ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(8)

Med letoma 2002 in 2008 je romunsko gospodarstvo zabeležilo močno rast v višini 6,3 % realnega BDP, kar je več od njenega potenciala za rast. Gospodarsko rast je primarno vodilo domače povpraševanje, saj hiter razvoj na področju posojil in plač spodbudil zasebno porabo in vlaganja. K temu razcvetu je prispeval tudi pritok tujega kapitala, ki je povzročil pregrevanje in nevzdržnost zunanjih in fiskalnih neravnovesij. Primanjkljaj tekočega računa je leta 2007 s 13,4 % BDP dosegel najvišjo vrednost, leta 2008 pa se je le nebistveno zmanjšal na 11,6 % BDP. V skladu z zadnjo dolgoročno oceno vzdržnosti, ki jo je pripravila Komisija, se zdijo tveganja glede na dolgoročno vzdržnost javnih financ visoka. Vendar ta ocena ne upošteva celovitih ukrepov za reformo pokojnin, ki so bili izvedeni leta 2010 in ki so znatno izboljšali dolgoročno vzdržnost romunskega pokojninskega sistema. Veliko zunanje zadolževanje je spodbujala prociklična fiskalna politika, nominalni primanjkljaj se je tako zaradi pogostih odstopanj od proračuna, zlasti pri tekočih izdatkih, povečal z 1,2 % BDP leta 2005 na 5,7 % BDP leta 2008. Finančna kriza in posledično svetovno gospodarsko nazadovanje je povečalo nenaklonjenost vlagateljev do naložb, kar je znatno zmanjšalo pritok kapitala v Romunijo. Udeležba na trgu dela se kljub ugodnim gospodarskim pogojem ni povečala in stopnja brezposelnosti je v času razcveta ostala skorajda nespremenjena. Stopnja zaposlenosti je nato do leta 2010 padla na 63,3 %, stopnja brezposelnosti pa je zaradi gospodarskega upada narasla s 5,8 % leta 2008 na 7,3 % leta 2010. Brezposelnost je še vedno posebej visoka med ranljivimi skupinami, na primer romsko populacijo. Glede na navedeno in zaradi nujnih finančnih potreb so romunski organi maja 2009 zaprosili za mednarodno finančno podporo in finančno podporo EU.
7.

prispevajo k nadaljnjemu razvoju Europeane tako: (a) da kulturne ustanove in založnike ter druge zainteresirane strani spodbujajo, da zagotovijo dostop do digitaliziranega gradiva prek Europeane ter tako platformi pomagajo, da nudi neposreden dostop do 30 milijonov digitaliziranih objektov do leta 2015, vključno z dvema milijonoma zvočnih in avdiovizualnih objektov, (b) da javna sredstva za prihodnje projekte na področju digitalizacije zagotovijo samo pod pogojem, da bo digitalizirano gradivo dostopno prek Europeane, (c) zagotovijo dostopnost vseh javno dostopnih umetniških del prek Europeane do leta 2015, (d) vzpostavijo ali okrepijo nacionalna zbirališča, ki vsebino z različnih področij vnašajo v Europeano, ter sodelujejo pri čezmejnih zbirališčih za posebna področja ali teme, pri katerih se lahko ustvarijo ekonomije obsega, (e) zagotovijo uporabo skupnih digitalizacijskih standardov, ki jih Europeana določi v sodelovanju s kulturnimi ustanovami, da zagotovi medobratovalnost digitaliziranega gradiva na evropski ravni, ter sistematično uporabo trajnih označb, (f) zagotovijo široko in brezplačno razpoložljivost obstoječih metapodatkov (opisov digitalnih objektov), ki so jih zbrale kulturne ustanove, ter njihovo ponovno uporabo prek storitev, kot je Europeana, in za inovativne uporabe, (g) izdelajo komunikacijski načrt za seznanjanje javnosti, zlasti šol, z Europeano, pri čemer sodelujejo s kulturnimi ustanovami, ki tej strani zagotavljajo vsebine;
Na podlagi ocene posodobljene različice konvergenčnega programa v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 je Svet mnenja, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi, realističen, razen za leto 2012, glede katerega je rahlo preveč optimističen. V konvergenčni program ni vključen srednjeročni cilj, kakor je predvideno v kodeksu ravnanja, čeprav ga je mogoče izpeljati iz ciljev konvergenčnega programa. Cilj proračunske strategije je zmanjšati primanjkljaj z 9,9 % v letih 2010–2011 na 1,7 % v letih 2015–2016, zlasti z omejevanjem odhodkov, strategijo, ki je skladna s podatki o fiskalnih konsolidacijah, ki so podpirala rast. S konvergenčnim programom naj bi se primanjkljaj zmanjšal pod 3 % referenčno vrednost do let 2014–2015, torej do roka, ki ga je določil Svet. Glede na začetni delež dolga v višini 78,7 % v 2010–2011, naj bi se po proračunskih projekcijah v konvergenčnem programu do 2013–2014 delež dolga povečal na 87,2 %, potem pa se začel počasi zmanjševati. Povprečni letni fiskalni napor v obdobju od 2010–2011 do 2014–2015 znaša 1,6 %. To je malo pod tem, kar je decembra 2009 priporočil Svet (1,75 % BDP), vendar je vseeno primerno, glede na to, da je izhodišče precej manjši proračunski primanjkljaj v obdobju 2009–2010 od pričakovanega, in je ta napor torej skladen s ciljem zmanjšanja nominalnega primanjkljaja pod referenčno vrednost do 2014–2015. V skladu z zadnjo oceno Komisije se zdi, da so tveganja, kar zadeva dolgoročno vzdržnost javnih financ, velika.

Dolgoročni stroški staranja prebivalstva so nad povprečjem EU in trenutni proračunski položaj stroške staranja prebivalstva še stopnjuje. Glede na trenutni fiskalni položaj bi se dolg do leta 2020 povečal na 128 % BDP. Vendar bi za začetek zmanjševanja dolga zadoščalo že, če bi se program izvedel v celoti, čeprav bi dolg do leta 2020 kljub temu ostal nad 80 % BDP. Ne glede na njegove načrte konsolidacije je Združeno kraljestvo napovedalo ukrepe, ki bodo podpirali dolgoročno vzdržnost; ti zajemajo določitev datuma za načrtovan dvig starosti za državno pokojnino iz 65 na 66 let ter spremembe metode za dvig vrednosti določenih dajatev in davčnih pragov.
(6)

Madžarsko je jeseni 2008 močno prizadela kriza, v kateri je država je izgubila dostop do tržnega financiranja. Da bi premagala te težave, je začela izvajati prilagoditveni program, ki je bil osredotočen na fiskalno konsolidacijo in nadzor nad finančnim sektorjem ter podprt s finančno pomočjo EU in MDS. Na podlagi tega je država spomladi 2009 ponovno pridobila dostop do trga in gospodarstvo se je izkopalo iz recesije; BDP se je po zmanjšanju za 6,7 % leta 2009 s pomočjo naraščajočega izvoza leta 2010 povečal za 1,2 %. Hkrati se je brezposelnost, ki je bila pred krizo pod 8 %, nadalje povečala na več kot 11 %. V drugi polovici leta 2010 je vlada napovedala, da bo v obdobju 2010–2013 znatno znižala davke. Da bi omejila fiskalno poslabšanje, je vzporedno uvedla izredne dajatve in sprejela dodatne ukrepe trajne narave za zmanjšanje porabe. Poleg tega je sklenila, da bo odstranila obvezni steber zasebnih pokojnin. Čeprav je lahko zaradi teh ukrepov leta 2010 odstopanje omejila na 0,4 % BDP nad ciljnim primanjkljajem 3,8 % BDP in bo leta 2011 dosegla presežek, se je splošno stanje znatno poslabšalo. Glede na te okoliščine in za okrepitev potenciala gospodarske rasti je vlada marca 2011 napovedala program strukturnih reform in sprejela nadaljnje ukrepe za konsolidacijo.
(12)

Malta ima najvišjo stopnjo zgodnjega opuščanja šolanja v EU, ki je leta 2009 znašala 36,8 % v primerjavi s povprečjem EU v višini 14,4 %. V državi je tudi nizka stopnja ljudi v starosti od 30 do 34 let, ki imajo visokošolsko ali enakovredno izobrazbo (21,1 % v primerjavi s povprečjem EU v višini 32,3 % leta 2009). Cilj Malte je do leta 2020 stopnjo zgodnjega opuščanja šolanja zmanjšati na 29 % in delež mladih v starosti od 30 do 34 let z visokošolsko ali enakovredno izobrazbo povečati na 33 %. Leta 2011 je uvedla ukrepe za usmerjanje mladih z visokim tveganjem za zgodnje opuščanje šolanja na zanimive poklicne poti prek poklicnega usposabljanja in zagotavljanje druge možnosti za izobraževanje in usposabljanje.
3.

Države članice se spodbuja, naj naslednje ukrepe vključijo v strateški raziskovalni načrt in v izvedbeni načrt: (a) opredelitev in izmenjava informacij o ustreznih nacionalnih programih in raziskovalnih dejavnostih; (b) krepitev skupnih zmogljivosti za napovedovanje in tehnološko oceno za zagotovitev, da se nastajajoče in nove grožnje stalno spremljajo in se o njih redno poroča; (c) izmenjava informacij, virov, najboljših praks, metodologij in smernic; (d) določitev področij ali raziskovalnih dejavnosti, ki bi imele koristi zaradi usklajevanja ali skupnih razpisov za zbiranje predlogov ali združevanja sredstev; (e) opredelitev postopkov za skupno izvajanje raziskav na področjih iz točke (d); (f) souporaba, kjer je to ustrezno, obstoječe raziskovalne infrastrukture ali razvoj novih zmogljivosti; (g) izmenjava in širjenje znanja, inovacije in interdisciplinarni pristopi v druge dele Evrope in po svetu ter zagotavljanje učinkovite uporabe izsledkov raziskav za izboljšanje evropske konkurenčnosti in priprave politike; (h) spodbujanje in boljše sodelovanje med javnimi in zasebnimi sektorji, skupaj s sodelovanjem na področju inovacij med različnimi poslovnimi sektorji; (i) upoštevanje spreminjajočih se potreb potrošnikov in potreb kmetijsko-živilske industrije v Uniji pri določanju ciljev za sorodne programe.
(5)

Dve poročili Strokovne skupine za fiskalno skladnost (FISCO) (3), „Fact-Finding Study on Fiscal Compliance Procedures Related to Clearing and Settlement within the EU“ iz leta 2006 in „Solutions to Fiscal Compliance Barriers Related to Post-Trading within the EU“ iz leta 2007, sta preučili obstoječe postopke za oprostitev davčnega odtegljaja in predstavili predloge za izboljšanje njihove učinkovitosti.
(9)

Ta splošna načela so lahko z vidika veljavnih predpisov in splošne prakse v industriji finančnih storitev pomembnejša za določene skupine finančnih podjetij kot za druge. Ta načela bi se morala uporabljati hkrati s katerim koli pravilom ali predpisom, ki ureja posebni finančni sektor. Še zlasti provizij posrednikov in zunanjih ponudnikov storitev pri dejavnostih, oddanih zunanjim izvajalcem, ne bi smeli obravnavati, saj so postopki nadomestila za to provizijo že delno vključeni v posamezne sisteme, še zlasti v Direktivi 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov (2) in Direktivi 2002/92/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. decembra 2002 o zavarovalnem posredovanju (3). Poleg tega to priporočilo ne vpliva na pravice, če je to primerno, socialnih partnerjev pri kolektivnih pogajanjih.
3.

Ustrezno raven zaščite je treba zagotoviti z različnimi ukrepi v skladu z zakoni in pravnimi predpisi držav članic, tudi z obveznostjo molčečnosti in zaupnosti, omejevanjem dostopa do informacij na pooblaščeno osebje, zahtevami za varstvo podatkov v zvezi z osebnimi podatki ter splošnimi tehničnimi in postopkovnimi ukrepi za zagotovitev varnosti informacij.
4.

Glede na sklepne ugotovitve v zvezi s politikami posameznih držav članic euroobmočja, ki izhajajo iz nacionalnih programov reform, je treba ukrepe v vseh državah euroobmočja najprej izvesti na tistih področjih politike, ki bi pripomogla k boljšemu delovanju EMU in prispevala k zmanjševanju stalnih razlik na področju inflacije, konkurenčnosti in rasti. Kar zadeva proračun, morajo nekatere države kljub doseženemu napredku pri zmanjševanju primanjkljaja, pospešiti strukturno proračunsko konsolidacijo in nadaljevati izvajanje reform pokojninskega in zdravstvenega sistema ter se tako odzvati na posledice, ki jih ima za proračun staranje prebivalstva. Poleg tega je treba izboljšati kakovost javnih financ, predvsem z namenom spodbuditi produktivnost in inovacije, ter tako prispevati h gospodarski rasti in fiskalni vzdržnosti. Za bolj dinamično in učinkovito notranjo prilagoditev mehanizmov v EMU bi bilo treba z okrepljeno konkurenco in liberalizacijo izboljšati delovanje trgov, s čimer bi se zagotovila večja mobilnost proizvodnih dejavnikov, hitra prilagoditev cen in plač na šoke ter močnejša trgovinska integracija. Pri tem je nujno spodbuditi inovacije in rast produktivnosti. Znotraj monetarne unije je pomembna tudi močna zavezanost gibanju plač, ki ugodno vpliva na stabilnost, da se zagotovi konkurenčnost in zaposlovanje v srednje- in dolgoročnem obdobju. Zato je treba še naprej izvajati redne preglede delovanja sistema določanja cen in plač (v javnem in zasebnem sektorju). Večjo pozornost je treba nameniti mobilnosti delovne sile v državah euroobmočja. Ključno vlogo pri spodbujanju notranje uskladitve igrajo tako finančni kot proizvodni trgi. Za euroobmočje bo še posebej pomemben prihodnji pregled notranjega trga, prav tako pa tudi hiter začetek izvajanja direktive o storitvah in dosledno izvajanje akcijskega načrta o finančnih storitvah. K spodbujanju uskladitve v EMU bi še dodatno pripomogla večja konkurenca na trgih storitev. Glede na navedeno se državam članicam euroobmočja – poleg priporočil za vsako državo posebej – priporoča, naj: — izkoristijo ugodne ciklične razmere in si zastavijo oziroma dosežejo cilj ambicioznejše proračunske konsolidacije, usmerjene k njihovim srednjeročnim ciljem v skladu s Paktom stabilnosti in rasti, kar pomeni prizadevanje za letno strukturno prilagoditev v višini najmanj 0,5 % BDP kot referenčne vrednosti, — z revizijo javnih izdatkov in obdavčevanja izboljšajo kakovost javnih financ, in sicer z namenom spodbuditi produktivnost in inovacije, ter tako prispevajo h gospodarski rasti in fiskalni vzdržnosti, — učinkovito izvajajo ukrepe, ki zagotavljajo večjo konkurenco, zlasti na področju storitev, ter pospešijo ukrepe, ki spodbujajo popolno integracijo finančnih trgov in konkurenco na področju maloprodajnih finančnih storitev, — izboljšajo prožnost in varnost na trgih dela, med drugim z večjo uskladitvijo rasti plač in produktivnosti, doseganjem ravnovesja med zaščito in varnostjo na trgu ter izvajanjem ukrepov za spodbujanje mobilnosti delovne sile, tako čezmejne kot med različnimi poklici.
(6)

V okviru bolonjskega procesa so ministri za šolstvo iz 45 držav na svojem srečanju 19. in 20. maja 2005 v Bergnu, ki je sledilo srečanju v Berlinu septembra 2003, sprejeli standarde in smernice za zagotavljanje kakovosti evropskega visokega šolstva, ki jih je predlagalo ENQA. Pozdravili so tudi načelo Evropskega registra agencij za zagotavljanje kakovosti, ki bi temeljil na nacionalnem pregledu, in pozvali ENQA naj v sodelovanju z Evropskim združenjem univerz (EUA), Evropskim združenjem visokošolskih zavodov (EURASHE) in z Nacionalnimi zvezami evropskih študentov (ESIB) nadalje razvije praktične vidike v zvezi z njegovim izvajanjem in o tem poroča ministrom prek Skupine za spremljanje bolonjskega procesa. Ob tem so poudarili pomen sodelovanja med nacionalno priznanimi agencijami za izboljšanje vzajemnega priznavanja odločitev o akreditaciji ali o zagotavljanju kakovosti.
(6)

Direktivi 86/362/EGS in 90/642/EGS zahtevata, naj države članice določijo merila, ki se uporabljajo za oblikovanje nacionalnih inšpekcijskih programov. Take informacije morajo vključevati merila, ki se uporabljajo pri določanju števila vzorcev, ki jih je treba jemati, in analize, ki jih je treba opraviti, in uporabljene načine poročanja, merila, po katerih so bili določeni načini poročanja, ter podrobne podatke o akreditaciji na podlagi Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 882/2004 z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (6). Navesti je treba tudi število in vrste kršitev ter sprejetih ukrepov.
1.

Za namene tega priporočila se uporabljajo naslednje opredelitve: (a) „upravljanje avtorske in sorodnih pravic za zagotavljanje zakonitih spletnih glasbenih storitev na ravni Skupnosti“ pomeni zagotavljanje naslednjih storitev: dodelitve dovoljenj komercialnim uporabnikom, revizije in spremljanja pravic, krepitve avtorske in sorodnih pravic, pobiranja tantiem in razdelitve tantiem imetnikom pravic; (b) „glasbena dela“ pomeni katero koli glasbeno delo ali drugo zaščiteno vsebino; (c) „repertoar“ pomeni katalog glasbenih del, ki ga upravlja kolektivni upravljavec pravic; (d) „dovoljenje za več ozemelj“ pomeni dovoljenje, ki zajema ozemlje več kot ene države članice; (e) „kolektivni upravljavec pravic“ pomeni katero koli osebo, ki zagotavlja storitve, določene v točki (a), za več imetnikov pravic; (f) „spletne pravice“ pomeni katero koli od naslednjih pravic: (i) izključno pravico razmnoževanja, ki zajema vse posnetke, določeno v skladu z Direktivo 2001/29/ES v obliki nesnovnih kopij, nastalih v procesu spletnega razširjanja glasbenih del; (ii) pravico do javne priobčitve glasbenih del, in sicer v obliki pravice, da v skladu z Direktivo 2001/29/ES dovolijo ali prepovedo razmnoževanje, ali v obliki pravice do primernega nadomestila v skladu z Direktivo 92/100/EGS, ki zajema izključno oddajanje v omrežju („webcasting“), internetni radio in sočasno javno oddajanje („simulcasting“) ali t. i. near-on-demand services, ki se sprejemajo bodisi po osebnem računalniku bodisi po prenosnem telefonu; (iii) izključno pravico dajanja glasbenega dela na voljo v skladu z Direktivo 2001/29/ES, kar zajema storitve na zahtevo in druge interaktivne storitve. (g) „imetnik pravice“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki ima spletne pravice; (h) „komercialni uporabnik“ pomeni katero koli osebo, ki je udeležen pri zagotavljanju spletnih glasbenih storitev, ki potrebuje dovoljenje imetnikov pravic za zagotavljanje zakonitih spletnih glasbenih storitev; (i) „vzajemni sporazum o zastopanju“ pomeni kateri koli dvostranski sporazum med kolektivnimi upravljavci pravic, po katerem en kolektivni upravljavec pravic drugemu dodeli pravico za zastopanje svojega repertoarja na ozemlju slednjega.
SL Uradni list Evropske unije L 9/1

PRIPOROČILO KOMISIJE

z dne 28. decembra 2004

o dopolnitvi Priporočila 96/129/ES o Evropskem dovoljenju za strelno orožje

(Besedilo velja za EGP)

(2005/11/ES)

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti druge alinee člena 211 Pogodbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Direktiva Sveta 91/477/EGS z dne 18. junija 1991 o nadzoru nabave in posedovanja orožja (1) predvideva uvedbo Evropskega dovoljenja za strelno orožje.

(2) Komisija je s Priporočilom 93/216/EGS (2) o Evropskem dovoljenju za strelno orožje in s Priporočilom 96/129/ES, ki dopolnjuje Priporočilo 93/216/EGS o Evropskem dovoljenju za strelno orožje (3), države članice pozvala, naj uvedejo ta dokument po priloženem modelu k omenjenima priporočiloma.

(3) Model Evropskega dovoljenja za strelno orožje mora biti prilagojen dejstvu, da se pridružujejo nove države članice –

PRIPOROČA:

Člen 1

Češka Republika, Republika Estonija, Republika Ciper, Republika Latvija, Republika Litva, Republika Madžarska, Republika Malta, Republika Poljska, Republika Slovenija in Slovaška republika uvedejo Evropsko dovoljenje za strelno orožje po modelu iz Priloge.

Člen 2

Druge države članice, ki že izdajajo Evropsko dovoljenje za strelno orožje skladno z modelom, priloženim Priporočilu 96/129/ES, postopno uvedejo dovoljenje v skladu z modelom iz Priloge do izpraznitve zalog starega dovoljenja in najkasneje do 1. maja 2006.

V Bruslju, 28. decembra 2004. Za Komisijo Günter VERHEUGEN Podpredsednik

(1) UL L 256, 13.9.1991, str. 51.

(2) UL L 93, 17.4.1993, str. 39.

(3) UL L 30, 8.2.1996, str. 47.
(3)

Smernica 2013/47/EU Evropske centralne banke (ECB/2012/27) (2) vsebuje določbe o obrestovanju na računih v plačilnem modulu, njihovih podračunih in namenskih denarnih računih za TIPS. Države, kakor so opredeljene v členu 2 Smernice (EU) 2019/671 (ECB/2019/7), so lahko udeležene v sistemu TARGET2, kakor je določeno v členu 4(2)(a) ali (b) Priloge II in členu 5(2)(a) ali (b) Priloge IIb k Smernici ECB/2012/27, ter imajo na teh računih lahko stanje čez noč. Določbe Smernice ECB/2012/27 bi zato lahko posegale v splošna načela obrestovanja vlog države, ki jih je odobril Svet ECB in po katerih bi morala biti po ukinitvi obrestne mere EONIA (povprečje indeksov za transakcije čez noč v eurih) od januarja 2022 zgornja meja za obrestovanje na teh računih in podračunih pri eurski kratkoročni obrestni meri (€STR).
5.

v členu 15(1) se točka (b) nadomesti z naslednjim: „(b) so jim pristojni organi izdali pozitivno oceno glede skladnosti z (i) Uredbo (EU) št. 909/2014 Evropskega parlamenta in Sveta ( *2 ) , če imajo CDD sedež v jurisdikciji EGP, ali (ii) načeli za infrastrukture finančnega trga, ki sta jih aprila 2012 izdala Odbor za plačila in tržne infrastrukture in Mednarodno združenje nadzornikov trga vrednostnih papirjev, ali pravnim okvirom, s katerim se ta načela izvajajo, če imajo CDD sedež v jurisdikciji zunaj EGP; (*2) Uredba (EU) št. 909/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 2014 o izboljšanju ureditve poravnav vrednostnih papirjev v Evropski uniji in o centralnih depotnih družbah ter o spremembi direktiv 98/26/ES in 2014/65/EU ter Uredbe (EU) št. 236/2012 (UL L 257, 28.8.2014, str. 1).“"
v členu 3 se peti pododstavek odstavka 1(a) nadomesti z naslednjim:

„Vse postavke so obvezne; vendar pa se v zvezi s polji v tabelah 3 in 4 v delu 3 Priloge I k Uredbi (EU) št. 1071/2013 (ECB/2013/33), ki ustrezajo državam članicam zunaj euroobmočja, uporabljajo nekatere posebne določbe, kakor je opisano v odstavku 8. Prav tako v zvezi z navedeno tabelo 3 morajo NCB po ustanovitvi Enotnega odbora za reševanje leta 2015 v skladu z Uredbo (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (*1) predložiti stanja v razmerju do Enotnega odbora za reševanje v polju ‚izbrana institucija EU‘. Poleg tega lahko NCB v zvezi z zahtevami iz tabele 5 v delu 5 Priloge I k Uredbi (EU) št. 1071/2013 (ECB/2013/33) za poročanje olistinjenih posojil, katerih pripoznanje je bilo odpravljeno in ki jih servisirajo MFI, razširijo zahteve za poročanje na drugače prenesena posojila, ki jih servisirajo MFI. Kolikor te dodatne informacije niso vključene v poročanje po tabeli 5 v delu 5 Priloge I k Uredbi (EU) št. 1071/2013 (ECB/2013/33), vendar so na voljo NCB, se podatki vključijo v tabelo 4 v delu 1 Priloge II k tej smernici. Kolikor so te informacije o olistinjenih ali drugačne prenesenih posojilih, ki jih ne servisirajo MFI, na voljo NCB (npr. od DFP ali izvajalcev pomožnih finančnih dejavnosti, ki delujejo kot serviserji posojil), se ti podatki vključijo v tabelo 4 v delu 1 Priloge II. Kolikor imajo NCB na voljo statistične informacije o navideznem združevanju denarnih sredstev, se ti podatki vključijo v tabelo 5 v delu 1 Priloge II.

(*1) Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL L 225, 30.7.2014, str. 1).“;"