11.

Vstavi se naslednji člen 11a: „Člen 11a Delitev tveganja 1. Ta člen določa mehanizem za delitev tveganja povezanega s prometom in stroški. Uporablja se v skladu z načeli iz člena 11 Uredbe (EU) št. 691/2010. 2. Naslednji stroški niso predmet delitve tveganja povezanega s prometom in se povrnejo ne glede na gibanje prometa: (a) ugotovljeni stroški, določeni z uporabo člena 5(2), z izjemo sporazumov o čezmejnem izvajanju služb zračnega prometa; (b) ugotovljeni stroški izvajalcev meteoroloških služb; (c) odobreni prenosi iz predhodnega leta ali referenčnega obdobja ter nagrade ali kazni, ki izhajajo iz sistemov spodbud; (d) Preplačila ali nezadostna kritja, ki so posledica sprememb v prometu, se povrnejo najpozneje v letu n+2. Poleg tega lahko države članice iz delitve tveganja, povezanega s prometom, izvzamejo ugotovljene stroške izvajalcev navigacijskih služb zračnega prometa, ki jim je dovoljeno izvajati navigacijske službe zračnega prometa brez dovoljenja, v skladu s členom 7(5) Uredbe (ES) št. 550/2004. 3. Kadar dejansko število enot storitev v danem letu ni za več kot 2 % višje ali nižje od napovedi, določene na začetku referenčnega obdobja, se dodatni prihodki ali izguba prihodkov izvajalca navigacijskih služb zračnega prometa glede na ugotovljene stroške ne prenese. 4. Kadar dejansko število enot storitev v danem letu n preseže za več kot 2 % višje od napovedi, določene na začetku referenčnega obdobja, se najmanj 70 % dodatnih prihodkov zadevnega(-ih) izvajalca(-ev) navigacijskih služb zračnega prometa, ki presegajo 2-odstotno razliko med dejanskimi enotami storitev in napovedjo glede ugotovljenih stroškov, povrne uporabnikom zračnega prostora najpozneje v letu n+2. Kadar je dejansko število enot storitev v danem letu n za več kot 2 % nižje od napovedi, določene na začetku referenčnega obdobja, nosijo največ 70 % izgube prihodkov zadevnega(-ih) izvajalca(-ev) navigacijskih služb zračnega prometa, ki presegajo 2-odstotno razliko med dejanskimi enotami storitev in napovedjo glede ugotovljenih stroškov, uporabniki zračnega prostora načeloma najpozneje v letu n+2. Vendar se lahko države članice odločijo za porazdelitev prenosa take izgube prihodkov na več let, da bi se ohranila stabilnost cene za enoto. 5. Razporeditev tveganja, povezanega s prometom, iz odstavka 4 se določi v nacionalnem načrtu izvedbe ali načrtu izvedbe funkcionalnih blokov zračnega prostora za celotno referenčno obdobje na podlagi posvetovanja iz člena 8.. 6. Kadar so dejanske enote storitev v danem letu n nižje od 90 % napovedi, določene na začetku referenčnega obdobja, krijejo celoten znesek izgube prihodkov zadevnega(-ih) izvajalca(-ev) navigacijskih služb zračnega prometa, ki presega 10-odstotno razliko med dejanskimi enotami storitev in napovedjo glede ugotovljenih stroškov, uporabniki zračnega prostora načeloma najpozneje v letu n+2. Vendar se lahko države članice odločijo za porazdelitev prenosa take izgube prihodkov na več let, da bi se ohranila stabilnost cene za enoto. Kadar so dejanske enote storitev v danem letu n višje od 110 % napovedi, določene na začetku referenčnega obdobja, se celotni znesek dodatnih prihodkov zadevnega(-ih) izvajalca(-ev) navigacijskih služb zračnega prometa, ki presega 10-odstotno razliko med dejanskimi enotami storitev in napovedjo glede ugotovljenih stroškov, povrne uporabnikom zračnega prostora načeloma najpozneje v letu n+2. 7. Izvajalci navigacijske službe zračnega prometa, ki nimajo lastniškega kapitala ali katerih lastniški kapital 31. decembra 2011 ne presega 5 % celotnih obveznosti, se lahko za prvo referenčno obdobje izvzamejo iz delitve tveganja, povezanega s prometom, da bi se dosegel nižji delež financiranja obveznosti. Ti izvajalci navigacijske službe zračnega prometa, ki so izvzeti iz delitve tveganja povezanega s prometom se navedejo v načrtu izvedbe, ki se predloži v pregled Komisiji, in v dodatnih informacijah, ki se zagotovijo v skladu s Prilogo II. Države članice opišejo in utemeljijo načrtovane ukrepe za dosego nižjega deleža financiranja obveznosti ter njihov časovni načrt. 8. Za delitev tveganja povezanega s stroški se uporabljajo naslednja načela: (a) Kadar so v celotnem referenčnem obdobju dejanski stroški nižji od ugotovljenih stroškov, določenih na začetku referenčnega obdobja, nastalo razliko zadrži zadevni izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa, država članica ali usposobljeni subjekt. (b) Kadar so v celotnem referenčnem obdobju dejanski stroški višji od ugotovljenih stroškov, določenih na začetku referenčnega obdobja, krije nastalo razliko zadevni izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa, država članica ali usposobljeni subjekt , brez poseganja v sprožitev mehanizma opozarjanja iz člena 18 Uredbe (EU) št. 691/2010. (c) Točki (a) in (b) se ne moreta uporabljati za razliko med dejanskimi in ugotovljenimi stroški, za katere se lahko šteje, da niso pod nadzorom izvajalcev navigacijskih služb zračnega prometa, držav članic ali usposobljenih subjektov zaradi: (i) nepredvidenih sprememb v nacionalnih predpisih o pokojninah in predpisih o pokojninskem računovodstvu; (ii) nepredvidenih sprememb v nacionalni davčni zakonodaji; (iii) nepredvidenih in novih stroškovnih postavk, ki niso krite z nacionalnim načrtom izvedbe, se pa zakonsko zahtevajo; (iv) nepredvidenih sprememb stroškov ali prihodkov, ki izvirajo iz mednarodnih sporazumov; (v) znatnih sprememb obrestnih mer za posojila; Brez poseganja v tretji pododstavek člena 6(1) nacionalni nadzorni organ s seznama iz točk (i) do (v) prvega odstavka vnaprej določi seznam stroškovnih dejavnikov, ki jih ni mogoče nadzirati, in ta je del načrta izvedbe. Kadar so v celotnem referenčnem obdobju dejanski stroški nižji od ugotovljenih stroškov, določenih na začetku referenčnega obdobja, se nastala razlika povrne uporabnikom zračnega prostora s prenosom na naslednje referenčno obdobje. Kadar so v celotnem referenčnem obdobju dejanski stroški višji od ugotovljenih stroškov, določenih na začetku referenčnega obdobja, se nastala razlika prenese na uporabnike zračnega prostora s prenosom na naslednje obdobje. Zadevni nacionalni nadzorni organ izrecno odobri prenos potem, ko zagotovi, da: (i) je razlika med dejanskimi stroški in ugotovljenimi stroški dejansko posledica razvoja dogodkov, na katere zadevni izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa, država članica ali usposobljeni subjekt ne more vplivati; (ii) je razlika v stroških, ki se prenese na uporabnike, posebej določena in razvrščena, Preneseni znesek se določi s faktorji in opiše v dodatnih informacijah, ki se zagotovijo v skladu s Prilogo VI.“.