ODLOČBA KOMISIJE

z dne 19. marca 2007

o raziskavi v zvezi z boleznijo kroničnega hiranja pri jelenih

(notificirano pod dokumentarno številko C(2007) 860)

(Besedilo velja za EGP)

(2007/182/ES)

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 999/2001 z dne 22. maja 2001 o določitvi predpisov za preprečevanje, nadzor in izkoreninjenje nekaterih transmisivnih spongiformnih encefalopatij (1) in zlasti člena 6(1) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

Bolezen kroničnega hiranja je transmisivna spongiformna encefalopatija (TSE), ki prizadene jelene in je razširjena v Severni Ameriki ter do sedaj še ni bila prijavljena v Skupnosti.

Ukrepi, predvideni v tej odločbi, so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali –

SPREJELA NASLEDNJO ODLOČBO:

Člen 1

Področje uporabe

Ta odločba določa pravila v zvezi z raziskavo za ugotavljanje prisotnosti bolezni kroničnega hiranja (CWD) pri jelenjadi, zlasti pri jelenih („raziskava“).

Člen 2

Opredelitve pojmov

V tej odločbi se uporabljajo opredelitve pojmov iz Priloge I.

Člen 3

Obseg raziskave

1. Države članice izvedejo raziskavo za ugotavljanje prisotnosti CWD pri jelenih v skladu z minimalnimi zahtevami iz Priloge II.

2. Države članice zaključijo raziskavo najkasneje do konca lovne dobe 2007.

Člen 4

Ukrepi, ki jih morajo sprejeti države članice po testiranju na CWD

Po testiranju na CWD države članice sprejmejo ukrepe iz Priloge III.

Člen 5

Poročila, ki jih morajo države članice pripraviti za Komisijo

Države članice Komisiji predložijo naslednja poročila:

Člen 6

Povzetek poročil, ki ga Komisija predloži državam članicam

Komisija predloži državam članicam povzetek poročil, predvidenih v členu 5.

Člen 7

Naslovniki

Ta odločba je naslovljena na države članice.

(1) UL L 147, 31.5.2001, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1923/2006 (UL L 404, 30.12.2006, str. 1).

„ciljne skupine“ so jeleni, kakor so opredeljeni v točkah od (c) do (g).

„poginuli/izločeni jeleni“ so jeleni, ki so jih našli mrtve na kmetijskem gospodarstvu ali na prostem, in gojeni jeleni, izločeni zaradi zdravstvenih/starostnih razlogov;

„jeleni, poškodovani ali ubiti na cesti“ so jeleni, ki so jih zadela cestna vozila in za katere stanje pred zakolom ne more biti določeno;

„jeleni s kliničnimi/bolezenskimi znaki“ so jeleni, ki kažejo nenormalne vedenjske znake in/ali lokomotorne motnje in/ali so na splošno v slabem zdravstvenem stanju;

„ciljne države članice“ so tiste države članice, v katerih je populacija ciljnih vrst dovolj velika, da se lahko doseže velikost vzorca, potrebna za statistiko; razlikujejo se po ciljnih vrstah in po tem, ali gre za prosto živeče ali gojene ciljne vrste; te so naštete v preglednicah 1 in 2 v Prilogi II;

„ciljne vrste“ so prosto živeči in gojeni navadni jeleni (Cervus elaphus) in/ali prosto živeči virginijski jeleni (Odocoileus virginianus);

PRILOGA II

Minimalne zahteve v zvezi z raziskavo za ugotavljanje prisotnosti bolezni kroničnega hiranja pri jelenih

1. Vzorčenje ciljnih vrst, ki ga izvajajo države članice.

(a) Ciljne države članice pri svoji populaciji prosto živečih navadnih jelenov in virginijskih jelenov uporabijo vzorce za testiranje na bolezen kroničnega hiranja (CWD) v skladu s preglednico 1, pri svoji populaciji gojenih navadnih jelenov pa v skladu s preglednico 2. Ti vzorci se lahko zajamejo iz vseh ciljnih skupin v ciljnih državah članicah.

(b) Pristojni organ ciljnih držav članic pri odločanju o izbiri vzorca pri vzorčenju za ciljne vrste upošteva naslednja merila: (i) vsi jeleni morajo biti stari nad 18 mesecev; starost se oceni na podlagi rasti in razvoja zob, očitnih znakov odraslosti ali drugih zanesljivih podatkov; (ii) v primeru ustreljenih zdravih jelenov je treba vzeti zlasti vzorce samcev; (iii) v primeru zaklanih zdravih jelenov, je treba vzeti zlasti vzorce starejših samcev in samic.

(c) Pristojni organ ciljnih držav članic pri odločanju o izbiri vzorca za ciljne vrste upošteva izpostavljenost naslednjim potencialnim dejavnikom tveganja, kjer so ti prisotni: (i) območjem, gosto poseljenim z jelenjadjo; (ii) visoki pojavnosti praskavca; (iii) visoki pojavnosti BSE; (iv) jelenom, ki so zaužili krmo, potencialno okuženo s TSE; (v) jelenom na kmetijskih gospodarstvih ali v regijah, kjer so bili v preteklosti zabeleženi uvozi jelenov ali njihovih proizvodov iz regij, okuženih s CWD.

(d) Pristojni organ ciljnih držav članic uporabi naključno vzorčenje za izbiro ciljnih vrst za vzorčenje.

2. Vzorčenje vseh držav članic za ugotavljanje prisotnosti CWD pri vseh vrstah jelenov.

Vse države članice vzamejo vzorce za CWD pri jelenih s kliničnimi/bolezenskimi znaki in prednostno pri poginulih/izločenih jelenih, pa tudi pri jelenih vseh vrst, poškodovanih ali ubitih na cesti. Pristojni organ držav članic si prizadeva za čim večjo osveščenost o obstoju teh jelenov in zagotovi, da se čim več takšnih jelenov testira na CWD.

Preglednica 1

Prosto živeči navadni jelen (Cervus elaphus) in virginijski jelen (Odocoileus virginianus)

Populacija ciljnih vrst Velikost vzorca Češka 25 000 598 Nemčija 150 000 598 Španija 220 000 do 290 000 598 Francija 100 000 598 Italija 44 000 598 Latvija 28 000 598 Madžarska 74 000 598 Avstrija 150 000 598 Poljska 600 000 598 Slovaška 38 260 598 Finska 30 000 598 Združeno kraljestvo 382 500 598





Preglednica 2

Gojeni navadni jelen (Cervus elaphus elaphus)

Populacija ciljnih vrst Velikost vzorca Češka > 9 000 576 Nemčija 11 500 598 Francija 17 000 598 Irska 10 000 581 Avstrija 10 000 581 Združeno kraljestvo 28 000 598

3. Vzorčenje in laboratorijsko preskušanje

Za vsakega jelena iz vzorcev, navedenih v točkah 1 in 2 te priloge, se vzame in testira vzorec obeksa. Do pridobitve negativnega rezultata se shrani najmanj del vzorca v svežem ali zamrznjenem stanju, če bi bil potreben biološki preskus.

Pristojni organ držav članic mora pri navodilih za metode in protokole upoštevati točko 3 poglavja C Priloge X k Uredbi (ES) št. 999/2001.

Hitri testi iz točke 4 poglavja C Priloge X k Uredbi (ES) št. 999/2001, ki se uporabljajo za ugotavljanje transmisivne spongiformne encefalopatije (TSE) v obeksu govedi ali malih prežvekovalcev, se obravnavajo kot primerni za uporabo pri vzorčenju iz točk 1 in 2 te priloge. Države članice lahko za namene naključnega preverjanja uporabijo tudi imunohistokemijo, za katero morajo zadostiti preskusu strokovne usposobljenosti referenčnega laboratorija Skupnosti. Kadar država članica ne more potrditi pozitivnega rezultata hitrega testa, pošlje ustrezno tkivo referenčnemu laboratoriju Skupnosti v potrditev. V primeru pozitivnega testa TSE se uporabi protokol, kakor je predviden v točki 3.2(c)(i) in 3.2(c)(ii) poglavja C Priloge X k Uredbi (ES) št. 999/2001.

4. Genotipizacija

Genotip prionskega proteina se določi v skladu s smernicami referenčnega laboratorija Skupnosti za TSE za vsak pozitiven primer TSE pri jelenih.