SKLEP KOMISIJE (EU) 2020/348

z dne 24. oktobra 2019

o shemi pomoči SA.35980 – 2019/C Združeno kraljestvo – reforma trga električne energije: mehanizem zmogljivosti

(notificirano pod dokumentarno številko C(2019) 7610)

(Besedilo v angleškem jeziku je edino verodostojno)

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,

ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,

po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenima členoma (1), in ob upoštevanju njihovih pripomb,

ob upoštevanju naslednjega:

1. POSTOPEK

(1) Organi Združenega kraljestva so po stikih pred priglasitvijo Komisiji 23. junija 2014 v skladom s členom 108(3) Pogodbe priglasili predlagani ukrep v podporo ponudnikom zmogljivosti na trgu električne energije v Veliki Britaniji (2). Navedeni ukrep je v tem sklepu imenovan „ukrep“.

(2) Komisija se je 23. julija 2014 odločila, da ne bo nasprotovala shemi pomoči za vzpostavitev ukrepa, ker spada k točki (c) člena 107(3) Pogodbe in je zato združljiva z notranjim trgom (3) (v nadaljnjem besedilu: sklep iz leta 2014).

(3) Prva dražba na trgu zmogljivosti, na katerega se nanaša ukrep (v nadaljnjem besedilu: trg zmogljivosti), je potekala od 16. do 18. decembra 2014. Na prodaj je bila dobava zmogljivosti čez štiri leta, tj. leta 2018.

(4) Splošno sodišče Evropske unije je 15. novembra 2018 v zadevi T-793/14, Tempus Energy in Tempus Energy Technology proti Komisiji (v nadaljnjem besedilu: sodba Splošnega sodišča), sklep iz leta 2014 razglasilo za ničen. Na kratko, Splošno sodišče je menilo, da bi morala Komisija glede na trajanje in okoliščine faze pred priglasitvijo in glede na to, da v fazi predhodne preučitve ni ustrezno preiskala nekaterih vidikov trga zmogljivosti, zlasti kar zadeva vlogo in obravnavo uravnavanja povpraševanja v priglašenem mehanizmu zmogljivosti, imeti dvome glede združljivosti ukrepa z notranjim trgom. Ti dvomi bi morali privesti do začetka postopka iz člena 108(2) Pogodbe, s čimer bi se zainteresiranim stranem omogočilo, da Komisiji predložijo pripombe in ji dajo na voljo ustrezne informacije, da bi lahko bolje ocenila združljivost trga zmogljivosti z notranjim trgom.

(5) Dodatne informacije Združenega kraljestva so prispele 20. decembra 2018.

(6) Komisija se je 25. januarja 2019 pritožila zoper sodbo Splošnega sodišča (zadeva C-57/19). Ker pritožba nima odložilnega učinka, je Komisija znova ocenila trg zmogljivosti, da bi ravnala v skladu s sodbo Splošnega sodišča.

(7) Komisija je po ponovni oceni z dopisom z dne 21. februarja 2019 Združeno kraljestvo obvestila o odločitvi, da bo v zvezi z ukrepom začela postopek iz člena 108(2) Pogodbe.

(8) Odločitev Komisije, da začne postopek (v nadaljnjem besedilu: sklep o začetku postopka), je bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije (4). Komisija je pozvala vse zainteresirane strani, naj predložijo pripombe.

(9) Združeno kraljestvo je z dopisom z dne 12. aprila 2019 Komisiji sporočilo pripombe v zvezi s sklepom o začetku postopka. Komisija je prejela pripombe 35 zainteresiranih strani. Posredovala jih je Združenemu kraljestvu in mu dala možnost odgovora. Komisija je prejela pripombe Združenega kraljestva, ki se je odzvalo z dopisi z dne 7. junija 2019, 19. julija 2019 in 12. septembra 2019.

(10) Združeno kraljestvo je 29. marca 2017 na podlagi člena 50 Pogodbe o Evropski uniji (PEU) predložilo uradno obvestilo o svoji nameri, da izstopi iz Unije. V skladu s členom 50(3) PEU se Pogodbi za državo, ki izstopa, prenehata uporabljati z dnem začetka veljavnosti sporazuma o izstopu, sicer pa dve leti po uradnem obvestilu, razen če Evropski svet v dogovoru z zadevno državo članico soglasno sklene, da se to obdobje podaljša. Obdobje je bilo podaljšano dvakrat, in sicer nazadnje s Sklepom Evropskega sveta (EU) 2019/584 (5), s katerim je bilo to obdobje podaljšano do 31. oktobra 2019.

(11) Svet je 11. januarja 2019 s Sklepom (EU) 2019/274 (6) odobril podpis sporazuma o izstopu, o katerem so se pogajalci dogovorili 14. novembra 2018. Evropski svet je 17. oktobra 2019 potrdil revidirani sporazum o izstopu, o katerem so se dogovorili pogajalci. Svet je 21. oktobra 2019 na predlog Komisije (7) spremenil Sklep (EU) 2019/274, da bi odobril podpis revidiranega sporazuma. Unija je znova potrdila, da je pripravljena hitro preiti na podpis in sklenitev, če bo parlament Združenega kraljestva odobril sporazum o izstopu. Četrti del sporazuma o izstopu določa prehodno obdobje, ki se začne z datumom začetka veljavnosti sporazuma, v katerem se bo za Združeno kraljestvo in v njem še naprej uporabljalo pravo Unije, kot je določeno v sporazumu o izstopu.

(12) V vsakem primeru se ta sklep uporablja le, dokler se za Združeno kraljestvo in v njem uporablja pravo Unije.

2. PODROBEN OPIS UKREPA

2.1 Pregled ukrepa

(13) Združeno kraljestvo je leta 2014 ocenilo, da bo trg električne energije v Veliki Britaniji kritične ravni zadostnosti zmogljivosti dosegel okrog leta 2017/2018. Zato je zasnovalo ukrep kot trg zmogljivosti, na katerem bi operater sistema organiziral centralizirane dražbe za nabavo zmogljivosti, ki so potrebne zaradi zagotavljanja zadostnosti zmogljivosti.

(14) Dražbe, organizirane v okviru ukrepa, so bile sprva odprte samo za obstoječe in nove proizvajalce ter operaterje uravnavanja povpraševanja in operaterje shranjevanja. Operaterjem medomrežnih povezav je bilo dovoljeno sodelovati od druge dražbe v letu 2015.

(15) Z uspešnimi ponudniki na dražbah se sklenejo pogodbe o zmogljivosti, v skladu s katerimi prejemajo redno plačilo za čas trajanja pogodbe o zmogljivosti v zameno za njihovo zavezo, da bodo dobavljali električno energijo v obdobju povečane obremenitve omrežja, če jih bo k temu pozval operater sistema. Denarne kazni se naložijo, če ponudnik zmogljivosti ne dobavi zahtevane količine energije v skladu s svojo zavezo glede zagotavljanja zmogljivosti. Ukrep se financira z dajatvijo, naloženo dobaviteljem električne energije.

(16) Prva dražba je bila organizirana leta 2014 za dobavo zmogljivosti v letu 2018. Sledile so ji tri nadaljnje dražbe za dobavo zmogljivosti čez štiri leta („T – 4“) (v letih 2015, 2016 in 2017), ena dražba za dobavo zmogljivosti čez eno leto („T – 1“) (leta 2017) in dve prehodni dražbi („TA“) (v letih 2016 in 2017).

(17) Združeno kraljestvo je 15. novembra 2018 na podlagi sodbe Splošnega sodišča, navedene v uvodni izjavi 4, v zvezi s katero zdaj poteka pritožbeni postopek, začasno ustavilo ukrep. Potrdilo je, da z dražbami na trgu zmogljivosti nadaljnja pomoč ne bo dodeljena in da so bila plačila za pomoč, dodeljeno z dražbami, ki so že potekale, ustavljena, dokler ne bo Komisija sprejela odločitve o odobritvi ukrepa.

(18) Vendar pa je Združeno kraljestvo po sodbi Splošnega sodišča sprejelo naslednje ukrepe: (a) nadomestna dodatna dražba T – 1 za dobavo zmogljivosti v letu dobave 2019/2020 je bila organizirana junija 2019, na njeni podlagi pa so bile sklenjene pogojne pogodbe o zmogljivosti, ki so bile odvisne od odobritve državne pomoči in sprejetja potrebnih postopkovnih ukrepov v skladu z zakonodajo o vzpostavitvi trga zmogljivosti; (b) še vedno so se spoštovale pogodbe o zmogljivosti, sklenjene na prejšnjih dražbah, tako da bi bilo mogoče odložena plačila zmogljivosti ob pozitivnem sklepu o državni pomoči nakazati ponudnikom zmogljivosti, ki so v obdobju mirovanja izpolnjevali svoje obveznosti; (c) dobavitelji električne energije so morali v obdobju mirovanja še naprej prenašali dajatev na odjemalce, da bi si zagotovili, da bodo lahko v celoti in takoj plačali neporavnane obveznosti dobaviteljev v zvezi z obdobjem mirovanja, če bo državna pomoč odobrena, in (d) 22. julija 2019 so se začeli postopki predhodnega izbora za dražbo T – 1 (leto dobave 2020/2021), dražbo T – 3 (leto dobave 2022/2023) in dražbo T – 4 (leto dobave 2023/2024), ki naj bi vse potekale v prvem četrtletju leta 2020.

2.2 Pravna podlaga in vladne ureditve

(19) Pravna podlaga za ukrep je zakon Združenega kraljestva o električni energiji (Energy Act) iz leta 2013. Izvajanje ukrepa ureja sekundarna zakonodaja v obliki uredbe o električni zmogljivosti (Electricity Capacity Regulations) iz leta 2014 (plačila dobaviteljev itd.) in pravil o trgu zmogljivosti (Capacity Market Rules).

(20) Združeno kraljestvo redno pregleduje mehanizem trga zmogljivosti ob upoštevanju povratnih informacij z vsakega dražbenega postopka. Izvedlo je tudi več javnih posvetovanj za postopne izboljšave regulativnih podrobnosti nekaterih posebnih značilnosti sheme. Energetski regulator (Ofgem) poleg tega letno zbira mnenja deležnikov o morebitnih spremembah operativnih in upravnih značilnosti sheme ter spreminja pravila. Poleg tega je načrtovana izvedba bolj formalnega in celovitejšega pregleda vsakih pet let, v katerega bosta vključena vlada in Ofgem, da bi se ocenilo, kako učinkovito trg zmogljivosti dosega svoje cilje in ostaja najučinkovitejša oblika ukrepanja za obravnavanje navedenih ciljev. Med cilji je upoštevanje osnovnih pomanjkljivosti trga. V osnovi je pregled sestavljen iz naslednjih dveh faz: (a) Ofgem izvaja petletne preglede področij zasnove trga zmogljivosti, ki so zajeta v pravilih o trgu zmogljivosti, pri čemer prouči učinkovitost sheme in ali obstoječe ureditve ustrezajo svojemu namenu, (b) vlada pa oceni trg zmogljivosti in njegove cilje, gledano z višje ravni, ter obravnava vprašanje, ali je trg zmogljivosti v prihodnje še vedno potreben ali pa bi ga bilo treba postopno opustiti ter v kakšnem obsegu bi bilo mogoče cilje trga zmogljivosti doseči z manj predpisi. Pri tem se upoštevajo vladna letna interna proučitev, ali izvesti dražbo trga zmogljivosti, in ugotovitve prve faze pregleda, ki jo izvede Ofgem. Vlada v okviru tega postopka pregleda izvaja javna posvetovanja.

(21) Vlada Združenega kraljestva je postopek prvega petletnega pregleda začela avgusta 2018 z objavo poziva k predložitvi dokazov, s čimer je pozvala k predložitvi mnenj in dokazov na visoki ravni o vprašanjih, kot je, ali obstaja stalna potreba po trgu zmogljivosti, in opredelitvi morebitnih prednostnih področij, na katerih bi bile potrebne spremembe. Ofgem je septembra 2018 objavil odprto pismo, v katerem je zaprosil za mnenja in dokaze o tem, ali pravila še naprej izpolnjujejo svoje cilje. Končno poročilo petletnega pregleda, ki ga je izvedla vlada Združenega kraljestva, je bilo objavljeno 22. julija 2019 (8), končno poročilo urada Ofgem pa 31. julija 2019 (9) Poleg tega je odbor za znanost in tehnologijo spodnjega doma parlamenta Združenega kraljestva 22. avgusta 2019 objavil poročilo, v katerem je poleg drugih tem obravnavan tudi trg zmogljivosti Velike Britanije (10).

(22) Ukrep izvajajo vlada Združenega kraljestva, Ofgem, organ za dobavo (National Grid – v nadaljnjem besedilu: NG), poravnalni organ (nova institucija, ustanovljena v skladu z zakonom o električni energiji iz leta 2013, ki deluje po navodilih vlade in pod njenim nadzorom) in ponudnik storitev poravnave (Elexon). V nadaljevanju so na kratko opisane njihove vloge in odgovornosti na višji ravni.

(23) Vlada Združenega kraljestva je odgovorna za strateški nadzor trga zmogljivosti in spremembe uredbe o shemi ter zagotavljanje stalne odgovornosti za ključne vidike zasnove trga zmogljivosti. Uredba na primer vključuje splošna merila za upravičenost za sodelovanje na dražbah trga zmogljivosti, funkcije operaterja sistema za učinkovito delovanje trga zmogljivosti in poravnavo plačil.

(24) Vlada Združenega kraljestva je oblikovala pravila o trgu zmogljivosti, za njihovo izvajanje pa je odgovoren Ofgem (pravila lahko spremenita vlada Združenega kraljestva in Ofgem). Pravila o trgu zmogljivosti vključujejo tehnična pravila in postopke v zvezi s postopkom predhodnega izbora in dražbami zmogljivosti, vsebino pogodb o zmogljivosti ter obveznostmi imetnikov pogodb o zmogljivosti. Ofgem pri proučitvi sprememb zavezuje sklop ciljev iz uredbe in pravil, ki zagotavlja preglednost in zaupanje v upravljanje trga zmogljivosti. Ofgem je odgovoren tudi za reševanje sporov, ki jih udeleženci sprožijo v zvezi z rezultatom postopka predhodnega izbora.

(25) Operater sistema je National Grid. Ta deluje kot dobavitelj za trg zmogljivosti, kar vključuje: svetovanje ministrom o napovedih glede zanesljivosti oskrbe in priporočanje količine zmogljivosti za dražbo, da se doseže standard zanesljivosti; postopek predhodnega izbora za udeležence dražbe, upravljanje dražb zmogljivosti in izdajanje pogodb (tako imenovane pogodbe o zmogljivosti) uspešnim ponudnikom; razvoj in upravljanje novih podpornih postopkov, kot je zagotavljanje opozoril za trg zmogljivosti.

(26) Vlada Združenega kraljestva določa dobavne funkcije operaterja sistema v sekundarni zakonodaji, pri čemer so to „ustrezne zahteve“, ki jih izvršuje Ofgem. To vladi zagotavlja gotovost glede tega, kaj bo dobavljeno, uradu Ofgem pa jasno podlago za upravljanje uspešnosti NG v njegovi vlogi dobavitelja. Skupina tehničnih strokovnjakov zagotavlja neodvisen nadzor nad svetovanjem operaterja NG glede priporočene količine zmogljivosti, ki naj se da na dražbo.

(27) Vlada Združenega kraljestva je ustanovila (11) poravnalni organ za trg zmogljivosti (v nadaljnjem besedilu: družba za poravnavo električne energije), da bi zagotovila končno odgovornost, upravljanje in nadzor nad postopkom poravnave in plačili, izplačanimi na podlagi pogodb o zmogljivosti (12). Poravnalni organ je zasebna delniška družba, ki je v lasti vlade kot edinega delničarja (13). Odgovoren je za določanje lastnega notranjega upravljanja, tako da lahko izpolnjuje svoje obveznosti, vendar je splošni nadzor nad njim ohranila vlada (14).

(28) Vlada Združenega kraljestva je februarja 2013 v Uradnem listu Evropske unije objavila, da bo za izvajanje funkcij sklenila pogodbo z družbo Elexon Ltd. Elexon deluje kot ponudnik storitev poravnave ter je odgovoren za pripravo izračunov in določanje plačil zmogljivosti. Vloga družbe Elexon kot ponudnika storitev poravnave je podobna vlogi, ki jo ima trenutno v skladu s kodeksom izravnave in obračuna, vendar bolj omejena. V pogodbi med poravnalnim organom in družbo Elexon so določene podrobnosti storitve, ki se bo zagotavljala, stroški navedene storitve in ureditve spremljanja učinkovitosti.

2.3 Upravičenci

2.3.1 Upravičenost

(29) Ponudniki zmogljivosti sodelujejo na trgu zmogljivosti na podlagi „enot trga zmogljivosti“ (v nadaljnjem besedilu: CMU). Na ravni enot trga zmogljivosti se vlagajo prijave za postopek predhodnega izbora, dodeljujejo pogodbe o zmogljivosti, določajo obveznosti, ki veljajo v obdobju povečane obremenitve omrežja, in izračunavajo kazni/plačila za dobavo presežnih količin. Sodelujejo lahko proizvajalci (obstoječi in novi), operaterji medomrežnih povezav, ponudniki shranjevanja in ponudniki uravnavanja povpraševanja.

(30) Proizvodne enote (opredeljene s sklicevanjem na zagotavljanje električne energije, ki so sposobne neodvisnega nadzora, katerih neto proizvodnja se meri s števci, ki beležijo proizvodnjo električne energije na vsake pol ure, in katerih zmogljivost povezovanja presega 2 MW) lahko sodelujejo posamezno kot ena enota trga zmogljivosti ali združene z drugimi upravičenimi proizvodnimi enotami pod naslednjimi pogoji: (a) vse enote so del iste trgovalne enote (tj. elektrarne), ali (b) vse enote so priključene na sistem na isti mejni točki, tj. na isti lokaciji, vendar se pojem trgovalne enote ne uporablja, ali (c) skupna zmogljivost vseh enot znaša od minimalnega praga (2 MW) do 50 MW (dejansko integrirana proizvodnja, porazdeljena med več lokacijami).

(31) CMU uravnavanja povpraševanja so opredeljene s sklicevanjem na zavezo za zmanjšanje povpraševanja. Ponudnik uravnavanja povpraševanja je opredeljen kot (i) neposredni odjemalec električne energije; (ii) subjekt, ki ima v lasti odjemalca električne energije, ali (iii) subjekt, ki pogodbeno izvaja nadzor nad odjemalcem električne energije v okviru uravnavanja povpraševanja. Rezultat zaveze mora biti, da odjemalec električne energije zmanjša uvoz električne energije (ki se meri s števci, ki beležijo porabo električne energije vsake pol ure) in/ali izvaža električno energijo, ki jo proizvedejo proizvodne enote na lokaciji, ki so v lasti odjemalca električne energije. Ponudniki uravnavanja povpraševanja lahko sodelujejo posamezno kot ena enota trga zmogljivosti ali skupaj z drugimi. Poleg tega mora biti vsak sestavni del povezan s števcem, ki beleži porabo električne energije vsake pol ure, ponudnikova skupna zmogljivost uravnavanja povpraševanja pa mora biti od 2 MW do 50 MW. V preglednici 1 so prikazani rezultati uspešnosti uravnavanja povpraševanja na dražbah, ki so potekale pred julijem 2019. Preglednica 1 Uspešnost uravnavanja povpraševanja na dražbah zmogljivosti, ki so potekale pred julijem 2019 Zmogljivost, ponujena na dražbi (v MW) Pridobljene pogodbe (v MW) 2014 T – 4 603 174 2015 T – 4 673 456 2016 T – 4 1 798 1 411 2017 T – 4 2 246 1 206 2018 T – 4 (15) (začasno prekinjena) 2 618 n. r. 2017 T – 1 1 283 443 2018 T – 1 (začasno prekinjena) 2 124 n. r. 2019 T – 1 (pogojna) 1 333 203 2015 TA 619 475 2016 TA 373 312

(32) S trga zmogljivosti so izključeni ponudniki zmogljivosti, ki že prejemajo podporo iz drugih ukrepov. Do sodelovanja na trgu zmogljivosti niso upravičeni naslednji ponudniki: (a) nizkoogljične elektrarne, ki prejemajo podporo na podlagi pogodb za razliko ali so jim zagotovljene odkupne cene za dobavo določenih količin; (b) proizvajalci električne energije iz obnovljivih virov, ki prejemajo podporo na podlagi obveznosti proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov, razen če se odločijo, da se bodo odrekli prejemanju plačil na podlagi obveznosti proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov (dovoljeno jim je sodelovanje po izteku pogodb za obveznost proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov); (c) elektrarne, ki prejemajo spodbudo za ogrevanje z obnovljivimi viri energije; ta spodbuda je namreč namenjena dopolnitvi obveznosti proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov in pogodb za razliko za obnovljive vire energije; (d) elektrarne, ki prejemajo finančna sredstva v okviru natečaja Združenega kraljestva za komercializacijo zajemanja in shranjevanja ogljikovega dioksida, saj so bile pogodbe za razliko za zajemanje in shranjevanje ogljikovega dioksida zasnovane za zagotavljanje dodatne podpore, ki jo take elektrarne potrebujejo, da bi bile tržno donosne; (e) tehnologije, ki prejemajo finančna sredstva iz rezerve EU 300 za nove udeležence, ki je namenjena zagotavljanju podpore za nastajajoče nizkoogljične tehnologije, kot so zajemanje in shranjevanje ogljikovega dioksida ter pridobivanje energije iz plimovanja, saj so prav tako upravičene do prejemanja podpore na podlagi pogodb za razliko; (f) elektrarne, s katerimi je NG sklenil 15-letne pogodbe za sodelovanje v okviru kratkoročne operativne rezerve, tik pred prvotnimi predlogi politike za reforme trga električne energije leta 2010 in ki so se odločile, da bodo ohranile te pogodbe.

(33) Družbam, ki sodelujejo v shemi naložb za podjetja in shemah skladov tveganega kapitala, ni preprečeno sodelovanje na trgu zmogljivosti, vendar morajo opraviti preskus, da se zagotovi, da ne prejemajo „dvojne subvencije“ (da se prepreči kopičenje državne pomoči).

(34) Čeprav neposredno sodelovanje tujih zmogljivosti ni dovoljeno, so operaterji medomrežnih povezav od druge dražbe, ki je bila organizirana leta 2015, upravičeni do sodelovanja na trgu zmogljivosti kot enote trga zmogljivosti na enaki podlagi, kot velja za proizvajalce s sedežem v Veliki Britaniji in ponudnike uravnavanja povpraševanja, pri čemer zanje velja v bistvu enak sistem nagrajevanja in kazni, njihova zmogljivost pa je zmanjšana, da bi se upošteval njihov prispevek k zanesljivosti oskrbe (16). V preglednici 2 je prikazano sodelovanje enot trga zmogljivosti, ki so operaterji medomrežnih povezav, na dražbah, ki so potekale doslej. Preglednica 2 Sodelovanje enot trga zmogljivosti, ki so operaterji medomrežnih povezav, na dražbah trga zmogljivosti, ki so potekale doslej Vrsta dražbe T – 4 T – 1 Leto dražbe 2015 2016 2017 2018 (začasno prekinjena) 2018 (začasno prekinjena) 2019 (pogojna) Leto dobave 2019/2020 2020/2021 2021/2022 2022/2023 2019/2020 2019/2020 Število enot trga zmogljivosti, ki so medomrežne povezave, ki so bile uvrščene v predhodni izbor 3 5 6 8 3 3 Število uspešnih enot trga zmogljivosti, ki so medomrežne povezave 2 4 6 n. r. n. r. 3 Od tega novozgrajene 0 0 3 n. r. n. r. 1 Od tega obstoječe 2 4 3 n. r. n. r. 2 Zmogljivost uspešnih enot trga zmogljivosti, ki so medomrežne povezave (v GW) 1,86 2,34 4,56 n. r. n. r. 1,025

(35) S sklepom iz leta 2014 je bilo izdano dovoljenje, da se medomrežno povezana zmogljivost ne vključi na prvo dražbo (decembra 2014) zaradi naslednjih omejitev: (a) zmogljivosti za nabavo: potrebna je bila nova tehnologija za zmanjšanje prispevka operaterjev medomrežnih povezav na dražbi. Potrebno je bilo tesnejše sodelovanje z drugimi državami članicami pri ocenjevanju zadostnosti proizvodnje, da bi se odpravilo morebitno neupravičeno okoriščanje, če imajo države različne standarde zanesljivosti; (b) predhodnega izbora: takrat organ za dobavo ni mogel neodvisno zaključiti faze predhodnega izbora za tujega ponudnika zmogljivosti. Potrebni bi bili sodelovanje s tujimi sistemskimi operaterji prenosnih omrežij na področju meritev in preverjanja, dispečiranje za preskušanje in platforme za izmenjavo podatkov; (c) dražbe: dražba bi bila odprta za špekulacije, če bi bilo dovoljeno sodelovanje tujih zmogljivosti. Potrebna bi bila nova metodologija za omejitev količine tuje zmogljivosti do zmanjšane zmogljivosti medomrežne povezave. Poleg tega je bil prag za uvrstitev med družbe, ki se prilagajajo cenam, na drugem trgu verjetno drugačen, kar pomeni, da enotna poravnalna cena na dražbi, določena v Veliki Britaniji, verjetno ne bi bila ustrezna za zmogljivost na drugem trgu in bi bila morda potrebna dražba po območjih; (d) dobave: obveznost dobave od proizvajalcev zahteva, da proizvajajo, kadar se za trg zmogljivosti izda opozorilo štiri ure vnaprej. Na drugem trgu bi to lahko privedlo do dispečiranja ponudb v nasprotju z urejenim seznamom ponudb, kar bi povzročilo izkrivljanje trga (17). To Združenemu kraljestvu ne bi zagotovilo dodatne koristi glede zanesljivosti oskrbe v svetu, kjer se spajanje trgov v celoti izvaja s tokovi električne energije, ki se že odzivajo na oblikovanje cen v obdobjih pomanjkanja.

(36) Samo za leto 2014, ko medomrežno povezana zmogljivost ni neposredno sodelovala, se je pričakovani prispevek medomrežne povezave v obdobju povečane obremenitve omrežja Združenega kraljestva upošteval v količini zmogljivosti, ponujeni na dražbi. Na primer, če bi se pričakovalo, da bo v obdobju povečane obremenitve omrežja Združenega kraljestva mogoče uvoziti 1 GW električne energije, bi se zmogljivost, ponujena na dražbi na trgu zmogljivosti, zmanjšala za 1 GW. NG je prispevek medomrežne povezave, ki ni bila na trgu zmogljivosti, prvotno ocenil na nič (drseča vrednost), ko je za leto dobave 2018/2019 predlagal cilj za dražbo T – 4, vendar je bila ta ocena za dražbo T – 1 nato popravljena na neto prispevek v višini 2,1 GW.

2.3.2 Postopek predhodnega izbora

(37) Sodelovanje na trgu zmogljivosti ni obvezno. Vendar mora vsa dovoljena, upravičena zmogljivost sodelovati v postopku predhodnega izbora, tudi če ne namerava oddati ponudbe. Namen postopka predhodnega izbora je zagotoviti, da lahko udeleženci na dražbi dobavijo zmogljivost, ki jo ponujajo, in da je operater sistema sposoben prilagoditi količino zmogljivosti, ki se ponudi na dražbi, glede na količino zmogljivosti, ki odstopi z dražbe.

(38) Upravičeni zmogljivosti, ki se odloči za odstop z dražbe zmogljivosti, se zaradi nedobave ne naložijo kazni na trgu zmogljivosti niti ni upravičena do plačila za dobavo presežnih količin. Taka zmogljivost se lahko odloči, da bo spet sodelovala na poznejših dražbah, in lahko sodeluje na sekundarnem trgu. Tako kot pri neupravičenih elektrarnah se količina, ki se prodaja na dražbi, zmanjša, da se upošteva količina zmogljivosti elektrarn, ki odstopijo z dražbe.

(39) Za zagotovitev, da je za leto dobave pripravljena zanesljiva zmogljivost, operater sistema pred dražbo izvede preverjanja s predhodnim izborom, da potrdi upravičenost in status ponudb za vso morebitno zmogljivost. Zahteve glede predhodnega izbora se za različne vrste zmogljivosti razlikujejo (npr. za proizvodnjo in uravnavanje povpraševanja).

(40) V okviru prijave za predhodni izbor morajo udeleženci izpolnjevati splošne in posebne zahteve glede predhodnega izbora, ki se razlikujejo glede na to, ali je enota obstoječa ali bodoča proizvodna enota ali enota za uravnavanje povpraševanja. Splošne zahteve vključujejo osnovne administrativne podatke (kontaktni podatki, status dovoljenja, struktura podjetja, lokacija in različne izjave direktorjev), medtem ko morajo obstoječe proizvodne enote dokazati tudi svojo preteklo uspešnost. Bodoče enote morajo predložiti dokaze o načrtovanem sporazumu o soglasju in povezovanju, podroben gradbeni načrt in podrobnosti o njihovih pričakovanih naložbah v osnovna sredstva glede na trajanje pogodbe o zmogljivosti, ki jo želijo pridobiti. Poleg tega morajo vložiti podporo za kredite (tj. zavarovanje ali jamstvo za resnost ponudbe) kot znak resnosti za sodelovanje na dražbi in do začetka leta dobave vzpostaviti operativno enoto.

(41) Za nove proizvodne zmogljivosti in nepotrjene zmogljivosti uravnavanja povpraševanja (v nasprotju s potrjenimi zmogljivostmi uravnavanja povpraševanja (18)) se zahteva jamstvo za resnost ponudbe v višini 5 000 GBP (približno 5 650 EUR) na megavat za dražbe štiri leta vnaprej in eno leto vnaprej ter v višini 500 GBP (približno 565 EUR) na megavat za prehodne dražbe. V zvezi z uravnavanjem povpraševanja ukrep določa, da se jamstvo za resnost ponudbe unovči sorazmerno s količino zmogljivosti, ki je operaterji uravnavanja povpraševanja dejansko niso dobavili, če zagotovijo vsaj 90 % količine, za katero so se obvezali. Čeprav lahko operaterji uravnavanja povpraševanja združijo več lokacij, da dosežejo minimalni prag 2 MW, je treba opozoriti, da morajo plačati jamstvo za resnost ponudbe za celotno količino, tj. 2 MW, tudi če je samo majhen delež navedene količine nepotrjena zmogljivost uravnavanja povpraševanja. Po navedbah Združenega kraljestva se lahko enota trga zmogljivosti potrdi le kot ena enota, potrjena na isti dan v istem obračunskem intervalu. Ta zahteva glede potrjevanja enote bi morala zmanjšati tveganje špekulacij. V nasprotnem primeru bi lahko udeleženci ob različnih časih dokazali in sestavili enoto, ki morda ne bi bila sposobna skupnega delovanja med povečano obremenitvijo omrežja, zaradi česar bi bila zanesljivost oskrbe ogrožena.

(42) Vlada Združenega kraljestva je po posvetovanju marca 2016 zvišala preddražbeno jamstvo za resnost ponudbe za novozgrajeno proizvodno zmogljivost na 10 000 GBP/MW, da bi pomagala v celoti zavarovati izpostavljenost obveznosti plačila višje odstopnine ter odvračati od špekulativnega sodelovanja z zahtevanjem višje ravni preddražbene zaveze. Raven preddražbenega jamstva za resnost ponudbe za nepotrjeno zmogljivost uravnavanja povpraševanja pa je ostala 5 000 GBP/MW na podlagi povratnih informacij deležnikov med posvetovanjem, da je za agregatorje uravnavanja povpraševanja zavarovanje kritja posojil pri posojilodajalcih primerjalno dražje.

(43) Operater sistema objavi tehnološko specifične faktorje dejanske razpoložljivosti enote pred postopkom predhodnega izbora. Za večino tehnoloških razredov ti faktorji temeljijo na uspešnosti posameznih vrst razredov v preteklih sedmih letih in predstavljajo povprečni pričakovani prispevek elektrarn v obdobju povečane obremenitve omrežja na tehnološko specifični podlagi. Za nekatere razrede, pri katerih so pretekli dokazi bodisi pomanjkljivi bodisi manj pomembni kot zanesljive smernice za prihodnjo uspešnost (npr. medomrežne povezave ali inovativne tehnologije, kot je baterijsko shranjevanje energije), se uporablja drugačna metodologija. Zadevni faktorji se uporabljajo za vse elektrarne z določeno tehnologijo, ne glede na njihovo starost ali status. Ponudniki zmogljivosti, ki so uspešni na dražbi zmogljivosti, prejmejo plačilo (po enotni poravnalni ceni na dražbi), ki je sorazmerno z njihovim faktorjem dejanske razpoložljivosti enote, pomnoženim z zmogljivostjo povezovanja (količina, ki jo je glede na fizično povezavo z omrežjem mogoče izvoziti v sistem). Eden od namenov sistema kazni je raven plačil s te ocenjene ravni uspešnosti prilagoditi glede na dejansko raven uspešnosti posameznih elektrarn.

2.4 Dražbeni postopek

2.4.1 Določitev količine zmogljivosti za dražbo

(44) Odločitev o tem, ali izvesti dražbo zmogljivosti, se sprejme vsako leto in temelji na neodvisni oceni električne zmogljivosti, ki jo izvede operater sistema. NG za prihodnjih 15 let oceni verjetni razvoj prihodnjih rezervnih zmogljivosti, prispevek medomrežno povezane zmogljivosti in uravnavanja povpraševanja ter priporoči količino zmogljivosti, potrebno za doseganje standarda trajnostne zanesljivosti. Tako lahko vlada vsako leto oceni, ali je dražba zmogljivosti potrebna.

(45) Odločitev o količini zmogljivosti, za katero je treba skleniti pogodbo na posamezni dražbi zmogljivosti, temelji na standardu trajnostne zanesljivosti. Standard zanesljivosti je objektivna raven zanesljivosti oskrbe z električno energijo in podlaga za določitev krivulje povpraševanja pred vsako dražbo zmogljivosti.

(46) Združeno kraljestvo opozarja, da ne more biti noben sistem električne energije 100-odstotno zanesljiv ter da vedno obstaja kompromis med stroški zagotavljanja dodatne rezervne zmogljivosti in doseženo ravnjo zanesljivosti. Določitev standarda zanesljivosti omogoča sprejetje tega kompromisa, saj opredeljuje točko, na kateri stroški zagotavljanja zmogljivosti ne odtehtajo koristi dodatne zanesljivosti. Njegov cilj je zagotoviti vlagateljem in udeležencem na trgu jasnost glede dolgoročnih ciljev vlade v zvezi z zanesljivostjo oskrbe in prispevati k znižanju stroškov za odjemalce. Poleg tega je njegov cilj zagotoviti, da vlada sklene pogodbe le za ekonomsko učinkovito raven zmogljivosti, kar preprečuje čezmerno naročanje britanske zmogljivosti.

(47) Vlada Združenega kraljestva je določila standard trajnostne zanesljivosti za britanski trg električne energije, ki je pričakovano tveganje izklopa bremena v trajanju 3 ure/leto. To pomeni, da je raven zanesljivosti sistema 99,97-odstotna. Pričakovano tveganje izklopa bremena je število ur/obdobij na leto, za katera se dolgoročno statistično pričakuje, da ponudba ne bo zadovoljila povpraševanja, in ki prikazuje ekonomsko učinkovito raven zmogljivosti. Standard zanesljivosti je bil določen na trajni osnovi, vendar bo imela vlada možnost, da ga po potrebi pregleda.

(48) Operater sistema vsako leto določi, koliko zmogljivosti je potrebne za doseganje standarda zanesljivosti, in vladi do 30. maja zagotovi mnenje v poročilu o električni zmogljivosti. Priporočilo glede količine zmogljivosti, za katero naj se sklenejo pogodbe na dražbah zmogljivosti, da bo dosežen standard zanesljivosti, temelji na oceni različnih scenarijev, ki jo izvede NG, za raven povpraševanja po električni energiji in količino zmogljivosti, ki jo zagotovijo elektrarne, ki niso upravičene do plačil zmogljivosti, npr. nizkoogljične elektrarne, ter tako določa priporočilo operaterja NG glede tega, ali in koliko zmogljivosti je treba za zadevno leto dobave zagotoviti prek trga zmogljivosti. Poročilo operaterja NG pregleda neodvisni odbor tehničnih strokovnjakov, ki svetuje vladi glede zanesljivosti analize in priporočil.

(49) Operater sistema uporablja različne scenarije povpraševanja in občutljivosti za upoštevanje negotovosti glede vremena, razpoložljivosti elektrarne, tokov medomrežnega povezovanja in ravni integrirane proizvodnje. Operater sistema nato izvede neto izravnavo zmogljivosti, ki ne more sodelovati na dražbi (na primer nizkoogljična elektrarna, ki prejema drugo podporo), in zmogljivosti, ki ima že sklenjene pogodbe o zmogljivosti (npr. ko ima ponudnik zmogljivosti sklenjeno večletno pogodbo, ki zajema zadevno leto dobave).

(50) Operater sistema nato uporabi metodologijo „grobe optimizacije“, ki zmanjša najslabši možni rezultat v smislu stroškov zmogljivosti in nezadovoljenega povpraševanja po scenarijih in spremenljivkah. Rezultata modeliranja sta nabor možnosti za enotno količino, ki jo je treba kupiti, in priporočilo.

(51) Združeno kraljestvo je v obvestilo iz leta 2014 vključilo napoved, ki je prikazana na sliki 1, za razpon zmogljivosti, ki jo je treba kupiti, ki bi bila lahko potrebna v obdobju 2018–2030. Na sliki 2 je prikazana posodobljena napoved iz decembra 2018. Slika 1 Ocene zmogljivosti, ki jih je treba kupiti, iz leta 2014 na podlagi različnih scenarijev (v GW) Slika 2 Ocene zmogljivosti, ki jih je treba kupiti, iz leta 2018 na podlagi različnih scenarijev (v GW)

(52) Vlada sprejme končno odločitev o tem, koliko zmogljivosti je treba kupiti na posamezni dražbi, na podlagi krivulje povpraševanja, ki se izpelje v skladu z metodologijo, določeno v uvodnih izjavah v nadaljevanju.

(53) Krivulja povpraševanja zagotavlja vladi nekaj prožnosti pri določanju količine zmogljivosti, za katero je treba skleniti pogodbo, med posameznimi leti, odvisno od stroškov. Nagnjena krivulja povpraševanja omogoča kompromis med zanesljivostjo in stroški, tako da se v danem letu nabavi manjša količina zmogljivosti, če je cena zelo visoka. Poleg tega prispeva k zmanjšanju tveganj špekulacij, saj določa zamejitev cene na dražbi in zagotavlja prožnost za nabavo manj zmogljivosti, če je cena visoka; v obeh primerih se zmanjšajo možnosti, da bi udeleženci zvišali cene z uveljavljanjem tržne moči.

(54) Vlada objavi krivuljo povpraševanja pred vsako dražbo zmogljivosti. V krivulji povpraševanja je ponazorjeno razmerje med ceno zmogljivosti in količino zmogljivosti na dražbi, ki ga zahteva operater sistema. Vsaka krivulja povpraševanja temelji na ravni ciljne zmogljivosti, ki je potrebna za doseganje standarda zanesljivosti, ki ga določi operater sistema, in oceni razumnih stroškov nove zmogljivosti (neto stroškov novega vstopa). Presečišče te ciljne zmogljivosti in neto stroškov novega vstopa določa eno od točk na krivulji povpraševanja. Na sliki 3 je predstavljen primer krivulje povpraševanja po zmogljivosti. Slika 3 Ponazoritvena krivulja povpraševanja po zmogljivosti Vir: organi Združenega kraljestva

(55) Neto stroški novega vstopa se določijo na podlagi pričakovane enotne poravnalne cene na dražbi in se po potrebi spremenijo za vsako dražbo, na primer na podlagi novih ocen stroškov inženiringa za novozgrajeno zmogljivost in informacij, pridobljenih na prejšnjih dražbah. Stroški novega vstopa temeljijo na ocenah kapitalskih stroškov novozgrajene zmogljivosti iz poročila (19), ki ga naročijo organi Združenega kraljestva, pri čemer se predpostavljata 7,5-odstotna minimalna stopnja donosa in 25-letna vračilna doba.

(56) Poleg ravni ciljne zmogljivosti in neto stroškov novega vstopa obstajajo še drugi ključni parametri krivulje povpraševanja: zamejitev cene na dražbi (najvišja cena, po kateri je vlada pripravljena kupiti zmogljivost), prag za uvrstitev med družbe, ki se prilagajajo cenam (najvišja cena, po kateri lahko obstoječe elektrarne ponudijo zmogljivost na dražbi (20)), in minimalna raven ponudbe, ki je potrebna za izvedbo dražbe (zahteva glede minimalne konkurence). Vlada potrdi končne dražbene parametre za vsako dražbo zmogljivosti, tik preden se začne ustrezna faza postopka predhodnega izbora.

(57) Zamejitev cene na dražbi določa vrh krivulje povpraševanja, tj. ceno, po kateri se na dražbi ne bo več prodala nobena zmogljivost. Namen zamejitve cene je zaščititi britanske odjemalce pred nepredvidenimi težavami z dražbo, kot je pomanjkanje konkurence ali zloraba tržne moči s strani udeležencev. Vendar bi po navedbah organov Združenega kraljestva prenizko določena zamejitev cene na dražbi lahko odvrnila ponudnike in zmanjšala konkurenco, zato je pomembno, da se zamejitev cene določi na ravni, ki spodbuja konkurenco na dražbi zmogljivosti in omogoča trgu, da določi učinkovito ceno za novo zmogljivost na podlagi ocene tveganj z vidika udeležencev ter morebitnega donosa na trgih električne energije in zmogljivosti. Določitev ustrezne ravni zamejitve cene je odvisna od ocene stopnje negotovosti v zvezi z osrednjo oceno neto stroškov novega vstopa.

(58) Leta 2014 je vlada Združenega kraljestva zamejila ceno na 75 GBP/kW. Združeno kraljestvo je pojasnilo, da je ta zamejitev cene višja od modelirane enotne poravnalne cene na dražbi glede na različne verodostojne scenarije, a ne tako visoka, da bi elektrarnam omogočala uveljavljanje znatne tržne moči, če sodeluje omejena količina novozgrajenih zmogljivosti. Poleg tega zagotavlja, da novozgrajena zmogljivost v ponudbi ne more zahtevati povračila vseh fiksnih stroškov, temveč mora vsaj deloma upoštevati prihodke na energetskem trgu in plačila na trgu zmogljivosti po koncu prvotnega trajanja pogodbe, da bi bil projekt finančno vzdržen.

(59) Vlada ima pred dražbo še dodatno možnost, da se prepriča, ali bo na dražbi zadostna konkurenca. Stranke, ki so bile uvrščene v predhodni izbor za sodelovanje na dražbi, se morajo dva tedna pred dražbo zavezati, da bodo ponudile zmogljivost na dražbi. Vlada lahko nato pregleda seznam enot zmogljivosti, ki bodo sodelovale na dražbi, pri čemer upošteva na primer količino ponujene dobave, kombinacijo tehnologij in lastništvo ponujenih enot, ter lahko dražbo odpove, če ni prepričana, da bi bil postopek dovolj konkurenčen za dosego ustrezne vrednosti za odjemalce.

2.4.2 Pogostost in oblika dražb

(60) Dražba zmogljivosti poteka vsako leto za dobavo čez štiri leta: npr. dražba leta 2014 je bila organizirana za dobavo v letih 2018/2019, pri čemer je leto dobave trajalo od 1. oktobra 2018 do 30. septembra 2019. Od izvedbe ukrepa leta 2014 se bile organizirane štiri dražbe za štiri leta vnaprej: v letih 2014, 2015, 2016 in 2017. Dražbo za štiri leta vnaprej, ki je bila načrtovana za leto 2018 in dobavo v letu 2022, je Združeno kraljestvo ustavilo, potem ko je bil s sodbo Splošnega sodišča sklep Komisije iz leta 2014 razglasen za ničen. Da bi zagotovili dobavo v letu 2022, so organi Združenega kraljestva decembra 2018 navedli, da bodo leta 2019 v okviru priglašenega ukrepa izjemoma organizirali dražbo za tri leta vnaprej (glej uvodno izjavo 18(d)).

(61) Dodatna dražba za leto vnaprej se organizira v letu neposredno pred letom dobave iz glavne dražbe. Postopek za določitev krivulje povpraševanja za to dražbo je enak kot postopek za glavno dražbo (za štiri leta vnaprej), pri čemer vlada končno odločitev sprejme na podlagi analize, ki jo predloži operater sistema. Dražba za eno leto vnaprej zagotavlja, da se nabavi ustrezna količina zmogljivosti, ko so na voljo točnejše napovedi povpraševanja, in je pomembna, da se zmogljivosti uravnavanja povpraševanja (ki težko sodeluje na dražbi štiri leta pred dobavo) omogoči dejavno sodelovanje v mehanizmu. Od izvedbe ukrepa leta 2014 je bila organizirana ena dražba za eno leto vnaprej, in sicer na začetku leta 2018 za leto dobave 2018/2019 (21). Kot je navedeno v uvodni izjavi 18(a), je bila nadomestna in pogojna dodatna dražba T – 1 organizirana junija 2019 za leto dobave 2019/2020.

(62) Nekaj zmogljivosti se zadrži iz dražbe za štiri leta vnaprej in „rezervira“ za dražbo za leto vnaprej. V letih 2014 in 2015 je količina rezervirane zmogljivosti temeljila na oceni količine stroškovno učinkovite zmogljivosti uravnavanja povpraševanja, ki bi lahko sodelovala na dražbi, in je bila javno objavljena po objavi krivulje povpraševanja za dražbo za štiri leta vnaprej (2,5 GW). Pregled metodologije, uporabljene za določitev rezervirane zmogljivosti za T – 1, je vlada Združenega kraljestva izvedla marca 2016. Po pregledu je bila dogovorjena nova metodologija za „rezervacijo“ zmogljivosti, ki temelji na uporabi 95-odstotnega intervala zaupanja pri priporočeni letni zmogljivosti operaterja National Grid za T – 4 iz poročila o električni zmogljivosti in se uporablja od leta 2016. National Grid pri modeliranju kvantifikacije negotovosti, ki minimizira najslabšo napako med vsemi obravnavanimi scenariji (ang. Least Worst Regrets – LWR), v poročilu o električni zmogljivosti izpelje 95-odstotni interval zaupanja okrog priporočene zmogljivosti. V preglednici 3 je navedena rezervirana količina za dražbe T – 1. Preglednica 3 Rezervirana količina za dražbo T – 1 in zmogljivost, ki jo je treba kupiti na dražbi T – 1 (v GW) Leto dobave Ciljna zmogljivost, ki jo je treba kupiti na dražbi T – 4 Zmogljivost, rezervirana za dražbo T – 1 Ciljna zmogljivost, ki jo je treba kupiti na dražbi T – 1 Količina, kupljena na dražbi T – 1 2018/2019 48,6 2,5 4,9 5,79 2019/2020 (pogojna dražba) 44,7 2,5 2,7 3,68 2020/2021 51,7 0,6 n. r. n. r. 2021/2022 49,2 0,4 n. r. n. r.

(63) Če povpraševanje pade v obdobje med dražbo za štiri leta vnaprej in dražbo za eno leto vnaprej, se količina zmogljivosti, ponujena na dražbi za eno leto vnaprej, zmanjša. Ker pa dražbe za eno leto vnaprej za uravnavanje povpraševanja zagotavljajo boljšo pot do trga, se je vlada Združenega kraljestva leta 2014 zavezala, da bo na dražbah za eno leto vnaprej kupila vsaj 50 % zmogljivosti, rezervirane pred štirimi leti. Na dražbi T – 1 za leto dobave 2018/2019 je bilo kupljene več kot dvakrat toliko zmogljivosti, kot je je bilo rezervirane štiri leta prej (4,9 GW v primerjavi z 2,5 GW, kot je bilo prvotno predvideno), tudi na pogojni dražbi T – 1 za leto dobave 2019/2020 pa je bila ciljna zmogljivost za nabavo večja od prvotno rezervirane (2,7 GW v primerjavi z 2,5 GW).

(64) Vlada Združenega kraljestva pričakuje, da bo dražbe T – 4 in T – 1 izvedla vsako leto, vendar lahko šele po zaključku predhodnega izbora za dražbo sprejme končno odločitev glede izvedbe dražbe zmogljivosti.

(65) Vlada Združenega kraljestva ima diskrecijsko pravico, da kadar koli pred začetkom prvega kroga dražbe to prekliče ali odloži. Če se vlada ne odloči za preklic dražbe, se dražba samodejno začne. Ko se začne, ima vlada diskrecijsko pravico zavrniti rezultat dražbe samo, če obstajajo utemeljeni razlogi za sum, da NG kot organ za dobavo ni izvedel dražbe v skladu z uredbo in pravili. Če se vlada ne odloči za preklic dražbe, se ta samodejno potrdi. Po začetku dražbe vlada nima diskrecijske pravice vplivati na njen rezultat.

(66) Vse dražbe trga zmogljivosti so dražbe z zniževanjem cene, po diskriminatorni ceni, ko so vsi izbrani udeleženci (ponudniki) plačani v skladu z zadnjo sprejeto ponudbo. Dražba se izvede na podlagi predhodno določenih pravil. Dražitelj na začetku dražbe najavi visoko ceno, upravičeni udeleženci pa predložijo ponudbe, v katerih navedejo količino zmogljivosti, ki so jo za to ceno pripravljeni dobaviti. Ta postopek se večkrat ponovi v skladu z vnaprej določenim urnikom, dokler se ne odkrije najnižja cena, pri kateri povpraševanje ustreza ponudbi. Vsem izbranim udeležencem se plača enotna poravnalna cena („model pay-as-clear“). Poleg tega obstaja več ukrepov, namenjenih zmanjšanju tveganja špekulacij in zagotovitvi učinkovitega rezultata.

(67) Pri odločanju, koliko zmogljivosti naj se ponudi po dani ceni zmogljivosti, se od udeležencev pričakuje, da upoštevajo možnost ustvarjanja prihodkov na energetskem trgu. Pričakovani prihodki na energetskem trgu se med ponudniki razlikujejo in so odvisni od njihovih pričakovanih faktorjev obremenitve, veleprodajnih cen ter stroškov goriva in zmanjševanja emisij.

(68) Leta 2014 je Združeno kraljestvo uravnavanje povpraševanja z zniževanjem odjema, iz proizvodnje izpeljano uravnavanje povpraševanja in integrirano (ali z distribucijo povezano) proizvodnjo (do 50 MW) štelo za nastajajoče sektorje, ki potrebujejo dodatno podporo za pomoč pri pripravi na konkurenco na glavnih dražbah trga zmogljivosti. Zato sta bili za leti 2016 in 2017 izvedeni dve prehodni dražbi, da bi se jim zagotovila podpora. Medtem ko je bila prva prehodna dražba dejansko odprta za tri zgoraj opisane kategorije zmogljivosti, je Združeno kraljestvo na podlagi stopnje uspešnosti integrirane (ali z distribucijo povezane) proizvodnje in iz proizvodnje izpeljanega uravnavanja povpraševanja na prvi prehodni dražbi ter dražbah T – 4 v letih 2014 in 2015 menilo, da so ti udeleženci dovolj zreli, da lahko na glavnih dražbah trga zmogljivosti uspešno konkurirajo drugim vrstam zmogljivosti, ne da se nadaljnja podpora dodeli posebej njim. Zato je Združeno kraljestvo ta sredstva izključilo iz druge (in zadnje) prehodne dražbe, zaradi česar so lahko sodelovali samo ponudniki uravnavanja povpraševanja z zniževanjem odjema. Poleg tega je Združeno kraljestvo za drugo prehodno dražbo navedlo, da se je odločilo preveriti, ali bi lahko nižji prag sodelovanja (tj. 500 kW namesto 2 MW) pomenil dobrodošlo spremembo za trajno ureditev trga zmogljivosti za vse udeležence. V preglednici 4 so navedeni rezultati prehodne dražbe. Preglednica 4 Pogodbe o zagotavljanju zmogljivosti (zmanjšana, v MW), sklenjene na dražbah za prehodne ureditve Prva dražba za prehodne ureditve Druga dražba za prehodne ureditve Z distribucijo povezana proizvodnja 328 n. r. Skupno uravnavanje povpraševanja, od tega: 475 312 — Iz proizvodnje izpeljano uravnavanja povpraševanja 322 n. r. — Uravnavanje povpraševanja z zniževanjem odjema: — Vključno z zmogljivostjo < 2 MW 153 — n. r. 312 — 8,5 (predstavlja 8 enot trga zmogljivosti) Skupaj 803 312

(69) V preglednici 5 so za posamezne dražbe, izvedene od leta 2014, prikazane količine, katerih nakup je priporočil NG, ciljne količine, ki jih je odobril državni sekretar, in količine, ki so bile na koncu kupljene na dražbah T – 4 in T – 1. Preglednica 5 Potrebne zmogljivosti (v GW) Količina zmogljivosti, katere nakup je National Grid priporočil v poročilu o električni zmogljivosti Prilagojeno priporočilo operaterja National Grid glede količine, ki bi jo bilo treba kupiti na dražbi, po predhodnem izboru Zmogljivost, ki jo je bilo treba kupiti Ciljna količina, ki jo je odobril državni sekretar Količina, kupljena na dražbi T – 4 2014 53,3 48,6 48,6 49,3 (22) T – 4 2015 47,9 44,7 45,4 46,4 T – 4 2016 49,7 51,1 51,7 52,4 T – 4 2017 50,5 49,2 49,2 50,4 T – 1 2017 6,3 4,9 4,9 5,79 T – 1 2019 (pogojna dražba) 4,6 4,3 (november 2018) 2,3 (maj 2019) 2,7 3,6

2.4.3 Družbe, ki se prilagajajo cenam

(70) Za zmanjšanje tržne moči na dražbi so morebitni ponudniki zmogljivosti, ki so se uspešno uvrstili v predhodni izbor, razvrščeni bodisi kot družbe, ki se prilagajajo cenam (ki ne morejo oddati ponudb, višjih od razmeroma nizkega praga), bodisi kot družbe, ki določajo cene (ki lahko oddajo take ponudbe). Obstoječi ponudniki zmogljivosti so privzeto družbe, ki se prilagajajo cenam. Novi udeleženci na trgu in viri uravnavanja povpraševanja so razvrščeni kot družbe, ki določajo cene, in lahko oddajo ponudbe do višine skupne zamejene cene dražbe. Po navedbah Združenega kraljestva to razlikovanje krepi spodbude za udeležence, naj oddajo ponudbe po dejanski vrednosti svoje zmogljivosti, in zmanjšuje tveganje, da bi obstoječe elektrarne z nižjimi stroški poskusile določiti visoko ceno v letih, ko vstop novih udeležencev na trg ni potreben. Združeno kraljestvo trdi, da bi bilo treba prag družb, ki se prilagajajo cenam, določiti na ravni, ki zajema večino obstoječih elektrarn, hkrati pa bi morala biti cena dovolj nizka, da bi se zmanjšalo tveganje špekulacij. Prag družb, ki se prilagajajo cenam, je bil določen na 25 GBP/kW (50 % neto stroškov novega vstopa). Ta prag je dovolj visok, da zajame večino obstoječih elektrarn. Leta 2014 je modeliranje Združenega kraljestva nakazovalo, da bi ta prag zajel približno 80 % obstoječih elektrarn. Preglednica 6 kaže, da je bilo s pragom družb, ki se prilagajajo cenam, dejansko zajetih približno 60 % obstoječih elektrarn. 25 GBP/kW je tudi bistveno manj od pričakovanih stroškov novega vstopa. Zato prag družb, ki se prilagajajo cenam, v višini 25 GBP/kW tudi zmanjšuje tveganje špekulacij. Preglednica 6 Obstoječe elektrarne, zajete s pragom družb, ki se prilagajajo cenam, od leta 2014 Dražba Obstoječa elektrarna, zajeta s pragom družb, ki se prilagajajo cenam Zmogljivost (v MW) % Enotna poravnalna cena (v GBP/kW) 2014 T – 4 25 007 67 19,40 2015 T – 4 39 286 80 18,00 2016 T – 4 29 548 56 22,50 2017 T – 4 31 099 57 8,40 2017 T – 1 2 306 29 (23) 6,00 2019 T – 1 (pogojna) 1 758 (24) 49 0,77

(71) Obstoječim elektrarnam z zelo visokimi stroški se lahko dovoli, da sodelujejo kot družbe, ki določajo cene (in oddajo ponudbe nad pragom družb, ki se prilagajajo cenam), vendar morajo utemeljiti, zakaj potrebujejo višjo raven plačila (na primer s predložitvijo potrdila upravnega odbora in poslovnega načrta upravnemu odboru ponudnika). To utemeljitev je treba predložiti uradu Ofgem in se lahko uporabi v okviru morebitne preiskave zlorabe tržne moči.

(72) Obstoječe ponudnike, ki oddajo ponudbo po ceni, ki je višja od praga družb, ki določajo cene, in na dražbi ne prejmejo pogodbe o zmogljivosti, vendar v letu dobave še naprej obratujejo, bo Ofgem verjetno preiskal, pri tem pa lahko uporabi informacije, zagotovljene skupaj s ponudbo za ceno na dražbi.

(73) Novi udeleženci na trgu lahko določijo ceno brez utemeljitve svoje ponudbe, čeprav lahko Ofgem v okviru svoje običajne izvršilne vloge tudi v zvezi s tem izvede preiskavo, če se za nove udeležence šteje, da poskušajo uveljavljati tržno moč. Višina ponudbe je vsekakor omejena z zamejitvijo cene, določeno na krivulji povpraševanja, ki se zagotovi pred dražbo.

2.4.4 Trajanje pogodbe o zmogljivosti

(74) Če je sprejeta njihova ponudba, dobavitelji zmogljivosti dobijo pogodbo o zmogljivosti po enotni poravnalni ceni. Trajanje razpoložljivih pogodb o zmogljivostih je različno, da se zagotovijo enaki konkurenčni pogoji za vse ponudnike zmogljivosti.

(75) Večina obstoječih ponudnikov zmogljivosti ima dostop do enoletnih pogodb; ponudniki proizvodne zmogljivosti, ki imajo naložbe v osnovna sredstva, ki presegajo prvotni prag v višini 125 GBP/kW (prenova elektrarn), so upravičeni do največ triletnih pogodb o zmogljivosti; ponudniki proizvodne zmogljivosti, ki imajo naložbe v osnovna sredstva, ki presegajo prvotni prag v višini 250 GBP/kW (nove elektrarne), so upravičeni do največ 15-letnih pogodb o zmogljivosti. Ta praga se vsako leto pregledata in sta se sčasoma rahlo zvišala, tako da sta decembra 2018 znašala 135 GBP/kW oziroma 270 GBP/kW. Več kot enoletne pogodbe so na voljo le udeležencem dražbe za štiri leta vnaprej.

(76) Za zagotovitev regulativne varnosti in spodbuditev zaupanja vlagateljev v mehanizme se za ključne izraze pogodbe o zmogljivosti uporabljajo predhodna pravila (25) (če v morebitnih prihodnjih ureditvah pravila ne določajo drugače, čeprav doslej ni bila izvedena nobena taka sprememba). Ti ključni izrazi so: (a) trajanje pogodbe; (b) cena zmogljivosti in upravičenost do plačila; (c) obveznost zagotavljanja zmogljivosti in faktor dejanske razpoložljivosti enote; (d) doseženi mejniki in odstopnine, ki se uporabljajo; (e) najvišja možna odgovornost za kazni.

(77) Združene kraljestvo navaja, da so dolgoročnejše pogodbe za nove udeležence na trgu namenjene zagotavljanju pomoči pri spodbujanju konkurenčnih novih vstopov na trg. Z dopuščanjem, da novi udeleženci na trgu dobijo dolgoročne pogodbe, se takim udeležencem omogoči, da pridobijo cenejše financiranje za svoje naložbe. Združeno kraljestvo meni, da bi to pomagalo zmanjšati ovire za vstop neodvisnih podjetij, ki ne morejo financirati naložb v nove zmogljivosti, s prihodki od drugih elektrarn v njihovem portfelju. S spodbujanjem konkurence na trgu lahko torej dolgoročnejše pogodbe pripomorejo k zniževanju stroškov za odjemalce na trgih energije in zmogljivosti. Dolgoročnejše pogodbe bi morale po navedbah organov Združenega kraljestva tudi zmanjšati tveganje, da bi udeleženci z visokimi stroški naložb ali obnove z vsemi temi stroški obremenili enoletno pogodbo.

2.5 Sekundarni trg (trgovanje)

(78) Med dražbo in dobavo ter v letu(-ih) dobave lahko udeleženci prilagajajo svoj položaj s trgovanjem, npr. s prevzemom večje ali manjše obveznosti ali s tem, da poiščejo alternativno zmogljivost za nadomestitev začasnega pomanjkanja zmogljivosti. Sekundarno trgovanje je pomembno orodje, s katerim lahko strani obvladujejo svoje tveganje izpostavljenosti kaznim na trgu zmogljivosti. Obstajajo različne oblike sekundarnega trgovanja, ki so dovoljene na trgu zmogljivosti: finančno trgovanje, prerazporejanje količine in trgovanje z obveznostmi.

2.6 Dobava

(79) Trg zmogljivosti sledi modelu „dobavljene energije“: ponudniki zmogljivosti morajo dobaviti energijo, kadar je to potrebno za zagotovitev zanesljivosti oskrbe, tj. v dejanskih situacijah povečane obremenitve omrežja. Če tega ne storijo, se jim naložijo kazni. Model vključuje tudi dodatno fizično preskušanje zmogljivosti. Če se zahtevana raven zmogljivosti ne dokaže v zahtevanem številu primerov, se plačila zmogljivosti zasežejo, dokler ni zmogljivost uspešno dokazana.

2.6.1 Obveznost sklenitve pogodbe o zmogljivosti

(80) V skladu z obveznostjo sklenitve pogodbe o zmogljivosti so povečane obremenitve omrežja opredeljene kot polurni obračunski intervali, v katerih se 15 minut ali dlje v kateri koli točki sistema izvajata regulacija napetosti ali nadzorovano izklapljanje odjema. Ponudniki morajo določiti svoj odziv v takih primerih in se izogniti kršitvi katerega koli obstoječega kodeksa ali pogojev za izdajo dovoljenja. Do zdaj je operater sistema izdal samo dve obvestili o trgu zmogljivosti, in sicer 31. oktobra 2016 in 7. novembra 2016. Pozimi (2018/2019) bi se moral ukrep prvič izvajati v celoti.

(81) Za zagotovitev, da lahko udeleženci ustrezno obvladujejo tveganje izpostavljenosti kaznim, npr. tveganje hkratnega izpada delovanja več elektrarn, je operater sistema izdal obvestilo o povečani obremenitvi omrežja prek „opozorila za trg zmogljivosti“ na podlagi metodologije iz pravil o trgu zmogljivosti (8.4.6) (26). Če se to opozorilo ne izda, se zaradi pomanjkanja zmogljivosti ne določijo kazni za trg zmogljivosti ali plačila za dobavo presežnih količin.

(82) Pogodbe o zmogljivosti obvezujejo udeležence k dobavi določene količine električne energije. Obveznost ponudnika v obdobju povečane obremenitve omrežja se izračuna iz njegovih obveznosti, ki jih je prevzel z dražbami za štiri leta vnaprej in eno leto vnaprej, ter vseh obveznosti sekundarnega trgovanja, ki jih je prevzel za določene obračunske intervale, v katerih se pojavijo povečane obremenitve omrežja.

(83) V obdobjih povečane obremenitve omrežja, pred katerimi se vsaj štiri ure vnaprej izda opozorilo za trg zmogljivosti, so ponudniki obvezani „slediti odjemu“. To pomeni, da jim ni treba proizvajati električne energije ali zmanjšati povpraševanja do skupne ravni njihove obveznosti, če za zadovoljitev povpraševanja ni potrebna vsa zmogljivost, za katero so bile na trgu sklenjene pogodbe o zmogljivosti. Med povečano obremenitvijo omrežja, ko je za zadovoljitev povpraševanja potrebne samo 70 % takšne skupne zmogljivosti, se od vsakega ponudnika zahteva, da proizvaja električno energijo ali zmanjša povpraševanje samo do 70 % celotne zmogljivosti, ki jo je obvezan zagotavljati.

(84) Po navedbah organov Združenega kraljestva so obveznosti sledenja odjema ustrezne za zagotovitev, da so proizvajalci motivirani za učinkovito delovanje na trgu, in so sorazmerne s škodo, ki jo odjemalcem povzroči vsak izklop bremena. Če bi vsakemu udeležencu grozilo, da bo kaznovan za svojo obveznost zagotavljanja celotne skupne zmogljivosti v vsakem primeru povečane obremenitve omrežja, bi trg zmogljivosti signaliziral elektrarnam, naj delujejo z delom moči, četudi je to zanje ekonomsko neučinkovito ter povečuje emisije in povišuje račune odjemalcev.

2.6.2 Kazni

(85) Sistem kazni je namenjen spodbujanju ponudnikov zmogljivosti, naj dobavljajo energijo, kadar je to potrebno. Enote, katerih učinkovitost je pod pričakovano ravnjo učinkovitosti, se kaznujejo, medtem ko tiste, ki presegajo pričakovano raven, prejmejo plačila za dobavo presežne zmogljivosti, tako da ob koncu leta plačila zmogljivosti vsake enote na splošno izražajo njihovo učinkovitost. Sistem kazni je sestavljen iz treh glavnih elementov: (a) mesečne omejitve odgovornosti, ki znaša 200 % ponudnikovih mesečnih prihodkov iz zmogljivosti, ki lahko glede na uteževanje mesečnih plačil glede na povpraševanje v sistemu izpostavijo ponudnike kazenski odgovornosti za do 20 % njihovega prihodka v katerem koli mesecu; (b) splošne letne omejitve v višini 100 % letnih prihodkov; (c) kazenske obrestne mere, določene na 1/24 ponudnikovih letnih plačil zmogljivosti.

2.6.3 Sistem preskušanja

(86) Sistem kazni dopolnjuje strog sistem dokazovanja učinkovitosti za zagotovitev, da so ponudniki zmogljivosti zmožni dobaviti energijo, kadar je to potrebno, in da prejmejo plačila zmogljivosti samo, če so zanesljivi. To je zlasti pomembno za leta dobave brez povečanih obremenitev omrežja, v katerih preskušan uspešnosti ponudnikov zagotavlja, da so ponudniki fizično sposobni dobavljati zmogljivost v skladu s svojimi obveznostmi.

2.7 Proračun, financiranje ukrepa in plačilni tokovi

(87) V preglednici 7 je povzetek rezultata različnih dražb trga zmogljivosti, ki so bile organizirane od leta 2014, vključno s prehodnimi dražbami. Preglednica 7 Povzetek rezultatov dražb trga zmogljivosti Dražba Na dražbi pridobljena zmogljivost (v GW) Enotna poravnalna cena (v GBP/kW) Celoten proračun za zmogljivost, razporejeno na dražbi (27) (v milijonih GBP) T – 4 2014 49,3 19,40 1 734 T – 4 2015 46,4 18,00 1 082 T – 4 2016 52,4 22,50 2 012 T – 4 2017 50,4 8,40 500 T – 1 2017 5,8 6,00 35 T – 1 2019 (pogojna) 3,6 0,77 3 TA 2016 0,8 27,50 22 TA 2017 0,3 45,00 14

(88) V skladu s členom 6(1) uredbe o električni zmogljivosti (plačilo dobaviteljem itd.) iz leta 2014 morajo vsi pooblaščeni dobavitelji na trgu zmogljivosti plačati pristojbino za financiranje stroškov trga zmogljivosti (tj. stroškov za financiranje plačil zmogljivosti ponudnikom) v skladu z naslednjim postopkom: (a) plačila so profilirana v skladu s povpraševanjem sistema, tako da ponudniki zmogljivosti prejmejo večji del plačil v mesecih velikega povpraševanja (tj. čez zimo) in manjši del v obdobjih manjšega povpraševanja; (b) dobavitelji tri mesece pred začetkom leta dobave napovejo svoje povpraševanje na vse delovne dneve od 16. do 19. ure od začetka novembra do konca februarja in te ocene sporočijo poravnalnemu organu; (c) pristojbine dobaviteljev se določijo na podlagi njihovega napovedanega tržnega deleža, mesečne pristojbine pa se zaračunavajo pooblaščenim dobaviteljem, da se uskladijo s profilom plačevanja ponudnikom zmogljivosti. Pristojbine dobaviteljev se izračunajo na podlagi povpraševanja med 16. in 19. uro pozimi ob delovnih dneh, da se dobavitelji spodbudijo, naj zmanjšajo povpraševanje svojih odjemalcev po električni energiji v času, ko je povpraševanje običajno največje. S tem bi se morala zmanjšati potrebna količina zmogljivosti, posledično pa bi se znižali tudi stroški trga zmogljivosti; (d) pristojbine dobaviteljev se posodabljajo, da se upoštevajo dejanski podatki o tržnem deležu, ko so na voljo, tako kot v postopku uskladitve iz kodeksa o izravnavi in obračunu. Ta postopek usklajevanja se nadaljuje 14 mesecev do prejema revidiranih podatkov o povpraševanju.

(89) Vse plačilne tokove, povezane s trgom zmogljivosti, za vse udeležence izračuna in upravlja poravnalni organ, ki mu pomaga ponudnik storitev poravnave (Elexon). Vloga in odgovornosti poravnalnega organa in družbe Elexon so opisane v oddelku 2.2.

(90) Plačila zmogljivosti so določena na podlagi količin iz vsake pogodbe ponudnika o zmogljivosti ob upoštevanju rezultata ustrezne dražbe za vsako leto dobave: plačila zmogljivosti so enaka količini zmogljivosti, za katero so uspešni ponudniki zmogljivosti oddali ponudbo na dražbi zmogljivosti, pomnoženi z enotno poravnalno ceno.

(91) Sredstva, ki jih prejme poravnalni organ, se hranijo na brezobrestnem depozitnem bančnem računu vladne bančne službe. Poravnalni organ je odgovoren tudi za zbiranje, upravljanje in (po potrebi) vračanje zavarovanja, ki ga dajo proizvajalci z novozgrajenimi zmogljivostmi ali ponudniki uravnavanja povpraševanja v okviru postopka predhodnega izbora pred vsako dražbo zmogljivosti.

(92) Glavni finančni tokovi do poravnalnega organa in od njega so: (a) dobavitelji morajo od obračunskega leta 2015/2016 poravnalnemu organu vsak mesec plačati tako imenovane „pristojbine za poravnalni organ“. Te zajemajo administrativne stroške poravnalnega organa (in njegovega zastopnika) za vzdrževanje poravnalne funkcije trga zmogljivosti. Ta plačila se pobirajo v skladu z obračunskim letom v Združenem kraljestvu, tj. od aprila do marca, to je z ločenim časovnim razporedom glede na druge plačilne tokove trga zmogljivosti, ki se izvaja v skladu z letom zagotavljanja zmogljivosti, tj. od oktobra do septembra; (b) dobavitelji morajo zagotoviti kritje posojil pred začetkom vsakega meseca v letu dobave. To kritje mora biti enako 110 % njihove mesečne pristojbine in je namenjeno zagotavljanju, da se tokovi plačil ponudniku zmogljivosti ne prekinejo, če ponudnik ne izpolni svojih obveznosti; (c) dobavitelji morajo poravnalnemu organu najpozneje v 24 delovnih dneh po koncu vsakega meseca v letu dobave plačati „mesečno pristojbino dobavitelja“. To je obveznost dobaviteljev (v skladu s pogojem v njihovem dovoljenju za dobavo) za financiranje trga zmogljivosti; (d) ponudniki zmogljivosti morajo v primeru nezadostne uspešnosti glede na svoje obveznosti dobave zmogljivosti med povečano obremenitvijo omrežja v letu dobave poravnalnemu organu plačati „globo“. Plačati jo je treba najpozneje v 24 delovnih dneh po koncu meseca; (e) poravnalni organ zagotovi ponudnikom „plačilo zmogljivosti“. To je znesek, ki se določi v skladu z njihovo obveznostjo dobave zmogljivosti (količina, določena na dražbi zmogljivosti) v 29 dneh po koncu posameznega meseca v letu dobave. Vsa plačila ponudnikom se financirajo s prihodki iz pristojbin, ki jih plačajo pooblaščeni dobavitelji. Če ponudnik zmogljivosti ne plača globe, se plačilo ponudniku zadrži do izterjave potrebne globe. Pri dejanskih plačilih ponudnikom se upošteva morebitno trgovanje z obveznostmi, izvedeno med dražbo in obdobjem dobave; (f) če ponudniki zmogljivosti med povečano obremenitvijo omrežja, ki se pojavi v letu dobave, dobavijo zmogljivost, ki presega zmogljivost, za katero so se obvezali, poravnalni organ plača „plačilo za dobavo presežne zmogljivosti“. Plačila za dobavo presežnih zmogljivosti posameznim ponudnikom zmogljivosti se izračunajo ob koncu leta dobave zmogljivosti in se plačajo iz sredstev, ki so bila med letom zbrana kot kazni. S tem se ne zviša skupna raven plačila zmogljivosti v danem letu, saj se plačila za dobavo presežne zmogljivosti izravnajo s kaznimi, pobranimi za nedobavo; (g) če je ustrezno, poravnalni organ dobaviteljem vrne „preostali znesek kazni dobavitelja“. To je prihodek, ki ostane po plačilih za dobavo presežne zmogljivosti, ki so se natekla skozi leto in so bila plačana po potrebni stopnji.

2.8 Zadostnost proizvodnje v Veliki Britaniji

2.8.1 Trg električne energije v Veliki Britaniji

(93) Združeno kraljestvo je 1. aprila 2005 v Veliki Britaniji uvedlo enoten sistem za trgovanje z električno energijo in njen prenos, znan kot BETTA (British Electricity Trading and Transmission Arrangements). Ta temelji na dvostranskem trgovanju med proizvajalci, dobavitelji, odjemalci in trgovci, pri čemer udeleženci sami dispečirajo električno energijo, namesto da bi se dispečirala centralno.

(94) V okviru sistema BETTA se pogodbe za električno energijo sklepajo na terminskih trgih od več let do 24 ur pred določenim polurnim obdobjem dobave. Kratkoročne borze električne energije in energetski posredniki udeležencem omogočajo, da od 1 ure do 24 ur pred dobavo natančno uravnajo svoje pogodbene količine. Vsi posli so dvostranski in se poravnajo po ceni, ki je evidentirana na borzi električne energije ali dogovorjena dvostransko ali prek posrednika.

(95) V skladu s sistemom BETTA veleprodajna cena električne energije nagradi proizvajalce za njihovo električno energijo in zmogljivost, vlagatelji pa se morajo odločiti za vlaganje na podlagi pričakovanega povračila stroškov te naložbe s prodajo električne energije na veleprodajnem trgu električne energije.

(96) Ko se bliža dobava, operater sistema prek izravnalnega mehanizma čim bližje realnega časa sprejema ponudbe za nakup in prodajo električne energije. To mu omogoča, da usklajuje ponudbo in povpraševanje. Ob „zaprtju trgovanja“, tj. eno uro pred vsakim polurnim obdobjem dobave, morajo proizvajalci obvestiti operaterja sistema o količini energije, za katero so se pogodbeno zavezali, da jo bodo dobavili, in pričakovani proizvedeni količini v posamezni elektrarni. Dobavitelji (trgovci na drobno) morajo navesti količino, za katero so se pogodbeno zavezali, da jo bodo kupili, kar bi morala biti količina, za katero pričakujejo, da jo bodo njihovi odjemalci porabili. Nazadnje, z izravnalno poravnavo se izvajajo plačila udeležencem na trgu ali prejemajo plačila od udeležencev na trgu, katerih pogodbene količine se ne ujemajo z dejansko izmerjeno proizvodnjo ali porabo električne energije. Poravnajo se tudi drugi stroški izravnave sistema. Udeleženci plačajo sorazmerno kazensko ceno za odstopanja od pogodbenih vrednosti, če se njihove pogodbene količine ne ujemajo z njihovo dejansko porabo ali proizvodnjo. Zato izravnalna poravnava ali cena za odstopanje spodbujata udeležence, da pomagajo izravnavati sistem v realnem času.

(97) V Združenem kraljestvu je skupna zmogljivost za proizvodnjo električne energije konec decembra 2017 znašala 81,3 GW. Poleg tega ima Združeno kraljestvo štiri medomrežne povezave, ki omogočajo trgovanje z Evropo: Anglija–Francija (zmogljivost 2 GW), Anglija–Nizozemska (1 GW), Severna Irska–Irska (0,6 GW) in Wales–Irska (0,5 GW) (28). Medomrežna povezava NEMO med Anglijo in Belgijo (1 GW) je začela delovati 31. januarja 2019.

2.8.2 Težave v zvezi z zadostnostjo proizvodnje

(98) Standard zanesljivosti je izražen kot pričakovano tveganje izklopa bremena. To vključuje določitev standarda, ki določa povprečno število ur na leto, za katere se pričakuje, da ponudba v značilnem letu ne bo zadostila povpraševanju. Pričakovano tveganje izklopa bremena pomeni število ur na leto, v katerih se dolgoročno statistično pričakuje, da ponudba ne bo zadostila povpraševanju. To je verjetnostni pristop, kar pomeni, da se bo dejanska količina spreminjala glede na okoliščine v določenem letu, na primer glede na to, kako mrzla je zima; glede na to, ali v danem trenutku obratuje neobičajno veliko elektrarn ali ne; proizvodnjo električne energije iz vetrne energije v času največjega povpraševanja in vse druge dejavnike, ki vplivajo na ravnovesje med ponudbo električne energije in povpraševanjem po njej. Vendar je treba pri razlagi te metrike upoštevati, da neka raven izklopa bremena ni enakovredna enaki količini izpadov električne energije; v večini primerov bi se izklop bremena odpravil brez večjih vplivov na odjemalce. Kritična raven, ki jo je določilo Združeno kraljestvo, je pričakovano tveganje izklopa bremena za več kot tri ure.

(99) Vlada je v priglasitvi navedla, da je ne glede na izbrani pristop modeliranja zaradi občutljivosti za ključne predpostavke, vključno s povpraševanjem po električni energiji, odločitvijo za umik, novozgrajenimi zmogljivostmi, prispevkom medomrežnega povezovanja in dejavniki razpoložljivosti različnih tehnologij, zelo težko zanesljivo napovedati obete za zanesljivost oskrbe z električno energijo.

(100) V času priglasitve ukrepa leta 2014 je Združeno kraljestvo navedlo, da naj bi se v skladu z Ofgemovo oceno zmogljivosti za proizvodnjo električne energije iz leta 2013 pričakovano tveganje izklopa bremena povečalo na 9 ur v letu 2015/2016 (čeprav je pripomnilo, da je bil le majhen vpliv v primeru visoke razpoložljivosti v času običajne proizvodnje), nato naj bi se vrnilo na prvotno vrednost, leta 2018/2019 pa naj bi se spet povečalo. Takrat je Združeno kraljestvo menilo, da so različni scenariji kazali negotovost, pri čemer naj bi najvišje vrednosti leta 2018/19 presegle tri ure, kar je po navedbah Združenega kraljestva zadosten razlog za intervencijo. V referenčnemu scenariju urada Ofgem naj bi neto izvoz v zimski sezoni znašal 0,75 GW. Slika 4 Pričakovano tveganje izklopa bremena in standard zanesljivosti, kot ju je navedlo Združeno kraljestvo v priglasitvi iz leta 2014 Vir: Ofgem, analiza ministrstva za energetiko in podnebne spremembe.

(101) Združeno kraljestvo je poleg tega navedlo, da je njegovo ministrstvo za energetiko in podnebne spremembe (DECC) izvedlo tudi simulacije naložb v proizvodnjo do leta 2030. V osnovnem scenariju DECC brez trga zmogljivosti je bil prikazan podoben trend kot v analizi urada Ofgem do leta 2016/2017. Po letu 2016/2017 je bilo v osnovnem scenariju DECC predvideno upadanje rezervnih zmogljivosti, ki naj bi se nadaljevalo do začetka dvajsetih let 21. stoletja. Pri modeliranju DECC je bilo predvidenega dodatnega 2,9 GW medomrežnega povezovanja do leta 2030, predvideno pa je bilo tudi, da operaterji medomrežnih povezav na neto osnovi (tj. ob upoštevanju celotne povezovalne zmogljivosti) v obdobjih največjega povpraševanja niti ne uvažajo niti ne izvažajo. Slika 5 Dolgoročne ocene dejansko razpoložljivih rezervnih zmogljivosti, kot jih je navedlo Združeno kraljestvo v priglasitvi iz leta 2014 Vir: Ofgem 2013, analiza ministrstva za energetiko in podnebne spremembe iz leta 2013.

(102) Združeno kraljestvo ocenjuje, da analiza, ki jo je izvedla vlada Združenega kraljestva, in ločena analiza, ki jo je izvedel National Grid, dokazujeta stalno potrebo po trgu zmogljivosti, da se zagotovi izpolnjevanje standarda zanesljivosti, tj. triurnega pričakovanega tveganja izklopa bremena. Če se trg zmogljivosti izključi iz modeliranja, bo standard zanesljivosti verjetno kršen v vsakem letu, vključenem v modeliranje.

(103) NG v okviru scenarijev prihodnje energetske politike pripravi osnovni scenarij petletne reforme trga električne energije (29), da oceni zmogljivost, ki jo mora zagotoviti na dražbah trga zmogljivosti. Decembra 2018 je pripravil revidiran sklop predpostavk za oceno možnega vpliva na osnovni scenarij, če v Združenem kraljestvu ne bi bilo trga zmogljivosti. NG ocenjuje, da bi pričakovano tveganje izklopa bremena med letoma 2019/2020 in 2023/2024 brez trga zmogljivosti trajalo od tri do sedem ur.

(104) Ministrstvo Združenega kraljestva za trgovino, energetiko in industrijsko strategijo (BEIS) je izvedlo analizo neodvisno od operaterja National Grid, pri čemer je uporabilo najnovejša priporočila iz poročila operaterja National Grid o električni zmogljivosti (ECR2018) v povezavi s svojimi komercialnimi vpogledi in svojo oceno ekonomike elektrarn. S to analizo je bilo ugotovljeno, da pričakovani razpon pričakovanega tveganja izklopa bremena krši standard zanesljivosti, tj. triurno pričakovano tveganje izklopa bremena, v vseh letih do leta 2030 (od tri- do 345-urno pričakovano tveganje izklopa bremena od leta 2019/2020 do leta 2029/2030).

2.8.3 Razlogi za težave v zvezi z zadostnostjo proizvodnje

(105) Združeno kraljestvo navaja, da težavo z zadostno proizvodnjo, opisano v prejšnjem oddelku, pojasnjujeta dve pomanjkljivosti trga.

(106) Prva pomanjkljivost trga je, da je zanesljivost javno dobro. Odjemalci ne morejo izbrati želene ravni zanesljivosti, saj jih operater sistema ne more selektivno odklopiti, odjemalci pa se ne odzivajo na spremembe veleprodajne cene v realnem času. Zato se lahko pričakuje, da ponudniki zmogljivosti ne bodo zagotavljali družbeno optimalne ravni zanesljivosti brez intervencije. To lahko privede tudi do visokih stroškov za družbo, ki so posledica nezanesljive oskrbe z električno energijo. Če se ne bi zaračunali proizvajalcem, bi bili to zunanji stroški.

(107) Druga pomanjkljivost trga je težava z „manjkajočim denarjem“. Ta pojem je opredeljen in opisan v strokovni literaturi ter vpliva na samo energetske trge (30). V teoriji bi se lahko nezmožnost odjemalcev, da izberejo želeno raven zanesljivosti, obravnavala na samo energetskem trgu, tako, da bi se omogočilo, da bi se cene zvišale na raven, na kateri bi se upoštevala poprečna vrednost izklopa bremena, tj. na ceno, ki je potrošniki ne bi bili več pripravljeni plačevati za energijo in ki proizvajalcem ne bi omogočala, da prejemajo rente za omejenost virov. Vendar se v praksi lahko zgodi, da samo energetski trg ne pošilja pravih tržnih signalov za zagotavljanje optimalne zanesljivosti oskrbe in omogočanje vlagateljem, da pridobijo finančna sredstva za projekte za izgradnjo nove zmogljivosti. To pomeni, da sami prihodki energetskega trga zaradi „manjkajočega denarja“ morda ne bi zagotovili zadostnih naložb v zmogljivosti. Razloga, zakaj bi se to lahko zgodilo, sta dva: (a) nezmožnost cen, da upoštevajo pomanjkanje: tekoče veleprodajne cene energije se ne zvišajo dovolj, da bi se upoštevala vrednost dodatne zmogljivosti v času pomanjkanja. To je posledica dejstva, da se v pristojbinah, zaračunanih proizvajalcem, ki so zunaj ravnovesja v izravnalnem mehanizmu (t. i. odstopanja od pogodbenih vrednosti), ne upoštevajo vsi stroški izravnalnih ukrepov operaterja sistema (kot je zmanjšanje napetosti); (b) negotovosti, ali se bodo cene zvišale, četudi se lahko: v času, ko bi morale cene na veleprodajnem energetskem trgu doseči rekordne ravni, so vlagatelji zaskrbljeni, da bosta vlada/regulator trga ukrepala v zvezi z zaznano zlorabo tržne moči, na primer z uvedbo zamejitve cene. Skrbi jih tudi, da se cene enostavno ne bodo zvišale – če na primer vetrne elektrarne proizvedejo več energije od pričakovane, se s tem zmanjšajo možnosti za vodenje dražje zmogljivosti, ki jo je mogoče dispečirati.

(108) Združeno kraljestvo navaja, da „manjkajoči denar“ ni teoretični problem. Doslej cene za odstopanja od pogodbenih vrednosti v Veliki Britaniji niso presegle 938 GBP/MWh. Združeno kraljestvo navaja, da dokazi iz nedavnih primerov pomanjkanja na trgu Velike Britanije kažejo tudi, da se cene niso zvišale do ravni, ki bi jih bilo mogoče pričakovati. Vlada Združenega kraljestva in Ofgem sta naročila neodvisno študijo za oceno vrednosti izklopa bremena, v kateri je bilo ugotovljeno, da je povprečna vrednost preprečevanja odklopov v času največje obremenitve sistema za odjemalce približno 17 000 GBP/MWh (31).

(109) Združeno kraljestvo navaja, da so pomanjkljivosti trga kratkoročno in srednjeročno še večje zaradi načrtov za zelo hitro zaprtje obstoječe zmogljivosti: v skladu z glavnim scenarijem NG bi se v primeru, da prihodki trga zmogljivosti ne bi bili več na voljo, termoelektrarne in plinske elektrarne, ki v letu 2018/2019 zagotavljajo do 8 GW zmogljivosti, v letu 2019/2020 lahko zaprle.

2.8.4 Dodatni ukrepi za zagotavljanje zadostnosti proizvodnje

(110) Združeno kraljestvo je poleg priglašenega ukrepa sprejelo in še vedno sprejema vrsto ukrepov na britanskem trgu električne energije, ki bi lahko pomagali odpraviti pomanjkljivosti trga, navedene v prejšnjem oddelku. V nadaljevanju so navedene tri glavne pobude iz priglasitve Združenega kraljestva.

(111) Prvi ukrep, ki ga je navedlo Združeno kraljestvo, je namenjen zmanjšanju skupnih potreb po električni energiji in povečanju odzivnosti na povpraševanje odjemalcev. Združeno kraljestvo je navedlo, da sprejema ukrepe za zmanjšanje skupnih potreb po električni energiji, na primer z zelenim sporazumom in obveznostjo energetskih družb. Združeno kraljestvo si prizadeva tudi za priložnosti za spodbujanje trajnega zmanjšanja povpraševanja (ki ga vlada imenuje zmanjšanje povpraševanja po električni energiji) in kratkoročnega zmanjšanja povpraševanja, kot je izravnava/sprememba povpraševanja v obdobjih konic (ki ju vlada imenuje uravnavanje povpraševanja). Združeno kraljestvo si zlasti prizadeva zagotoviti, da bi bili do konca leta 2020 vsem gospodinjstvom in malim podjetjem v državi na voljo pametni števci (32). Pametni števci omogočajo določitev tarif glede na uro porabe, pri katerih so cene energije zunaj konic nižje. Prvo statično ceno glede na uro porabe v Združenem kraljestvu je uvedla družba Green Energy v začetku leta 2017, ki je uporabnikom s pametnimi števci ponoči med tednom ponujala veliko nižjo ceno električne energije. Vendar to ne izraža dejanskih veleprodajnih stroškov, ki bi odjemalcem omogočali odzivanje v realnem času (33). Poleg tega sta vlada Združenega kraljestva in Ofgem na podlagi predhodnega dela in poziva k predložitvi dokazov julija 2017 skupaj objavila načrt za pametne sisteme in prožnost (34). V njem so opisana temeljna načela pristopa Združenega kraljestva, s katerim naj bi se omogočil prehod na pameten in prožen sistem, načrtu pa je sledilo 29 ukrepov za vlado, Ofgem in/ali industrijo.

(112) Drugi ukrep je reforma ureditev za odstopanja od pogodbenih vrednosti. Cene za izravnavo ali cene za odstopanja od pogodbenih vrednosti spodbujajo udeležence na trgu k zagotavljanju, da se količine električne energije, ki jo prodajo ali porabijo, ujemajo s količinami, za katere so se pogodbeno zavezali, da jih bodo prodali ali porabili. Združeno kraljestvo trdi, da reforma načina delovanja trga pomaga zagotavljati zanesljivost oskrbe.

(113) Ofgem je leta 2012 izdal obsežnejši pregled kodeksa za izravnavo električne energije (Electricity Balancing Significant Code Review – EBSCR) (35), da bi se obravnavalo več dolgotrajnejših pomislekov v zvezi z dejavniki, ki blažijo cene za odstopanja od pogodbenih vrednosti. Ofgem je končno odločitev o politiki sprejel in objavil maja 2014 (36). Izvedene reforme za odstopanja od pogodbenih vrednosti so: (a) cene za odstopanja od pogodbenih vrednosti so bile določene kot „marginalne“ cene, tako da so se izračunale z uporabo najdražjega ukrepa, ki ga operater sistema sprejme za uravnoteženje sistema. To je bilo uvedeno po korakih, pri čemer je bil prvi korak ta, da se bodo od novembra 2015 cene izračunavale z uporabo povprečja najdražjih 50 MWh (namesto 500 MWh) v okviru ukrepov operaterja sistema. Od novembra 2018 so se cene izračunavale z uporabo najdražje 1 MWh; (b) v izračune cene za odstopanja od pogodbenih vrednosti na podlagi vrednosti izklopa bremena za odjemalce so bili vključeni stroški odklopov in zmanjševanja napetosti. Ti stroški so bili vključeni po korakih, začenši s 3 000 GBP/MWh od novembra 2015 in 6 000 GBP/MWh od novembra 2018; (c) izboljšal se je način ocene stroškov rezerve, in sicer z upoštevanjem vrednosti, ki jo rezerva zagotavlja odjemalcem v obdobju povečane obremenitve omrežja. V ta namen je bila uvedena funkcija oblikovanje višjih cen rezerve v času pomanjkanja, s katero se cena rezerve, kadar se ta uporabi, določi na podlagi prevladujočega pomanjkanja v sistemu (37); (d) uveden je bil ukrep za enotno ceno odstopanja od pogodbenih vrednosti za vsak obračunski interval, da bi se poenostavile ureditve in znižali stroški izravnave, zlasti za manjše stranke.

(114) Ofgem je objavil pregled prve faze EBSCR (38). Od njene izvedbe se je povprečna cena izravnave (cena za odstopanja od pogodbenih vrednosti) znižala. Večina cen izravnave je zdaj v razponu od 20 do 30 GBP/MWh in ne od 30 do 40 GBP/MWh, kot je bilo opaženo prej. Vendar pa je cena izravnave postala bolj spremenljiva. Najvišja cena v dveh letih pred reformo je bila 429,10 GBP/MWh, po reformi pa 1 528,72 GBP/MWh.

(115) Vlada Združenega kraljestva meni, da imata reforma trga zmogljivosti in reforma odstopanja od pogodbenih vrednosti različni, vendar dopolnjujoči se vlogi pri prizadevanju za zagotovitev zanesljivosti oskrbe z električno energijo. Bolje si je prizadevati za trg zmogljivosti in podpirati reformo ureditev odstopanja od pogodbenih vrednosti, kot se enostavno zanašati na reformo odstopanja od pogodbenih vrednosti, in sicer iz naslednjih razlogov: (a) čeprav bi morala reforma odstopanja od pogodbenih vrednosti dolgoročno okrepiti spodbude za naložbe v energetski trg, se pričakuje, da bo imela bolj omejen kratkoročni in srednjeročni vpliv na splošne ravni naložb (39). Proizvajalci namreč skoraj vso svojo energijo prodajo na terminskih trgih. Vendar bo reforma odstopanja od pogodbenih vrednosti sčasoma privedla do zvišanja cen na terminskih trgih, saj proizvajalci izkoriščajo možnosti za arbitražo med terminskimi trgi in ceno v izravnalnem mehanizmu; (b) z reformo odstopanja od pogodbenih vrednosti ni mogoče odpraviti večje tveganosti naložb v toplotno zmogljivost zaradi razogljičenja sektorja električne energije: toplotna zmogljivost se bo vse pogosteje uporabljala kot rezerva, njene fiksne stroške pa bo treba kriti z visokimi cenami, zaračunanimi ob redkih priložnostih pomanjkanja, ko cene poskočijo; (c) v praksi so lahko naložbe odvisne od likvidnega trga za trgovanje z „opcijami zanesljivosti“, na katerem se trguje s ceno v realnem času, pri čemer dobavitelji plačujejo proizvajalcem fiksno ceno v zameno za možnost kupovanja energije po vnaprej dogovorjeni izvršilni ceni. To se z Ofgemovo reformo ureditev odstopanja od pogodbenih vrednosti verjetno ne bo zgodilo, saj bo trg tudi po sedanjih reformah odstopanja od pogodbenih vrednosti ostal nepravi trg, na katerem se bodo odstopanja od pogodbenih vrednosti določala z zapletenimi upravnimi postopki, vendar bi se lahko razvil, če bi se vzpostavil izravnalni trg električne energije, ki bi lahko deloval kot stabilen referenčni trg za trgovanje z opcijami (40); (d) ni jasno, ali bodo vlagatelji zaupali v ohranitev morebitnih novih ureditev. Ko se cene lahko dvignejo na visoke ravni, namreč regulator zelo težko oceni, ali so zelo visoke cene učinkovito delovanje trga ali dobičkarstvo. To pomeni, da se lahko proizvajalci izogibajo ponujanju energije po visoki ceni (zaradi strahu pred preiskavo zaradi zlorabe trga) ali da lahko v prihodnosti pričakujejo javno intervencijo za ublažitev pogostejših poskokov cene; (e) če se izvajajo reforme za odstopanja od pogodbenih vrednosti in učinkovito odpravljajo pomanjkljivosti trga, lahko visoke cene za odstopanja od pogodbenih vrednosti znižajo stroške nabave zmogljivosti na trgu zmogljivosti, tako da bi se morala cena, plačana za zmogljivost, na dražbi znižati na nič; (f) čeprav bi se lahko po zaključku reforme za odstopanja od pogodbenih vrednosti cene v času pomanjkanja zvišale, je zaradi že tako visoke stopnje negotovosti v zvezi z dogodki pomanjkanja zanašanje zgolj na visoke rente za omejenost virov tvegana strategija za vlagatelje v velike projekte novogradnje. Trg zmogljivosti zagotavlja stabilno, redno največ 15-letno plačilo za projekte novogradnje, ki zmanjšuje tveganja za vlagatelje ter spodbuja naložbe v nove in obstoječe zmogljivosti.

(116) Tretji ukrep, ki ga je navedlo Združeno kraljestvo, je dokončna vzpostavitev notranjega energetskega trga in podpiranje višjih ravni medomrežnega povezovanja. Združeno kraljestvo je preneslo tretji energetski sveženj v nacionalno zakonodajo in navedlo, da je prispeval k pripravi kodeksov omrežij. S trgom povezani kodeksi omrežij EU, ki usklajujejo časovne okvire, v katerih se dodeljujejo zmogljivosti in trguje z njimi, bodo uvedli standardni sklop tržnih pravil v Evropi in spodbujali izvajanje konkurenčnega vseevropskega energetskega trga. Združeno kraljestvo trdi, da se s temi spremembami lahko izboljšajo razlogi za naložbe v medomrežno povezovanje z učinkovitejšo uporabo sredstev. Združeno kraljestvo tudi ugotavlja, da se je v Veliki Britaniji raven medomrežnih povezav zvišala s 4 % leta 2014 na 6 % skupne inštalirane moči leta 2019, zlasti ko je 31. januarja 2019 začela delovati medomrežna povezava NEMO, do leta 2021 pa se lahko zviša na 9 % (41).

(117) Združeno kraljestvo je tudi navedlo, da vsaki dve leti dejavno sodeluje v procesu EU za opredelitev prednostnih čezmejnih projektov, kot je določeno v „uredbi TEN-E“. Tem prednostnim projektom je bil dodeljen status „projektov skupnega interesa“, zaradi katerega so upravičeni do potencialno hitrejših postopkov načrtovanja in izdaje dovoljenj, morebitnih regulativnih spodbud in morebitnega dostopa do finančne podpore iz Instrumenta za povezovanje Evrope.

(118) Ofgemov projekt integriranega načrtovanja in urejanja prenosa se je zaključil leta 2015 (42). Z njim sta bila vzpostavljena postopek ocenjevanja omrežnih možnosti in objavljanje letnih poročil o ocenjevanju omrežnih možnosti. Analiza, ki jo je izvedel operater sistema, zagotavlja izboljšane informacije investitorjem medomrežnih povezav, vključno z lokacijami, na katerih je najenostavneje priskrbeti novo povezovalno zmogljivost. Nova vloga vključuje tudi obravnavo konkretnih predlogov za medomrežne povezave in zagotavljanje ocen Ofgemu o njihovih vplivih.

2.9 Trajanje

(119) Zakon o električni energiji iz leta 2013 ne vsebuje končnega datuma za trg zmogljivosti. Vendar pa odobritev državne pomoči velja 10 let (43) od datuma prvega izvajanja ukrepa leta 2014 (44).

2.10 Razlogi za začetek postopka

(120) Čeprav so organi Združenega kraljestva trg zmogljivosti priglasili pred njegovo izvedbo, je Splošno sodišče sklep iz leta 2014 o odobritvi sheme razglasilo za ničen. Ob upoštevanju sodbe Splošnega sodišča o razglasitvi ničnosti sklepa iz leta 2014 je treba izvajanje zadevne pomoči do sodbe Splošnega sodišča šteti za nezakonito (45).

(121) Komisija je v skladu z obvestilom Komisije o določitvi veljavnih pravil za ocenjevanje nezakonite državne pomoči (46) ocenila združljivost ukrepa z notranjim trgom od decembra 2014 do novembra 2018 in za prihodnost, na podlagi pogojev, določenih v oddelku 3.9 smernic o državni pomoči za varstvo okolja in energijo (47), ki določajo posebne pogoje za pomoč za zadostnost proizvodnje in se uporabljajo od 1. julija 2014.

(122) Postopek za sprejetje novega sklepa se lahko nadaljuje v točki, na kateri je nastala nezakonitost (48).

(123) Ob upoštevanju ugotovitev iz sodbe Splošnega sodišča, da bi morala imeti Komisija pomisleke glede združljivosti nekaterih vidikov ukrepa z notranjim trgom, se je Komisija odločila, da bo začela formalni postopek preiskave.

(124) Komisija je na podlagi razpoložljivih informacij in elementov, opisanih v sklepu o začetku postopka, želela pojasnila in zbrala pripombe zlasti o naslednjih zadevah: (a) ustreznosti ukrepa: (1) ali je bil ukrep dovolj odprt za vse ustrezne ponudnike zmogljivosti, zlasti ponudnike uravnavanja povpraševanja, zaradi razlik v trajanju veljavnih pogodb, omejenega jamstva za količino na dražbi T – 1 in minimalne ravni sodelovanja; (2) ali bi moralo biti sodelovanje medomrežno povezane zmogljivosti še naprej omejeno z uporabo modela, ki temelji na medomrežnih povezavah; (b) sorazmernosti ukrepa: (1) ali je bil ukrep sorazmeren zaradi morebiti diskriminatornih razlik pri obravnavi operaterjev uravnavanja povpraševanja v primerjavi s proizvajalci v obliki trajanja pogodb; (2) ali metoda kritja stroškov ni dovolj spodbudila odjemalcev k zmanjšanju porabe v obdobjih največjega povpraševanja in zato ni znižala skupnega zneska pomoči; (c) preprečevanju negativnih učinkov na konkurenco in trgovino: (1) ali je ukrep preprečil takšne učinke, ker so bile dolgoročne pogodbe rezervirane za proizvodne enote, s čimer je bila odprtost ukrepa omejena, in ker neposredno sodelovanje tujih zmogljivosti v britanskem mehanizmu zmogljivosti trenutno ni bilo dovoljeno.

3. PRIPOMBE ZAINTERESIRANIH STRANI

(125) V tem oddelku so povzete pripombe, ki jih je Komisija v obdobju posvetovanja prejela od 35 zainteresiranih strani, zlasti deležnikov, dejavnih v energetiki (kot so družbe, dejavne v konvencionalni proizvodnji, operaterji medomrežnih povezav, proizvajalci energije iz obnovljivih virov in operaterji uravnavanja povpraševanja ter trgovinska združenja in nevladne organizacije), urada Ofgem in operaterja National Grid.

3.1 Cilj skupnega interesa in nujnost ukrepa

(126) Čeprav Komisija v sklepu o začetku postopka ni izrecno obravnavala vprašanja skupnega cilja ali nujnosti ukrepa, so ju nekatere zainteresirane strani izrecno komentirale. Večina jih je podpirala cilj in nujnost ukrepa. Nekatere so se preprosto strinjale s predhodnim sklepom Komisije iz sklepa o začetku postopka, druge pa so: (a) navajale analize mreže ENTSO-E, vlade Združenega kraljestva, operaterja National Grid in tretjih strani, ki dokazujejo, da bi bil standard zanesljivosti Združenega kraljestva brez trga zmogljivosti kršen; (b) navajale, da je trg zmogljivosti tudi glede na najnovejši razvoj na energetskem trgu (npr. uvedba pametnih števcev) še vedno potreben, ali (c) pojasnjevale, da trg zmogljivosti zagotavlja pomemben signal, ki podpira naložbe v nove zmogljivosti in vzdrževanje obstoječih zmogljivosti.

(127) V zvezi z vlogo in potencialom uravnavanja povpraševanja so nekatere zainteresirane strani opozorile na vse večjo količino uravnavanja povpraševanja, ki sodeluje na dražbah, kot dokaz, da je bil trg zmogljivosti ustrezno zasnovan, in dokaz neobstoja ovir za uravnavanje povpraševanja. Več zainteresiranih strani je poudarilo tudi pozitivno vlogo prehodnih dražb pri spodbujanju rasti uravnavanja povpraševanja, še toliko bolj, ker so se zmogljivosti prodale po višjih cenah in ker dražbe niso bile odprte za druge ponudnike zmogljivosti.

(128) Druge zainteresirane strani so dvomile o nujnosti trga zmogljivosti, pri čemer so trdile, da: (a) bi na trgu Združenega kraljestva obstajala prevelika ponudba. V pripombah so bili navedeni konservativni pristop operaterja National Grid pri napovedovanju povpraševanja in ponudbe, velike rezervne zmogljivosti za zimo 2018/2019, nizke ravni pričakovanega tveganja izklopa bremena, zagotovila Združenega kraljestva v zvezi z zanesljivostjo oskrbe v zadevni zimi, nizke enotne poravnalne cene in velika rast medomrežnih povezav; (b) Samo energetski trg bi bolje zagotavljal zadostnost proizvodnje, zlasti po izvedbi reform Združenega kraljestva, kot so uvedba pametnih števcev, reforme odstopanja od pogodbenih vrednosti in polurni obračunski intervali. Ena zainteresirana stran je navedla avstralski samo energetski trg kot primer trga, na katerem nestanovitnost veleprodajnih cen zagotavlja jasne signale za naložbe v uravnavanje povpraševanja; (c) na trgu zmogljivosti bi se težava z „manjkajočim denarjem“ ohranjala z zaviranjem oblikovanja višjih cen v obdobjih pomanjkanja, ki je potrebno za spodbujanje naložb v uravnavanje povpraševanja in shranjevanja. V več pripombah so bile kot dokaz tega zaviralnega učinka navedene spremembe cen električne energije po izreku sodbe Splošnega sodišča; (d) Komisija bi morala podrobno oceniti potencial uravnavanja povpraševanja v desetletnem obdobju in vpliv trga zmogljivosti na ta potencial. S sklicevanjem na študije so navedli, da (i) bi se ob široki uporabi pametnih števcev in drugih koristnih naprav 15 GW domačega povpraševanja lahko prestavilo na dan zimske konice leta 2025; (ii) je bilo za industrijske odjemalce v modelu iz leta 2012 ocenjeno, da bi z uravnavanjem povpraševanja zagotovili 4–5 GW zmogljivosti, medtem (iii) ko je bil potencial za uravnavanje povpraševanja vseh nestanovanjskih in neindustrijskih stavb za leto 2012 ocenjen na 1,2 do 4,4 GW na dan zimske konice;(iv) da bi bilo v Londonu leta 2050 lahko na voljo do 1 GW zmogljivosti iz uravnavanja povpraševanja. Menili so tudi, da je sodelovanje uravnavanja povpraševanja na dražbah trga zmogljivosti nizka, saj je pridobilo 1,37 % skupne zmogljivosti, ki se je prodajala na dražbi. Ne nazadnje, nekatere zainteresirane strani so kritizirale prehodne dražbe kot nezadostne za spodbujanje uravnavanja povpraševanja zaradi izključevanja ponudnikov uravnavanja povpraševanja s pogodbo o zmogljivosti na podlagi trajnostnih dražb in ker je bila druga prehodna dražba omejena na uravnavanje povpraševanja z zniževanjem odjema ter zato nezadostna za spodbujanje tovrstnega dolgoročnega uravnavanja povpraševanja. Poleg tega obžalujejo, da Združeno kraljestvo ni podaljšalo prehodne dražbe za še dve leti.

3.2 Ustreznost ukrepa

3.2.1 Izbira instrumenta

(129) Ena zainteresirana stran je trdila, da trg zmogljivosti verjetno na več načinov ni skladen z Uredbo (EU) 2019/943, ker (i) je Združeno kraljestvo že izvedlo večino reform energetskega trga, potrebnih za preprečitev trga zmogljivosti, in (ii) bi bila v primeru, da pomisleki v zvezi s preostalo zmogljivostjo ne bi bili odpravljeni, zaželena strateška rezerva.

3.2.2 Nadomestilo zgolj za storitev čiste razpoložljivosti zmogljivosti

(130) Nekatere zainteresirane strani so trdile, da obstoječe ureditve glede obveščanja pred povečanimi obremenitvami omrežja (tj. štiriurno opozorilo, pri čemer sta časovnica in obseg povečane obremenitve določena naknadno) zapostavljajo decentralizirana sredstva, vključno z uravnavanjem povpraševanja. Predlagale so, da bi moralo Združeno kraljestvo proučiti uvedbo mehanizma dispečiranja ali več opozoril pred povečano obremenitvijo omrežja.

(131) Nekatere zainteresirane strani so navedle, da sedanji sistem kazni morda ni dovolj strog, da bi zagotavljal učinkovito odzivanje ponudnikov zmogljivosti ob povečanih obremenitvah omrežja.

(132) Po drugi strani pa so nekatere zainteresirane strani trdile, da se z utemeljevanjem opredelitve povečanih obremenitev omrežja na modelu „dobavljene energije“ krši točka 225 smernic o državni pomoči za varstvo okolja in energijo ter dovoljuje manipulacija s faktorji dejanske razpoložljivosti enote na način, ki je diskriminatoren do nizkoogljičnih (vetrnih in sončnih) in alternativnih tehnologij (kot je shranjevanje).

3.2.3 Odprtost ukrepa za vse ustrezne ponudnike zmogljivosti

3.2.3.1 Morebitna diskriminacija ponudnikov uravnavanja povpraševanja zaradi neobstoja pogodb o časovno vezani dobavi

(133) Nekatere zainteresirane strani so trdile, da je zaradi zahteve, da se imetniki pogodbe o zmogljivosti odzovejo na vsako povečano obremenitev omrežja ob vsakem času in ne glede na njeno trajanje, sodelovanje na trgu zmogljivosti za ponudnike uravnavanja povpraševanja zahtevno. Zato so trdile, da bi se morale na trgu zmogljivosti ponujati pogodbe o zmogljivosti za časovno vezano dobavo.

3.2.3.2 Razlike v trajanju razpoložljivih pogodb

(134) V skladu z veljavnimi pravili o britanskem trgu zmogljivosti ima večina obstoječih ponudnikov zmogljivosti dostop do enoletnih pogodb. Samo ponudniki proizvodne zmogljivosti, ki izvajajo naložbe v osnovna sredstva (CAPEX) nad določenimi pragi, so upravičeni do dolgoročnejših največ 15-letnih pogodb o zmogljivosti.

(135) Za utemeljitev izključitve ponudnikov uravnavanja povpraševanja iz dolgoročnejših pogodb je veliko zainteresiranih strani opozorilo na (i) nizke ravni naložb ponudnikov uravnavanja povpraševanja v osnovna sredstva (49), (ii) njihovo naklonjenost kratkoročnim pogodbam zaradi nestanovitnih portfeljev in (iii) potrebo po dolgoročnejših pogodbah za obnovljene in novozgrajene zmogljivosti, da bi se preprečili višje ponudbe na dražbah trga zmogljivosti, višje ravni pomoči in nepričakovani dobički za obstoječe zmogljivosti. Nekatere zainteresirane strani so tudi navedle, da bi bili ponudniki uravnavanja povpraševanja, ki uporabljajo proizvodnjo električne energije pri odjemalcih, še vedno lahko upravičeni do dolgoročnejših pogodb, če bi dosegli prag naložb v osnova sredstva in se udeležili dražbe kot proizvajalci.

(136) Nekatere zainteresirane strani so predlagale, (i) naj se trajanje pogodb omeji na eno leto za vse zmogljivosti ali (ii) naj se dovolijo samo manj kot petletne pogodbe, vendar ne na podlagi naložb v osnovna sredstva, pri katerih se ne upoštevajo vsi finančni stroški uravnavanja povpraševanja (kot so operativni stroški), ali (iii) naj se ponudnikom uravnavanja povpraševanja omogoči dostop do tri- do petletnih pogodb. Druge strani so predlagale ohranitev sistema, ki temelji na pragih naložb v osnovna sredstva, vendar z možnostjo, da ima vsaka tehnologija, ki dosega navedene prage (tj. vključno s tehnologijami, ki jih upravljajo ponudniki uravnavanja povpraševanja), dostop do dolgoročnejših pogodb, in redno pregledovanje pragov naložb v osnovna sredstva ali celo določitev več različnih pragov za zagotovitev nevtralnosti tehnologije.

3.2.3.3 Omejeno jamstvo za količino na dražbi T – 1

(137) Določena količina zmogljivosti se na dražbi za štiri leta vnaprej (T – 4) ne prodaja in je „rezervirana“ za dražbo za eno leto vnaprej (T – 1). Če se povpraševanje med dražbo za štiri leta vnaprej in dražbo za eno leto vnaprej zmanjša, se zmanjša količina zmogljivosti, ponujena na dražbi T – 1. Ker pa dražbe T – 1 zagotavljajo boljšo pot do trga za uravnavanje povpraševanja, se je Združeno kraljestvo leta 2014 zavezalo, da bo na dražbah za eno leto vnaprej kupilo vsaj 50 % zmogljivosti, rezervirane štiri leta prej.

(138) V nekaterih pripombah je bilo navedeno, da sedanje ureditve niso zadovoljive, ker je organizacija dražb T – 1 nepredvidljiva. Vlada Združenega kraljestva se lahko odloči za preklic dražbe ali spremembo količine, ki se bo prodajala na dražbah T – 1. Nekatere zainteresirane strani so predlagale, naj se količina, ki bo kupljena na dražbah T – 1, določi kot delež bodisi zmogljivosti, potrebne za leto dobave, bodisi zmogljivosti, ki se bo prodajala na dražbi T – 4. Druge so navedle, da je treba količino, ki se bo prodajala na dražbah T – 1, pet let postopoma povečevati. Nazadnje, nekatere strani so predlagale (i) odpravo dražb T – 4; (ii) organizacijo dodatnih tedenskih dražb ali (iii) organizacijo dodatnih dražb T – 2.

(139) Večina zainteresiranih strani je navedla, da so sedanje ureditve ustrezne in zadostne, pri čemer so opozorile zlasti na pomembno stopnjo uspešnosti uravnavanja povpraševanja na dražbah T – 4. Trdile so, da (i) so vsi udeleženci na trgu enako izpostavljeni negotovi organizaciji ali količinam na dražbah T – 4 in T – 1, tako da uravnavanje povpraševanja ni diskriminirano; (ii) bi se lahko z večjimi količinami zmogljivosti, rezerviranimi za dražbe T – 1, zmanjšala konkurenčnost dražb T – 1, (iii) z večjimi količinami zmogljivosti, rezerviranimi za dražbe T – 1, pa bi se lahko povečalo tveganje čezmernega naročanja zmogljivosti, če bi se potreba po zmogljivosti za leto dobave zmanjšala pod predhodno določene ravni.

3.2.3.4 Minimalni prag za sodelovanje

(140) Kot je opisano v uvodnih izjavah 30 in 31, se za sodelovanje na trgu zmogljivosti za vse vrste zmogljivosti uporablja minimalni prag 2 MW.

(141) Nekatere zainteresirane strani so predlagale določitev veliko nižjih pragov za sodelovanje (100 kW, 500 kW, < 1 MW), pri čemer so se sklicevale na druge trge, na katerih lahko sodeluje uravnavanje povpraševanja (medomrežna povezava Pensilvanija-New Jersey-Maryland (PJM), izravnalni trg in pomožne storitve).

(142) Poleg tega so nekatere strani kritizirale visok znesek jamstva za resnost ponudbe, ki se uporablja za uravnavanje povpraševanja in proizvodnjo (5 000 GBP/MW leta 2014), češ da je diskriminatoren do uravnavanja povpraševanja. Trdile so, da bi to lahko pomenilo oviro za vstop, zlasti za nove ponudnike uravnavanja povpraševanja, saj se morajo vsi udeleženci na trgu zmogljivosti zavezati, da bodo pokrili časovno neomejeno dobavo, ponudniki uravnavanja povpraševanja pa bi lahko imeli pri pokrivanju dolgega obdobja dobave več težav kot proizvajalci. Zaradi večjega zaznanega tveganja neizpolnitve obveznosti pri ponudnikih uravnavanja povpraševanja bi lahko imeli ti več težav pri financiranju zneska jamstva za resnost ponudbe.

(143) V nasprotju s tem pa je veliko zainteresiranih strani opozorilo na pomen praga za sodelovanje, določenega na 2 MW. Poleg potrebe po ohranjanju nizkih administrativnih stroško