ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(2)

Uredba (EU) 2021/953 omogoča priznavanje COVID-19 potrdil, ki jih tretje države izdajo državljanom Unije in njihovim družinskim članom, če Komisija ugotovi, da so navedena COVID-19 potrdila izdana v skladu s standardi, ki se štejejo za enakovredne standardom, določenim v skladu z navedeno uredbo. Poleg tega morajo države članice v skladu z Uredbo (EU) 2021/954 Evropskega parlamenta in Sveta (2) pravila, določena v Uredbi (EU) 2021/953, uporabljati za državljane tretjih držav, ki ne spadajo v področje uporabe navedene uredbe, vendar se zakonito nahajajo ali prebivajo na njihovem ozemlju, in ki so upravičeni do potovanja v druge države članice v skladu s pravom Unije. Zato bi se morale vse ugotovitve o enakovrednosti, določene v tem sklepu, uporabljati za potrdila o cepljenju in testu v zvezi s COVID-19, ki jih Togoška republika izda državljanom Unije in njihovim družinskim članom. Podobno bi se morale na podlagi Uredbe (EU) 2021/954 take ugotovitve o enakovrednosti uporabljati tudi za potrdila o cepljenju in testu v zvezi s COVID-19, ki jih Togoška republika izda državljanom tretjih držav, ki se zakonito nahajajo ali prebivajo na ozemlju držav članic pod pogoji iz navedene uredbe.
(3)

V Daytonskem mirovnem sporazumu, Priloga 1-A o vojaških vidikih mirovnega sporazuma, in navodilih poveljnika EUFOR za pogodbenice, sprememba 25, poglavje 5, je določena obveznost organov Bosne in Hercegovine glede odstranjevanja min. V zakonu Bosne in Hercegovine o obrambi so protiminski ukrepi opredeljeni kot ena od petih glavnih misij oboroženih sil Bosne in Hercegovine (v nadaljnjem besedilu: oborožene sile BiH). Oborožene sile BiH so največja organizacija za odstranjevanje min v Bosni in Hercegovini, njihovi standardni operativni postopki so bili vzpostavljeni za odstranjevanje min in neeksplodiranih ubojnih sredstev ter programe usposabljanja za ozaveščanje o njihovih tveganjih. Usklajeni so bili s standardom BiH za odstranjevanje min in neeksplodiranih ubojnih sredstev ter ustreznimi mednarodnimi standardi, vključno z mednarodnimi standardi za razminiranje.
(2)

Leta 2007 je bil razvit mehanizem sporočanja podatkov o elektronskem hrupu, da so bile izpolnjene zahteve glede poročanja iz Direktive 2002/49/ES, in sicer infrastruktura Evropske agencije za okolje za podpiranje in izboljševanje pretoka podatkov in informacij (v nadaljnjem besedilu: Reportnet). Komisija je platformo Reportnet ob podpori Evropske agencije za okolje in v sodelovanju z državami članicami posodobila in izpopolnila. Vključiti bi se morala v evropsko infrastrukturo prostorskih podatkov, ki bo omogočila izmenjavo okoljskih in prostorskih informacij med organizacijami javnega sektorja, olajšala dostop javnosti do prostorskih informacij po vsej Evropi in bo v pomoč pri čezmejnem oblikovanju politik. Platforma Reportnet se lahko uporablja za vse prostorske podatke s področja uporabe Direktive 2007/2/ES Evropskega parlamenta in Sveta (3), ki določa zahteve za sporočanje in izmenjavo podatkov med javnimi organi prek ustrezne infrastrukture. Zato je bila nadgrajena, da izpolnjuje tudi navedene zahteve.
SKLEP SVETA (EU) 2021/1856

z dne 18. oktobra 2021

o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Pridružitvenem svetu, ustanovljenem z Evro-mediteranskim sporazumom o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Tunizijo na drugi strani, v zvezi s podaljšanjem veljavnosti strateških prednostnih nalog EU in Tunizije, dokler Pridružitveni svet ne sprejme novih posodobljenih strateških prednostnih nalog

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 217 v povezavi s členom 218(9) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Evro-mediteranski sporazum o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Tunizijo na drugi strani (1) (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) je bil podpisan 17. julija 1995 in je začel veljati 1. marca 1998.

(2) Pridružitveni svet je s Sklepom št. 1/2018 sprejel strateške prednostne naloge EU in Tunizije (2).

(3) Strani sta se z izmenjavo pisem dogovorili, da bi bilo treba veljavnost strateških prednostnih nalog EU in Tunizije kot vodilnega dokumenta za utrditev partnerstva podaljšati do sprejetja novih posodobljenih strateških prednostnih nalog.

(4) Na podlagi člena 80 Sporazuma je Pridružitveni svet pooblaščen za sprejemanje sklepov za namen doseganja ciljev Sporazuma.

(5) Pridružitveni svet mora po pisnem postopku sprejeti sklep, da se veljavnost strateških prednostnih nalog podaljša, dokler ne bo sprejel novih posodobljenih strateških prednostnih nalog.

(6) Primerno je, da se določi stališče, ki naj se v imenu Unije zastopa v Pridružitvenem svetu, saj bo sklep Pridružitvenega sveta imel pravni učinek.

(7) Stališče Unije v okviru Pridružitvenega sveta bi zato moralo temeljiti na osnutku sklepa Pridružitvenega sveta –

SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1 Stališče, ki se v imenu Unije zastopa v Pridružitvenem svetu, ustanovljenem z Evro-mediteranskim sporazumom o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Tunizijo na drugi strani, v zvezi s podaljšanjem veljavnosti strateških prednostnih nalog EU in Tunizije, dokler Pridružitveni svet ne sprejme novih posodobljenih strateških prednostnih nalog, temelji na osnutku sklepa Pridružitvenega sveta (3).

Člen 2 Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

V Luxembourgu, 18. oktobra 2021 Za Svet predsednik J. BORRELL FONTELLES

(1) UL L 97, 30.3.1998, str. 2.

(2) Sklep št. 1/2018 Pridružitvenega sveta EU-Tunizija z dne 9. novembra 2018 o sprejetju strateških prednostnih nalog EU in Tunizije za obdobje 2018–2020 (UL L 293, 20.11.2018, str. 39).

(3) Glej dokument ST 12265/21 na http://register.consilium.europa.eu.
(3)

Od 1. decembra 2014 je prišlo do razvoja zakonodaje Unije in Zelenortskih otokov, in sicer s spremembo Vizumskega zakonika z Uredbo (EU) 2019/1155 Evropskega parlamenta in Sveta (2) in odločitvijo Zelenortskih otokov, da državljane Unije izvzamejo iz vizumske obveznosti za bivanje do 30 dni. Glede na te spremembe in na podlagi ocene skupnega odbora, ustanovljenega na podlagi člena 10 Sporazuma iz leta 2014 in zadolženega za spremljanje izvajanja Sporazuma iz leta 2014, bi bilo treba s sporazumom o spremembi prilagoditi in dopolniti nekatere določbe o poenostavitvi izdajanja vizumov državljanom Zelenortskih otokov in, na podlagi vzajemnosti, državljanom Unije za načrtovano bivanje za največ 90 dni v katerem koli obdobju 180 dni.
(3)

V Sporazum EGP je treba vključiti naslednje akte v zvezi z železniškim prometom: — Direktiva 2012/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3), — Direktiva (EU) 2016/2370 Evropskega parlamenta in Sveta (4), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/171 (5), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/429 (6), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/909 (7), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/1100 (8), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/545 (9), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/2177 (10), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/1795 (11), — Delegirani sklep Komisije (EU) 2017/2075 (12), — Uredba (EU) 2016/796 Evropskega parlamenta in Sveta (13), — Uredba (EU) 2016/2338 Evropskega parlamenta in Sveta (14), — Uredba Komisije (EU) 2019/554 (15), — Uredba Komisije (EU) št. 1305/2014 (16), — Delegirana uredba Komisije (EU) 2018/761 (17), — Delegirana uredba Komisije (EU) 2018/762 (18), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/6 (19), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/278 (20), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/545 (21), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/763 (22), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/764 (23), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/867 (24), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/868 (25), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2019/250 (26), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2019/772 (27), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2019/773 (28), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2019/774 (29), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2019/775 (30), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2019/776 (31), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2019/777 (32), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2019/778 (33), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2019/779 (34), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2020/387 (35), — Izvedbena uredba Komisije (EU) 2020/424 (36), — Direktiva (EU) 2016/797 Evropskega parlamenta in Sveta (37), — Direktiva (EU) 2016/798 Evropskega parlamenta in Sveta (38), — Direktiva Komisije 2014/38/EU (39), — Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2018/1614 (40).
(7)

V Uredbi (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (3) je določeno, da mora Unija zagotoviti, da so ribolovne dejavnosti in dejavnosti ribogojstva okoljsko dolgoročno trajnostne in upravljane na način, ki je skladen s cilji doseganja gospodarskih in socialnih koristi ter koristi na področju zaposlovanja ter prispevanja k zanesljivi preskrbi s hrano. Določeno je tudi, da mora Unija izvajati ekosistemski pristop, na podlagi najboljšega razpoložljivega znanstvenega mnenja sprejeti ukrepe za upravljanje in ohranjanje, podpirati razvoj znanstvenega znanja in svetovanja, postopoma odpravljati zavržke in spodbujati ribolovne metode, ki prispevajo k bolj selektivnemu ribolovu, preprečevanju in zmanjševanju neželenega ulova v čim večji meri ter ribolovu z majhnim vplivom na morski ekosistem in ribolovne vire. V Uredbi (EU) št. 1380/2013 je izrecno določeno, da mora Unija navedene cilje in načela uporabiti pri vodenju zunanjih odnosov na področju ribištva brez poseganja v posebne določbe, sprejete na podlagi člena 218 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), določena pa so tudi načela in cilji upravljanja staležev, ki so v skupnem interesu Unije in tretjih držav, ter določbe glede sporazumov o izmenjavi in skupnem upravljanju.
(3)

Ecolab P3-Topax 66/Еколаб P3-Tопакс 66 in Ecolab BACFORCE EL 900/Еколаб БАКФОРС EL 900 vsebujeta kot aktivno snov aktivni klor, sproščen iz natrijevega hipoklorita. Aktivni klor, sproščen iz natrijevega hipoklorita, je odobren za uporabo v biocidnih proizvodih za razkuževanje površin vrste proizvodov 2 (razkužila in algicidi, ki niso namenjeni neposredni uporabi na ljudeh ali živalih) in vrste proizvodov 4 (za območja s hrano in krmo), kakor so opredeljeni v Prilogi V k Uredbi (EU) št. 528/2012.
(4)

Svet je 28. junija 2021 odobril koncept kriznega upravljanja za morebitno misijo za vojaško usposabljanje v okviru SVOP v Mozambiku v povezavi z morebitnim ukrepom pomoči za zagotavljanje opreme, ki ni vojaška oprema ali platforma, zasnovana za uporabo smrtonosne sile, da bi podprli oborožene sile Mozambika z namenom njihove napotitve v Cabo Delgado. V tem konceptu je bilo poudarjeno, da bi morala biti predvidena misija v okviru SVOP eno od orodij celostnega pristopa Unije h krizi v Cabu Delgadu v povezavi s podporo utrjevanju miru in preprečevanju konfliktov ter podporo dialogu, humanitarno pomočjo in razvojnim sodelovanjem, kot tudi promocijo agende o ženskah, miru in varnosti. V navedenem konceptu je bil dodatno poudarjen politično-strateški cilj Unije o podpori razmeščanju profesionaliziranih obrambnih in varnostnih sil Mozambika, ki omogočajo prisotnost odgovornih organov kazenskega pregona, da bi zaščitili civilno prebivalstvo, ter omogočili, da se odgovorne državne strukture vrnejo v Cabo Delgado in tam opravljajo svoje storitve. Svet je v zvezi s tem seznanjen s skupnim sporočilom Evropske komisije in visokega predstavnika (VP) o akcijskem načrtu EU za enakost spolov III.
(3)

Dodatne podrobnosti o vsebini, ciljih in ozadju pobude so v prilogi. Ta zlasti pojasnjuje, da zadevni proizvodi fosilnega goriva vključujejo nafto, fosilni plin in premog. Nadalje pojasnjuje področje uporabe predlagane/zahtevane prepovedi, ki bi morala po mnenju organizatorjev zajemati vsakršno neposredno ali posredno promocijo ali oglaševanje, pa tudi vsako brezplačno ali promocijsko distribucijo ali kakršno koli sponzorsko razmerje; prepoved bi morala veljati tako na spletu kot zunaj njega ter zajemati oglaševanje in sponzorstvo, zlasti v zvezi s športom, izobraževanjem, znanostjo, javnimi prireditvami in medijskimi dogodki tretjih strani. Nazadnje so v prilogi pojasnjeni razlogi za pobudo, in sicer: (1) „fosilna goriva povzročajo podnebno krizo in se jih ne bi smelo oglaševati“, (2) „fosilna goriva so povzročila javnozdravstveno krizo in se jih ne bi smelo oglaševati“, (3) „podjetja, ki se ukvarjajo s fosilnimi gorivi, zavajajo potrošnike, za nekatera pa je bilo ugotovljeno, da kršijo oglaševalske smernice“ in (4) „podjetja, ki se ukvarjajo s fosilnimi gorivi, uporabljajo sponzorstva za politični dostop“.
IZVEDBENI SKLEP KOMISIJE (EU) 2021/987

z dne 16. junija 2021

o izključitvi nekaterih odhodkov Združenega kraljestva iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije

(notificirano pod dokumentarno številko C(2021) 4114)

(Besedilo v angleškem jeziku je edino verodostojno)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1306/2013 z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (ES) št. 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (1) ter zlasti člena 52 Uredbe v povezavi s členoma 131 in 138 Sporazuma o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo,

po posvetovanju z Odborom za kmetijska sklada,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) V skladu s členom 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013 mora Komisija opraviti potrebna preverjanja, rezultate teh preverjanj sporočiti Združenemu kraljestvu, upoštevati njegove pripombe, začeti dvostransko razpravo, da bi lahko dosegla dogovor, in Združenemu kraljestvu uradno sporočiti svoje zaključke.

(2) Združeno kraljestvo je imelo možnost zahtevati sprožitev spravnega postopka, vendar tega ni zahtevalo.

(3) V skladu z Uredbo (EU) št. 1306/2013 se lahko financirajo samo kmetijski odhodki, ki so nastali na način, ki ni kršil zakonodaje Unije.

(4) Opravljena preverjanja in izidi dvostranske razprave so pokazali, da del odhodkov, ki jih je prijavilo Združeno kraljestvo, ne izpolnjuje te zahteve in zato ne more biti financiran iz EKJS in EKSRP.

(5) Navesti bi bilo treba zneske, ki se ne priznavajo za upravičene do financiranja iz EKJS in EKSRP. Navedeni zneski se ne nanašajo na odhodke, nastale več kot štiriindvajset mesecev pred pisnim sporočilom, v katerem je Komisija Združeno kraljestvo obvestila o rezultatih preverjanj.

(6) Pri zneskih, ki se s tem sklepom izključijo iz financiranja Unije, bi se morala upoštevati tudi kakršna koli zmanjšanja ali začasne prekinitve v skladu s členom 41 Uredbe (EU) št. 1306/2013, saj so takšna zmanjšanja ali začasne prekinitve začasni in ne posegajo v odločitve, sprejete v skladu s členom 51 ali 52 navedene uredbe.

(7) Kar zadeva primere, ki jih zajema ta sklep, je Komisija Združeno kraljestvo v zbirnem poročilu obvestila o oceni zneskov, ki bodo izključeni zaradi neskladnosti z zakonodajo Unije (2).

(8) Ta sklep ne vpliva na morebitne finančne posledice, ki bi jih Komisija lahko imela zaradi sodb Sodišča Evropske unije v zadevah, ki so 31. marca 2021 še nerešene –

SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1 Zneski, določeni v Prilogi in povezani z odhodki akreditiranih plačilnih agencij Združenega kraljestva, prijavljenimi v okviru EKJS in EKSRP, so izključeni iz financiranja Unije.

Člen 2 Ta sklep je naslovljen na Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska.

V Bruslju, 16. junija 2021 Za Komisijo Janusz WOJCIECHOWSKI član Komisije

(1) UL L 347, 20.12.2013, str. 549.

(2) Ares(2021)3293159.
(3)

Uredba (EU) 2018/858 Evropskega parlamenta in Sveta (3) določa upravne določbe in tehnične zahteve za homologacijo in dajanje na trg vseh novih vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot. Z navedeno uredbo so bili v sistem EU-homologacije vključeni pravilniki, sprejeti na podlagi Revidiranega sporazuma iz leta 1958 (v nadaljnjem besedilu: pravilniki ZN), in sicer kot zahteve za homologacijo ali kot alternativa zakonodaji Unije.
(5)

Od 1. februarja 2021 se razmere pandemije COVID-19 v več državah članicah niso bistveno spremenile. Konec aprila 2021 so se za ustavitev ali upočasnitev širjenja bolezni COVID-19 v znatnem številu držav članic še naprej uporabljali ukrepi za omejitev prostega gibanja državljanov na njihovih ozemljih. Sedem držav članic je 19. aprila 2021 poročalo, da uporabljajo nacionalne ukrepe za omejitev gibanja, ki državljanom prepovedujejo ali znatno omejujejo svobodo prostega gibanja na njihovem ozemlju, 12 držav članic pa je poročalo, da izvajajo lokalne ukrepe za omejitev gibanja. Navedene omejitve gibanja so povezane z dodatnimi ukrepi s podobnimi omejevalnimi učinki na javno življenje na njihovem ozemlju ali vsaj na znatnem delu njihovega ozemlja, vključno z omejevanjem dostopa do javnih prostorov, zaprtjem ali omejenim odprtjem trgovin, restavracij in gostišč, strogimi omejitvami števila udeležencev na javnih in zasebnih zborovanjih oziroma srečanjih ter uvedbo policijske ure. Kombinacija navedenih ukrepov znatno vpliva na zmožnost organizatorjev, da zbirajo izjave o podpori v papirni obliki in javnost obveščajo o svojih tekočih pobudah. Na podlagi trenutno razpoložljivih informacij bodo navedeni ukrepi ali ukrepi s podobnim učinkom verjetno veljali vsaj tri mesece.
(4)

Decentralizirano raven EJT sestavljajo evropski delegirani tožilci iz držav članic, ki so vključene v okrepljeno sodelovanje v zvezi z ustanovitvijo EJT (v nadaljnjem besedilu: države članice). Kolegij je 29. septembra 2020 v skladu s členom 114(c) Uredbe (EU) 2017/1939 sprejel pravila o pogojih za zaposlitev evropskih delegiranih tožilcev. Do 1. junija 2021 bi morala biti imenovana vsaj dva evropska delegirana tožilca na vsako državo članico. EJT je na dan sprejetja tega sklepa že imenovalo vsaj dva evropska delegirana tožilca na državo članico, z izjemo Finske in Slovenije (6). Razumen rok, v katerem lahko države članice imenujejo svoje kandidate za mesto evropskega delegiranega tožilca, se je že iztekel. To ne bi smelo preprečiti učinkovitega začetka delovanja EJT, ob upoštevanju možnosti, da evropski tožilec zadevnih držav članic v skladu s členom 28(4) Uredbe (EU) 2017/1939 osebno izvede preiskavo v teh državah članicah z vsemi pooblastili, odgovornostmi in obveznostmi evropskega delegiranega tožilca.
(2)

Predsednik somalske prehodne zvezne vlade je 11. januarja 2013 v pismu visokemu predstavniku Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko potrdil, da se bodo pravice in obveznosti iz sporazuma o statusu misije Atalanta pod vodstvom EU, sklenjenega 31. decembra 2008, uporabljale tudi za misijo EUCAP Nestor, njeno osebje, prostore in lastnino, ter osebju misije EUTM dovolil uporabo potrebne in sorazmerne sile, med drugim za zaščito osebja in prostorov misije, pa tudi oseb, ki so v neposredni bližini osebja misije, pred dejanji, ki bi lahko ogrozila njihovo življenje ali jim povzročila hude telesne poškodbe.
(2)

Pogajanja so se uspešno zaključila s parafiranjem Sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo na eni strani ter vlado Grenlandije in vlado Danske na drugi strani (v nadaljnjem besedilu: Sporazum o partnerstvu) ter Protokola o izvajanju Sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo na eni strani ter vlado Grenlandije in vlado Danske na drugi strani (v nadaljnjem besedilu: Protokol) dne 11. januarja 2021.
(3)

V skladu s členoma 4(8) in 5(10) Konvencije bi morala konferenca pogodbenic Konvencije do 16. avgusta 2022 pregledati prilogi A in B h Konvenciji in pri tem upoštevati predloge, ki jih predložijo pogodbenice v skladu s členoma 4(7) in 5(9) Konvencije, informacije, do katerih sekretariat Konvencije (v nadaljnjem besedilu: sekretariat) omogoči dostop v skladu s členoma 4(4) in 5(4) Konvencije, ter dostopnost tehnično in gospodarsko izvedljivih nadomestnih rešitev brez živega srebra za pogodbenice, ob upoštevanju tveganj in koristi za okolje in zdravje ljudi.
(8)

V istem mnenju je PVO potrdil, da so se članice projekta PESCO za vojaško mobilnost soglasno strinjale, da Norveška izpolnjuje splošne pogoje iz člena 3 Sklepa (SZVP) 2020/1639, in sicer: — Norveška izpolnjuje pogoje iz člena 3(a), ki zahteva, da: deli vrednote, na katerih temelji Unija, kakor je določeno v členu 2 Pogodbe, in načela iz člena 21(1) Pogodbe, pa tudi cilje skupne zunanje in varnostne politike (SZVP) iz točk (a), (b), (c) in (h) člena 21(2) Pogodbe; ne deluje v nasprotju z varnostnimi in obrambnimi interesi Unije in njenih držav članic, spoštuje tudi načelo dobrih sosedskih odnosov z državami članicami in ima politični dialog z Unijo, ki bi moral med sodelovanjem pri projektu PESCO za vojaško mobilnost zajemati tudi varnostne in obrambne vidike; — kar zadeva pogoj iz člena 3(b) o znatni dodani vrednosti Norveške projektu PESCO za vojaško mobilnost, uradno obvestilo zagotavlja podroben opis prispevka Norveške, vključno z obsegom, obliko in razsežnostjo njenega sodelovanja pri tem projektu, ki utemeljuje izpolnjevanje tega pogoja; — kar zadeva pogoj iz člena 3(c), bo sodelovanje Norveške pri projektu PESCO za vojaško mobilnost prispevalo h krepitvi skupne varnostne in obrambne politike (SVOP) in ravni ambicij Unije, tudi v podporo misij in operacij v okviru SVOP, kar je podrobno določeno tudi v uradnem obvestilu; — kar zadeva pogoj iz člena 3(d), projekt PESCO za vojaško mobilnost ne obravnava nakupa orožja, raziskav in razvoja zmogljivosti niti uporabe in izvoza orožja ali zmogljivosti in tehnologije. Ne razvija zmogljivosti ali tehnologije. Zato sodelovanje Norveške pri tem projektu ne bo povzročilo odvisnosti od Norveške ali omejevanja katere koli države članice s strani Norveške; — izpolnjena je tudi zahtevana skladnost, določena v členu 3(e), sodelovanja Norveške z ustreznimi večjimi obveznostmi v okviru PESCO, tudi glede sposobnosti razmeščanja in interoperabilnosti sil, ki jih ta projekt pomaga izpolniti, kot je določeno v Prilogi k Sklepu (SZVP) 2017/2315, kar je podrobneje opredeljeno v uradnem obvestilu. Ker projekt PESCO za vojaško mobilnost ni projekt, usmerjen k zmogljivostim, se pogoj glede prispevka Norveške k izpolnjevanju prednostnih nalog iz načrta za razvoj zmogljivosti in usklajenega letnega pregleda na področju obrambe ali pozitivnega vpliva na tehnološko in industrijsko bazo evropske obrambe v tem okviru ne uporablja; — zahteva iz člena 3(f) je izpolnjena, saj je sporazum o varovanju podatkov med Unijo in Norveško (4) v veljavi od 1. decembra 2004; — pogoj iz člena 3(g) se v tem primeru ne uporablja, saj se projekt PESCO za vojaško mobilnost ne izvaja s podporo Evropske obrambne agencije, zato upravni dogovor, ki je začel veljati s to agencijo, ni potreben; — v zvezi s pogojem iz člena 3(h) se je Norveška zavezala, da bo poskušala skleniti upravni dogovor za posamezne projekte in vso drugo potrebno projektno dokumentacijo v skladu s sklepoma Sveta (SZVP) 2017/2315 in (SZVP) 2018/909 (5).
(5)

Tehnična delovna skupina, sestavljena tako iz držav proizvajalk kot tudi držav izvoznic, ki so članice Mednarodne organizacije za kakav, je opravila obsežno delo, da bi predstavila konkretne predloge za spremembo Mednarodnega sporazuma o kakavu. Članice Mednarodne organizacije za kakav so bile pozvane, naj predložijo predloge za začetek te tehnične analize, kot je to storila Unija. Mednarodni svet za kakav mora pod vodstvom Konference Združenih narodov za trgovino in razvoj začeti pogajanja za delni pregled Mednarodnega sporazuma o kakavu precej pred iztekom roka veljavnosti navedenega sporazuma, ki je 30. septembra 2022. Vsa področja Mednarodnega sporazuma o kakavu, ki jih je treba pregledati, morajo biti predmet uradnih pogajanj. Taka pogajanja naj bi se zaključila najpozneje 30. septembra 2022.