdrževanjem ali servisiranjem opreme ali pred demontiranjem ali odstranitvijo opreme.

2. Nadzorovane snovi in izdelki, ki vsebujejo takšne snovi, se uničijo le z odobrenimi tehnologijami s seznama iz Priloge VII ali, če nadzorovane snovi niso navedene v navedeni prilogi, z okoljsko najsprejemljivejšo tehnologijo za uničevanje, ki ne povzroča pretiranih stroškov, pod pogojem, da je uporaba teh tehnologij v skladu z zakonodajo Skupnosti in nacionalno zakonodajo o odpadkih in da so izpolnjene dodatne zahteve v skladu s takšno zakonodajo.

3. Komisija lahko Prilogo VII spremeni z namenom upoštevanja novih tehnoloških dosežkov.

Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določil te uredbe, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 25(3).

4. Nadzorovane snovi, vsebovane v izdelkih in opremi, razen navedenih v odstavku 1, se zajemajo za uničenje, recikliranje ali predelavo, če je to tehnično in gospodarsko izvedljivo, ali se uničijo brez predhodnega zajetja z uporabo tehnologij iz odstavka 2.

Komisija sestavi Prilogo k tej uredbi s seznamom izdelkov in opreme, za katere sta zajetje nadzorovanih snovi ali uničenje izdelkov in opreme brez predhodnega zajetja nadzorovanih snovi tehnično in gospodarsko izvedljiva, pri čemer po potrebi podrobno določi tehnologije, ki se uporabijo. Vsakemu predlogu ukrepa za pripravo takšne priloge je priložena celovita ekonomska ocena stroškov in koristi, na kateri mora ta predlog temeljiti, ob upoštevanju okoliščin v posameznih državah članicah.

Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe, med drugim z njenim dopolnjevanjem, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 25(3).

5. Države članice sprejmejo ukrepe za spodbujanje zajema, recikliranja, predelave in uničenja nadzorovanih snovi ter določijo pogoje za minimalno usposobljenost osebja, ki pri tem sodeluje.

Komisija ovrednoti ukrepe, ki so jih države članice sprejele, in lahko glede na to ovrednotenje ter tehnične in druge ustrezne informacije po potrebi sprejme ukrepe v zvezi s temi pogoji za minimalne standarde usposobljenosti.

Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe, med drugim z njenim dopolnjevanjem, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 25(3).

Člen 23

Uhajanje in emisije nadzorovanih snovi

1. Podjetja sprejmejo vse izvedljive previdnostne ukrepe za preprečitev in čim večje zmanjšanje uhajanja in emisij nadzorovanih snovi.

2. Podjetja, ki upravljajo opremo za hlajenje, klimatizacijo ali toplotne črpalke oziroma protipožarne sisteme, vključno z njihovimi tokokrogi, ki vsebujejo nadzorovane snovi, zagotovijo, da so stacionarna oprema ali sistemi:

(a) polnjeni s tekočino, katere količina je enaka ali presega 3 kg nadzorovanih snovi, vsaj enkrat na 12 mesecev pregledani zaradi uhajanja; to ne velja za opremo s hermetično zaprtimi sistemi, ki so označeni kot taki in vsebujejo manj kot 6 kg nadzorovanih snovi;

(b) polnjeni s tekočino, katere količina je enaka ali presega 30 kg nadzorovanih snovi, vsaj enkrat na šest mesecev pregledani zaradi uhajanja;

(c) polnjeni s tekočino, katere količina je enaka ali presega 300 kg nadzorovanih snovi, vsaj enkrat na tri mesece pregledani zaradi uhajanja;

in da se vsako odkrito uhajanje čim prej popravi, vsekakor pa v 14 dneh.

Oprema ali sistem se pregleda zaradi uhajanja v roku enega meseca od odpravljenega uhajanja, da se zagotovi, da je bilo popravilo učinkovito.

3. Podjetja iz odstavka 2 hranijo zapise o količini in vrsti dodanih nadzorovanih snovi ter količini zajetih snovi med vzdrževanjem, servisiranjem in končno odstranitvijo opreme ali sistema, navedenih v navedenem odstavku. Hranijo tudi zapise drugih ustreznih informacij, vključno z nazivom podjetja ali imenom tehničnega strokovnjaka, ki je opravil vzdrževanje ali servisiranje, ter zapise datumov in rezultatov pregledov v zvezi z uhajanjem. Ti zapisi so na zahtevo na voljo pristojnemu organu države članice in Komisiji.

4. Države članice določijo pogoje za minimalno usposobljenost osebja, ki opravlja dejavnosti iz odstavka 2. Glede na ovrednotenje teh ukrepov, ki so jih sprejele države članice, ter tehničnih in drugih ustreznih informacij Komisija lahko sprejme ukrepe v zvezi z uskladitvijo navedenih minimalnih standardov usposobljenosti.

Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe, med drugim z njenim dopolnjevanjem, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 25(3).

5. Podjetja sprejmejo vse izvedljive previdnostne ukrepe za preprečitev in čim večje zmanjšanje uhajanja in emisij nadzorovanih snovi, ki se uporabljajo kot surovine in predelovalna sredstva.

6. Podjetja sprejmejo vse izvedljive previdnostne ukrepe za preprečitev in čim večje zmanjšanje uhajanja in emisij nadzorovanih snovi, ki nenamerno nastanejo med proizvodnjo drugih kemikalij.

7. Komisija lahko določi seznam tehnologij ali praks, s katerimi bi podjetja preprečila in čim bolj zmanjšala uhajanje in emisije nadzorovanih snovi.

Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe, med drugim z njenim dopolnjevanjem, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 25(3).

POGLAVJE VI

NOVE SNOVI

Člen 24

Nove snovi

1. Proizvodnja, uvoz, dajanje na trg, uporaba in izvoz novih snovi iz dela A Priloge II so prepovedani. Ta prepoved ne velja za nove snovi, če se uporabljajo kot surovina, za laboratorijsko in analitsko uporabo, uvoz za tranzit prek carinskega območja Skupnosti ali uvoz v začasni hrambi, carinskem skladiščenju ali v postopku proste cone iz Uredbe (ES) št. 450/2008, razen če jim je bila dodeljena druga carinsko dovoljena raba ali uporaba, kakor je določeno v navedeni uredbi, ali izvoz po že izvzetih uvozih.

2. Komisija po potrebi v del A Priloge II vključi snovi, ki so vključene v del B navedene priloge, za katere se ugotovi, da bodo izvožene, uvožene, proizvedene ali dane na trg v velikih količinah, znanstveni odbor za presojo v skladu s Protokolom pa zanje ugotovi, da imajo znaten dejavnik škodljivosti za ozon, in določi možne izjeme od odstavka 1, če je to primerno.

Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 25(3).

3. Glede na zadevne znanstvene podatke Komisija po potrebi v del B Priloge II vključi vse snovi, ki niso nadzorovane snovi, vendar znanstveni odbor za presojo v skladu s Protokolom ali drug priznan organ enakega formata zanje ugotovi, da imajo znaten dejavnik škodljivosti za ozon. Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 25(3).

POGLAVJE VII

ODBOR, POROČANJE, INŠPEKCIJSKI NADZOR IN KAZNI

Člen 25

Odbor

1. Komisiji pomaga odbor.

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabita člena 4 in 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

Rok iz člena 4(3) Sklepa 1999/468/ES je en mesec.

3. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člen 5a(1) do (4) in člen 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

Člen 26

Poročanje držav članic

1. Države članice vsako leto do 30. junija Komisiji v elektronski obliki sporočijo naslednje informacije za preteklo koledarsko leto:

(a) količine metilbromida, dovoljene za različne rabe, v skladu s členom 12(2) in (3), pri karantenskih ukrepih in predtovornih opravilih na svojem ozemlju, namene, za katere je bil uporabljen, ter napredek pri ovrednotenju in uporabi nadomestnih snovi;

(b) količine nameščenih uporabljenih in skladiščenih halonov za nujne uporabe, v skladu s členom 13(1), ukrepe, sprejete za zmanjšanje njihovih emisij, in oceno teh emisij ter napredek pri ovrednotenju in uporabi ustreznih nadomestnih snovi;

(c) primere nezakonite trgovine, predvsem tiste, ki so bili odkriti med inšpekcijskimi pregledi, izvedenimi v skladu s členom 28.

2. Komisija v skladu z upravljalnim postopkom iz člena 25(2) določi obliko za predložitev informacij iz odstavka 1.

3. Komisija lahko spremeni odstavek 1.

Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 25(3).

Člen 27

Poročanje podjetij

1. Vsako podjetje vsako leto do 31. marca sporoči Komisiji podatke iz odstavkov 2 do 6 za vsako nadzorovano snov in vsako novo snov iz seznama v Prilogi II za prejšnje koledarsko leto in pošlje kopijo pristojnemu organu zadevne države članice.

2. Vsak proizvajalec sporoči naslednje podatke:

(a) svojo skupno proizvodnjo vsake snovi iz odstavka 1;

(b) vsako proizvodnjo, dano na trg ali uporabljeno za proizvajalčevo lastno uporabo v Skupnosti, pri čemer ločeno opredeli proizvodnjo za surovine, predelovalno sredstvo, ter drugo;

(c) vsako proizvodnjo za izpolnjevanje laboratorijske in analitske uporabe bistvenega pomena v Skupnosti, dovoljeno v skladu s členom 10(6);

(d) vsako proizvodnjo, dovoljeno po členu 10(8), za zadovoljevanje laboratorijske in analitske uporabe bistvenega pomena pogodbenic;

(e) vsako povečanje proizvodnje, dovoljeno po členu 14(2), (3) in (4) v zvezi z industrijsko racionalizacijo;

(f) vse reciklirane, predelane ali uničene količine in tehnologijo, uporabljeno za uničevanje, vključno s količinami, proizvedenimi in uničenimi kot stranski proizvod, kakor je navedeno v členu 3(14);

(g) vse zaloge;

(h) vse nakupe od drugih proizvajalcev v Skupnosti in prodaje drugim proizvajalcem v Skupnosti.

3. Vsak uvoznik sporoči za vsako snov iz odstavka 1 naslednje podatke:

(a) vse količine, sproščene za prosti promet v Skupnosti, pri čemer ločeno navede uvoz nadzorovanih snovi za surovine in predelovalna sredstva, za laboratorijske in analitske uporabe bistvenega pomena, dovoljene v skladu s členom 10(6), za uporabo pri karantenskih ukrepih in predtovornih opravilih ter za uničenje. Uvoznik, ki uvozi nadzorovane snovi za uničenje, sporoči tudi dejanski končni namembni kraj ali namembne kraje za vsako snov, pri čemer ločeno za vsak namembni kraj navede količino vsake snovi ter ime in naslov obrata za uničevanje, kamor je bila snov dostavljena;

(b) vse uvožene količine v skladu z drugimi carinskimi postopki z ločeno opredelitvijo carinskega postopka in predvidenih uporab;

(c) vse količine uporabljenih snovi iz odstavka 1, uvoženih za recikliranje ali predelavo;

(d) vse zaloge;

(e) vse nakupe od drugih podjetij v Skupnosti in prodaje drugim podjetjem v Skupnosti;

(f) državo izvoznico.

4. Vsak izvoznik sporoči za vsako snov iz odstavka 1 naslednje podatke:

(a) vse količine teh izvoženih snovi, pri čemer se ločeno navedejo količine, izvožene v vsako namembno državo, in količine, izvožene za surovine, ter uporaba kot predelovalno sredstvo, laboratorijska in analitska uporaba bistvenega pomena, nujna uporaba in uporaba pri karantenskih ukrepih in predtovornih opravilih;

(b) vse zaloge;

(c) vse nakupe od drugih podjetij v Skupnosti in prodaje drugim podjetjem v Skupnosti;

(d) namembno državo.

5. Vsako podjetje, ki uničuje nadzorovane snovi iz odstavka 1, in ki niso zajete z odstavkom 2, sporoči naslednje podatke:

(a) vse količine takih uničenih snovi, vključno s količinami, ki jih vsebujejo izdelki ali oprema;

(b) vse zaloge takih snovi, ki čakajo na uničenje, vključno s količinami, ki jih vsebujejo izdelki ali oprema;

(c) tehnologijo, uporabljeno za uničenje.

6. Vsako podjetje, ki uporablja nadzorovane snovi za surovino ali kot predelovalna sredstva, sporoči naslednje podatke:

(a) vse količine takih snovi, uporabljene za surovino ali kot predelovalna sredstva;

(b) vse zaloge takih snovi;

(c) s tem povezane procese in emisije.

7. Vsako leto do 31. marca vsak proizvajalec ali uvoznik, ki ima dovoljenje po členu 10(6), za vsako snov, za katero je prejel dovoljenje, poroča Komisiji o vrsti uporabe, uporabljenih količinah v preteklem letu, količinah v zalogi, recikliranih, predelanih ali uničenih količinah ter o količinah izdelkov in opreme, ki vsebujejo te snovi ali so od njih odvisni, danih na trg Skupnosti in/ali izvoženih, kopijo pa pošlje pristojnemu organu zadevne države članice.

8. Komisija sprejme ustrezne ukrepe za zaščito zaupnosti informacij, ki so ji bile predložene.

9. Oblika poročil iz odstavkov 1 do 7 se določi v skladu z upravljalnim postopkom iz člena 25(2).

10. Komisija lahko spremeni pogoje poročanja, določene v odstavkih 1 do 7.

Navedeni ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 25(3).

Člen 28

Inšpekcijski nadzor

1. Države opravijo inšpekcijske preglede skladnosti podjetij s to uredbo na podlagi pristopa, temelječega na tveganju, vključno s pregledi uvoza in izvoza nadzorovanih snovi ter izdelkov in opreme, ki vsebujejo navedene snovi ali so od njih odvisni. Pristojni organi držav članic opravijo preiskave, ki so po mnenju Komisije potrebne po tej uredbi.

2. Po dogovoru Komisije in pristojnega organa države članice, na ozemlju katere je treba opraviti preiskave, uradniki Komisije pomagajo uradnikom tega organa pri opravljanju njihovih dolžnosti.

3. Pri izvajanju nalog, določenih s to uredbo, lahko Komisija pridobi vse potrebne podatke od vlad, pristojnih organov držav članic in podjetij. Ko Komisija zahteva podatke od podjetja, hkrati posreduje kopijo zahteve pristojnemu organu države članice, na katere ozemlju je sedež tega podjetja.

4. Komisija ustrezno ukrepa za pospešitev ustrezne izmenjave informacij in sodelovanja med državnimi organi ter med državnimi organi in Komisijo.

Komisija sprejme ustrezne ukrepe, da zavaruje zaupnost podatkov, pridobljenih po tem členu.

5. Na zahtevo druge države članice lahko država članica opravi inšpekcijske preglede podjetij ali sproži preiskave proti podjetjem, ki so osumljena nezakonitega pošiljanja nadzorovanih snovi in ki delujejo na ozemlju te države članice.

Člen 29

Sankcije

Države članice določijo pravila za sankcije v primeru kršitev določb te uredbe in sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotovitev, da se določbe izvajajo. Sankcije morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne. Države članice najpozneje do 30. junija 2011 obvestijo Komisijo o navedenih kazenskih določbah in jo nemudoma obvestijo tudi o vsaki poznejši spremembi, ki nanje vpliva.

POGLAVJE VIII

KONČNE DOLOČBE

Člen 30

Razveljavitev

Uredba (ES) št. 2037/2000 se razveljavi s 1. januarjem 2010.

Sklicevanja na razveljavljeno uredbo se štejejo kot sklicevanja na to uredbo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge VIII.

Člen 31

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Uporablja se od 1. januarja 2010.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Strasbourgu, 16. septembra 2009 Za Evropski parlament Predsednik J. BUZEK Za Svet Predsednica C. MALSTRÖM

(1) UL C 100, 30.4.2009, str. 135.

(2) Mnenje Evropskega parlamenta z dne 25. marca 2009 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in Sklep Sveta z dne 27. julija 2009.

(3) UL L 244, 29.9.2000, str. 1.

(4) UL L 297, 31.10.1988, str. 8.

(5) UL L 258, 26.9.2008, str. 68.

(6) UL L 123, 24.4.1998, str. 1.

(7) UL L 230, 19.8.1991, str. 1.

(8) UL L 307, 24.11.2003, str. 1.

(9) UL 196, 16.8.1967, str. 1.

(10) UL L 200, 30.7.1999, str. 1.

(11) UL L 353, 31.12.2008, str. 1.

(12) UL L 281, 23.11.1995, str. 31.

(13) UL L 8, 12.1.2001, str. 1.

(14) UL L 118, 27.4.2001, str. 41.

(15) UL L 184, 17.7.1999, str. 23.

(16) UL L 114, 27.4.2006, str. 9. Direktiva 2006/12/ES je razveljavljena z Direktivo 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (UL L 312, 22.11.2008, str. 3) z učinkom od 12. decembra 2010.

(17) UL L 377, 31.12.1991, str. 20.

(18) UL L 37, 13.2.2003, str. 24.

PRILOGA I NADZOROVANE SNOVI Skupina Snov Dejavnik škodljivosti za ozon (1) Skupina I CFCl3 CFC-11 triklorofluorometan 1,0 CF2Cl2 CFC-12 diklorodifluorometan 1,0 C2F3Cl3 CFC-113 triklorotrifluoroetan 0,8 C2F4Cl2 CFC-114 diklorotetrafluoroetan 1,0 C2F5Cl CFC-115 kloropentafluoroetan 0,6 Skupina II CF3Cl CFC-13 klorotrifluorometan 1,0 C2FCl5 CFC-111 pentaklorofluoroetan 1,0 C2F2Cl4 CFC-112 tetraklorodifluoroetan 1,0 C3FCl7 CFC-211 heptaklorofluoropropan 1,0 C3F2Cl6 CFC-212 heksaklorodifluoropropan 1,0 C3F3Cl5 CFC-213 pentaklorotrifluoropropan 1,0 C3F4Cl4 CFC-214 tetraklorotetrafluoropropan 1,0 C3F5Cl3 CFC-215 trikloropentafluoropropan 1,0 C3F6Cl2 CFC-216 dikloroheksafluoropropan 1,0 C3F7Cl CFC-217 kloroheptafluoropropan 1,0 Skupina III CF2BrCl halon-1211 bromoklorodifluorometan 3,0 CF3Br halon-1301 bromotrifluorometan 10,0 C2F4Br2 halon-2402 dibromotetrafluoretan 6,0 Skupina IV CCl4 CTC tetraklorometan (ogljikov tetraklorid) 1,1 Skupina V C2H3Cl3 (2) 1,1,1-TCA 1,1,1-trikloroetan (metil kloroform) 0,1 Skupina VI CH3Br metilbromid bromometan 0,6 Skupina VII CHFBr2 HBFC-21 B2 dibromofluorometan 1,00 CHF2Br HBFC-22 B1 bromodifluorometan 0,74 CH2FBr HBFC-31 B1 bromofluorometan 0,73 C2HFBr4 HBFC-121 B4 tetrabromofluoroetan 0,8 C2HF2Br3 HBFC-122 B3 tribromodifluoroetan 1,8 C2HF3Br2 HBFC-123 B2 dibromotrifluoroetan 1,6 C2HF4Br HBFC-124 B1 bromotetrafluoroetan 1,2 C2H2FBr3 HBFC-131 B3 tribromofluoroetan 1,1 C2H2F2Br2 HBFC-132 B2 dibromodifluoroetan 1,5 C2H2F3Br HBFC-133 B1 bromotrifluoroetan 1,6 C2H3FBr2 HBFC-141 B2 dibromofluoroetan 1,7 C2H3F2Br HBFC-142 B1 bromodifluoroetan 1,1 C2H4FBr HBFC-151 B1 bromofluoroetan 0,1 C3HFBr6 HBFC-221 B6 heksabromofluoropropan 1,5 C3HF2Br5 HBFC-222 B5 pentabromodifluoropropan 1,9 C3HF3Br4 HBFC-223 B4 tetrabromotrifluoropropan 1,8 C3HF4Br3 HBFC-224 B3 tribromotetrafluoropropan 2,2 C3HF5Br2 HBFC-225 B2 dibromopentafluoropropan 2,0 C3HF6Br HBFC-226 B1 bromoheksafluoropropan 3,3 C3H2FBr5 HBFC-231 B5 pentabromofluoropropan 1,9 C3H2F2Br4 HBFC-232 B4 tetrabromodifluoropropan 2,1 C3H2F3Br3 HBFC-233 B3 tribromotrifluoropropan 5,6 C3H2F4Br2 HBFC-234 B2 dibromotetrafluoropropan 7,5 C3H2F5Br HBFC-235 B1 bromopentafluoropropan 1,4 C3H3FBr4 HBFC-241 B4 tetrabromofluoropropan 1,9 C3H3F2Br3 HBFC-242 B3 tribromodifluoropropan 3,1 C3H3F3Br2 HBFC-243 B2 dibromotrifluoropropan 2,5 C3H3F4Br HBFC-244 B1 bromotetrafluoropropan 4,4 C3H4FBr3 HBFC-251 B1 tribromofluoropropan 0,3 C3H4F2Br2 HBFC-252 B2 dibromodifluoropropan 1,0 C3H4F3Br HBFC-253 B1 bromotrifluoropropan 0,8 C3H5FBr2 HBFC-261 B2 dibromofluoropropan 0,4 C3H5F2Br HBFC-262 B1 bromodifluoropropan 0,8 C3H6FBr HBFC-271 B1 bromofluoropropan 0,7 Skupina VIII CHFCl2 HCFC-21 (3) diklorofluorometan 0,040 CHF2Cl HCFC-22 (3) klorodifluorometan 0,055 CH2FCl HCFC-31 klorofluorometan 0,020 C2HFCl4 HCFC-121 tetraklorofluoroetan 0,040 C2HF2Cl3 HCFC-122 triklorodifluoroetan 0,080 C2HF3Cl2 HCFC-123 (3) diklorotrifluoroetan 0,020 C2HF4Cl HCFC-124 (3) klorotetrafluoroetan 0,022 C2H2FCl3 HCFC-131 triklorofluoroetan 0,050 C2H2F2Cl2 HCFC-132 diklorodifluoroetan 0,050 C2H2F3Cl HCFC-133 klorotrifluoroetan 0,060 C2H3FCl2 HCFC-141 diklorofluoroetan 0,070 CH3CFCl2 HCFC-141b (3) 1,1-dikloro-1-fluoroetan 0,110 C2H3F2Cl HCFC-142 klorodifluoroetan 0,070 CH3CF2Cl HCFC-142b (3) 1-kloro-1,1-difluoroetan 0,065 C2H4FCl HCFC-151 klorofluoroetan 0,005 C3HFCl6 HCFC-221 heksaklorofluoropropan 0,070 C3HF2Cl5 HCFC-222 pentaklorodifluoropropan 0,090 C3HF3Cl4 HCFC-223 tetraklorotrifluoropropan 0,080 C3HF4Cl3 HCFC-224 triklorotetrafluoropropan 0,090 C3HF5Cl2 HCFC-225 dikloropentafluoropropan 0,070 CF3CF2CHCl2 HCFC-225ca (3) 3,3-dikloro-1,1,1,2,2-pentafluoropropan 0,025 CF2ClCF2CHClF HCFC-225cb (3) 1,3-dikloro-1,1,2,2,3-pentafluoropropan 0,033 C3HF6Cl HCFC-226 kloroheksafluoropropan 0,100 C3H2FCl5 HCFC-231 pentaklorofluoropropan 0,090 C3H2F2Cl4 HCFC-232 tetraklorodifluoropropan 0,100 C3H2F3Cl3 HCFC-233 triklorotrifluoropropan 0,230 C3H2F4Cl2 HCFC-234 diklorotetrafluoropropan 0,280 C3H2F5Cl HCFC-235 kloropentafluoropropan 0,520 C3H3FCl4 HCFC-241 tetraklorofluoropropan 0,090 C3H3F2Cl3 HCFC-242 triklorodifluoropropan 0,130 C3H3F3Cl2 HCFC-243 diklorotrifluoropropan 0,120 C3H3F4Cl HCFC-244 klorotetrafluoropropan 0,140 C3H4FCl3 HCFC-251 triklorofluoropropan 0,010 C3H4F2Cl2 HCFC-252 diklorodifluoropropan 0,040 C3H4F3Cl HCFC-253 klorotrifluoropropan 0,030 C3H5FCl2 HCFC-261 diklorofluoropropan 0,020 C3H5F2Cl HCFC-262 klorodifluoropropan 0,020 C3H6FCl HCFC-271 klorofluoropropan 0,030 Skupina IX CH2BrCl BCM bromoklorometan 0,12 (1) Številke, ki se nanašajo na dejavnik škodljivosti za ozon, so ocene, ki temeljijo na obstoječem znanju ter bodo redno pregledovane in revidirane glede na sklepe, ki jih bodo sprejele pogodbenice. (2) Ta formula se ne nanaša na 1,1,2-trikloroetan. (3) Določa komercialno najbolj razširjeno snov, kakor je predpisano v Protokolu.

PRILOGA II NOVE SNOVI Del A: Snovi, omejene na podlagi člena 24(1) Snov Dejavnik škodljivosti za ozon CBr2 F2 dibromodifluorometan (halon-1202) 1,25 Del B: Snovi, ki jih je treba sporočiti na podlagi člena 27 Snov Dejavnik škodljivosti za ozon (1) C3H7Br 1-bromopropan (n-propil bromid) 0,02 – 0,10 C2H5Br bromoetan (etil bromid) 0,1 – 0,2 CF3I trifluorojodometan (trifluorometil jodid) 0,01 – 0,02 CH3Cl klorometan (metil klorid) 0,02 (1) Številke, ki se nanašajo na dejavnik škodljivosti za ozon, so ocene, ki temeljijo na obstoječem znanju ter bodo redno pregledovane in revidirane glede na sklepe, ki jih bodo sprejele pogodbenice.

PRILOGA III Procesi, v katerih se nadzorovane snovi uporabljajo kot predelovalna sredstva iz člena 3(12): (a) uporaba ogljikovega tetraklorida za odstranitev dušikovega triklorida v proizvodnji klora in kavstične sode; (b) uporaba ogljikovega tetraklorida pri zajemanju klora iz izstopnega plina v proizvodnji klora; (c) uporaba ogljikovega tetraklorida pri izdelavi klorirane gume; (d) uporaba ogljikovega tetraklorida pri izdelavi polifenilentereftalamida; (e) uporaba CFC-12 pri fotokemijski sintezi perfluoropolieterpoliperoksida, predhodnikov Z-perfluoropolietrov in difunkcionalnih derivatov; (f) uporaba CFC-113 pri pripravi perfluoropolietrnih diolov z visoko funkcionalnostjo; (g) uporaba ogljikovega tetraklorida v proizvodnji cyclodima; (h) uporaba delno halogeniranih klorofluoroogljikovodikov v procesih, določenih v točkah (a) do (g), kadar se uporabljajo kot nadomestilo za klorofluoroogljikovodike ali ogljikov tetraklorid.

PRILOGA IV Skupine, oznake kombinirane nomenklature (1) in poimenovanja za snovi iz Priloge I Skupina Oznaka KN Poimenovanje Skupina I 2903 41 00 triklorofluorometan 2903 42 00 diklorodifluorometan 2903 43 00 triklorotrifluoroetani 2903 44 10 diklorotetrafluoroetani 2903 44 90 kloropentafluoroetan Skupina II 2903 45 10 klorotrifluorometan 2903 45 15 pentaklorofluoroetan 2903 45 20 tetraklorodifluoroetani 2903 45 25 heptaklorofluoropropani 2903 45 30 heksaklorodifluoropropani 2903 45 35 pentaklorotrifluoropropani 2903 45 40 tetraklorotetrafluoropropani 2903 45 45 trikloropentafluoropropani 2903 45 50 dikloroheksafluoropropani 2903 45 55 kloroheptafluoropropani Skupina III 2903 46 10 bromoklorodifluorometan 2903 46 20 bromotrifluorometan 2903 46 90 dibromotetrafluoroetani Skupina IV 2903 14 00 ogljikov tetraklorid Skupina V 2903 19 10 1,1,1-trikloroetan (metil kloroform) Skupina VI 2903 39 11 bromometan (metil bromid) Skupina VII 2903 49 30 hidrobromofluorometani, -etani ali -propani Skupina VIII 2903 49 11 klorodifluorometan (HCFC-22) 2903 49 15 1,1-dikloro-1-fluoroetan (HCFC-141b) 2903 49 19 drugi delno halogenirani klorofluoroogljikovodiki (HCFC) Skupina IX ex 2903 49 80 bromoklorometan Mešanice 3824 71 00 mešanice, ki vsebujejo klorofluoroogljikovodike (CFC), ne glede ali vsebujejo delno halogenirane klorofluoroogljikovodike (HCFC), perfluoroogljikovodike (PFC) ali delno halogenirane fluoroogljikovodike (HFC) ali ne 3824 72 00 mešanice, ki vsebujejo bromoklorodifluorometan, bromotrifluorometan ali dibromotetrafluoroetane 3824 73 00 mešanice, ki vsebujejo delno halogenirane bromofluoroogljikovodike (HBFC) 3824 74 00 mešanice, ki vsebujejo delno halogenirane klorofluoroogljikovodike (HCFC), ne glede ali vsebujejo perfluoroogljikovodike (PFC) ali delno halogenirane fluoroogljikovodike (HFC) ali ne, ne vsebujejo pa klorofluoroogljikovodikov (CFC) 3824 75 00 mešanice, ki vsebujejo ogljikov tetraklorid 3824 76 00 mešanice, ki vsebujejo 1,1,1-trikloroetan (metil kloroform) 3824 77 00 mešance, ki vsebujejo bromometan (metil bromid) ali bromoklorometan (1) Navedba „ex“ pred oznako pomeni, da lahko tudi snovi, ki niso tiste, ki so navedene v stolpcu „Poimenovanje“, spadajo v to podštevilko.

PRILOGA V Pogoji za dajanje na trg in distribucijo nadzorovanih snovi za laboratorijske in analitske uporabe bistvenega pomena iz člena 10(3) 1. Nadzorovane snovi za laboratorijske in analitske uporabe bistvenega pomena lahko vsebujejo le nadzorovane snovi, proizvedene z naslednjimi odstotki čistosti: Snov % CTC (stopnja reagenta) 99,5 (1,1,1-trikloroetan) 99,0 CFC 11 99,5 CFC 13 99,5 CFC 12 99,5 CFC 113 99,5 CFC 114 99,5 Druge nadzorovane snovi z vreliščem > 20 °C 99,5 Druge nadzorovane snovi z vreliščem < 20 °C 99,0 Te čiste nadzorovane snovi lahko proizvajalci, dobavitelji ali distributerji zmešajo z drugimi kemikalijami, ki so ali niso nadzorovane na podlagi Protokola, kot je običajno za laboratorijske in analitske uporabe. 2. Te zelo čiste snovi in mešanice, ki vsebujejo nadzorovane snovi, se dobavljajo zgolj v posodah za večkratno zapiranje, visokotlačnih jeklenkah, manjših od treh litrov, ali 10-mililitrskih ali manjših steklenih ampulah, na katerih mora biti jasno označeno, da tanjšajo ozonski plašč, da so omejene na uporabo za laboratorijske in analitske uporabe ter da je treba uporabljene ali presežne snovi zbrati in reciklirati, kadar je to mogoče. Snov je treba uničiti, če recikliranje ni mogoče.

PRILOGA VI NUJNE UPORABE HALONA Uporaba halona 1301: — v zrakoplovih za zaščito kabin za posadko, gondol motorja, prostorov za tovor in suhih prostorov ter za inertnost tankov z gorivom, — v vojaških kopenskih vozilih in plovnih objektih za zaščito prostorov za osebje in oddelkov za motorje, — za zagotavljanje inertnosti v zasedenih prostorih, v katerih bi se lahko sprostila vnetljiva tekočina in/ali plin v vojaškem, naftnem, plinskem in petrokemijskem sektorju, in v obstoječih tovornih ladjah, — za zagotavljanje inertnosti v obstoječih komunikacijskih in poveljniških centrih oboroženih ali drugih sil s posadko, ki so bistvenega pomena za nacionalno varnost, — za zagotavljanje inertnosti prostorov, v katerih obstaja nevarnost širjenja radioaktivne snovi, — v predoru pod Rokavskim prelivom in z njim povezanih napeljavah ter v železniškem voznem parku. Uporaba halona 1211: — v vojaških kopenskih vozilih in plovnih objektih za zaščito prostorov za osebje in oddelkov za motorje, — v ročnih gasilnih aparatih in pritrjeni gasilni opremi za motorje za uporabo na krovu zrakoplova, — v zrakoplovu za zaščito kabin za posadko, gondol motorjev, prostorov za tovor in suhih prostorov, — v gasilnih aparatih, ki so bistvenega pomena za osebno varnost in jih gasilske brigade uporabljajo za začetno gašenje, — v vojaških in policijskih gasilnih aparatih za uporabo na osebah. Uporaba halona 2402 samo na Češkem, v Estoniji, na Cipru, v Latviji, Litvi, na Madžarskem, na Malti, na Poljskem, v Sloveniji in na Slovaškem: — v zrakoplovih za zaščito kabin za posadko, gondol motorja, prostorov za tovor in suhih prostorov ter za inertnost tankov z gorivom, — v vojaških kopenskih vozilih in plovnih objektih za zaščito prostorov za osebje in oddelkov za motorje, — za zagotavljanje inertnosti v zasedenih prostorih, v katerih bi se lahko sprostila vnetljiva tekočina in/ali plin v vojaškem, naftnem, plinskem in petrokemijskem sektorju, in v obstoječih tovornih ladjah, — za zagotavljanje inertnosti v obstoječih komunikacijskih in poveljniških centrih oboroženih ali drugih sil s posadko, ki so bistvenega pomena za nacionalno varnost, — za zagotavljanje inertnosti prostorov, v katerih obstaja nevarnost širjenja radioaktivne snovi, — v ročnih gasilnih aparatih in pritrjeni gasilni opremi za motorje za uporabo na krovu zrakoplova, — v gasilnih aparatih, ki so bistvenega pomena za osebno varnost in jih gasilske brigade uporabljajo za začetno gašenje, — v vojaških in policijskih gasilnih aparatih za uporabo na osebah. Uporaba halona 2402 samo v Bolgariji: — v zrakoplovih za zaščito kabin za posadko, gondol motorja, prostorov za tovor in suhih prostorov ter za inertnost tankov z gorivom, — v vojaških kopenskih vozilih in plovnih objektih za zaščito prostorov za osebje in oddelkov za motorje.

PRILOGA VII TEHNOLOGIJE ZA UNIČENJE IZ ČLENA 22(1) Uporabnost Tehnologija Nadzorovane snovi (1) (2) Razredčeni viri (3) Nadzorovane snovi v Prilogi I, skupine I, II, IV, V, VIII Haloni iz Priloge I, skupina III Pena učinkovitost uničenja in odstranitve (4) 99,99 % 99,99 % 95 % cementne peči odobreno (5) ni odobreno se ne uporablja sežig z vbrizgavanjem tekočine odobreno odobreno se ne uporablja oksidacija s plinom/paro odobreno odobreno se ne uporablja sežig trdnih komunalnih odpadkov se ne uporablja se ne uporablja odobreno razbijanje v reaktorju odobreno ni odobreno se ne uporablja sežig v rotacijski peči odobreno odobreno odobreno plazemski oblok z argonom odobreno odobreno se ne uporablja induktivno sklopljena RF plazma odobreno odobreno se ne uporablja mikrovalovna plazma odobreno ni odobreno se ne uporablja plazemski oblok z dušikom odobreno ni odobreno se ne uporablja katalitična dehalogenacija v plinski fazi odobreno ni odobreno se ne uporablja reaktor s pregreto vodo odobreno ni odobreno se ne uporablja (1) Nadzorovane snovi, ki v nadaljevanju niso navedene, se uničijo s tehnologijo uničenja, ki je najbolj okoljsko sprejemljiva in ne povzroča čezmernih stroškov. (2) Koncentrirani viri so čiste, zajete ali predelane snovi, ki tanjšajo ozonski plašč. (3) Razredčeni viri so snovi, ki tanjšajo ozonski plašč in so vsebovane v matrici trdne snovi, na primer peni. (4) Kriterij učinkovitosti uničenja in odstranitve pomeni sposobnost tehnologije, na kateri temelji njena odobritev, in ne odraža vedno doseženega vsakodnevnega delovanja, ki pa bo nadzorovano z minimalnimi nacionalnimi standardi. (5) Odobreno s strani pogodbenic.