PRILOGA

„DEL 12

Statistika izdaj vrednostnih papirjev

Oddelek 1: Uvod

Statistika izdaj vrednostnih papirjev za euroobmočje zagotavlja dva glavna agregata:

— vse izdaje rezidentov euroobmočja v kateri koli valuti in

— vse izdaje po svetu v eurih, domače in mednarodne.

Osnovno razlikovanje se mora opraviti na podlagi rezidenčnosti izdajatelja, pri čemer NCB Eurosistema skupaj zajemajo vse izdaje rezidentov euroobmočja (1). Banka za mednarodne poravnave (BIS) poroča o izdajah ‚tujine‘, kar se nanaša na vse rezidente zunaj euroobmočja (vključno z mednarodnimi organizacijami, ki niso rezidenti euroobmočja).

Spodnja tabela povzema zahteve za poročanje.

Izdaje vrednostnih papirjev S strani rezidentov euroobmočja (vsaka NCB poroča za svoje domače rezidente) S strani rezidentov tujine (BIS/NCB) Države članice zunaj euroobmočja Druge države V eurih/nacionalnih denominacijah Sklop A Sklop B V drugih valutah (2) Sklop C Sklop D se ne zahteva.

Oddelek 2: Zahteve za poročanje

Tabela 1

Obrazec za poročanje o sklopu A za NCB

DOMAČI REZIDENČNI IZDAJATELJI/EURO/NACIONALNE DENOMINACIJE Neporavnani zneski Bruto izdaje Odkupi Neto izdaje (4) A1 A2 A3 A4 1. KRATKOROČNI DOLŽNIŠKI VREDNOSTNI PAPIRJI (3) Skupaj S1 S68 S135 S202 ECB/NCB S2 S69 S136 S203 MFI razen centralnih bank S3 S70 S137 S204 DFP S4 S71 S138 S205 od katerih DPFS S5 S72 S139 S206 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S6 S73 S140 S207 Lastne finančne institucije S7 S74 S141 S208 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S8 S75 S142 S209 Nefinančne družbe S9 S76 S143 S210 Centralna država S10 S77 S144 S211 Regionalna in lokalna država S11 S78 S145 S212 Skladi socialne varnosti S12 S79 S146 S213 2. DOLGOROČNI DOLŽNIŠKI VREDNOSTNI PAPIRJI (3) Skupaj S13 S80 S147 S214 ECB/NCB S14 S81 S148 S215 MFI razen centralnih bank S15 S82 S149 S216 DFP S16 S83 S150 S217 od katerih DPFS S17 S84 S151 S218 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S18 S85 S152 S219 Lastne finančne institucije S19 S86 S153 S220 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S20 S87 S154 S221 Nefinančne družbe S21 S88 S155 S222 Centralna država S22 S89 S156 S223 Regionalna in lokalna država S23 S90 S157 S224 Skladi socialne varnosti S24 S91 S158 S225 2.1 od tega izdaje s fiksno obrestno mero: Skupaj S25 S92 S159 S226 ECB/NCB S26 S93 S160 S227 MFI razen centralnih bank S27 S94 S161 S228 DFP S28 S95 S162 S229 od katerih DPFS S29 S96 S163 S230 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S30 S97 S164 S231 Lastne finančne institucije S31 S98 S165 S232 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S32 S99 S166 S233 Nefinančne družbe S33 S100 S167 S234 Centralna država S34 S101 S168 S235 Regionalna in lokalna država S35 S102 S169 S236 Skladi socialne varnosti S36 S103 S170 S237 2.2 od tega izdaje s spremenljivo obrestno mero: Skupaj S37 S104 S171 S238 ECB/NCB S38 S105 S172 S239 MFI razen centralnih bank S39 S106 S173 S240 DFP S40 S107 S174 S241 od katerih DPFS S41 S108 S175 S242 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S42 S109 S176 S243 Lastne finančne institucije S43 S110 S177 S244 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S44 S111 S178 S245 Nefinančne družbe S45 S112 S179 S246 Centralna država S46 S113 S180 S247 Regionalna in lokalna država S47 S114 S181 S248 Skladi socialne varnosti S48 S115 S182 S249 2.3 od tega brezkuponske obveznice: Skupaj S49 S116 S183 S250 ECB/NCB S50 S117 S184 S251 MFI razen centralnih bank S51 S118 S185 S252 DFP S52 S119 S186 S253 od katerih DPFS S53 S120 S187 S254 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S54 S121 S188 S255 Lastne finančne institucije S55 S122 S189 S256 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S56 S123 S190 S257 Nefinančne družbe S57 S124 S191 S258 Centralna država S58 S125 S192 S259 Regionalna in lokalna država S59 S126 S193 S260 Skladi socialne varnosti S60 S127 S194 S261 3. KOTIRAJOČE DELNICE (5) Skupaj S61 S128 S195 S262 ECB/NCB S62 S129 S196 S263 MFI razen centralnih bank S63 S130 S197 S264 DFP S64 S131 S198 S265 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S65 S132 S199 S266 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S66 S133 S200 S267 Nefinančne družbe S67 S134 S201 S268





Tabela 2

Obrazec za poročanje o sklopu C za NCB

DOMAČI REZIDENČNI IZDAJATELJI/DRUGE VALUTE Neporavnani zneski Bruto izdaje Odkupi Neto izdaje C1 C2 C3 C4 4. KRATKOROČNI DOLŽNIŠKI VREDNOSTNI PAPIRJI Skupaj S269 S335 S401 S467 ECB/NCB S270 S336 S402 S468 MFI razen centralnih bank S271 S337 S403 S469 DFP S272 S338 S404 S470 od katerih DPFS S273 S339 S405 S471 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S274 S340 S406 S472 Lastne finančne institucije S275 S341 S407 S473 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S276 S342 S408 S474 Nefinančne družbe S277 S343 S409 S475 Centralna država S278 S344 S410 S476 Regionalna in lokalna država S279 S345 S411 S477 Skladi socialne varnosti S280 S346 S412 S478 5. DOLGOROČNI DOLŽNIŠKI VREDNOSTNI PAPIRJI Skupaj S281 S347 S413 S479 ECB/NCB S282 S348 S414 S480 MFI razen centralnih bank S283 S349 S415 S481 DFP S284 S350 S416 S482 od katerih DPFS S285 S351 S417 S483 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S286 S352 S418 S484 Lastne finančne institucije S287 S353 S419 S485 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S288 S354 S420 S486 Nefinančne družbe S289 S355 S421 S487 Centralna država S290 S356 S422 S488 Regionalna in lokalna država S291 S357 S423 S489 Skladi socialne varnosti S292 S358 S424 S490 5.1 od tega izdaje s fiksno obrestno mero: Skupaj S293 S359 S425 S491 ECB/NCB S294 S360 S426 S492 MFI razen centralnih bank S295 S361 S427 S493 DFP S296 S362 S428 S494 od katerih DPFS S297 S363 S429 S495 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S298 S364 S430 S496 Lastne finančne institucije S299 S365 S431 S497 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S300 S366 S432 S498 Nefinančne družbe S301 S367 S433 S499 Centralna država S302 S368 S434 S500 Regionalna in lokalna država S303 S369 S435 S501 Skladi socialne varnosti S304 S370 S436 S502 5.2 od tega izdaje s spremenljivo obrestno mero: Skupaj S305 S371 S437 S503 ECB/NCB S306 S372 S438 S504 MFI razen centralnih bank S307 S373 S439 S505 DFP S308 S374 S440 S506 od katerih DPFS S309 S375 S441 S507 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S310 S376 S442 S508 Lastne finančne institucije S311 S377 S443 S509 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S312 S378 S444 S510 Nefinančne družbe S313 S379 S445 S511 Centralna država S314 S380 S446 S512 Regionalna in lokalna država S315 S381 S447 S513 Skladi socialne varnosti S316 S382 S448 S514 5.3 od tega brezkuponske obveznice: Skupaj S317 S383 S449 S515 ECB/NCB S318 S384 S450 S516 MFI razen centralnih bank S319 S385 S451 S517 DFP S320 S386 S452 S518 od katerih DPFS S321 S387 S453 S519 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S322 S388 S454 S520 Lastne finančne institucije S323 S389 S455 S521 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S324 S390 S456 S522 Nefinančne družbe S325 S391 S457 S523 Centralna država S326 S392 S458 S524 Regionalna in lokalna država S327 S393 S459 S525 Skladi socialne varnosti S328 S394 S460 S526 6. KOTIRAJOČE DELNICE Skupaj S329 S395 S461 S527 MFI razen centralnih bank S330 S396 S462 S528 DFP S331 S397 S463 S529 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S332 S398 S464 S530 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S333 S399 S465 S531 Nefinančne družbe S334 S400 S466 S532





Tabela 3

Obrazec za poročanje o pojasnjevalnih postavkah sklopa A za NCB

DOMAČI REZIDENČNI IZDAJATELJI/EURO/NACIONALNE DENOMINACIJE Neporavnani zneski Bruto izdaje Odkupi Neto izdaje A1 A2 A3 A4 6. KOTIRAJOČE DELNICE Lastne finančne institucije S533 S544 S555 S566 7. NEKOTIRAJOČE DELNICE Skupaj S534 S545 S556 S567 MFI razen centralnih bank S535 S546 S557 S568 DFP S536 S547 S558 S569 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S537 S548 S559 S570 Nefinančne družbe S538 S549 S560 S571 8. DRUG LASTNIŠKI KAPITAL Skupaj S539 S550 S561 S572 MFI razen centralnih bank S540 S551 S562 S573 DFP S541 S552 S563 S574 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S542 S553 S564 S575 Nefinančne družbe S543 S554 S565 S576

1. Rezidenčnost izdajatelja

Izdaje podrejenih družb v lasti nerezidentov države poročevalke, ki delujejo na ekonomskem ozemlju države poročevalke, je treba razvrstiti kot izdaje rezidenčnih enot države poročevalke.

Izdaje sedežev, ki so na ekonomskem ozemlju države poročevalke in ki delujejo mednarodno, je treba tudi šteti kot izdaje rezidenčnih enot. Izdaje sedežev ali podrejenih družb, ki so zunaj ekonomskega ozemlja države poročevalke, vendar so v lasti rezidentov države poročevalke, je treba šteti kot izdaje nerezidentov. Na primer, izdaje Volkswagen Brazil se štejejo, kakor da so jih izvedle enote, rezidenčne v Braziliji, in ne na ozemlju države poročevalke (6).

V izogib dvojnemu štetju ali vrzelim je treba poročanje izdaj družb, ki se ukvarjajo s prenosom finančnih sredstev (DPFS), obravnavati dvostransko, vključno z zadevnimi poročevalci. NCB in ne BIS morajo poročati izdaje DPFS, ki izpolnjujejo merilo rezidenčnosti po ESR 2010 ter so razvrščene kot rezidenti euroobmočja.

2. Sektorska razčlenitev izdajateljev

Izdaje je treba razvrstiti glede na sektor, ki prevzame obveznost za izdane vrednostne papirje. Sektorska razčlenitev obsega naslednjih 12 vrst izdajateljev:

— ECB/NCB,

— druge MFI,

— DFP,

— od teh družbe, ki se ukvarjajo s prenosom finančnih sredstev in opravljajo posle listinjenja,

— izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti,

— lastne finančne institucije,

— zavarovalne družbe in pokojninski skladi (7),

— nefinančne družbe,

— centralna država,

— regionalna in lokalna država,

— skladi socialne varnosti,

— mednarodne institucije.

Vrednostni papirji, izdani preko DPFS, za katere nosijo celotno odgovornost za izdajo matične organizacije in ne DPFS, morajo biti dodeljeni matični organizaciji in ne DPFS. Na primer, izdaje preko DPFS ‚AJAX Electronics‘, nefinančne družbe s sedežem v državi euroobmočja država A, bi morale biti dodeljene sektorju nefinančne družbe in poročati bi jih morala država A. Vendar morata biti DPFS in njegova matična družba rezidenta iste države. Kljub temu, če matična družba ni rezident države poročevalke, je treba DPFS šteti kot namišljenega rezidenta države poročevalke in sector izdaj mora biti izenačen z ekonomsko funkcijo DPFS. Na primer, če je ‚ACME Motors‘ nefinančna družba rezidentka Japonske, ki proizvaja avtomobile in je ‚ACME Motor Finance‘ subsidiarni rezident države B v euroobmočju, bi morale biti izdaje družbe ACME Motor Finance dodeljene lastnim finančnim institucijam države B, ker matična družba ACME Motors ni rezidentka iste države. Edina izjema od tega so DPFS v lasti države, kjer se poroča, da je vrednostni papir izdan s strani države, v kateri je matična organizacija (8).

Če se javna družba privatizira ob izdaji kotirajočih delnic, jo je treba razvrstiti v sektor nefinančne družbe. Podobno, če se privatizira javna kreditna institucija (KI), jo je treba razvrstiti v sektor MFI razen centralnih bank. Izdaje gospodinjstev in nepridobitnih institucij, ki opravljajo storitve za gospodinjstva, je treba razvrstiti kot izdaje nefinančnih družb.

3. Zapadlost izdaj

Kratkoročni dolžniški vrednostni papirji obsegajo vrednostne papirje, katerih prvotna zapadlost je eno leto ali manj, četudi so izdani v okviru dolgoročnejših možnosti.

Dolgoročni dolžniški vrednostni papirji obsegajo vrednostne papirje, katerih prvotna zapadlost je več kakor eno leto. Izdaje z opcijskimi datumi zapadlosti, pri katerih je zadnji oddaljen več kakor eno leto, in izdaje brez določenih datumov zapadlosti se razvrstijo kot dolgoročne.

Dveletna razčlenitev zapadlosti, kot pri MFI statističnih bilančnih listih, ni zahtevana.

4. Razvrstitve dolgoročnih dolžniških vrednostnih papirjev glede na obrestno mero

Dolgoročni dolžniški vrednostni papirji se delijo na:

Dolžniški vrednostni papirji s fiksno obrestno mero, tj. vrednostni papirji, ki so izdani in izplačani po nominalni vrednosti, in dolžniški vrednosti papirji, izdani z diskontom ali premijo glede na nominalno vrednost.

Dolžniški vrednostni papirji s spremenljivo obrestno mero, tj. vrednostni papirji, pri katerih je kupon in/ali osnovna glavnica vezana na splošni indeks cen za blago in storitve (kot je potrošniški indeks cen), na obrestno mero ali drugi indeks, katerega posledica je spremenljivo izplačilo nominalnega kuponskega plačila skozi življenjsko dobo izdaje. Za namen statistike se izdaje vrednostnih papirjev z mešano obrestno mero razvrstijo kot vrednostni papirji s spremenljivo obrestno mero (9).

Brezkuponske obveznice, ki so izdane z diskontom, tj. instrumenti, ki ne prihašajo plačila obresti, in so izdane s precejšnjim diskontom glede na vrednost. Večina diskonta pomeni ekvivalent obresti, obračunanih v času življenjske dobe obveznice.

5. Razvrstitve izdaj

Izdaje se analizirajo v dveh obširnih skupinah: (a) dolžniški vrednostni papirji (10) in (b) kotirajoče delnice (11). Vrednostni papirji, ki se izdajo preko zasebnih vlagateljev so zajeti, kolikor je mogoče. Papirji denarnega trga so zajeti kot del dolžniških vrednostnih papirjev. Delnice, ki ne kotirajo na borzi (12) in drug lastniški kapital (13) se lahko poročajo prostovoljno kot ločeni pojasnjevalni postavki. Delnice/enote, ki jih izdajo skladi denarnega trga in drugi investicijski skladi, niso vključene.

Spodaj je naveden nepopoln seznam instrumentov, zajetih v statistiki izdaj vrednostnih papirjev:

(a) Dolžniški vrednostni papirji (i) Kratkoročni dolžniški vrednostni papirji Vključeni so najmanj naslednji instrumenti: — zakladne menice in drugi kratkoročni papirji, ki jih izda država, — tržni kratkoročni papirji, ki jih izdajo finančne in nefinančne družbe. Za take papirje se uporabljajo različni pojmi, na primer komercialnimi zapisi, trgovske menice, zadolžnice, blagovne menice, menice in potrdila o vlogah, — kratkoročni vrednostni papirji, izdani v okviru dolgoročnih instrumentov zajamčenega vpisa vrednostnih papirjev, — bančni akcepti. (ii) Dolgoročni dolžniški vrednostni papirji Za ponazoritev so vključeni najmanj naslednji instrumenti: — prinosniške obveznice, — podrejene obveznice, — obveznice z opcijskimi datumi zapadlosti, pri katerih je zadnji oddaljen več kakor leto, — nedatirane obveznice ali obveznice brez dospetja, — zapisi s spremenljivo obrestno mero, — zamenljive obveznice, — krite obveznice, — indeksirani vrednostni papirji, pri katerih je vrednost glavnice vezana na indeks cen, ceno blaga ali na indeks deviznega tečaja, — močno diskontirane obveznice, ki imajo majhna kuponska plačila in so izdane z diskontom glede na imensko vrednost, — brezkuponske obveznice, — euroobveznice, — globalne obveznice, — obveznice zasebne izdaje, — vrednostni papirji, ki izhajajo iz pretvorbe posojil, — posojila, ki so dejansko postala tržna, — zadolžnice in podjetniške obveznice, ki so zamenljive v delnice, bodisi v delnice družbe izdajateljice bodisi v delnice druge družbe, dokler niso dejansko zamenjane. Opcija zamenjave, ki šteje za izvedeni finančni instrument, je izključena, kadar jo je mogoče ločiti od osnovne obveznice, — delnice ali deleži, ki prinašajo fiksni dohodek, ne zagotavljajo pa udeležbe pri razdelitvi preostale vrednosti družbe ob prenehanju, vključno s prednostnimi delnicami brez pravice do udeležbe pri dobičku, — finančna sredstva, izdana kot del listinjenja posojil, hipotek, dolga po kreditnih karticah, terjatev in drugih sredstev. Izključeni so naslednji instrumenti: — transakcije z vrednostnimi papirji kot del dogovorov o začasni prodaji, — izdaje netržnih vrednostnih papirjev, — netržna posojila.

(b) Delnice, ki kotirajo na borzi Delnice, ki kotirajo na borzi, vključujejo: — kapitalske delnice, ki jih izdajo družbe z omejeno odgovornostjo, — odkupljene delnice v družbah z omejeno odgovornostjo, — dividendne delnice, ki jih izdajo družbe z omejeno odgovornostjo, — prednostne ali preferenčne deleže ali delnice, ki omogočajo udeležbo pri razdelitvi preostale vrednosti ob prenehanju družbe. Te lahko kotirajo ali ne kotirajo na priznani borzi, — prodaje zaprtemu krogu vlagateljev, kjer je mogoče. Če se družba privatizira in država obdrži del delnic, drugi del pa kotira na reguliranem trgu, se celotna vrednost kapitala družbe zabeleži med neporavnanimi zneski kotirajočih delnic, ker se potencialno lahko z vsemi delnicami kadar koli trguje po tržni vrednosti. Enako velja, če se del delnic proda večjim vlagateljem in se na borzi trguje le s preostalim delom (free float). Delnice, ki kotirajo na borzi, ne vključujejo: — delnice, ki so bile ponujene za prodajo, vendar ob izdaji niso bile prevzete, — zadolžnice in podjetniške obveznice, zamenljive v delnice, ki se vključijo, ko se zamenjajo v delnice, — lastniški kapital partnerjev z neomejeno odgovornostjo v korporativnih partnerskih podjetjih, — naložbe države v kapital mednarodnih organizacij, ki so pravno ustanovljene kot delniške družbe, — izdaje premijskih delnic, samo v trenutku izdaje in izdaje deljenih delnic; premijske delnice se brez razlikovanja vključijo v celotno stanje kotirajočih delnic.

6. Valuta izdaje

Obveznice v dveh valutah je treba razvrstiti glede na denominacijo obveznice. Obveznice v dveh valutah so obveznice, namenjene odkupu ali izplačilu kupona v valuti, ki ni valuta denominacije obveznice. Če se globalna obveznica izda v več kakor eni valuti, je treba vsak del poročati kot ločeno izdajo glede na njeno valuto izdaje. Kadar so izdaje denominirane v dveh valutah, na primer 70 % v eurih in 30 % v ameriških dolarjih, je treba ustrezne dele izdaje, kjer je mogoče, poročati ločeno glede na valuto denominacije. Zato je treba 70 % izdaje poročati kot izdajo v eurih/nacionalnih denominacijah (14) in 30 % kot izdajo v drugih valutah. Kadar valutnih delov izdaje ni mogoče določiti ločeno, je treba dejansko razčlenitev, ki jo opravi država poročevalka, navesti v nacionalnih pojasnilih.

7. Čas beleženja izdaje

Za izdajo se šteje, da nastane v trenutku, ko izdajatelj prejme plačilo, in ne v trenutku, ko konzorcij prevzame obveznost.

8. Uskladitev stanj in tokov

NCB morajo predložiti informacije o neporavnanih zneskih, bruto izdajah, odkupih in neto izdajah kratkoročnih in dolgoročnih dolžniških vrednostnih papirjev ter o kotirajočih delnicah.

Spodnja tabela ponazarja povezavo med stanji (tj. neporavnani zneski) in tokovi (tj. bruto izdaje, odkupi in neto izdaje). V praksi je povezava bolj kompleksna zaradi sprememb v vrednotenju cen in deviznih tečajev, reinvestiranih (tj. obračunanih) obresti, prerazvrstitev, sprememb in drugih popravkov.

(i) Neporavnane izdaje ob koncu obdobja poročanja ≈ Neporavnane izdaje ob koncu preteklega obdobja poročanja + Bruto izdaje v obdobju poročanja – Odkupi v obdobju poročanja + Prerazvrstitve in druge spremembe (ii) Neporavnane izdaje ob koncu obdobja poročanja ≈ Neporavnane izdaje ob koncu preteklega obdobja poročanja + Neto izdaje v obdobju poročanja + Prerazvrstitve in druge spremembe

(a) Bruto izdaje

Bruto izdaje v obdobju poročanja morajo vključevati vse izdaje dolžniških vrednostnih papirjev in kotirajočih delnic, pri katerih izdajatelj proda novo nastale vrednostne papirje za gotovino. Veljajo za redni nastanek novih instrumentov. Trenutek, v katerem se izdaje zaključijo, je opredeljen kot trenutek izvršitve plačila; beleženje izdaj mora zato odražati, kolikor je mogoče natančno, trenutek plačila za osnovno izdajo.

Bruto izdaje zajemajo novo nastale delnice, ki jih za gotovino izdajo družbe, ki prvič kotirajo na borzi vrednostnih papirjev, vključno z novoustanovljenimi družbami ali zasebnimi družbami, ki postanejo javne družbe. Bruto izdaje zajemajo tudi novo nastale delnice, ki se izdajo za gotovino v postopku privatizacije javnih družb, kadar delnice družbe začnejo kotirati na borzi vrednostnih papirjev. Izdaja premijskih delnic mora biti izključena (15). Bruto izdaje se ne smejo poročati v primeru, ko družba samo kotira na borzi vrednostnih papirjev in se ne pridobiva nov kapital.

Izmenjava ali prenos obstoječih vrednostnih papirjev v času prevzema ali združitve ni zajet (16) v poročanih bruto izdajah ali odkupih, razen novih instrumentov, ki jih rezidenčni subjekti euroobmočja ustvarijo in izdajo za gotovino.

Izdaje vrednostnih papirjev, ki jih je pozneje mogoče zamenjati v druge instrumente, je treba poročati kot izdaje v kategoriji njihovega prvotnega instrumenta; ob zamenjavi se odkupijo iz kategorije tega instrumenta v enakem znesku in se nato obravnavajo kot bruto izdaje v novi kategoriji (17).

(b) Odkupi

Odkupi v obdobju poročanja zajemajo vse začasne prodaje dolžniških vrednostnih papirjev in kotirajočih delnic s strani izdajatelja, pri katerih vlagatelj za vrednostne papirje prejme gotovino. Odkupi veljajo za redni izbris instrumentov. Zajemajo vse dolžniške vrednostne papirje, ki dosežejo svoj datum zapadlosti, pa tudi predčasne odkupe. Ponovni odkupi delnic s strani družb so zajeti, če družba za gotovino ponovno odkupi vse delnice pred spremembo svoje pravne oblike ali za gotovino ponovno odkupi del svojih delnic in jih nato prekliče, kar povzroči zmanjšanje kapitala. Ponovni odkupi delnic s strani družb niso zajeti, če gre za naložbe v lastne delnice (18).

Odkupi se ne smejo poročati v primeru izključnega umika z borze vrednostnih papirjev.

(c) Neto izdaje

Neto izdaje pomenijo stanje vseh bruto izdaj minus vsi odkupi, ki so bili izvedeni v obdobju poročanja.

Neporavnani zneski kotirajočih delnic morajo zajemati tržno vrednost vseh kotirajočih delnic rezidenčnih subjektov. Neporavnani zneski kotirajočih delnic, ki jih poroča država euroobmočja se lahko zato zvišajo ali znižajo po prerazporeditvi subjekta, ki kotira na borzi. To velja tudi v primeru prevzema ali združitve, kadar noben instrument ne nastane in ni izdan za gotovino in/ali ni odkupljen za gotovino in ni preklican. V izogib dvojnemu štetju ali vrzelim pri dolžniških vrednostnih papirjih in kotirajočih delnicah morajo NCB v primeru prerazporeditve izdajatelja v drugo rezidenčno državo uskladiti čas poročanja takega primera dvostransko.

9. Vrednotenje

Vrednost izdaj vrednostnih papirjev obsega komponento cene in, kadar so izdaje denominirane v valuti, ki ni valuta poročanja, komponento deviznega tečaja.

NCB morajo kratkoročne vrednostne papirje poročati po nominalni vrednosti (19), kotirajoče delnice pa po tržni vrednosti. Dolgoročni dolžniški vrednostni papirji se lahko vrednotijo z uporabo različnih metod, glede na vrsto obrestne mere, kar ima za posledico kombinirano vrednotenje celote. Na primer, izdaje s fiksno in spremenljivo obrestno mero se običajno vrednotijo po nominalni vrednosti, brezkuponske obveznice pa po efektivno plačanem znesku. Običajno je relativni znesek brezkuponskih obveznic majhen, tako da v šifrantu ni predvidena nobena vrednost za kombinirano vrednotenje; celotni znesek dolgoročnih dolžniških vrednostnih papirjev se poroča po nominalni vrednosti. Kadar je obseg pojava znaten, se za ‚nedoločeno‘ uporablja vrednost ‚Z‘. Na splošno, kadar nastopi primer kombiniranega vrednotenja, NCB zagotovi podrobnosti na ravni atributov v skladu z atributi iz Priloge III.

(a) Vrednotenje cene Stanja in tokove kotirajočih delnic je treba poročati po tržni vrednosti. Izjema od beleženja stanj in tokov dolžniških vrednostnih papirjev po nominalni vrednosti obstaja v primeru močno diskontiranih in brezkuponskih obveznic, kjer se neporavnani zneski in bruto izdaje beležijo po efektivno plačanem znesku, tj. po diskontirani ceni v času izdaje skupaj z obračunanimi obrestmi in odkupi po nominalni vrednosti ob zapadlosti. Efektivno plačani znesek neporavnanih zneskov brezkuponskih obveznic je mogoče izračunati kakor je prikazano spodaj. kjer je A = efektivno plačani znesek = efektivno plačani znesek in obračunane obresti E = diskontirana cena v času izdaje (znesek, plačan ob izdaji) P = nominalna vrednost (odplačana ob koncu zapadlosti) T = čas od dneva izdaje do zapadlosti (v dnevih) t = čas, ki je pretekel od datuma izdaje (v dnevih) Obstajajo lahko nekatere razlike v postopkih vrednotenja cene, ki se uporabljajo v državah. Pristop vrednotenja cene po ESR 2010, ki zahteva, da se tokovi dolžniških vrednostnih papirjev in delnic beležijo po vrednosti transakcije, stanja pa po tržni vrednosti, se v tem kontekstu ne uporablja. Za močno diskontirane in brezkuponske obveznice mora poročevalska NCB, kjer je to izvedljivo, izračunati obračunane obresti.

(b) Valuta poročanja in vrednotenje deviznega tečaja NCB morajo ECB poročati vse podatke, izražene v eurih, vključno z zgodovinskimi podatki. Pri preračunu vrednostnih papirjev, ki jih domači rezidenti izdajo v drugih valutah (sklop C) (20), v euro morajo NCB, kolikor je mogoče natančno, upoštevati načela vrednotenja deviznega tečaja, ki temeljijo na ESR 2010 (21), kakor je določeno spodaj. (i) obstoječe izdaje se morajo preračunati v euro/nacionalne denominacije po ustreznem srednjem tržnem deviznem tečaju, ki velja ob koncu obdobja poročanja, tj. ob zaključku poslovanja na zadnji delovni dan v obdobju poročanja; (ii) bruto izdaje in odkupe je treba preračunati v euro/nacionalne denominacije z uporabo srednjega tržnega deviznega tečaja, ki velja v času plačila. Če ni mogoče ugotoviti točnega deviznega tečaja, ki se uporabi za preračun, se lahko uporabi devizni tečaj, ki je čim bližje srednjemu tržnemu deviznemu tečaju v času plačila.

10. Konceptualna skladnost

Statistika izdaj vrednostnih papirjev in statistika bilance stanja MFI sta povezani za namen izdaj tržnih instrumentov s strani MFI. Zajetje instrumentov in MFI, ki jih izdajo, so konceptualno skladni, pa tudi uvrstitev instrumentov v razrede zapadlosti in razčlenitev po valutah. Razlike med statistiko izdaj vrednostnih papirjev in statistiko bilance stanja MFI obstajajo pri načelih vrednotenja (tj. glede dolžniških vrednostnih papirjev nominalna vrednost za prvo navedene in tržna vrednost za slednje). Poleg razlik v vrednotenju in ustanavljanju lastnih holdingov vrednostnih papirjev v bilanci MFI za vsako državo, neporavnani znesek vrednostnih papirjev, ki jih izdajo MFI, ki se poroča za statistiko izdaj vrednostnih papirjev, ustreza postavkama 11 (‚izdani dolžniški vrednostni papirji‘) in 12 (‚papirji denarnega trga‘) na strani obveznosti bilance stanja MFI. Kratkoročni vrednostni papirji, kakor so opredeljeni za statistiko izdaj vrednostnih papirjev, ustrezajo dolžniškim vrednostnim papirjem, izdanim z zapadlostjo do enega leta. Dolgoročni vrednostni papirji, kakor so opredeljeni za statistiko izdaj vrednostnih papirjev, so enaki vsoti dolžniških vrednostnih papirjev, izdanih z zapadlostjo nad enim letom in do dveh let, in dolžniških vrednostnih papirjev, izdanih z zapadlostjo nad dvema letoma.

NCB morajo pregledati zajetje statistike izdaj vrednostnih papirjev in statistike bilance stanja MFI in opozoriti ECB na morebitne konceptualne razlike. Izvedejo se tri vrste preverjanj skladnosti za izdaje s strani: (a) NCB v eurih/nacionalnih denominacijah; (b) MFI razen centralnih bank v eurih/nacionalnih denominacijah; in (c) MFI razen centralnih bank v drugih valutah. Obstajajo lahko manjše razlike, ker sta statistika izdaj vrednostnih papirjev in statistika bilance stanja MFI izpeljani iz nacionalnih sistemov poročanja, ki imajo različne namene.

11. Zahteve glede podatkov

Statistična poročila se pričakujejo od vsake države za vsako časovno vrsto, ki se uporablja. NCB morajo ECB nemudoma pisno sporočiti pojasnila, če se določena postavka v določeni državi ne uporablja. Če osnovni pojav ne obstaja, se lahko NCB začasno izvzamejo iz poročanja časovne vrste. NCB morajo sporočiti tudi ta pojav ali katera koli druga odstopanja od sistema poročanja, opisanega v Prilogi III. Poleg tega morajo obvestiti ECB, kadar se popravki pošljejo skupaj s pojasnili, o naravi teh popravkov.

Oddelek 3: Nacionalna pojasnila

Vsaka NCB mora poslati poročilo, ki opisuje podatke, zagotovljene v kontekstu te naloge. Poročilo mora zajemati vsebine, ki so podrobno opisane spodaj, in upoštevati, kolikor je mogoče natančno, predlagano strukturo. NCB morajo zagotoviti dodatne informacije o primerih, kadar poročani podatki niso v skladu s to smernico ali kadar podatkov niso zagotovile, ter razloge zanje. To poročilo se ne sme poslati pozneje od podatkov.

1. Viri podatkov/sistem zbiranja podatkov: podati je treba podrobnosti o virih podatkov, uporabljenih pri pripravi statistike izdaj vrednostnih papirjev: upravni viri za državne izdaje, neposredno poročanje MFI in drugih institucij, časopisi ter pošiljatelji podatkov, kot je International Financial Review itd. NCB morajo navesti, ali so podatki zbrani in hranjeni na podlagi posameznih izdaj in njihova merila. Alternativno morajo NCB navesti, ali so podatki zbrani in hranjeni brez razlikovanja kot zneski, ki so jih izdali posamezni izdajatelji v obdobju poročanja, npr. za sisteme za neposredno zbiranje podatkov. NCB morajo zagotoviti informacije o merilih, ki so bila pri neposrednem poročanju uporabljena za identifikacijo poročevalskih enot in informacij, ki jih je treba poslati.

2. Postopki priprave: na kratko je treba opisati metodo, uporabljeno pri pripravi podatkov za to nalogo, npr. agregiranje informacij o posameznih izdajah vrednostnih papirjev, ureditve za obstoječe časovne vrste, bodisi objavljene bodisi neobjavljene.

3. Rezidenčnost izdajatelja: NCB morajo določiti, ali je pri razvrščanju izdaj mogoče v celoti uporabiti opredelitev rezidenčnosti v skladu z ESR 2010 (in IMF). Če to ni mogoče ali je mogoče le delno, morajo NCB zagotoviti popolno pojasnilo dejansko uporabljenih meril.

4. Sektorska razčlenitev izdajateljev: NCB morajo navesti odstopanja od razvrstitve izdajateljev glede na sektorsko razčlenitev, opredeljeno v oddelku 2, točka 2. V pojasnilih je treba pojasniti ugotovljena odstopanja in morebitna siva področja.

5. Valuta izdaje: če ni mogoče ločeno določiti valutnih komponent izdaje, morajo NCB pojasniti odstopanja od pravil. Poleg tega morajo NCB, ki pri vseh vrednostnih papirjih ne morejo razlikovati med izdajami v lokalnih denominacijah, izdajami v eurih/nacionalnih denominacijah in izdajami v drugih valutah, opisati, kam so bile take izdaje uvrščene, in navesti celotni znesek izdaj, ki niso bile ustrezno uvrščene, da se ponazori velikost motnje.

6. Razvrstitev izdaj: NCBs morajo zagotoviti izčrpne informacije o vrsti vrednostnih papirjev, ki so zajeti z nacionalnimi podatki, vključno z njihovimi nacionalnimi pogoji. Če je za zajetje znano, da je delno, morajo NCB pojasniti obstoječe vrzeli. NCB morajo še posebej zagotoviti informacije, določene spodaj.

— Prodaje zaprtemu krogu vlagateljev: NCB morajo navesti, ali so zajete v poročanih podatkih,

— bančni akcepti: če so tržni in vključeni v poročane podatke za kratkoročne dolžniške vrednostne papirje, mora poročevalska NCB v nacionalnih pojasnilih pojasniti nacionalne postopke za beleženje teh instrumentov in naravo teh instrumentov,

— kotirajoče delnice: NCB morajo navesti, ali so delnice, ki ne kotirajo na borzi, in drug lastniški kapital zajeti v poročanih podatkih, z oceno zneska delnic, ki ne kotirajo na borzi, in/ali drugega lastniškega kapitala, da se ponazori velikost motnje. NCB morajo v nacionalnih pojasnilih navesti vse znane vrzeli v zajetju kotirajočih delnic.

7. Analiza dolgoročnih vrednostnih papirjev glede na vrsto instrumenta: če vsota obveznic s fiksno obrestno mero, obveznic s spremenljivo obrestno mero in brezkuponskih obveznic ni enaka celotni vrednosti dolgoročnih vrednostnih papirjev, morajo NCB podati vrsto in znesek dolgoročnih vrednostnih papirjev, za katere taka razčlenitev ni na voljo.

8. Zapadlost izdaj: če strogo upoštevanje kratkoročnih in dolgoročnih opredelitev ni mogoče, morajo NCB navesti, kje poročani podatki odstopajo.

9. Odkupi: NCB morajo navesti, kako izpeljejo informacije o odkupih in ali se informacije o odkupih zbirajo z neposrednim poročanjem ali se izračunajo na podlagi preostanka.

10. Vrednotenje cene: NCB morajo v nacionalnih pojasnilih podrobno navesti postopek vrednotenja, ki se uporablja za (a) kratkoročne dolžniške vrednostne papirje; (b) dolgoročne dolžniške vrednostne papirje; (c) diskontirane obveznice; in (d) kotirajoče delnice. Pojasniti je treba vsako razliko v vrednotenju stanj in tokov.

11. Frekvenca poročanja, roki in časovni razpon: NCB morajo navesti obseg, do katerega so bili podatki, pripravljeni za to nalogo, zagotovljeni v skladu z zahtevami uporabnika, tj. v roku petih tednov za mesečne podatke. Podati je treba tudi dolžino zagotovljene časovne vrste. Poročati je treba vse prekinitve v vrstah podatkih, npr. razlike v zajetju vrednostnih papirjev v času.

12. Popravki: NCB morajo podati kratka pojasnila za morebitne popravke in razjasniti razloge zanje ter njihov obseg.

13. Ocenjeno zajetje po instrumentu, ki ga izdajo domači rezidenti: NCB morajo podati nacionalne ocene zajetja vrednostnih papirjev za vsako kategorijo izdaj s strani domačih rezidentov, tj. izdaj kratkoročnih vrednostnih papirjev, dolgoročnih vrednostnih papirjev in kotirajočih delnic, v lokalni valuti, v eurih/nacionalnih denominacijah, vključno z ECU, in drugih valutah v skladu s spodnjo tabelo. Ocene za ‚zajetje v %‘ morajo navajati delež vrednostnih papirjev, ki je zajet v vsaki kategoriji instrumentov, kot odstotek od celotne izdaje, ki se mora poročati pod ustreznim naslovom ob upoštevanju pravil poročanja. V ‚pripombah‘ se lahko zagotovijo kratki opisi. NCB morajo navesti tudi vse spremembe v zajetju, ki so posledica vstopa v monetarno unijo.

Zajetje v %: Pripombe: Izdaje v eurih/ nacionalnih denominacijah Lokalna denominacija STS LTS QUS Euro/nacionalne denominacije razen lokalnih valut, vključno z ECU STS LTS V drugih valutah STS LTS STS = kratkoročni dolžniški vrednostni papirji. LTS = dolgoročni dolžniški vrednostni papirji. QUS = kotirajoče delnice.

Oddelek 4: Zahteve glede Banke za mednarodne poravnave

Zahteve poročanja za BIS sledijo enakim načelom kot zahteve za NCB, poudarjene v oddelkih 1 do 3, z izjemo:

Tabela 4

Obrazec za poročanje sklop B za BIS

IZDAJATELJI, KI SO REZIDENTI TUJINE/EURO/NACIONALNE DENOMINACIJE Neporavnani zneski Bruto izdaje Odkupi B1 B2 B3 9. KRATKOROČNI DOLŽNIŠKI VREDNOSTNI PAPIRJI Skupaj S577 S642 S707 NCB S578 S643 S708 MFI razen centralnih bank S579 S644 S709 DFP S580 S645 S710 od katerih DPFS S581 S646 S711 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S582 S647 S712 Lastne finančne institucije S583 S648 S713 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S584 S649 S714 Nefinančne družbe S585 S650 S715 Centralna država S586 S651 S716 Regionalna in lokalna država S587 S652 S717 Skladi socialne varnosti S588 S653 S718 Mednarodne organizacije S589 S654 S719 10. DOLGOROČNI DOLŽNIŠKI VREDNOSTNI PAPIRJI Skupaj S590 S655 S720 NCB S591 S656 S721 MFI razen centralnih bank S592 S657 S722 DFP S593 S658 S723 od katerih DPFS S594 S659 S724 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S595 S660 S725 Lastne finančne institucije S596 S661 S726 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S597 S662 S727 Nefinančne družbe S598 S663 S728 Centralna država S599 S664 S729 Regionalna in lokalna država S600 S665 S730 Skladi socialne varnosti S601 S666 S731 Mednarodne organizacije S602 S667 S732 10.1 od tega izdaje s fiksno obrestno mero: Skupaj S603 S668 S733 NCB S604 S669 S734 MFI razen centralnih bank S605 S670 S735 DFP S606 S671 S736 od katerih DPFS S607 S672 S737 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S608 S673 S738 Lastne finančne institucije S609 S674 S739 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S610 S675 S740 Nefinančne družbe S611 S676 S741 Centralna država S612 S677 S742 Regionalna in lokalna država S613 S678 S743 Skladi socialne varnosti S614 S679 S744 Mednarodne organizacije S615 S680 S745 10.2 od tega izdaje s spremenljivo obrestno mero: Skupaj S616 S681 S746 NCB S617 S682 S747 MFI razen centralnih bank S618 S683 S748 DFP S619 S684 S749 od katerih DPFS S620 S685 S750 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S621 S686 S751 Lastne finančne institucije S622 S687 S752 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S623 S688 S753 Nefinančne družbe S624 S689 S754 Centralna država S625 S690 S755 Regionalna in lokalna država S626 S691 S756 Skladi socialne varnosti S627 S692 S757 Mednarodne organizacije S628 S693 S758 10.3 od tega brezkuponske obveznice: Skupaj S629 S694 S759 NCB S630 S695 S760 MFI razen centralnih bank S631 S696 S761 DFP S632 S697 S762 od katerih DPFS S633 S698 S763 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S634 S699 S764 Lastne finančne institucije S635 S700 S765 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S636 S701 S766 Nefinančne družbe S637 S702 S767 Centralna država S638 S703 S768 Regionalna in lokalna država S639 S704 S769 Skladi socialne varnosti S640 S705 S770 Mednarodne organizacije S641 S706 S771

Zapadlost izdaj

BIS šteje glede zapadlosti vse euro komercialne papirje ECP in druge euro zapise, izdane v kratkoročnem programu kot kratkoročne instrumente in vse instrumente, izdane v dolgoročni dokumentaciji kot dolgoročne instrumente, ne glede na njihovo prvotno zapadlost.

Sektorska razčlenitev izdajateljev

BIS sledi delitvi na sektorsko razčlenitev izdajateljev, ki je na voljo v bazi BIS in tisto, ki je zahtevana v obrazcih za poročanje, kot je prikazano v spodnji tabeli.

Sektorska razčlenitev v bazi BIS Razvrstitev v obrazcih za poročanje Centralna banka → NCB in ECB Komercialne banke → MFI DFP → DFP Centralna država → Centralna država Ostali sektor država Državne agencije → Regionalna in lokalna država Družbe → Nefinančne družbe Mednarodne institucije → Mednarodne institucije (tujina)

Razvrstitev izdaj

Naslednji instrumenti v BIS bazi podatkov so razvrščeni kot dolžniški vrednostni papirji v statistiki izdanih vrednostnih papirjev:

— potrdila o vlogah,

— komercialni zapis,

— zakladne menice,

— obveznice,

— komercialni zapis v eurih,

— srednjeročni zapisi,

— drugi kratkoročni papirji.

Vrednotenje

Po obstoječih pravilih vrednotenja BIS se dolžniški vrednostni papirji vrednotijo po imenski vrednosti, delnice, ki kotirajo na borzi, pa po ceni ob izdaji.

BIS poroča ECB o vseh izdajah rezidentov tujine, izražene v eurih/nacionalnih denominacijah (sklop B), v ameriških dolarjih z uporabo menjalnega tečaja ob koncu obdobja za neporavnane zneske in z uporabo povprečnega menjalnega tečaja v obdobju za izdaje in odkupe. ECB preračuna vse podatke v euro z uporabo enakega načela, ki ga je prvotno uporabila BIS. Za obdobja pred 1. januarjem 1999 se mora kot nadomestek uporabiti menjalni tečaj med ECU in ameriškim dolarjem.“