SL Uradni list Evropske unije L 347/549

UREDBA (EU) št. 1306/2013 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 17. decembra 2013

o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 43(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Računskega sodišča,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) V Sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z naslovom "Skupna kmetijska politika proti letu 2020: odziv na prihodnje izzive, povezane s hrano, naravnimi viri in ozemljem" so opredeljeni morebitni izzivi, cilji in usmeritve skupne kmetijske politike (SKP) po letu 2013. Na podlagi razprave o tem sporočilu bi bilo treba SKP reformirati s 1. januarjem 2014. Ta reforma bi morala zajemati vse glavne instrumente SKP, vključno z Uredbo Sveta (ES) št. 1290/2005 (2). Izkušnje, pridobljene pri izvajanju navedene uredbe kažejo, da je treba prilagoditi nekatere prvine mehanizma financiranja in spremljanja. Zaradi obsega reforme je primerno razveljaviti Uredbo (ES) št. 1290/2005 in jo nadomestiti z novim besedilom. Z reformo bi bilo treba tudi čim bolj uskladiti, racionalizirati in poenostaviti njene določbe.

(2) Da se dopolnijo ali spremenijo nekatere nebistvene določbe te uredbe, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) sprejme delegirane akte v zvezi z akreditacijo plačilnih agencij in usklajevalnih organov, obveznostmi plačilnih agencij glede javne intervencije ter pravil o vsebini nalog upravljanja in kontrole teh agencij, ukrepi, ki se financirajo iz splošnega proračuna Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: proračun Unije) v okviru javne intervencije, in vrednotenjem dejavnosti v povezavi z javno intervencijo. To pooblastilo bi moralo zajemati tudi odstopanja, ki se uporabljajo v primeru neupravičenosti plačil, ki jih plačilne agencije upravičencem izvršijo pred prvim mogočim dnem plačila ali po zadnjem mogočem dnevu plačila, in kompenzacijo med odhodki in prihodki v okviru Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP). To pooblastilo bi moralo zajemati tudi metode, ki se uporabijo pri obveznostih in plačilu zneskov, če do začetka proračunskega leta še ni bil sprejet proračun Unije ali če skupni znesek načrtovanih obveznosti presega prag, določen v členu 170(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (3). Poleg tega bi moralo to pooblastilo zajemati tudi odlog mesečnih plačil Komisije državam članicam v zvezi z odhodki v okviru EKJS in pogoje, v skladu s katerimi Komisija zmanjša ali začasno prekine vmesna plačila državam članicam v okviru EKSRP. To pooblastilo bi moralo zajemati tudi začasno prekinitev mesečnih plačil ali vmesnih plačil, za katera ustrezni statistični podatki niso bili pravočasno poslani, posebne obveznosti držav članic v zvezi s pregledi, merila in metodologijo za uporabo popravkov v okviru postopka potrjevanja skladnosti in izterjavo dolgov. To pooblastilo bi moralo zajemati tudi zahteve v zvezi s carinskimi postopki, prekinitvijo pomoči in kaznimi v primeru neizpolnjevanja pogojev za upravičenost in zaveze ali druge obveznosti, ki izhajajo iz uporabe področne kmetijske zakonodaje. To pooblastilo bi moralo zajemati tudi tržne ukrepe, za katere lahko Komisija začasno prekine mesečna plačila, pravila o varščinah ter delovanje integriranega administrativnega in kontrolnega sistema in ukrepe, izključene iz pregleda transakcij. Podobno bi to pooblastilo moralo zajemati tudi spremembo zneska prejemkov ali plačil, pod katerim pregleda trgovinskega dokumenta podjetij na podlagi te uredbe običajno ne bi bilo treba opravljati, kazni, ki se uporabijo v okviru navzkrižne skladnosti, zahteve glede kontrol v vinskem sektorju in pravila glede ohranjanja trajnih pašnikov. Nazadnje bi to pooblastilo moralo zajemati pravila glede operativnega dogodka in menjalnega tečaja za države članice, ki ne uporabljajo eura, ukrepe za zaščito uporabe prava Unije, če obstaja verjetnost, da bi njegovo uporabo ogrozile izredne monetarne prakse, povezane z nacionalno valuto, v zvezi z vsebino skupnega okvira spremljanja in vrednotenja ukrepov, sprejetih na podlagi SKP, ter v zvezi s prehodnimi ukrepi. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.

(3) SKP obsega vrsto ukrepov, vključno z ukrepi za razvoj podeželja. Pomembno je zagotoviti financiranje teh ukrepov, ki bo prispevalo k doseganju ciljev SKP. Glede na to, da imajo ti ukrepi nekatere skupne elemente, hkrati pa se v več pogledih razlikujejo, bi moralo biti njihovo financiranje združeno v istem nizu določb. Po potrebi bi morale te določbe omogočati različno obravnavo. Z Uredbo (ES) št. 1290/2005 sta bila ustanovljena dva evropska kmetijska sklada, in sicer EKJS in EKSRP (v nadaljnjem besedilu: Sklada). Ta Sklada bi bilo treba ohraniti.

(4) Za ukrepe iz te uredbe bi bilo treba uporabljati Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012 in določbe, sprejete na podlagi navedene uredbe. Ta uredba vsebuje zlasti določbe o deljenem upravljanju z državami članicami na podlagi načel dobrega finančnega poslovodenja, preglednosti in nediskriminacije ter določbe o vlogi akreditiranih organov in o proračunskih načelih, torej določbe, ki bi jih bilo treba upoštevati v okviru te uredbe.

(5) Za zagotovitev skladnosti med praksami držav članic in harmonizirane uporabe klavzule o višji sili s strani držav članic bi morala ta uredba po potrebi določati izjeme v primeru višje sile in izjemnih okoliščin, pa tudi neizčrpen seznam možnih primerov višje sile in izjemnih okoliščin, ki jih priznajo pristojni nacionalni organi. Ti organi bi morali sprejeti odločitev o višji sili ali izjemnih okoliščinah za vsak primer posebej, na podlagi ustreznih dokazil in ob uporabi koncepta višje sile v okviru kmetijske zakonodaje Unije, vključno ob upoštevanju sodne prakse Sodišča.

(6) Odhodke SKP, vključno z odhodki za razvoj podeželja, bi bilo treba financirati iz Skladov v okviru proračuna Unije, in sicer neposredno ali v okviru deljenega upravljanja z državami članicami. Treba bi bilo natančno določiti vrste ukrepov, ki se lahko financirajo iz Skladov.

(7) Treba bi bilo predvideti določbe o akreditaciji plačilnih agencij s strani držav članic in o uvedbe postopkov za pridobitev izjav o upravljanju ter za pridobitev potrditve za sisteme upravljanja in spremljanja ter potrditve letnih obračunov s strani neodvisnih organov. Da se poleg tega zagotovi preglednost nacionalnih pregledov, zlasti pri postopkih za odobritev, potrditev veljavnosti in izplačila, ter zmanjša upravno breme in breme revizij za Komisijo in države članice v primerih, ko je potrebna akreditacija za vsako posamezno plačilno agencijo, bi bilo treba omejiti število organov in teles, ki so jim dodeljena ta pooblastila, ob upoštevanju ustavne ureditve posamezne države članice. Da bi se izognili nepotrebnim stroškom reorganizacije, bi države članice morale imeti možnost, da ohranijo toliko plačilnih agencij, kot jih je bilo akreditiranih pred začetkom veljavnosti te uredbe.

(8) Kadar država članica akreditira več kot eno plačilno agencijo, mora imenovati en sam javni usklajevalni organ, ki zagotavlja usklajenost pri upravljanju sredstev, zagotovi povezavo med Komisijo in različnimi akreditiranimi plačilnimi agencijami in, da so Komisiji hitro na voljo zahtevani podatki o dejavnostih različnih plačilnih agencij. Javni usklajevalni organ bi moral tudi sprejeti in usklajevati ukrepe za odpravo splošnih pomanjkljivosti in Komisijo obveščati o nadaljnjih ukrepih. Poleg tega bi moral ta organ spodbujati in po možnosti zagotavljati enotno uporabo skupnih pravil in standardov.

(9) Samo z uporabo plačilnih agencij, ki so jih akreditirale države članice, je razumno jamstvo, da so bili izvedeni potrebni pregledi pred odobritvijo pomoči Unije upravičencem. Zato bi bilo treba v tej uredbi jasno določiti, da se lahko iz proračuna Unije povrnejo samo odhodki akreditiranih plačilnih agencij.

(10) Da bi se upravičenci bolj zavedali razmerja med kmetijskimi praksami in upravljanjem kmetijskih gospodarstev na eni strani ter standardi glede okolja, podnebnih sprememb, dobrega kmetijskega stanja zemljišč, varnosti hrane, javnega zdravja, zdravja živali in rastlin ter dobrobiti živali na drugi strani, morajo države članice vzpostaviti celovit sistem kmetijskega svetovanja, v okviru katerega se upravičencem nudijo nasveti. Sistem kmetijskega svetovanja ne bi smel na noben način vplivati na obveznost in odgovornost upravičencev do spoštovanja teh standardov. Države članice bi morale tudi zagotoviti jasno ločevanje med svetovanjem in pregledi.

(11) Sistem kmetijskega svetovanja bi moral zajemati vsaj obveznosti na ravni kmetijskega gospodarstva, ki izhajajo iz standardov in zahtev glede navzkrižne skladnosti. Prav tako bi moral navedeni sistem zajemati zahteve, ki jih je treba upoštevati v zvezi s kmetijskimi praksami, ki ugodno vplivajo na podnebje in okolje in ohranjanje kmetijskih površin v skladu z Uredbo(EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4) ter ukrepi na ravni kmetijskega gospodarstva, predvidenimi v programih razvoja podeželja, ki so namenjeni posodabljanju kmetijskih gospodarstev, krepitvi konkurenčnosti, sektorskemu povezovanju, inovacijam, tržni usmerjenosti ter spodbujanju podjetništva. Navedeni sistem bi moral zajemati tudi zahteve, ki jih upravičencem naložijo države članice za izvajanje določenih določb Direktive 2000/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta (5) ter za izvajanje člena 55 Uredbe (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (6), zlasti zahteve glede skladnosti s splošnimi načeli integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi iz člena 14 Direktive 2009/128/ES Evropskega parlamenta in Sveta (7).

(12) Uporaba sistema kmetijskega svetovanja bi morala biti za upravičence prostovoljna. Vsem upravičencem, tudi kmetom, ki v okviru SKP ne prejemajo podpore, bi moralo biti omogočeno sodelovanje v sistemu. Vendar pa bi lahko države članice določile prednostna merila. Zaradi narave sistema je primerno, da se informacije, pridobljene med potekom svetovalne dejavnosti, obravnavajo kot zaupne, razen v primerih resnih kršitev prava Unije ali nacionalnega prava. Za zagotovitev učinkovitosti sistema bi morali biti svetovalci primerno kvalificirani in se redno usposabljati.

(13) Komisija bi morala državam članicam zagotoviti finančna sredstva iz EKJS, ki so potrebna za kritje odhodkov, ki so jih izvršile akreditirane plačilne agencije, v obliki povračil po knjiženju odhodkov, ki jih izvršijo te agencije. Dokler niso povračila v obliki mesečnih plačil izplačana, morajo države članice dati na voljo potrebna finančna sredstva glede na potrebe svojih akreditiranih plačilnih agencij. Države članice in upravičenci, vključeni v izvajanje SKP, bi morali sami kriti administrativne stroške in stroške za osebje

(14) Z uporabo agrometeorološkega sistema ter pridobivanjem in izpopolnjevanjem satelitskih posnetkov naj bi Komisiji omogočili zlasti upravljanje kmetijskih trgov, lažje spremljanje kmetijskih odhodkov ter srednjeročno in dolgoročno spremljanje kmetijskih virov. Poleg tega bi bilo treba na podlagi izkušenj, pridobljenih pri uporabi Uredbe Sveta (ES) št. 165/94 (8), nekatere njene določbe vključiti v to uredbo in posledično bi bilo treba Uredbo (ES) št. 165/94 razveljaviti.

(15) Zaradi spoštovanja proračunske discipline je treba določiti letno zgornjo mejo odhodkov, ki jih financira EKJS, in pri tem upoštevati najvišje zneske, ki so bili za ta sklad določeni v večletnem finančnem okviru, določenem v Uredbi Sveta (EU, Euratom) št. 1311/2013 (9) [VFO].

(16) Proračunska disciplina zahteva tudi, da je treba letno zgornjo mejo odhodkov, ki jih financira EKJS, upoštevati v vseh okoliščinah in v vseh fazah proračunskega postopka in izvrševanja proračuna. Zato je treba nacionalno zgornjo mejo za neposredna plačila na državo članico, določeno v Uredbi (EU) št. 1307/2013, upoštevati kot finančno zgornjo mejo za ta neposredna plačila za zadevno državo članico, ter zagotoviti, da povračila teh plačil upoštevajo finančno zgornjo mejo. Proračunska disciplina poleg tega tudi zahteva, da se pri vseh pravnih aktih Unije na področju SKP, ki jih predlaga Komisija ali jih sprejme Unija ali Komisija ter jih financira EKJS, upošteva letna zgornja meja odhodkov, financiranih iz tega Sklada.

(17) Da se zagotovi, da zneski za financiranje SKP ne presežejo letnih zgornjih mej, bi bilo treba ohraniti finančni mehanizem iz Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 (10), v skladu s katerim se prilagodi raven neposredne podpore. Kadar Evropski parlament in Svet ne določita teh prilagoditev pred 30. junijem koledarskega leta, za katerega se uporabljajo, bi morala biti za to pooblaščena Komisija.

(18) Za podporo kmetijskemu sektorju v primeru večjih kriz, ki vplivajo na kmetijsko proizvodnjo ali distribucijo, bi se morala vzpostaviti rezerva za krize, in sicer tako, da se na začetku vsakega leta uporabi znižanje neposrednih plačil z mehanizmom finančne discipline.

(19) V členu 169(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 je določeno, da se odobritve, za katere obveznosti niso prevzete, v zvezi z ukrepi iz člena 4(1) te uredbe lahko prenesejo samo v naslednje proračunsko leto ter da se lahko takšen prenos uporabi za dodatna plačila samo tistim končnim prejemnikom, za katere je bila v predhodnem proračunskem letu uporabljena prilagoditev neposrednih plačil v skladu s členom 25 te uredbe. Zato, kadar se odobritve tako prenesejo v naslednje proračunsko leto, bi morale nacionalne uprave v enem proračunskem letu izvršiti plačila dvema populacijama upravičencev do neposrednih plačil: na eni strani povrniti neporabljeni preneseni znesek v okviru finančne discipline kmetom, za katere se je v preteklem proračunskem letu izvajala finančna disciplina, na drugi strani pa izvršiti neposredna plačila v proračunskem letu N tistim kmetom, ki so vložili zahtevke zanje. Da bi preprečili pretirano upravno obremenitev nacionalnih uprav, bi bilo treba določiti odstopanje od četrtega pododstavka člena 169(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012, na podlagi katerega bi nacionalne uprave lahko povrnile znesek, prenesen v proračunsko leto N, kmetom, za katere se proračunska disciplina izvaja v letu N, namesto kmetom, za katere se je proračunska disciplina izvajala v letu N-1.

(20) Ukrepi, sprejeti za določanje finančnega prispevka Skladov za namen izračuna finančnih zgornjih mej, ne vplivajo na pristojnosti proračunskega organa, določene v PDEU. Ti ukrepi bi morali zato temeljiti na referenčnih zneskih, določenih v skladu z Medinstitucionalnim sporazumom z dne 19. novembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju in Uredbo (EU, Euratom) št. 1311/2013.

(21) Proračunska disciplina zahteva tudi nenehno preverjanje srednjeročnega proračunskega stanja. Zato bi morala Komisija ob predložitvi predloga proračuna za posamezno leto Evropskemu parlamentu in Svetu predložiti svoje napovedi in analize ter po potrebi zakonodajalcu predlagati ustrezne ukrepe. Da se zagotovi upoštevanje letne zgornje meje, bi morala Komisija tudi vedno v celoti uporabiti svoja pooblastila za upravljanje ter Evropskemu parlamentu in Svetu ali Svetu po potrebi predlagati ustrezne ukrepe za izravnavo proračunskega stanja. Če na koncu proračunskega leta zaradi zahtevkov za povračilo, ki jih predložijo države članice, letne zgornje meje ni mogoče upoštevati, bi morala Komisija imeti možnost sprejeti ukrepe, ki bi omogočili začasno razdelitev razpoložljivih proračunskih sredstev med države članice v sorazmerju z njihovimi zahtevki za neporavnana povračila ter upoštevanje zgornje meje, določene za zadevno leto. Za plačila zadevnega leta bi bilo treba bremeniti naslednje proračunsko leto in dokončno določiti skupni znesek financiranja Unije za posamezno državo članico, kakor tudi kompenzacijo med državami članicami, da se zagotovi, da se upošteva določeni znesek.

(22) Pri izvrševanju proračuna bi morala Komisija uvesti sistem zgodnjega opozarjanja pri mesečnem spremljanju kmetijskih odhodkov, da lahko v primeru, ko obstaja nevarnost prekoračitve letne zgornje meje, kar najhitreje sprejme ustrezne ukrepe v okviru pooblastil za upravljanje, ki jih ima na razpolago, če se ti ukrepi izkažejo za nezadostne, pa predlaga druge ukrepe. Komisija bi morala v rednem poročilu Evropskemu parlamentu in Svetu primerjati odhodke, izvršene do datuma poročila, z oceno predvidenih odhodkov ter predvideti potek izvrševanja v preostanku proračunskega leta.

(23) Menjalni tečaj, ki ga Komisija uporabi pri pripravi proračunskih dokumentov, bi moral temeljiti na zadnjih dostopnih informacijah, ob upoštevanju časa, ki preteče od priprave do predaje dokumentov.

(24) Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (11) določa pravila, ki se uporabljajo za finančno podporo iz skladov, ki so zajeti v navedeni uredbi, vključno z EKSRP. Ta pravila zajemajo tudi upravičenost odhodkov, finančno poslovodenje in sisteme upravljanja in kontrole. Glede finančnega upravljanja EKSRP bi se bilo treba zaradi pravne jasnosti in usklajenosti med Skladoma iz te uredbe sklicevati na ustrezne določbe o proračunskih obveznostih, plačilnih rokih in prenehanju obveznosti iz Uredbe (EU) št. 1303/2013.

(25) Programi razvoja podeželja se financirajo iz proračuna Unije na podlagi obveznosti, izvedenih v letnih obrokih. Državam članicam bi moralo biti omogočeno, da že ob začetku izvajanja programov črpajo predvidena sredstva Unije. Zato je treba uvesti ustrezno omejen sistem predhodnega financiranja, ki bo zagotavljal reden pretok sredstev, tako da bo omogočeno pravočasno izvrševanje plačil upravičencem v okviru programov.

(26) Ne glede na predhodno financiranje je treba razlikovati med plačili Komisije akreditiranim plačilnim agencijam ter vmesnimi plačili in izplačili preostanka ter določiti podrobna pravila za njihovo izplačevanje. Pravilo o samodejnem prenehanju prevzetih obveznosti bi moralo pospešiti izvajanje programov in prispevati k dobremu finančnemu poslovodenju. Države članice lahko izvrševanje in dobro finančno poslovodenje zagotovijo tudi na podlagi pravil o nacionalnih okvirih držav članic z regionalnimi programi, kot je določeno v Uredbi (EU) št. 1305/2013. Evropskega parlamenta in Sveta (12).

(27) Pomembno je, da se pomoč Unije upravičencem izplača pravočasno, da jo lahko učinkovito uporabijo. Če države članice ne spoštujejo plačilnih rokov, določenih v pravu Unije, lahko to povzroči resne težave za upravičence in ogrozi letni proračun Unije. Zato bi bilo treba iz financiranja Unije izključiti odhodke, izvršene ob neupoštevanju plačilnih rokov. Načelo sorazmernosti, določeno v Uredbi (ES) št. 1290/2005, bi bilo treba ohraniti in ga uporabljati za oba Sklada. Zaradi upoštevanja načela sorazmernosti bi morala imeti Komisija možnost določiti izjeme od tega splošnega pravila.

(28) Uredba (ES) št. 1290/2005 predvideva zmanjšanja in začasne prekinitve mesečnih ali vmesnih plačil za Sklada. Kljub razmeroma široki ubeseditvi navedenih določb, se te v praksi uporabljajo predvsem za zmanjšanje plačil v primeru neupoštevanja plačilnih rokov, zgornjih mej in podobnih "računovodskih vprašanj", ki se lahko zlahka odkrijejo v izjavah o odhodkih. Te določbe omogočajo tudi zmanjšanja in začasne prekinitve v primeru resnih in nenehnih pomanjkljivosti v nacionalnih sistemih kontrol. Za zmanjšanja in začasne prekinitve veljajo precej restriktivni vsebinski pogoji in se izvedejo po posebnem dvostopenjskem postopku. Evropski parlament in Svet sta Komisijo večkrat pozvala, naj prekine plačila državam članicam, ki ne spoštujejo pravil. Zato je treba razjasniti sistem, ki ga določa Uredba (ES) št. 1290/2005 v zvezi z zmanjšanji in začasnimi prekinitvami, ter pravila o zmanjšanjih in začasnih prekinitvah za Sklada združiti v enem samem členu. Sistem zmanjšanj za „računovodska vprašanja“ bi bilo treba ohraniti v skladu z obstoječo upravno prakso. Možnost zmanjšanja ali začasne prekinitve plačil v primeru znatnih in nenehnih pomanjkljivosti v nacionalnih sistemih kontrol bi bilo treba okrepiti, da bi Komisija imela možnost, da ob odkritju resnih pomanjkljivosti čim prej začasno prekine plačila. Ta možnost bi morala zajemati tudi malomarnost v zvezi s sistemom izterjave nepravilnih plačil.

(29) Področna kmetijska zakonodaja od držav članic zahteva, da do določenega roka pošljejo informacije o številu opravljenih pregledov in njihovih rezultatih. Te kontrolne statistike se uporabijo za določitev stopnje napak na ravni držav članic ter bolj splošno za preverjanje upravljanja Skladov. Kontrolne statistike so za Komisijo pomemben vir informacij, na podlagi katerega se prepriča o dobrem upravljanju Skladov, in so bistveni element za letno izjavo o zanesljivosti. Glede na bistveni pomen kontrolnih statistik in da se zagotovi, da države članice spoštujejo svoje obveznosti glede njihovega pravočasnega pošiljanja, je treba poskrbeti za odvračilne ukrepe za pozno predložitev zahtevanih podatkov, ki so sorazmerni z obsegom manjkajočih podatkov. Zato bi bilo treba sprejeti določbe, v skladu s katerimi lahko Komisija začasno prekine izplačilo dela mesečnih ali vmesnih plačil, za katera ustrezni statistični podatki niso bili pravočasno poslani.

(30) Da se omogoči ponovna uporaba sredstev Skladov, so potrebna pravila za dodelitev določenih zneskov. Seznam iz Uredbe (ES) št. 1290/2005 bi bilo treba dopolniti z zneski, ki se nanašajo na prepozna plačila in na potrditev obračunov glede odhodkov v okviru EKJS. Uredba Sveta (EGS) št. 352/78 (13) določa tudi pravila o namembnosti zneskov zaseženih varščin. Te določbe bi bilo treba uskladiti in združiti z obstoječimi določbami o namenskih prejemkih. Zato bi bilo treba Uredbo (EGS) št. 352/78 razveljaviti.

(31) Uredba Sveta (ES) št. 814/2000 (14) in pravila za njeno izvajanje določajo ukrepe za informiranje v zvezi s SKP, ki se lahko financirajo na podlagi točke (c) člena 5 Uredbe (ES) št. 1290/2005. Uredba (ES) št. 814/2000 vsebuje seznam teh ukrepov in njihovih ciljev ter določa pravila za njihovo financiranje in izvajanje pripadajočih projektov. Od sprejetja navedene uredbe so bila z Uredbo (EU) št. (EU, Euratom) št. 966/2012 sprejeta pravila glede nepovratnih sredstev in javnih naročil. Ta pravila bi bilo treba uporabljati tudi za ukrepe o informiranju v okviru SKP. Zaradi poenostavitve in usklajenosti bi bilo treba Uredbo (ES) št. 814/2000 razveljaviti, hkrati pa ohraniti specifične določbe glede ciljev in vrst ukrepov, ki se financirajo. Ti ukrepi bi morali upoštevati tudi potrebo po zagotavljanju večje učinkovitosti pri komuniciranju s širšo javnostjo, močnejših sinergij med dejavnostmi sporočanja na pobudo Komisije in učinkovitega obveščanja o političnih prednostnih nalogah Unije. Zato bi morali zajemati tudi ukrepe za informiranje v zvezi s SKP v okviru korporativnega komuniciranja, kot je navedeno v Sporočilu Komisije: Proračun za strategijo Evropa 2020 (sporočilo Komisije o proračunu za strategijo Evropa 2020) – Del II: poglavja o posameznih politikah.

(32) Financiranje ukrepov in dejavnosti v okviru SKP delno poteka na podlagi deljenega upravljanja. Da bi zagotovili dobro upravljanje sredstev Unije, bi morala Komisija preverjati upravljanje Skladov, ki ga izvajajo organi držav članic, pristojni za izvajanje plačil. Treba je določiti vrsto pregledov, ki jih bo izvajala Komisija, opredeliti pogoje glede njene odgovornosti pri izvrševanju proračuna in pojasniti obveznosti držav članic glede sodelovanja.

(33) Da bi Komisija lahko izpolnila obveznosti preverjanja obstoja in dobrega delovanja sistemov upravljanja in kontrol odhodkov Unije v državah članicah, bi bilo treba ne glede na kontrolo, ki jo izvajajo države članice, določiti, da preglede opravljajo osebe, ki jih pooblasti Komisija, da delujejo v njenem imenu in ki bi lahko pri svojem delu zaprosile za pomoč države članice.

(34) Pri pripravi informacij, ki bodo poslane Komisiji, je treba v čim večji meri uporabljati informacijsko tehnologijo. Komisija bi morala imeti pri izvajanju pregledov popoln in takojšen dostop do informacij o odhodkih, ki so zabeležene v papirni in elektronski obliki.

(35) Za vzpostavitev finančnega razmerja med akreditiranimi plačilnimi agencijami in proračunom Unije bi morala Komisija letno potrditi obračune teh plačilnih agencij (v nadaljnjem besedilu: finančna potrditev obračunov). Odločitev o potrditvi obračuna bi morala zajemati popolnost, točnost in resničnost obračunov, ne pa tudi skladnosti odhodkov s pravom Unije.

(36) Komisija je v skladu s členom 317 PDEU odgovorna za izvrševanje proračuna Evropske unije v sodelovanju z državami članicami. Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja tega proračuna bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila, da odloči, ali so bili odhodki držav članic izvršeni v skladu s pravom Unije. Državam članicam bi bilo treba zagotoviti pravico, da utemeljijo svoje odločitve o plačilih in da v primeru, kadar med njimi in Komisijo ni medsebojnega soglasja, sprožijo spravni postopek. Da bodo imele države članice pravna in finančna zagotovila glede odhodkov, izvršenih v preteklosti, bi bilo treba določiti najdaljše obdobje, v katerem lahko Komisija določi finančne posledice za neupoštevanje pravil. Za EKSRP bi moral biti postopek potrjevanja skladnosti usklajen z določbami o finančnih popravkih Komisije, kot je določeno v delu 2 Uredbe (EU) št. 1303/2013.

(37) Za EKJS bi bilo treba v primeru odhodkov, ki niso v skladu s pravom Unije in za katere ni obstajala nobena pravica do plačila, izterjane zneske povrniti Skladu. Da bi se omogočilo dovolj časa za izvedbo vseh potrebnih upravnih postopkov, vključno z notranjimi pregledi, bi morale države članice od upravičenca zahtevati izterjavo v 18 mesecih, potem ko je bilo odobreno poročilo o kontroli ali podoben dokument, v katerem je ugotovljena nepravilnost, in, kjer je ustrezno, potem ko ga je prejela plačilna agencija ali organ, pristojen za izterjavo. Treba bi bilo predvideti določbe za sistem finančne odgovornosti, kadar so zagrešene nepravilnosti in ko znesek ni bil v celoti izterjan. V ta namen bi bilo treba uvesti postopek, ki bi Komisiji omogočil, da lahko zaradi varovanja interesov proračuna Unije odloči o delni bremenitvi zadevne države članice za zneske, ki so bili izgubljeni zaradi nepravilnosti in niso bili izterjani v razumnem obdobju. V določenih primerih je zaradi malomarnosti države članice upravičeno zadevno državo članico bremeniti tudi za celotni znesek. Finančno breme pa bi moralo biti pravično porazdeljeno med Unijo in države članice, če slednje izpolnjujejo obveznosti v skladu s svojimi notranjimi postopki. Enaka pravila bi bilo treba uporabiti za EKSRP, pod pogojem, da zneski, ki so bili izterjani ali razveljavljeni zaradi nepravilnosti, ostanejo na razpolago odobrenim programom razvoja podeželja v zadevni državi članici, saj so bili ti zneski dodeljeni zadevni državi članici. Prav tako bi bilo treba oblikovati določbe o obveznosti poročanja držav članic.

(38) Postopki izterjave, ki jih uporabljajo države članice, lahko povzročijo večletno zamudo pri izterjavah, hkrati pa ne morejo zagotoviti uspešnega izida. Stroški izvajanja teh postopkov so lahko tudi nesorazmerni glede na zneske, ki so ali bi lahko bili izterjani. Zato bi bilo treba v nekaterih primerih državam članicam omogočiti ustavitev postopkov izterjav.

(39) Za zaščito finančnih interesov proračuna Unije bi morale države članice sprejeti ukrepe za zagotovitev, da se transakcije, financirane iz Skladov, dejansko in pravilno izvedejo. Prav tako bi morale države članice preprečiti, odkriti in učinkovito obravnavati vsako nepravilnost ali neizpolnjevanje obveznosti s strani upravičencev. V ta namen bi bilo treba uporabljati Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 (15). Države članice bi morale v primeru kršitve področne kmetijske zakonodaje, kadar v pravnih aktih Unije niso določena podrobna pravila o upravnih kaznih, naložiti kazni na nacionalni ravni, ki bi morale biti učinkovite, odvračilne in sorazmerne.

(40) Treba bi bilo preprečiti, da bi se v okviru SKP financirale dejavnosti, ki povzročajo dodatne stroške na področjih drugih politik, ki jih krije splošni proračun Evropske unije, zlasti okolja in javnega zdravja. Poleg tega uvedba novih sistemov plačil in s tem povezanih sistemov spremljanja in kazni ne bi smela povzročiti nepotrebnih dodatnih zapletenih upravnih postopkov in birokracije.

(41) Pravila glede splošnih načel, ki se uporabljajo za preglede, ukinitev neupravičenih plačil ter nalaganja kazni so vključena v različne področne kmetijske uredbe. Ta pravila bi bilo treba zbrati v skupnem zakonodajnem okviru na horizontalni ravni. Zajemati bi morala obveznosti držav članic v zvezi z upravnimi pregledi in pregledi na kraju samem, katerih namen je preveriti skladnost z določbami ukrepov SKP, ter bi morala zajemati pravila o izterjavi pomoči ter zmanjšanju in izključitvah pomoči. Prav tako bi bilo treba določiti pravila o preverjanju izpolnjevanja obveznosti, ki niso nujno povezane s plačilom pomoči.

(42) Različne določbe področne kmetijske zakonodaje vsebujejo zahtevo po pologu varščine, da se pri neizpolnjevanju obveznosti zagotovi plačilo dolgovanega zneska. Da bi se okrepil okvir za varščine, bi bilo treba za vse te določbe uporabljati enotno horizontalno pravilo.

(43) Države članice bi morale uvesti in voditi integriran administrativni in kontrolni sistem (v nadaljnjem besedilu: integriran sistem) za nekatera plačila, kot določata Uredba (EU) št. 1307/2013 in Uredba (EU) št. 1305/2013. Za izboljšanje učinkovitosti in spremljanja podpore Unije bi bilo treba državam članicam dovoliti, da navedeni integrirani sistem uporabljajo tudi za druge sheme podpore Unije.

(44) Ohraniti bi bilo treba glavne elemente integriranega sistema, zlasti določbe o računalniški zbirki podatkov, identifikacijskem sistemu za kmetijske parcele, vlogah za pomoč ali zahtevkih za plačilo ter sistemu za identifikacijo in registracijo plačilnih pravic, pri tem pa bi bilo treba upoštevati razvoj politike, zlasti uvedbo plačila za kmetijske prakse, ki ugodno vplivajo na podnebje in okolje, ter ekološke koristi krajinskih značilnosti. Države članice bi morale pri vzpostavljanju teh sistemov ustrezno uporabiti tehnologijo, da bi zmanjšale upravno breme ter zagotovile učinkovite in uspešne kontrole.

(45) Za vzpostavitev referenčnega sloja v identifikacijskem sistemu za kmetijske parcele, ki je prilagojen za površine z ekološkim pomenom, bi lahko države članice upoštevale specifične informacije, katerih navedbo bi se lahko zahtevalo od kmetov v njihovih vlogah za leta zahtevkov 2015 do 2017, na primer opredelitev tistih krajinskih značilnosti ali drugih območij, ki se jih lahko šteje za površine z ekološkim pomenom, ter po potrebi velikosti takšnih značilnosti in drugih območij.

(46) Pristojni nacionalni organi bi morali plačila, predvidena v shemah podpore Unije, zajetih v integriranem sistemu, izplačati upravičencem v celoti in v predpisanih rokih, pri čemer se upoštevajo morebitna zmanjšanja, določena s to uredbo. Da bi postalo upravljanje neposrednih plačil bolj prilagodljivo, bi bilo treba državam članicam dovoliti, da plačila, zajeta v integriranem sistemu, izplačajo v največ dveh obrokih na leto.

(47) Pregled trgovinskih dokumentov podjetij, ki prejemajo ali izvršujejo plačila, je lahko zelo učinkovito sredstvo nadzora nad transakcijami, ki so del sistema financiranja EKJS. Določbe o pregledu trgovinskih dokumentov so določene v Uredbi Sveta (ES) št. 485/2008 (16). Ti pregledi dopolnjujejo druge preglede, ki jih države članice že izvajajo. Poleg tega navedena uredba ne vpliva na nacionalne predpise, ki se nanašajo na preglede in so obsežnejši od tistih v navedeni uredbi.

(48) V skladu z Uredbo (ES) št. 485/2008 bi morale države članice sprejeti potrebne ukrepe za zagotavljanje učinkovitega varovanja finančnih interesov proračuna Unije, zlasti za preverjanje avtentičnosti in skladnosti dejavnosti, ki jih financira EKJS. Zaradi jasnosti in racionalnosti bi bilo treba ustrezne določbe združiti v enem aktu. Uredbo (ES) št. 485/2008 bi bilo zato treba razveljaviti.

(49) Dokumente, ki se uporabljajo kot podlaga za takšen pregled, bi bilo treba določiti tako, da bi omogočili izvajanje celovitih pregledov. Podjetja, pri katerih bodo opravljeni pregledi, bi bilo treba izbrati na podlagi vrste transakcij, opravljenih na njihovo odgovornost, in sektorske razčlenitve podjetij, ki prejemajo ali izvršujejo plačila, bi bilo treba izbrati v skladu z njihovim finančnim pomenom v sistemu financiranja EKJS.

(50) Treba bi bilo opredeliti pooblastila uradnikov, odgovornih za preglede, in obveznosti podjetij, da dajo takšnim uradnikom za določeno obdobje na voljo trgovinske dokumente in jim na zahtevo predložijo potrebne informacije. Možno bi moralo biti, da se trgovinske dokumente v nekaterih primerih lahko zaseže.

(51) Ob upoštevanju mednarodne strukture trgovine s kmetijskimi proizvodi in zaradi delovanja notranjega trga je treba urediti sodelovanje med državami članicami. Prav tako je treba vzpostaviti centraliziran dokumentacijski sistem na ravni Unije za podjetja, ki prejemajo ali izvršujejo plačila in so ustanovljena v tretjih državah.

(52) Čeprav so države članice odgovorne, da sprejmejo programe pregledov, je treba o teh programih obvestiti Komisijo, tako da lahko ta prevzame nadzorno in usklajevalno vlogo ter zagotovi, da se programi sprejemajo na podlagi ustreznih meril ter da se pregledi osredotočijo na sektorje ali podjetja, pri katerih je nevarnost goljufij velika. Bistveno je, da ima vsaka država članica poseben oddelek, ki je odgovoren za spremljanje pregledov trgovinskih dokumentov v skladu s to uredbo ali za usklajevanje teh pregledov. Ti posebni oddelki bi morali biti neodvisni od oddelkov, ki izvajajo preglede pred plačilom. Za informacije, zbrane med temi pregledi, bi morala veljati poklicna tajnost.

(53) Uredba Sveta (ES) št. 1782/2003 (17), ki jo je nadomestila Uredba (ES) št. 73/2009, je uvedla načelo, da bi moralo biti celotno plačilo upravičencem nekaterih podpor v okviru SKP povezano z upoštevanjem pravil v zvezi z upravljanjem zemljišč, kmetijsko proizvodnjo in kmetijsko dejavnostjo. To načelo je bilo pozneje vključeno v Uredbo Sveta (ES) št. 1698/2005 (18) in Uredbo Sveta (ES) št. 1234/2007 (19). V okviru sistema "navzkrižne skladnosti" morajo države članice naložiti kazni v obliki zmanjšanja ali izključitve podpore, ki se prejema v okviru SKP, in sicer v celoti ali delno.

(54) Sistem navzkrižne skladnosti vgrajuje v SKP osnovne standarde za okolje, podnebne spremembe, dobro kmetijsko in okoljsko stanje zemljišč, javno zdravje, zdravje živali in rastlin ter dobrobit živali. Namen navzkrižne skladnosti je prispevati k razvoju trajnostnega kmetijstva s tem, da se upravičenci bolje zavedajo potrebe po upoštevanju navedenih osnovnih standardov. Prav tako naj bi prispevala k temu, da bi bila SKP bolj skladna s pričakovanji družbe, in sicer z izboljšanjem usklajenosti te politike s politikami na področju okolja, javnega zdravja, zdravja živali in rastlin ter dobrobiti živali. Sistem navzkrižne skladnosti je sestavni del SKP in bi ga bilo treba zato ohraniti. Vendar bi bilo treba njegovo področje uporabe, ki zaenkrat obsega ločena seznama predpisanih zahtev ravnanja in standardov v zvezi z dobrim kmetijskim in okoljskim stanjem zemljišč, racionalizirati tako, da bi zagotovili usklajenost sistema navzkrižne skladnosti in njegovo večjo opaznost. Zato bi bilo treba zahteve in standarde združiti v enem seznamu in jih razvrstiti v skupine glede na področja in teme. Izkušnje tudi kažejo, da številne zahteve, ki spadajo v področje uporabe navzkrižne skladnosti, niso dovolj relevantne za kmetijsko dejavnost ali območje kmetijskega gospodarstva ali pa zadevajo bolj nacionalne organe kot upravičence. Zaradi tega bi bilo treba to področje uporabe prilagoditi. Poleg tega bi bilo treba predvideti določbe za ohranjanje trajnih pašnikov v letih 2015 in 2016.

(55) Države članice morajo predpisane zahteve upravljanja v celoti izvajati, da bodo postale operativne na ravni kmetijskega gospodarstva in zagotovile potrebno enako obravnavo kmetov.

(56) V skladu s členom 22 Direktive 2000/60/ES se 23. decembra 2013 Direktiva Sveta 80/68/EGS (20) razveljavi. Da se ohranijo ista pravila o navzkrižni skladnosti v zvezi z varstvom podzemne vode, kot so določena v Direktivi 80/68/EGS na zadnji dan veljavnosti navedene direktive, je primerno, da se prilagodi področje uporabe navzkrižne skladnosti in določi standard dobrega kmetijskega in okoljskega stanja, ki obsega zahteve iz členov 4 in 5 navedene direktive.

(57) Sistem navzkrižne skladnosti prinaša določeno upravno breme za upravičence, pa tudi za nacionalne uprave, saj je treba zagotoviti vodenje evidenc, izvajati preglede in po potrebi predpisati kazni. Te kazni bi morale biti sorazmerne, učinkovite in odvračilne. Ne bi smele vplivati na druge kazni iz prava Unije ali nacionalnega prava. Zaradi doslednosti je ustrezne določbe Unije primerno združiti v enem samem pravnem instrumentu. Za kmete, ki sodelujejo v shemi za male kmete iz naslova V Uredbe (EU) št. 1307/2013, lahko dejavnosti, ki so potrebne v okviru sistema navzkrižne skladnosti, presegajo ugodnosti, ki jih prinaša vključenost teh kmetov v sistem. Zaradi poenostavitve bi bilo treba te kmete izvzeti iz sistema navzkrižne skladnosti ter zlasti iz sistema kontrole in morebitnih kazni v zvezi z navzkrižno skladnostjo. Vendar pa izvzetje ne bi smelo posegati v obveznost upoštevanja veljavnih določb področnega prava ali na možnost preverjanja in naložitve kazni v skladu z navedenim pravom.

(58) Z Uredbo (ES) št. 1782/2003 je bil vzpostavljen okvir standardov za ohranjanje dobrega kmetijskega in okoljskega stanja zemljišč, na podlagi katerega morajo države članice sprejeti nacionalne standarde ob upoštevanju posebnih značilnosti zadevnih površin, vključno s stanjem tal in podnebnimi razmerami, obstoječimi sistemi kmetovanja (raba zemljišč, kolobarjenje, načini kmetovanja) in strukturami kmetijskih gospodarstev. Cilj standardov za ohranjanje dobrega kmetijskega in okoljskega stanja zemljišč je preprečevati erozijo tal, ohranjati organske snovi v tleh in strukturo tal, zagotavljati minimalno raven ohranjanja, preprečevati slabšanje stanja habitatov ter zaščititi in upravljati vode. Širše področje uporabe sistema navzkrižne skladnosti, kot ga določa ta uredba, bi moralo zato vključevati okvir, na podlagi katerega bi morale države članice sprejeti nacionalne standarde dobrega kmetijskega in okoljskega stanja. Okvir Unije bi moral vključevati tudi pravila za boljše reševanje težav glede vode, tal, zalog ogljika, biotske raznovrstnosti in krajine ter predvideti minimalno raven ohranjanja zemljišč.

(59) Upravičenci bi morali natančno poznati svoje obveznosti glede skladnosti s pravili o navzkrižni skladnosti. Zato bi morale države članice izčrpno, razumljivo in s pojasnili sporočiti vse zahteve in standarde, ki so del teh pravil, po možnosti tudi elektronsko.

(60) Za učinkovito izvajanje navzkrižne skladnosti je treba pri upravičencih preverjati izpolnjevanje obveznosti. Če se država članica odloči uporabiti možnost, da ne uporabi zmanjšanja ali izključitve, kadar zadevni znesek znaša manj kot 100 EUR, bi moral pristojni kontrolni organ v naslednjem letu na vzorcu upravičencev preveriti, ali je bilo zadevna neskladnost s pravili odpravljena.

(61) Da se na področju financiranja odhodkov SKP zagotovi usklajeno sodelovanje med Komisijo in državami članicami ter zlasti da se Komisiji omogočita spremljanje finančnega upravljanja držav članic in potrditve obračunov akreditiranih plačilnih agencij, morajo države članice Komisiji sporočati določene informacije ali jih hraniti, da ji bodo na razpolago.

(62) Za pripravo podatkov, ki bodo poslani Komisiji, ter za omogočanje popolnega in takojšnega dostopa Komisije do podatkov o odhodkih v papirni in elektronski obliki, je treba določiti ustrezna pravila glede predstavitve in posredovanja podatkov, vključno s pravili o rokih.

(63) Ker se pri uporabi nacionalnih sistemov kontrol in pri potrjevanju skladnosti lahko sporočajo tudi osebni podatki ali poslovne skrivnosti, bi morale države članice in Komisija zagotoviti zaupnost tako prejetih informacij.

(64) Da se zagotovi dobro finančno upravljanje proračuna Unije in nepristransko obravnavanje na ravni držav članic, pa tudi upravičencev, bi bilo treba določiti pravila za uporabo eura.

(65) Menjalni tečaj med eurom in nacionalno valuto se lahko v obdobju izvajanja operacije spreminja. Zato bi bilo treba tečaj, ki se uporablja za zadevne zneske, določiti ob upoštevanju poslovnega dogodka, na podlagi katerega se uresniči gospodarski cilj operacije. Uporabiti bi bilo treba menjalni tečaj na datum poslovnega dogodka. Treba je opredeliti operativni dogodek ali pa opustiti njegovo uporabo, pri čemer je treba upoštevati nekatera merila in zlasti hitrost, s katero se sporočajo spremembe tečaja. Ta merila so določena v Uredbi Sveta (ES) št. 2799/98 (21) in dopolnjujejo podobne določbe iz Uredbe (ES) št. 1290/2005. Zaradi jasnosti in racionalnosti bi bilo treba ustrezne določbe združiti v enem aktu. Uredbo (ES) št. 2799/98 bi bilo zato treba razveljaviti.

(66) Treba bi bilo določiti posebna pravila za obvladovanje izjemnih monetarnih razmer, bodisi v Uniji bodisi na svetovnem trgu, ki zahtevajo takojšnje ukrepanje, da se zagotovi učinkovito delovanje ureditev, vzpostavljenih v okviru SKP.

(67) Države članice, ki niso uvedle eura, bi morale imeti možnost, da plačila za odhodke, ki izhajajo iz zakonodaje o SKP, izvršijo v eurih namesto v nacionalni valuti. S posebnimi pravili je treba zagotoviti, da ta možnost ne povzroči neupravičene prednosti za plačnike ali prejemnike plačila.

(68) Vsak posamezni ukrep v okviru SKP bi bilo treba spremljati in ovrednotiti, da se izboljša njegova kakovost in pokažejo njegovi učinki. V tem okviru bi bilo treba določiti seznam kazalnikov, Komisija pa bi morala oceniti uspešnost SKP glede na naslednje cilje politike: trajnostna proizvodnja hrane, trajnostno upravljanje naravnih virov in podnebni ukrepi ter uravnotežen teritorialni razvoj. Zlasti pri ocenjevanju uspešnosti SKP glede na cilj trajnostne proizvodnje hrane bi bilo treba upoštevati vse pomembne dejavnike, vključno z gibanjem cen surovin. Komisija bi morala vzpostaviti okvir za skupen sistem spremljanja in vrednotenja, ki bo med drugim zagotavljal pravočasno razpoložljivost ustreznih podatkov, vključno z informacijami držav članic. Pri tem bi morala upoštevati potrebe po podatkih in sinergije med potencialnimi viri podatkov. Poleg tega je v Sporočilu Komisije o Proračunu za strategijo Evropa 2020 – Del II navedeno, da bi bilo treba odhodke v zvezi s podnebno politiko v skupnem proračunu Unije povečati vsaj na 20 %, in sicer s prispevki iz različnih politik. Komisija bi zato morala biti sposobna oceniti vpliv podpore Unije v okviru SKP na podnebne cilje.

(69) Uporablja se pravo Unije o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takšnih podatkov, zlasti Direktiva 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta (22) in Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (23).

(70) V sodbi z dne 9. novembra 2010 v združenih zadevah C-92/09 in 93/09 (24) Volker und Markus Schecke GbR and Hartmut Eifert v Land Hessen je Sodišče Evropske unije razglasilo za neveljavne točko (8b) člena 42 in člen 44a Uredbe (ES) št. 1290/2005 ter Uredbo Komisije (ES) št. 259/2008 (25), kolikor te določbe v zvezi s fizičnimi osebami, ki so upravičenci do sredstev Skladov, določajo obveznost objave osebnih podatkov vseh upravičencev, ne da bi se ob tem opravilo razlikovanje glede na ustrezna merila, kot so obdobja, v katerih so prejemali pomoč, pogostost pomoči ali vrsta in višina pomoči.

(71) V skladu s to sodbo in do sprejetja novih pravil, ki bodo upoštevala pripombe, ki jih je izrazilo Sodišče, je bila Uredba (ES) št. 259/2008 spremenjena z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 410/2011 (26), v kateri je izrecno določeno, da obveznost glede objave informacij ne velja za fizične osebe.

(72) Septembra 2011 je Komisija organizirala posvetovanje z zainteresiranimi stranmi, in sicer s predstavniki strokovnih kmetijskih in trgovskih organizacij, predstavniki živilske industrije in delavcev ter predstavniki civilne družbe in institucij Unije. Med tem posvetovanjem so bile predstavljene različne možnosti v zvezi z objavo podatkov fizičnih oseb, ki so upravičenci do sredstev iz kmetijskih skladov Unije, in v zvezi z upoštevanjem načela sorazmernosti pri objavi zadevnih informacij. Na tej konferenci se je razpravljalo o potrebi po objavi imen fizičnih oseb, da bi s tem dosegli cilj boljše zaščite finančnih interesov Unije, povečali preglednost in izpostavili dosežke upravičencev pri zagotavljanju javnih dobrin, obenem pa zagotovili, da ta objava ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje teh legitimnih ciljev.

(73) V sodbi v zadevi Volker und Markus Schecke GbR and Hartmut Eifert v Land Hessen Sodišče ni izpodbijalo zakonitosti cilja krepitve javnega nadzora nad porabo denarja Skladov. Vendar je Sodišče poudarilo, da je treba razmisliti o takšnih načinih objave informacij o zadevnih upravičencih, ki so skladni s ciljem takšne objave, hkrati pa manj omejujejo pravico teh upravičencev do spoštovanja njihovega zasebnega življenja na splošno in zlasti pravico do varstva njihovih osebnih podatkov.

(74) Cilj krepitve javnega nadzora v zvezi s posameznimi upravičenci bi bilo treba preučiti ob upoštevanju novega okvira za finančno upravljanje in kontrolo, ki se bo začel uporabljati 1. januarja 2014, ter ob upoštevanju izkušenj držav članic. V tem novem okviru ni možno, da so kontrole, ki jih izvajajo nacionalne uprave, izčrpne, zlasti zato, ker se lahko pri skoraj vseh shemah le omejen del prebivalstva pregleda na kraju samem. Poleg tega ta novi okvir določa, da lahko države članice pod določenimi pogoji zmanjšajo število pregledov na kraju samem. Zadostno povečanje najmanjše stopnje kontrole bi v trenutnih razmerah pomenilo dodatno finančno in upravno breme za nacionalne uprave, ki ga te uprave ne bi mogle obvladati.

(75) Glede na to objava imen upravičencev Skladov omogoča krepitev javnega nadzora nad uporabo Skladov in je zato koristen prispevek k obstoječemu okviru upravljanja in kontrole, ki je potreben za zagotovitev ustrezne ravni zaščite finančnih interesov Unije. To se delno doseže s preventivnim in odvračilnim učinkom takšne objave, delno z odvračanjem posameznih upravičencev od ravnanja, ki ni v skladu s pravili, in hkrati delno s povečanjem osebne odgovornosti kmetov za uporabo prejetih javnih sredstev.

(76) V tej zvezi bi bilo treba ustrezno priznati vlogo civilne družbe, tudi medijev in nevladnih organizacij, ter njihov prispevek h krepitvi upravnega okvira kontrol zoper goljufije in zlorabe javnih sredstev.

(77) Objava zadevnih informacij je skladna tudi s pristopom iz Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012.

(78) Cilj krepitve javnega nadzora v zvezi s posameznimi upravičenci bi lahko drugače dosegli tudi z določitvijo obveznosti držav članic, da morajo zagotoviti dostop javnosti do pomembnih informacij na zahtevo in brez objave. Vendar bi bilo to manj učinkovito in bi lahko povzročilo neželena razhajanja pri izvajanju. Zato bi nacionalni organi morali imeti možnost, da se zanesejo na javni nadzor v zvezi s posameznimi upravičenci na podlagi objave njihovih imen in drugih ustreznih podatkov.

(79) Da se doseže cilj javnega nadzora nad porabo denarja Skladov, se morajo določene informacije o upravičencih zagotoviti javnosti. Takšne informacije bi morale vključevati identiteto upravičenca, znesek dodeljenih sredstev in sklad, iz katerega so bila dodeljena, ter namen in vrsto zadevnega ukrepa. Objavo takšnih podatkov bi bilo treba urediti na način, ki bo najmanj posegal v pravico upravičencev do spoštovanja njihovega zasebnega življenja na splošno in zlasti v pravico upravičencev do varstva njihovih osebnih podatkov, zlasti obe pravici, ki sta priznani v členih 7 in 8 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

(80) Da se zagotovi skladnost te uredbe z načelom sorazmernosti, je zakonodajalec preučil vse alternativne možnosti za dosego cilja javnega nadzora nad porabo denarja Skladov, kot je preučeno v memorandumu, ki je v Prilogi k dokumentu Sveta 6370/13, in se odločil za možnost, ki bi najmanj posegala v pravice zadevnih posameznikov.

(81) Objava podrobnosti o ukrepu, na podlagi katerega je kmet upravičen do pomoči ali podpore, ter o vrsti in namenu te pomoči ali podpore bi zagotovila konkreten vpogled javnosti v subvencionirano dejavnost in namen, za katerega je bila pomoč ali podpora odobrena. S tem bi se izboljšal tudi preventivni in odvračalni učinek javnega nadzora pri zaščiti finančnih interesov.

(82) Da bi se zagotovilo ravnotežje med zastavljenim ciljem javnega nadzora nad porabo denarja Skladov na eni strani ter pravico upravičencev do spoštovanja njihovega zasebnega življenja na splošno in do varstva njihovih osebnih podatkov na drugi strani, bi bilo treba upoštevati tudi obseg pomoči. Po obširni analizi in posvetovanjih z zainteresiranimi stranmi se je izkazalo, da je treba za povečanje učinkovitosti takšnih objav in za omejitev poseganja v pravice upravičencev določiti prag glede zneska prejete pomoči, imena upravičenca pa se ne bi smelo objaviti, če bi bil znesek prejete pomoči nižji od določenega praga.

(83) Prag bi moral biti de-minimis ter bi moral odražati stopnjo shem podpore, vzpostavljenih v okviru SKP, in temeljiti na njej. Ker pa so strukture kmetijskih gospodarstev držav članic zelo različne in lahko precej odstopajo od povprečja v Uniji, bi bilo treba državam članicam dovoliti uporabo različnih minimalnih pragov, ki bi odražali njihov poseben položaj. Uredba (EU) št. 1307/2013 določa enostavno in posebno shemo za male kmete. Člen 63 navedene uredbe določa merila za izračun zneska pomoči. Zaradi usklajenosti bi moral biti v primeru držav članic, ki uporabljajo shemo, prag, ki se upošteva, določen na enaki stopnji kot zneski, ki jih določijo države članice, kot je navedeno v drugem pododstavku člena 63(1) ali drugem pododstavku člena 63(2) (EU) št. 1307/2013 navedene uredbe. V primeru držav članic, ki sklenejo, da ne bodo uporabljale navedene sheme, bi moral biti prag, ki se upošteva, določen na enaki stopnji kot najvišji znesek pomoči, ki je mogoč na podlagi sheme, kot je navedeno v členu 63 Uredbe (EU) št. 1307/2013. Če takšen poseben prag ni presežen, bi bilo treba objaviti vse ustrezne informacije, razen imena, da se davkoplačevalcem omogoči natančen pregled nad SKP.

(84) Dostop javnosti do teh podatkov, skupaj s splošnimi informacijami za javnost iz te uredbe, povečuje preglednost porabe sredstev Unije v okviru SKP in s tem prispeva k prepoznavnosti in boljšemu razumevanju te politike. Državljani imajo zato možnost tesnejšega sodelovanja v postopku odločanja, javna uprava pa ima večjo legitimnost, je učinkovitejša in državljanom bolj odgovorna. Z dostopom do teh podatkov se lahko državljani lažje seznanijo s konkretnimi primeri oskrbovanja z "javnimi dobrinami" prek kmetijstva, okrepila pa bi se tudi legitimnost državne podpore za kmetijski sektor.

(85) Zato je treba šteti, da splošna objava ustreznih podatkov ne presega tega, kar je potrebno v demokratični družbi za zaščito finančnih interesov Unije kakor tudi za prevladujoč pomen cilja javnega nadzora nad porabo denarja Skladov.

(86) Za izpolnjevanje zahtev o varstvu podatkov bi bilo treba upravičence do sredstev Skladov obvestiti o objavi njihovih podatkov pred objavo. Obvestiti bi jih bilo treba tudi o tem, da lahko podatke obdelujejo revizijski in preiskovalni organi Unije in držav članic z namenom varovanja finančnih interesov Unije. Poleg tega bi bilo treba upravičence seznaniti z njihovimi pravicami iz Direktive 95/46/ES in postopki, ki se uporabljajo za uveljavljanje teh pravic.

(87) Zato bi bilo treba po poglobljeni analizi in oceni najprimernejšega načina spoštovanja pravice upravičencev do varstva osebnih podatkov, pa tudi na podlagi informacij, ki jih je predložila Komisija med pogajanji o tej uredbi, določiti v tej uredbi nova pravila o objavi podatkov o vseh upravičencih do sredstev Skladov.

(88) Da se zagotovijo enotni pogoji za izvajanje te uredbe, bi bilo treba izvedbena pooblastila prenesti na Komisijo.

(89) Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe, bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila v zvezi s: postopki za izdajo, odvzem in pregled akreditacije plačilnih agencij in usklajevalnih organov ter za nadzor akreditacije plačilnih agencij; pravili o delu in pregledih, ki so podlaga za izjavo o upravljanju plačilnih agencij, ter o delovanju usklajevalnega organa in njegovem uradnem sporočanju informacij Komisiji; pravili o nalogah certifikacijskih organov, vključno s pregledi, ter certifikati in poročila, skupaj s podporno dokumentacijo, ki jih ti organi sestavijo. Ta izvedbena pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (27).

(90) Izvedbena pooblastila Komisije bi morala zajemati tudi: revizijska načela, na katerih temeljijo mnenja certifikacijskih organov, vključno z oceno tveganj, notranjimi kontrolami in zahtevano ravnijo revizijskih dokazov, revizijske metode, ki jih certifikacijski organi ob upoštevanju mednarodnih revizijskih standardov uporabljajo pri pripravi svojih mnenj, kjer je to ustrezno tudi glede uporabe enotnega integriranega vzorca za vsako populacijo in po potrebi možnosti spremljanja pregledov na kraju samem, ki jih opravljajo plačilne agencije.

(91) Zajemati bi morala tudi:; pravila za enotno izvajanje sistema kmetijskega svetovanja, določitev mesečnih izplačil iz EKJS državam članicam; določitev zneskov za financiranje javnih intervencijskih ukrepov; pravila v zvezi s financiranjem pridobivanja satelitskih posnetkov, potrebnih za preglede, s strani Komisije in v zvezi z ukrepi, ki jih Komisija sprejme ob uporabi aplikacij za daljinsko zaznavanje, ki se uporabljajo za spremljanje kmetijskih virov; postopek za pridobivanje zadevnih satelitskih posnetkov s strani Komisije in za spremljanje kmetijskih virov, okvir za pridobivanje, izboljšanje in uporabo satelitskih posnetkov in meteoroloških podatkov ter veljavne roke.

(92) Zajemati bi morala tudi: v zvezi s postopkom finančne discipline prilagoditveno stopnjo za neposredna plačila in njeno prilagoditev ter pogoje, ki se uporabljajo za odobritve, prenesene v skladu s členom 169(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 za financiranje neposrednih plačil; v zvezi s postopkom proračunske discipline začasno določitev zneska plačil in začasno razporeditev razpoložljivih proračunskih sredstev med državami članicami.

(93) Poleg tega bi morala izvedbena pooblastila Komisije zajemati tudi: določitev obdobja, v katerem morajo akreditirane plačilne agencije pripraviti in poslati Komisiji vmesne izjave o odhodkih v zvezi s programi razvoja podeželja; zmanjšanje ali začasno prekinitev mesečnih ali vmesnih izplačil državam članicam, podrobnosti o vodenju ločenih računov s strani plačilnih agencij; posebne pogoje v zvezi z informacijami, ki jih je treba beležiti v poslovnih knjigah plačilnih agencij; pravila o financiranju in računovodenju intervencijskih ukrepov v obliki javnega skladiščenja in drugih odhodkov, financiranih iz Skladov, pogoje, ki urejajo izvajanje postopka samodejnega prenehanja obveznosti, postopek in druge praktične ureditve pravilnega delovanja začasne prekinitve plačil državam članicam s strani Komisije v primeru pozne predložitve informacij s strani držav članic.

(94) Izvedbena pooblastila Komisije bi morala zajemati tudi: postopke v zvezi s posebnimi obveznostmi, ki jih morajo države članice izpolniti glede pregledov, postopke v zvezi z obveznostmi sodelovanja, ki jih morajo države članice izpolniti glede pregledov na kraju samem s strani Komisije in glede dostopa do informacij; postopke in druge praktične ureditve glede obveznosti poročanja o nepravilnostih in goljufijah, pogoje, pod katerimi je treba hraniti spremljevalno dokumentacijo o izvršenih plačilih in dokumentacijo o izvajanju upravnih pregledov in fizičnih preverjanj, ki jih predpisuje pravo Unije; potrditev obračunov in potrjevanje skladnosti, izključitev zneskov, za katere se bremeni proračun Unije, iz financiranja Unije, postopki za izterjavo neupravičeno izplačanih zneskov in obresti in oblike uradnih obvestil in sporočil, ki jih države članice pošljejo Komisiji v zvezi z nepravilnostmi.

(95) Izvedbena pooblastila Komisije bi morala zajemati tudi: pravila za dosego enotnega izpolnjevanja obveznosti držav članic glede zaščite finančnih interesov Unije, pravila, potrebna za doseganje enotne uporabe pregledov v Uniji, uporabo in izračun delne ali celotne ukinitve plačil ali plačilnih pravic; izterjavo neupravičeno izplačanih zneskov in kazni ter glede neupravičeno dodeljenih plačilnih pravic in zaračunavanja obresti. Zajemati bi morala tudi: uporabo in izračun upravnih kazni, podrobna pravila za opredelitev neizpolnjevanja kot manjšega, pravila, ki opredeljujejo primere, v katerih lahko države članice zaradi vrste kazni izterjane kazni obdržijo; in začasno prekinitev mesečnih plačil v posebnih primerih, določenih v Uredbi (EU) št. 1308/2013.

(96) Izvedbena pooblastila Komisije bi morala zajemati tudi: obliko varščine, ki jo je treba položiti, in postopek za polog varščine, za njen sprejem in za nadomestitev prvotne varščine; postopke za sprostitev varščine in uradno obvestilo držav članic ali Komisije v zvezi z varščinami. Zajemati bi morala tudi: pravila, ki so v izrednih razmerah potrebna in upravičena zaradi rešitve specifičnih problemov v zvezi s plačilnimi obdobji in izplačevanjem predplačil; pravila o vlogah za pomoč in zahtevkih za plačilo, vlogah za plačilne pravice, vključno s končnim rokom za predložitev vlog, zahteve glede najmanjšega obsega informacij, ki jih je treba vključiti v vloge, določbe za spremembo ali umik vlog za pomoč, oprostitev zahteve za vložitev vlog za pomoč in določbe, na podlagi katerih lahko države članice uporabljajo poenostavljene postopke ali popravijo očitne napake.

(97) Izvedbena pooblastila Komisije bi morala zajemati tudi: pravila za izvajanje pregledov zaradi preverjanja izpolnjevanja obveznosti ter pravilnost in popolnost informacij, navedenih v vlogi za pomoč ali zahtevku za plačilo, vključno s pravili o dovoljenih odstopanjih pri meritvah za preglede na kraju samem, tehnične specifikacije, potrebne za enotno izvajanje integriranega administrativnega in kontrolnega sistema; pravila za primere prenosa kmetijskih gospodarstev, ki jih spremlja prenos kakršnih koli še neizpolnjenih obveznosti v zvezi z upravičenostjo do pomoči in pravila o izplačevanju predplačil. Zajemati bi morala tudi: pravila za doseganje enotne uporabe pravil o pregledu trgovinskih dokumentov, postopke v zvezi z zbirkami podatkov držav članic in bankami podatkov izotopskih analiz, ki so v pomoč pri odkrivanju goljufij; postopke v zvezi s sodelovanjem in pomočjo med kontrolnimi organi in telesi, pravila glede izvajanja pregledov za preverjanje skladnosti s tržnimi standardi, pravila za organe, pristojne za izvajanje teh pregledov, pa tudi glede vsebine in pogostosti in faze trženja, za katero se ti pregledi uporabljajo.

(98) Izvedbena pooblastila Komisije bi morala zajemati tudi: sporočila, ki jih države članice pošljejo Komisiji v zvezi s pregledi, povezanimi z označbami porekla in geografskimi označbami ter tradicionalnimi izrazi; pravila v zvezi z organom, pristojnim za preverjanje skladnosti s specifikacijo proizvoda, tudi kadar je geografsko območje v tretji državi, ukrepe, ki jih morajo izvesti države članice za preprečitev nezakonite uporabe zaščitenih označb porekla, zaščitenih geografskih označb in zaščitenih tradicionalnih izrazov, preglede in preverjanja, ki jih morajo izvesti države članice, vključno s testiranjem. Zajemati bi morala tudi: pravila glede izvajanja pregledov za preverjanje skladnosti z obveznostmi navzkrižne skladnosti; podrobna postopkovna in tehnična pravila glede izračuna in uporabe upravnih kazni zaradi neizpolnjevanja zahtev navzkrižne skladnosti; pravila glede sporočanja informacij Komisiji s strani držav članic, kot je navedeno v členu 104; in ukrepe za zaščito uporabe prava Unije, če bi jo lahko ogrozile izredne monetarne prakse, povezane z nacionalno valuto.

(99) Poleg tega bi morala izvedbena pooblastila Komisije zajemati tudi: sklop kazalnikov za spremljanje in vrednotenje SKP, pravila o informacijah, ki jih morajo države članice pošiljati Komisiji zaradi spremljanja in vrednotenja SKP; pravila o obliki in časovnem načrtu objave upravičencev Skladov; enotno izvajanje obveznosti obveščanja upravičencev o tem, da bodo njihovi podatki dostopni javnosti, in sodelovanje med Komisijo in državami članicami v zvezi z objavo upravičencev Skladov.

(100) Pri sprejetju nekaterih izvedbenih aktov bi bilo treba uporabiti svetovalni postopek. Pri izvedbenih aktih, ki vključujejo izračun zneskov, ki ga opravi Komisija, svetovalni postopek Komisiji omogoči, da prevzame polno odgovornost za upravljanje proračuna, saj je njegov cilj povečati učinkovitost, predvidljivost in hitrost ob upoštevanju rokov in proračunskih postopkov. Pri izvedbenih aktih v okviru plačil državam članicam in izvajanja postopkov potrditve obračunov svetovalni postopek Komisiji omogoča, da prevzame polno odgovornost za upravljanje proračuna in preverjanje letnih obračunov nacionalnih plačilnih agencij z namenom njihovega sprejetja, v primeru odhodkov, ki niso izvršeni v skladu s pravili Unije, pa izključitve takšnih odhodkov iz financiranja Unije. V drugih primerih bi se moral za sprejetje izvedbenih aktov uporabiti postopek pregleda.

(101) Na Komisijo bi moralo biti preneseno pooblastilo, da brez uporabe Uredbe (EU) št. 182/2011 sprejme izvedbene akte, s katerimi določi poravnalni znesek, na voljo za odhodke EKJS, ter odloči o dodatnih plačilih ali odbitkih v okviru postopka za mesečna plačila.

(102) Ker bi lahko prehod s sistema na podlagi uredb, ki jih razveljavlja ta uredba, na sistem iz te uredbe, povzročil praktične in posebne težave, bi bilo treba Komisiji omogočiti sprejetje potrebnih in utemeljenih ukrepov.

(103) Zaradi nujnosti zagotoviti nemoteno izvajanje predvidenih ukrepov, bi morala ta uredba začeti veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.

(104) Načrtovalno obdobje programov razvoja podeželja, financiranih na podlagi te uredbe, se začne 1. januarja 2014, zato bi se morala ta uredba začeti uporabljati s tem datumom. Vendar ker kmetijsko finančno leto pokriva plačane odhodke in prejete prihodke plačilnih agencij, ki jih te vključijo v obračune proračuna Skladov za proračunsko leto "N", ki se začne 16. oktobra leta "N-1" in konča 15. oktobra leta "N", bi se morale nekatere določbe, zlasti tiste o akreditaciji in odvzemu akreditacije plačilnih agencij in usklajevalnih organov ter relevantnih pooblastilih Komisije, o finančnem upravljanju Skladov kot so zgornja meja proračuna, rezerva za krize v kmetijskem sektorju, finančna disciplina, ter prenos odobritev, začeti uporabljati prej, in sicer na datum začetka proračunskega leta 2014, ki je 16. oktober 2013. Iz istih razlogov bi se morale določbe glede postopkov za mesečna plačila s strani Komisije državam članicam in upoštevanja rokov za plačila s strani plačilnih agencij, uporabljati za odhodke, nastale od začetka proračunskega leta 2014, to je od 16. oktobra 2013.

(105) Opravljeno je bilo posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov, ki je sprejel mnenje (28).

(106) Ker ciljev te uredbe države članice ne morejo zadovoljivo doseči zaradi njihove povezanosti z drugimi instrumenti SKP in zaradi omejenih finančnih sredstev v razširjeni Uniji, temveč se zaradi večletnega jamstva financiranja Unije in osredotočenjem na njene prednostne naloge, lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji (PEU). V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za dosego navedenih ciljev –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

NASLOV I

PODROČJE UPORABE IN OPREDELITVE

Člen 1

Področje uporabe

Ta uredba določa pravila o:

(a) financiranju odhodkov skupne kmetijske politike (SKP), vključno z odhodki za razvoj podeželja;

(b) sistemu kmetijskega svetovanja;

(c) sistemih upravljanja in kontrol, ki jih vzpostavijo države članice;

(d) sistemu navzkrižne skladnosti;

(e) potrditvi obračunov.

Člen 2

Pojmi, uporabljeni v tej uredbi

1. V tej uredbi:

(a) "kmet" pomeni kmeta v smislu člena 4 Uredbe (EU) št. 1307/2013;

(b) "kmetijska dejavnost" pomeni kmetijsko dejavnost v smislu člena 4 Uredbe (EU) št. 1307/2013;

(c) "kmetijska površina" pomeni kmetijsko površino v smislu člena 4 Uredbe (EU) št. 1307/2013;

(d) "kmetijsko gospodarstvo" pomeni kmetijsko gospodarstvo v smislu člena 4 Uredbe (EU) št. 1307/2013, razen kot je določeno v členu 91(3);

(e) "neposredna plačila" pomeni neposredna plačila v smislu člena 1 Uredbe (EU) št. 1307/2013;

(f) "področna kmetijska zakonodaja" pomeni vse veljavne akte, sprejete na podlagi člena 43 PDEU v okviru SKP, ter, kadar je to ustrezno, vse delegirane ali izvedbene akte, sprejete na podlagi takšnih aktov, in drugega dela Uredbe (EU) št. 1303/2013, kolikor se uporablja za EKSRP;

(g) "nepravilnost" pomeni nepravilnost v smislu člena 1(2) Uredbe (ES, Euratom) št. 2988/95.

2. Za namene financiranja, upravljanja in spremljanja SKP so lahko "višja sila" in "izjemne okoliščine" zlasti priznani v naslednjih primerih:

(a) smrt upravičenca;

(b) dolgotrajna nezmožnost upravičenca za delo;

(c) huda naravna nesreča, ki resno prizadene kmetijsko gospodarstvo;

(d) uničenje objektov za živino na kmetijskem gospodarstvu zaradi nesreče;

(e) epizootska bolezen ali bolezen rastlin, ki prizadene del ali vso živino oziroma kmetijske rastline upravičenca;

(f) razlastitev celotnega ali velikega dela kmetijskega gospodarstva, če te razlastitve ni bilo mogoče pričakovati na dan predložitve vloge.

NASLOV II

SPLOŠNE DOLOČBE ZA KMETIJSKA SKLADA

POGLAVJE I

Kmetijska sklada

Člen 3

Sklada za financiranje kmetijskih odhodkov

1. Za doseganje ciljev SKP, kot jih določa PDEU, financiranje različnih ukrepov te politike, vključno z ukrepi za razvoj podeželja, zagotavljata:

(a) Evropski kmetijski jamstveni sklad (EKJS);

(b) Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja (EKSRP).

2. EKJS in EKSRP (v nadaljnjem besedilu: Sklada) spadata v splošni proračun Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: proračun Unije).

Člen 4

Odhodki EKJS

1. EKJS se izvaja z deljenim upravljanjem med državami članicami in Unijo. Financira naslednje odhodke, ki so izvršeni v skladu s pravom Unije:

(a) ukrepe za urejanje ali podpiranje kmetijskih trgov;

(b) neposredna plačila kmetom v okviru SKP;

(c) finančni prispevek Unije za ukrepe obveščanja in promocije kmetijskih proizvodov na notranjem trgu Unije in v tretjih državah, ki jih izvajajo države članice na podlagi programov, ki niso tisti iz člena 5, in ki jih izbere Komisija;

(d) finančni prispevek Unije za shemo šolskega sadja in zelenjave iz člena 23 Uredbe (EU) št. 1308/2013 in za ukrepe v zvezi z boleznimi živali in izgubo zaupanja potrošnikov iz člena 21 oziroma 155 navedene uredbe

2. EKJS v skladu s pravom Unije na neposreden način financira naslednje odhodke:

(a) promocijo kmetijskih proizvodov, ki jo izvaja Komisija neposredno ali prek mednarodnih organizacij;

(b) ukrepe, sprejete v skladu s pravom Unije in namenjene ohranjanju, opredeljevanju, zbiranju in uporabi genskih virov v kmetijstvu;

(c) vzpostavitev in vzdrževanje kmetijskih računovodskih informacijskih sistemov;

(d) sisteme kmetijskih raziskav, vključno z raziskavami o strukturi kmetijskih gospodarstev.

Člen 5

Odhodki EKSRP

EKSRP se izvaja z deljenim upravljanjem med državami članicami in Unijo. Financira finančni prispevek Unije k programom razvoja podeželja, ki se izvajajo v skladu s pravom Unije o podpori za razvoj podeželja.

Člen 6

Drugi odhodki, vključno z odhodki za tehnično pomoč

Vsak od Skladov lahko na pobudo Komisije in/ali v njenem imenu na neposreden način financira pripravljalne dejavnosti, spremljanje, dejavnosti za upravno in tehnično podporo ter vrednotenje, revizijo in nadzor, ki so potrebni za izvajanje SKP. Ti ukrepi vključujejo zlasti:

(a) ukrepe, potrebne za analizo, upravljanje, spremljanje, izmenjavo informacij in izvajanje SKP ter ukrepe za izvajanje sistemov kontrol ter tehnično in upravno pomoč;

(b) pridobivanje satelitskih posnetkov, potrebnih za preglede, s strani Komisije v skladu s členom 21;

(c) ukrepe, ki jih Komisija sprejme z uporabo aplikacij za daljinsko zaznavanje, ki se uporabljajo za spremljanje kmetijskih virov v skladu s členom 22;

(d) ukrepe za vzdrževanje in razvoj metod in tehničnih sredstev za obveščanje, medsebojno povezovanje, spremljanje in kontrolo finančnega upravljanja sredstev, ki se uporabljajo za financiranje SKP;

(e) zagotavljanje informacij o SKP v skladu s členom 45;

(f) študije o SKP in vrednotenje ukrepov, ki jih financirata Sklada, vključno z izboljšanjem metod vrednotenja in izmenjavo informacij o praksah v okviru SKP;

(g) po potrebi izvajalske agencije, ustanovljene v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 58/2003 (29), ki delujejo v povezavi s SKP;

(h) ukrepe v zvezi s širjenjem informacij, ozaveščanjem, spodbujanjem sodelovanja in izmenjavo izkušenj na ravni Unije, sprejete v okviru razvoja podeželja, vključno z mrežnim povezovanjem med zadevnimi stranmi;

(i) ukrepe za razvoj, registracijo in zaščito logotipov v okviru politik Unije za kakovost ter s tem povezano zaščito pravic intelektualne lastnine in potrebni razvoj informacijske tehnologije (IT).

POGLAVJE II

Plačilne agencije in drugi organi

Člen 7

Akreditacija in odvzem akreditacije plačilnim agencijam in usklajevalnim organom

1. Plačilne agencije so oddelki ali organi držav članic, odgovorni za upravljanje in kontrolo odhodkov iz člena 4(1) in člena 5.

Izvajanje teh nalog, razen izplačil, se lahko prenese.

2. Države članice kot plačilne agencije akreditirajo oddelke ali organe, katerih upravna organizacija in sistem notranje kontrole v zadostni meri zagotavljata, da se izplačila zakonito in pravilno izvršujejo ter ustrezno obračunajo. Plačilne agencije morajo v ta namen izpolnjevati minimalne pogoje za akreditacijo v zvezi z notranjim okoljem, kontrolnimi dejavnostmi, obveščanjem in sporočanjem ter spremljanjem, ki jih določi Komisija na podlagi točke (a) člena 8(1).

Vsaka država članica ob upoštevanju svojih ustavnih določb omeji število svojih akreditiranih plačilnih agencij na največ eno na nacionalni ravni ali, kjer je to ustrezno, na eno na regijo. Kadar pa so plačilne agencije vzpostavljene na regionalni ravni, države članice poleg tega bodisi akreditirajo plačilno agencijo na nacionalni ravni za sheme pomoči, ki jih je treba v skladu z njihovo naravo upravljati na nacionalni ravni, ali pa prenesejo upravljanje teh shem na regionalne plačilne agencije.

Z odstopanjem od drugega pododstavka lahko države članice ohranijo toliko plačilnih agencij, kot jih je bilo akreditiranih pred 20. decembra 2013.

Komisija do konca leta 2016 Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o delovanju sistema plačilnih agencij v Uniji in po potrebi priloži zakonodajne predloge.

3. Odgovorna oseba akreditirane plačilne agencije do 15. februarja v letu, ki sledi zadevnemu proračunskemu letu, sestavi:

(a) letne obračune odhodkov, izvršenih za izvajanje nalog, zaupanih njihovim akreditiranim plačilnim agencijam, skupaj s potrebnimi informacijami za njihovo potrditev v skladu s členom 51;

(b) izjavo o upravljanju glede popolnosti, točnosti in resničnosti obračunov ter pravilnega delovanja sistemov notranje kontrole, ki temelji na objektivnih merilih, ter glede zakonitosti in pravilnosti povezanih transakcij;

(c) letni povzetek končnih revizijskih poročil in opravljenih kontrol, vključno z analizo vrst in razsežnosti napak ter pomanjkljivosti, ugotovljenih v sistemih, pa tudi popravnih ukrepov, ki jih je treba izvesti ali načrtovati.

Komisija lahko izjemoma podaljša rok 15. februarja do najpozneje 1. marca na zahtevo zadevne države članice.

4. Kadar je akreditiranih več plačilnih agencij, država članica določi javni usklajevalni organ (v nadaljnjem besedilu: usklajevalni organ), ki mu dodeli naslednje naloge:

(a) zbirati informacije, ki se dajo na razpolago Komisiji, ter jih poslati Komisiji;

(b) sprejeti oziroma usklajevati ukrepe za odpravo splošnih pomanjkljivosti in Komisijo obveščati o vseh nadaljnjih ukrepih;

(c) spodbujati in po možnosti zagotavljati usklajeno uporabo pravil Unije.

Države članice usklajevalni organ posebej akreditirajo za obdelovanje finančnih informacij iz točke (a) prvega pododstavka.

5. Kadar akreditirana plačilna agencija ne izpolnjuje ali ne izpolnjuje več enega ali več akreditacijskih meril iz odstavka 2, ji država članica na lastno pobudo ali na zahtevo Komisije odvzame to akreditacijo, razen če plačilna agencija izvede potrebne spremembe v roku, določenem glede na resnost problema.

6. Plačilne agencije izvajajo in zagotavljajo kontrolo dejavnosti, povezanih z javno intervencijo, za katere so odgovorne, ter na tem področju ohranijo vso odgovornost.

Člen 8

Pooblastila Komisije

1. Da se zagotovi dobro delovanje sistema iz člena 7, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115 v zvezi z:

(a) minimalnimi pogoji za akreditacijo plačilnih agencij in usklajevalnih organov iz člena 7(2) oziroma člena 7(4);

(b) obveznostmi plačilnih agencij glede javne intervencije ter pravili o vsebini njihovih upravljavskih in kontrolnih odgovornosti.

2. Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi pravila o:

(a) postopkih za izdajo, odvzem in pregled akreditacije plačilnih agencij in usklajevalnih organov ter postopke za nadzor akreditacije plačilnih agencij;

(b) delu in pregledih, ki so podlaga za izjavo o upravljanju plačilnih agencij;

(c) delovanju usklajevalnega organa in uradnem sporočanju informacij Komisiji v skladu s členom 7(4).

Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).

Člen 9

Certifikacijski organi

1. Certifikacijski organ je javni ali zasebni revizijski organ, ki ga imenuje država članica. Če gre za zasebni revizijski organ in če tako zahteva veljavno pravo Unije ali nacionalno pravo, ga izbere država članica s postopkom javnega razpisa. Ta organ predloži mnenje, pripravljeno v skladu z mednarodno priznanimi revizijskimi standardi, o popolnosti, točnosti in resničnosti letnih obračunov plačilne agencije, pravilnem delovanju njenega sistema notranje kontrole ter zakonitosti in pravilnosti odhodkov, za katere je bilo od Komisije zahtevano povračilo. V tem mnenju je tudi navedeno, ali se je med pregledom pojavil dvom glede navedb v izjavi o upravljanju.

Certifikacijski organ razpolaga s potrebnim tehničnim strokovnim znanjem. Ta organ je operativno neodvisen od zadevne plačilne agencije in usklajevalnega organa, pa tudi od organa, ki je to agencijo akreditiral.

2. Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi pravila o nalogah certifikacijskih organov, vključno s pregledi, ter o certifikatih in poročilih, skupaj s podporno dokumentacijo, ki jih pripravijo ti organi. V izvedbenih aktih se ob upoštevanju potrebe po kar najbolj učinkovitem preskušanju transakcij in strokovni revizijski presoji glede integriranega pristopa določi tudi naslednje:

(a) revizijska načela, na katerih temeljijo mnenja certifikacijskih organov, vključno z oceno tveganj, notranjimi kontrolami in zahtevano ravnijo revizijskih dokazov;

(b) revizijske metode, ki jih certifikacijski organi ob upoštevanju mednarodnih revizijskih standardov uporabljajo pri pripravi svojih mnenj, kjer je to ustrezno pa tudi uporabo enotnega integriranega vzorca za vsako populacijo in po potrebi možnost spremljanja pregledov na kraju samem, ki jih opravljajo plačilne agencije.

Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).

Člen 10

Dopustnost plačil, ki jih izvršijo akreditirane plačilne agencije

Unija lahko odhodke iz člena 4(1) in člena 5 financira le, če so plačila izvršile akreditirane plačilne agencije.

Člen 11

Celotno plačilo upravičencem

Razen če pravo Unije izrecno določa drugače, se plačila, povezana s financiranjem na podlagi te uredbe, upravičencem izplačajo v celoti.

NASLOV III

SISTEM KMETIJSKEGA SVETOVANJA

Člen 12

Načelo in področje uporabe

1. Države članice vzpostavijo sistem svetovanja upravičencem glede upravljanja z zemljišči in upravljanja s kmetijskimi gospodarstvi (v nadaljnjem besedilu: sistem kmetijskega svetovanja).Ta sistem kmetijskega svetovanja izvajajo imenovani javni organi in/ali izbrani zasebni organi.

2. Sistem kmetijskega svetovanja zajema najmanj:

(a) obveznosti na ravni kmetijskega gospodarstva, ki izhajajo iz predpisanih zahtev ravnanja ter standardov za vzdrževanje zemljišč v dobrem kmetijskem in okoljskem stanju, kot je določeno v poglavju I naslova VI;

(b) kmetijske prakse, ki ugodno vplivajo na podnebje in okolje, kot je določeno v poglavju 3 naslova III Uredbe (EU) št. 1307/2013, in ohranjanje kmetijskih površin v skladu s točko (c) člena 4(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013;

(c) ukrepe na ravni kmetijskega gospodarstva, določene v programih razvoja podeželja, ki so namenjeni posodabljanju kmetijskega gospodarstva, krepitvi konkurenčnosti, sektorskemu povezovanju, inovacijam in tržni usmerjenosti ter spodbujanju podjetništva;

(d) zahteve na ravni upravičencev, kot jih opredelijo države članice, za izvajanje člena 11(3) Direktive 2000/60/ES;

(e) zahteve na ravni upravičencev, kot jih opredelijo države članice, za izvajanje člena 55 Uredbe (ES) št. 1107/2009, zlasti zahtevo iz člena 14 Direktive 2009/128/ES.

3. Sistem kmetijskega svetovanja lahko poleg tega zajema zlasti:

(a) spodbujanje preusmerjanja kmetijskih gospodarstev in diverzifikacije njihovih gospodarskih dejavnosti;

(b) obvladovanje tveganj in uvedbo ustreznih preprečevalnih ukrepov za obvladovanje naravnih in drugih hudih nesreč ter živalskih in rastlinskih bolezni;

(c) minimalne zahteve nacionalnega prava v skladu s členom 28(3) in členom 29(2) Uredbe (EU) št. 1305/2013;

(d) informacije v zvezi z blažitvijo podnebnih sprememb in prilagajanjem nanje, biotsko raznovrstnostjo in varstvom voda, kot je določeno v Prilogi I k tej uredbi.

Člen 13

Posebne zahteve za sistem kmetijskega svetovanja

1. Države članice zagotovijo, da so svetovalci, ki delajo v sistemu kmetijskega svetovanja, ustrezno kvalificirani in se redno usposabljajo.

2. Države članice zagotovijo ločitev svetovanja od kontrol. V tem pogledu in brez poseganja v nacionalno pravo v zvezi z dostopom javnosti do dokumentov države članice zagotovijo, da izbrani in imenovani organi iz člena 12(1) ne razkrijejo osebnih ali posameznikovih informacij ali podatkov, ki jih pridobijo med dejavnostjo svetovanja, drugim osebam, razen upravičencu, ki upravlja zadevno kmetijsko gospodarstvo, z izjemo kakršne koli nepravilnosti ali kršitve, ki je ugotovljena med njihovo dejavnostjo in ki je zajeta v obveznost, določeno v pravu Unije ali nacionalnem pravu, o obveščanju javnih organov, zlasti v primeru kaznivih dejanj.

3. Zadevni nacionalni organ morebitnemu upravičencu zagotovi, zlasti na elektronski način, ustrezni seznam izbranih in imenovanih organov iz člena 12(1).

Člen 14

Dostop do sistema kmetijskega svetovanja

Upravičenci in kmetje, ki ne prejemajo podpore v okviru SKP, lahko prostovoljno uporabljajo sistem kmetijskega svetovanja.

Brez poseganja v četrti pododstavek člena 99(2) pa lahko države članice v skladu z objektivnimi merili določijo kategorije upravičencev, ki imajo prednostni dostop do sistema kmetijskega svetovanja, vključno z mrežami, ki delujejo z omejenimi sredstvi v smislu členov 53, 55 in 56 Uredbe (EU) št. 1305/2013.

V takšnih primerih države članice zagotovijo, da je prednost dana kmetom, ki imajo z izjemo sistema kmetijskega svetovanja najbolj omejen dostop do drugih sistemov svetovanja.

Sistem kmetijskega svetovanja zagotavlja, da imajo upravičenci dostop do svetovanja, prilagojenega položaju njihovega kmetijskega gospodarstva.

Člen 15

Pooblastila Komisije

Komisija lahko sprejme izvedbene akte, v katerih določi pravila za enotno izvajanje sistema kmetijskega svetovanja, da bi ta sistem lahko postal v celoti operativen.

Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).

NASLOV IV

FINANČNO UPRAVLJANJE SKLADOV

POGLAVJE I

EKJS

Oddelek 1

Financiranje odhodkov

Člen 16

Zgornja meja proračunskih sredstev

1. Letna zgornja meja odhodkov EKJS je sestavljena iz najvišjih zneskov, določenih za ta sklad v okviru Uredbe (EU, Euratom) št. 1311/2013.

2. Kadar pravo Unije določa vsote, ki se odštejejo ali prištejejo zneskom iz odstavka 1, sprejme Komisija izvedbene akte brez uporabe postopka iz člena 116, s katerimi določi poravnalni znesek, ki je na voljo za odhodke EKJS na podlagi podatkov iz prava Unije.

Člen 17

Mesečna plačila

1. Komisija da proračunska sredstva, potrebna za financiranje odhodkov iz člena 4(1), na voljo državam članicam v obliki mesečnih plačil na podlagi odhodkov, ki so jih izvršile akreditirane plačilne agencije v referenčnem obdobju.

2. Dokler Komisija ne nakaže mesečnih plačil, države članice v skladu s potrebami svojih akreditiranih plačilnih agencij priskrbijo sredstva, potrebna za odhodke.

Člen 18

Postopek za mesečna plačila

1. Brez poseganja v uporabo členov 51 in 52 Komisija izvrši mesečna plačila za odhodke, ki so jih izvršile akreditirane plačilne agencije v referenčnem mesecu.

2. Mesečna plačila se vsaki državi članici izplačajo najpozneje tretji delovni dan drugega meseca, ki sledi mesecu, v katerem so bili odhodki izvršeni. Odhodki držav članic, izvršeni od 1. do 15. oktobra, se štejejo za izvršene v mesecu oktobru. Odhodki, izvršeni od 16. do 31. oktobra, se štejejo za izvršene v mesecu novembru.

3. Komisija sprejme izvedbene akte, v katerih določi mesečna plačila, ki jih izvrši na podlagi izjave držav članic o odhodkih in informacij, pridobljenih v skladu s členom 102(1), ob upoštevanju zmanjšanj ali začasnih prekinitev, uporabljenih na podlagi člena 41, ali kakršnih koli drugih popravkov. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 116(2).

4. Komisija lahko sprejme izvedbene akte brez uporabe postopka iz člena 116, s katerimi določi dodatna plačila ali odbitke. Odbor iz člena 116(1) je o tem obveščen na svoji naslednji seji.

Člen 19

Upravni stroški in stroški osebja

Sklad se ne bremeni za odhodke, ki jih izvršijo države članice in upravičenci pomoči iz EKJS v zvezi z upravnimi stroški in stroški osebja.

Člen 20

Odhodki za javno intervencijo

1. Kadar za javno intervencijo v okviru skupne ureditve trgov znesek na enoto ni določen, EKJS zadevni ukrep financira na podlagi standardnih zneskov, ki so enotni po vsej Uniji, zlasti za sredstva iz držav članic, ki se uporabljajo za odkup proizvodov, za materialne operacije, povezane s skladiščenjem, ter po potrebi za predelavo intervencijskih proizvodov.

2. Da se zagotovi financiranje odhodkov javne intervencije s strani EKJS, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115 v zvezi s:

(a) vrsto ukrepov, ki so upravičeni do financiranja Unije, in pogojih za povračilo;

(b) pogoji za upravičenost in načinih izračuna na podlagi elementov, ki jih plačilne agencije dejansko ugotovijo, ali pavšalnih zneskov, ki jih določi Komisija, ali pavšalnih ali nepavšalnih zneskov, določenih v področni kmetijski zakonodaji.

3. Da se zagotovi ustrezno upravljanje sredstev, vključenih v proračun Unije in namenjenih EKJS, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115, s katerimi določi pravila v zvezi z vrednotenjem dejavnosti v zvezi z javno intervencijo ter ukrepe, ki jih je treba sprejeti v primeru izgube ali poslabšanja stanja proizvodov iz javne intervencije, in določitev zneskov, ki se bodo financirali.

4. Komisija sprejme izvedbene akte, ki določijo zneske iz odstavka 1. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 116(2).

Člen 21

Pridobivanje satelitskih posnetkov

Na podlagi specifikacije, ki jo pripravi posamezna država članica, se Komisija in države članice dogovorijo o seznamu satelitskih posnetkov, ki se zahtevajo za preglede.

Komisija brezplačno priskrbi satelitske posnetke kontrolnim organom ali izvajalcem storitev, ki jih navedeni organi pooblastijo za njihovo zastopanje.

Komisija ostane lastnica satelitskih posnetkov in jih po dokončanju dela dobi nazaj. Prav tako lahko določi, da se opravi delo za izboljšanje tehnik in metod dela v zvezi s preverjanjem kmetijskih površin z daljinskim zaznavanjem.

Člen 22

Spremljanje kmetijskih virov

Cilj ukrepov, ki se financirajo v skladu s točko (c) člena 6, je dati Komisiji na razpolago sredstva za:

(a) upravljanje kmetijskih trgov Unije na svetovni ravni,

(b) zagotavljanje agroekonomskega in kmetijsko-okoljskega spremljanja kmetijskih zemljišč, vključnos pogozdenimi kmetijskimi površinami, in spremljanja stanja kmetijskih rastlin, da se omogoči izvedba ocen, zlasti glede donosa in kmetijske proizvodnje,

(c) deljenje dostopa do takšnih ocen v mednarodnem okviru, na primer pri tistih pobudah, ki jih usklajujejo organizacije Združenih narodov ali druge mednarodne agencije,

(d) prispevanje k preglednosti svetovnih trgov ter

(e) zagotavljanje tehnološkega spremljanja agrometeorološkega sistema.

Ukrepi, ki se financirajo v skladu s točko (c) člena 6, zadevajo zlasti zbiranje ali nakup podatkov, potrebnih za izvajanje in spremljanje SKP, vključno s satelitskimi in meteorološkimi podatki, vzpostavitev infrastrukture prostorskih podatkov in spletne strani, izvedbo posebnih študij v zvezi s podnebnimi pogoji, daljinsko zaznavanje, ki se uporablja kot pomoč pri spremljanju zdravja tal, ter posodobitev agrometeoroloških in ekonometričnih modelov. Ti ukrepi se po potrebi izvajajo v sodelovanju z nacionalnimi laboratoriji in organi.

Člen 23

Izvedbena pooblastila

Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi:

(a) pravila o financiranju v skladu s točkama (b) in (c) člena 6,

(b) postopek za izvajanje ukrepov iz členov 21 in 22 z namenom doseganja zastavljenih ciljev,

(c) okvir za pridobivanje, izboljšanje in uporabo satelitskih posnetkov in meteoroloških podatkov ter veljavne roke.

Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).

Oddelek 2

Proračunska disciplina

Člen 24

Upoštevanje zgornje meje

1. V proračunskem postopku in pri izvrševanju proračuna sredstva za odhodke EKJS v nobenem trenutku ne presežejo zneska iz člena 16.

Pri vseh zakonodajnih instrumentih, ki jih predlaga Komisija in sprejmejo Evropski parlament in Svet, Svet ali Komisija in ki vplivajo na proračun EKJS, se upošteva znesek iz člena 16.

2. Kadar za kmetijske odhodke za posamezno državo članico pravo Unije določa finančno zgornjo mejo v eurih, so takšni odhodki povrnjeni v eurih do te določene zgornje meje, in kadar se uporablja člen 41, s potrebnimi prilagoditvami.

3. Nacionalne zgornje meje za neposredna plačila iz člena 7 Uredbe (EU) št. 1307/2013, popravljene s prilagoditvami, določenimi v členu 26 te uredbe, so finančne zgornje meje v eurih.

Člen 25

Rezerva za krize v kmetijskem sektorju

Vzpostavi se rezerva, namenjena zagotovitvi dodatne podpore kmetijskemu sektorju v primeru večjih kriz, ki vplivajo na kmetijsko proizvodnjo ali distribucijo (v nadaljnjem besedilu: rezerva za krize v kmetijskem sektorju), in sicer tako, da se na začetku vsakega leta uporabi znižanje neposrednih plačil z mehanizmom finančne discipline iz člena 26.

Skupni znesek rezerve je 2 800 milijonov EUR z enakimi letnimi obroki v znesku 400 milijonov EUR (v cenah iz leta 2011) za obdobje 2014–2020 in bo vključen v razdelek 2 večletnega finančnega okvira, kot je določen v Prilogi k Uredbi (EU, Euratom) št. 1311/2013.

Člen 26

Finančna disciplina

1. Da se zagotovi upoštevanje letnih zgornjih mej iz Uredbe (EU, Euratom) št. 1311/2013 za financiranje s trgom povezanih odhodkov in neposrednih plačil, se določi prilagoditvena stopnja za neposredna plačila (v nadaljnjem besedilu: prilagoditvena stopnja), kadar napovedi za financiranje ukrepov v okviru navedene vmesne zgornje meje za posamezno proračunsko leto kažejo, da bodo veljavne letne zgornje meje presežene.

2. Komisija predloži predlog Evropskemu parlamentu in Svetu v zvezi s prilagoditveno stopnjo najpozneje 31. marca koledarskega leta, za katero se uporablja ta prilagoditvena stopnja.

3. Če v posameznem letu Evropski parlament in Svet ne določita prilagoditvene stopnje do 30. junija, Komisija sprejme izvedbene akte, s katerim določi prilagoditveno stopnjo, ter o tem nemudoma obvesti Evropski parlament in Svet. Takšne izvedbene akte se sprejme v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 116(2).

4. Komisija lahko do 1. decembra na podlagi novih informacij, ki jih ima na voljo, sprejme izvedbene akte, s katerim prilagodi prilagoditveno stopnjo, določeno v skladu z odstavkoma 2 ali 3. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 116(2).

5. Z odstopanjem od četrtega pododstavka člena 169(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 države članice povrnejo odobritve, prenesene v skladu s členom 169(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012, končnim prejemnikom, za katere se v proračunskem letu, v katero se odobritve prenesejo, uporablja prilagoditev.

Povrnitev iz prvega pododstavka se uporabi le za končne upravičence v tistih državah članicah, v katerih se je v predhodnem proračunskem letu izvajala finančna disciplina.

6. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi pogoje in podrobna pravila, ki se uporabljajo za odobritve, prenesene v skladu s členom 169(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 za financiranje odhodkov iz točke (b) člena 4(1) te uredbe. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 116(2).

7. Pri uporabi tega člena se v določitev prilagoditvene stopnje vključi znesek za rezervo za krize v kmetijskem sektorju iz člena 25. Kakršen koli znesek, ki do konca proračunskega leta ni uporabljen za krizne ukrepe, se izplača v skladu z odstavkom 5 tega člena.

Člen 27

Postopek proračunske discipline

1. Komisija hkrati s predlogom proračuna za proračunsko leto N predloži Evropskemu parlamentu in Svetu svoje napovedi za proračunska leta N – 1, N in N + 1.

2. Če ob pripravi predloga proračuna za proračunsko leto N obstaja tveganje, da bo znesek iz člena 16 za proračunsko leto N presežen, Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu ali Svetu predlaga ukrepe, potrebne za zagotovitev upoštevanja navedenega zneska.

3. Če Komisija v katerem koli trenutku meni, da obstaja tveganje, da bo znesek iz člena 16 presežen, in v okviru svojih pooblastil ne more sprejeti ustreznih ukrepov za izboljšanje stanja, predlaga druge ukrepe, s katerimi zagotovi upoštevanje tega zneska. Kadar je pravna podlaga za ustrezni ukrep člen 43(3) PDEU, ta ukrep sprejme Svet, ali, kadar je pravna podlaga za ustrezni ukrep člen 43(2) PDEU, ta ukrep sprejmeta Evropski parlament in Svet.

4. Če ob koncu proračunskega leta N zahtevki za povračila držav članic presegajo ali bi lahko presegli znesek iz člena 16, Komisija:

(a) upošteva zahtevke držav članic sorazmerno in v mejah razpoložljivih proračunskih sredstev ter sprejme izvedbene akte, s katerimi začasno določi znesek plačil za zadevni mesec;

(b) za vse države članice najpozneje do 28. februarja proračunskega leta N + 1 določi njihov položaj glede financiranja Unije za proračunsko leto N;

(c) sprejme izvedbene akte, s katerimi na podlagi enotne stopnje financiranja Unije določi skupni znesek financiranja Unije po državah članicah v mejah proračunskih sredstev, ki so bila na razpolago za mesečna plačila;

(d) izvrši morebitne kompenzacije za države članice najpozneje v času mesečnih plačil za mesec marec leta N + 1.

Izvedbeni akti iz točk (a) in (c) prvega pododstavka se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 116(2).

Člen 28

Sistem zgodnjega opozarjanja in spremljanja

Da se zagotovi, da se proračunska zgornja meja iz člena 16 ne preseže, Komisija v zvezi z odhodki EKJS mesečno izvaja sistem zgodnjega opozarjanja in spremljanja.

Komisija ob začetku vsakega proračunskega leta v ta namen določi mesečne profile odhodkov, po potrebi na podlagi povprečnih mesečnih odhodkov predhodnih treh let.

Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu redno predloži poročilo s pregledom razvoja odhodkov, izvršenih glede na profile in oceno predvidenega izvrševanja za tekoče proračunsko leto.

Člen 29

Referenčni menjalni tečaj

1. Ko Komisija sprejme predlog proračuna ali pisni predlog spremembe k predlogu proračuna, ki zadeva kmetijske odhodke, za izdelavo ocen proračunskih sredstev za EKJS uporabi povprečni menjalni tečaj med eurom in US dolarjem po zabeleženi tržni vrednosti v zadnjem četrtletju, ki se konča najmanj 20 dni, preden Komisija sprejme proračunski dokument.

2. Pri sprejemanju predloga spremembe in dopolnitve proračuna ali pisnega predloga spremembe k njemu Komisija, kolikor ti dokumenti zadevajo proračunska sredstva za ukrepe iz točka (a) člena 4(1), uporabi:

(a) povprečni menjalni tečaj med eurom in US dolarjem po dejanski tržni vrednosti, zabeleženi od 1. avgusta v predhodnem proračunskem letu do izteka zadnjega četrtletja, ki se konča najmanj 20 dni, preden Komisija sprejme proračunski dokument in najpozneje 31. julija tekočega proračunskega leta; in

(b) povprečni menjalni tečaj, dejansko zabeležen v zadnjem četrtletju, ki se konča najmanj 20 dni, preden Komisija sprejme proračunski dokument za napoved preostanka proračunskega leta.

POGLAVJE II

EKSRP

Oddelek 1

Splošne določbe za eksrp

Člen 30

Preprečevanje dvojnega financiranja

Odhodki, ki se financirajo iz EKSRP, se ne financirajo iz nobenega drugega naslova v okviru proračuna Unije.

Člen 31

Skupne določbe za plačila

1. V skladu s členom 77(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013 plačila, ki jih Komisija izvrši v okviru prispevka EKSRP iz člena 5 te uredbe, ne presežejo proračunskih obveznosti.

Ta plačila se namenijo za najstarejšo odprto proračunsko obveznost.

2. Uporablja se člen 84 Uredbe (EU, Euratom) 966/2012.

Oddelek 2

Financiranje programov razvoja podeželja

Člen 32

Finančni prispevek EKSRP

Finančni prispevek EKSRP za odhodke v okviru programov razvoja podeželja se določi za posamezni program z zgornjo mejo, ki je določena s pravom Unije o podpori EKSRP za razvoj podeželja.

Člen 33

Proračunske obveznosti

V zvezi z obveznostmi za programe razvoja podeželja v proračunu Unije se uporablja člen 76 Uredbe (EU) št. 1303/2013.

Oddelek 3

Finančni prispevek za programe razvoja podeželja

Člen 34

Določbe za plačila za programe razvoja podeželja

1. Proračunska sredstva, potrebna za financiranje odhodkov iz člena 5, so na voljo državam članicam v obliki predhodnega financiranja, vmesnih plačil in izplačila preostalega zneska, kot je opisano v tem oddelku.

2. Skupni znesek plačil predhodnega financiranja in vmesnih plačil ne presega 95 % prispevka EKSRP za vsak program razvoja podeželja.

Kadar je dosežena zgornja meja 95 %, države članice nadaljujejo posredovanje zahtevkov za plačila Komisiji.

Člen 35

Ureditev predhodnega financiranja

1. Potem ko Komisija odobri program razvoja podeželja, državi članici plača začetni znesek predhodnega financiranja za celotno programsko obdobje. Začetni znesek predhodnega financiranja izplača v naslednjih obrokih:

(a) v letu 2014: 1 % zneska podpore iz EKSRP za celotno programsko obdobje za program in 1,5 % zneska podpore iz EKSRP za celotno programsko obdobje za program, kadar država članica prejema finančno pomoč od leta 2010 ali v skladu s členoma 122 in 143 PDEU ali iz evropskega instrumenta za finančno stabilnost (EFSF) ali finančno pomoč prejema na dan 31. decembra 2013 v skladu s členoma 136 in 143 PDEU;

(b) v letu 2015: 1 % zneska podpore iz EKSRP za celotno programsko obdobje za program in 1,5 % zneska podpore iz EKSRP za celotno programsko obdobje za program, če država članica prejema finančno pomoč od leta 2010 v skladu s členoma 122 in 143 PDEU ali iz EFSF ali finančno pomoč prejema na dan 31. decembra 2014 v skladu s členoma 136 in 143 PDEU;

(c) v letu 2016: 1 % zneska podpore iz EKSRP za celotno programsko obdobje za program.

Če je program razvoja podeželja sprejet leta 2015 ali pozneje, se prvi obroki izplačajo v letu sprejetja.

2. Komisiji se povrne celotni znesek, nakazan za predhodno financiranje, če ni bil izvršen noben odhodek in ni bila poslana nobena izjava o odhodkih za program razvoja podeželja v roku 24 mesecev od datuma, ko je Komisija plačala prvi obrok zneska za predhodno financiranje.

3. Obresti, ki nastanejo s predhodnim financiranjem, se dodelijo zadevnemu programu razvoja podeželja in se odštejejo od zneska javnih odhodkov, zabeleženega v končni izjavi o odhodkih.

4. Skupni znesek predhodnega financiranja se potrdi v skladu s postopkom iz člena 51 te uredbe pred zaključkom programa razvoja podeželja.

Člen 36

Vmesna plačila

1. Vmesna plačila se izvršijo za vsak program razvoja podeželja. Izračunajo se z uporabo stopnje sofinanciranja vsakega ukrepa za izvršene javne odhodke v zvezi s tem ukrepom, kot je navedeno v členu 59 Uredbe (EU) št. 1305/2013.

2. Ob upoštevanju razpoložljivih sredstev Komisija ob upoštevanju zmanjšanj ali začasnih prekinitev, ki se izvedejo v skladu s členom 41, izvrši vmesna plačila za povračilo odhodkov, ki so jih izvršile akreditirane plačilne agencije za izvajanje programov.

3. Vsako vmesno plačilo izvrši Komisija ob upoštevanju naslednjih zahtev:

(a) Komisiji se predloži izjava o odhodkih, ki jo podpiše akreditirana plačilna agencija, v skladu s točko (c) člena 102(1);

(b) skupni znesek prispevka EKSRP za vsak ukrep za celotno obdobje, ki ga zajema zadevni program, se ne preseže;

(c) Komisiji se predloži zadnje letno poročilo o napredku izvajanja programa razvoja podeželja.

4. Če ena od zahtev iz odstavka 3 ni izpolnjena, Komisija nemudoma obvesti akreditirano plačilno agencijo ali usklajevalni organ, če je bil ta imenovan. Če katera od zahtev iz točke (a) ali točke (c) odstavka 3 ni izpolnjena, izjava o odhodkih ni sprejemljiva.

5. Brez poseganja v uporabo členov 51 in 52 Komisija izvrši vmesna plačila v 45 dneh od evidentiranja izjave o odhodkih, ki izpolnjuje zahteve iz odstavka 3 tega člena.

6. Akreditirane plačilne agencije pripravijo in pošljejo Komisiji neposredno ali s posredovanjem usklajevalnega organa, če je bil ta imenovan, vmesne izjave o odhodkih v zvezi s programi razvoja podeželja, in sicer v rokih, ki jih določi Komisija.

Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi roke za akre