SL Uradni list Evropske unije L 350/1

UREDBA KOMISIJE (ES) št. 1580/2007

z dne 21. decembra 2007

o določitvi izvedbenih pravil za uredbe Sveta (ES) št. 2200/96, (ES) št. 2201/96 in (ES) št. 1182/2007 v sektorju sadja in zelenjave

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 2200/96 z dne 28. oktobra 1996 o skupni ureditvi trga za sadje in zelenjavo (1) ter zlasti člena 1(3) Uredbe,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 2201/96 z dne 28. oktobra 1996 o skupni ureditvi trga za predelano sadje in zelenjavo (2) ter zlasti člena 1(3) Uredbe,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1182/2007 z dne 26. septembra 2007 o določitvi posebnih pravil za sektor sadja in zelenjave, o spremembi direktiv 2001/112/ES in 2001/113/ES in uredb (EGS) št. 827/68, (ES) št. 2200/96, (ES) št. 2201/96, (ES) št. 2826/2000, (ES) št. 1782/2003 in (ES) št. 318/2006 ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 2202/96 (3) in zlasti člena 42 Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Uredba (ES) št. 1182/2007 je spremenila prejšnjo ureditev v sektorju sadja in zelenjave iz Uredbe (ES) št. 2200/96, Uredbe (ES) št. 2201/96 in Uredbe Sveta (ES) št. 2202/96 z dne 28. oktobra 1996 o uvedbi sheme pomoči Skupnosti za proizvajalce določenih agrumov (4).

(2) Sedanja izvedbena pravila za sektor sadja in zelenjave so zajeta v veliko uredbah, od katerih so se številne večkrat spreminjale. Ta izvedbena pravila je treba spremeniti zaradi sprememb ureditve trga za sadje in zelenjavo iz Uredbe (ES) št. 1182/2007 ter na podlagi izkušenj. Obseg sprememb zaradi jasnosti zahteva vključitev vseh teh izvedbenih pravil v novo in ločeno uredbo.

(3) Naslednje uredbe Komisije je treba zato razveljaviti: — Uredbo (ES) št. 3223/94 z dne 21. decembra 1994 o podrobnih pravilih za uporabo uvoznih režimov za sadje in zelenjavo (5), — Uredbo (ES) št. 1555/96 z dne 30. julija 1996 o predpisih glede uporabe dodatnih uvoznih dajatev za sadje in zelenjavo (6), — Uredbo (ES) št. 961/1999 z dne 6. maja 1999 o določitvi podrobnih izvedbenih pravil v zvezi z razširitvijo predpisov, ki so jih izdale organizacije proizvajalcev v sektorju sadja in zelenjave (7), — Uredbo (ES) št. 544/2001 z dne 20. marca 2001 o pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 2200/96 glede dodatne finančne pomoči operativnim skladom (8), — Uredbo (ES) št. 1148/2001 z dne 12. junija 2001 o preverjanju skladnosti s standardi trženja, ki se uporabljajo za sveže sadje in zelenjavo (9), — Uredbo (ES) št. 2590/2001 z dne 21. decembra 2001 o odobritvi postopkov preverjanja skladnosti s standardi trženja, ki veljajo za sveže sadje in zelenjavo in se izvajajo v Švici pred uvozom v Evropsko skupnost (10), — Uredbo (ES) št. 1791/2002 z dne 9. oktobra 2002 o odobritvi postopkov za preverjanje skladnosti s standardi trženja, ki se uporabljajo za sveže sadje in zelenjavo in izvajajo v Maroku pred uvozom v Evropsko skupnost (11), — Uredbo (ES) št. 2103/2002 z dne 28. novembra 2002 o odobritvi postopkov preverjanja skladnosti s standardi trženja za sveže sadje in zelenjavo, ki se uporabljajo v Južni Afriki pred uvozom v Evropsko skupnost (12), — Uredbo (ES) št. 48/2003 z dne 10. januarja 2003 o pravilih, ki se uporabljajo za mešanice različnih vrst svežega sadja in zelenjave v istih enotah pakiranja (13), — Uredbo (ES) št. 606/2003 z dne 2. aprila 2003 o odobritvi postopkov za preverjanje skladnosti s tržnimi standardi, ki se uporabljajo za sveže sadje in zelenjavo in ki se izvajajo v Izraelu pred uvozom v Skupnost (14), — Uredbo (ES) št. 761/2003 z dne 30. aprila 2003 o odobritvi postopkov preverjanja skladnosti s standardi trženja, ki se uporabljajo za sveže sadje in zelenjavo in se pred uvozom v Skupnost opravijo v Indiji (15), — Uredbo (ES) št. 1432/2003 z dne 11. avgusta 2003 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 2200/96 glede pogojev za priznanje organizacij proizvajalcev in začasno priznanje skupin proizvajalcev (16), — Uredbo (ES) št. 1433/2003 z dne 11. avgusta 2003 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 2200/96 glede operativnih skladov, operativnih programov in finančne pomoči (17), — Uredbo (ES) št. 1943/2003 z dne 3. novembra 2003 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 2200/96 glede pomoči skupinam proizvajalcev, ki jim je bilo izdano začasno priznanje (18), — Uredbo (ES) št. 103/2004 z dne 21. januarja 2004 o podrobnih pravilih za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 2200/96 glede režimov intervencij in umikov s trga v sektorju sadja in zelenjave (19), — Uredbo (ES) št. 1557/2004 z dne 1. septembra 2004 o odobritvi postopkov za preverjanje skladnosti s tržnimi standardi za nekatere vrste svežega sadja, ki se izvajajo v Novi Zelandiji pred uvozom v Skupnost (20), — Uredbo (ES) št. 179/2006 z dne 1. februarja 2006 o uvajanju sistema uvoznih dovoljenj za jabolka, uvožena iz tretjih držav (21), — Uredbo (ES) št. 430/2006 z dne 15. marca 2006 o odobritvi postopkov preverjanja skladnosti s standardi trženja za sveže sadje in zelenjavo, ki se uporabljajo v Senegalu pred uvozom v Skupnost (22), — Uredbo (ES) št. 431/2006 z dne 15. marca 2006 o odobritvi postopkov preverjanja skladnosti s standardi trženja za sveže sadje in zelenjavo, ki se uporabljajo v Keniji pred uvozom v Skupnost (23), — Uredbo (ES) št. 1790/2006 z dne 5. decembra 2006 o odobritvi ukrepov za preverjanje skladnosti s tržnimi standardi za sveže sadje in zelenjavo, ki se izvajajo v Turčiji pred uvozom v Skupnost (24).

(4) Sprejeti je treba podrobna pravila za izvajanje Uredbe (ES) št. 1182/2007.

(5) Treba je določiti tržna leta za vse proizvode iz sadja in zelenjave. Ker v sektorju ni več shem pomoči, ki bi sledile proizvodnemu ciklu zadevnih proizvodov, se vsa tržna leta uskladijo s koledarskim letom.

(6) Uredba (ES) št. 1182/2007 pooblašča Komisijo, da določa tržne standarde za proizvode iz sadja in zelenjave, pri čemer člen 2(7) navaja posamezne sedanje uredbe, ki določajo, da morajo ti standardi veljati do sprejetja novih standardov.

(7) Določiti je treba izjeme od uporabe tržnih standardov za določene dejavnosti, ki so ali zelo obrobne in/ali posebne ali potekajo na začetku distribucijske verige, ali za proizvode za predelavo.

(8) Podatki, ki se zahtevajo v skladu s tržnimi standardi, morajo biti jasno navedeni na embalaži/etiketi.

(9) Enote pakiranja, ki vsebujejo različne vrste svežega sadja in zelenjave, so zaradi povpraševanja nekaterih potrošnikov na trgu vse pogostejše. Pravično trgovanje zahteva, da sta sveže sadje in zelenjava, ki sta v isti enoti pakiranja, enake kakovosti. Za proizvode, za katere niso bili sprejeti standardi Skupnosti, se lahko to zagotovi z uporabo splošnih določb. Določiti je treba zahteve glede označevanja za mešanice različnih vrst sadja in zelenjave v istih enotah pakiranja. Te zahteve morajo biti manj stroge od tistih, določenih s tržnimi standardi, zlasti ob upoštevanju razpoložljivega prostora na etiketi.

(10) Države članice morajo imenovati inšpekcijske organe, ki so odgovorni za preverjanje skladnosti na vsaki stopnji trženja. Eden od teh organov mora biti odgovoren za stike in usklajevanje med vsemi imenovanimi organi.

(11) Ker je poznavanje trgovcev in njihovih osnovnih značilnosti nepogrešljivo orodje za analizo držav članic, je treba v vsaki državi članici oblikovati zbirko podatkov o trgovcih s svežim sadjem in zelenjavo.

(12) Preverjanje skladnosti se mora izvajati z vzorčenjem in se mora osredotočiti na trgovce, pri katerih je najbolj verjetno, da njihovo blago ni skladno s standardi. Glede na značilnosti njihovega nacionalnega trga morajo države članice določiti pravila, ki dajejo prednost preverjanju določenih kategorij trgovcev. Da se zagotovi preglednost, je treba o teh pravilih obvestiti Komisijo.

(13) Države članice morajo zagotoviti, da je izvoz svežega sadja in zelenjave v tretje države v skladu s tržnimi standardi, in potrditi skladnost v skladu z Ženevskim protokolom o standardizaciji svežega sadja in zelenjave ter suhega in posušenega sadja, sklenjenim v okviru Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo, in shemo OECD za uporabo mednarodnih standardov za sadje in zelenjavo.

(14) Uvoz svežega sadja in zelenjave iz tretjih držav mora biti v skladu s tržnimi standardi ali standardi, ki so jim enakovredni. Preverjanje skladnosti je zato treba opraviti, preden to blago prispe na carinsko ozemlje Skupnosti, razen v primerih majhnih serij, pri katerih po mnenju inšpekcijskih organov obstaja le neznatno tveganje. V nekaterih tretjih državah, ki zagotovijo zadovoljiva jamstva za skladnost, lahko preglede pred izvozom opravijo inšpekcijski organi teh tretjih držav. Kadar se uporabi ta možnost, morajo države članice redno preverjati učinkovitost/kakovost pregledov pred izvozom, ki jih izvajajo inšpekcijski organi tretjih držav, ter obveščati Komisijo o rezultatih teh preverjanj.

(15) Proizvodom za predelavo ni treba izpolnjevati tržnih standardov, zato je treba zagotoviti, da se ne prodajajo na trgu za sveže proizvode. Take proizvode je treba ustrezno označiti, v nekaterih primerih (kadar je mogoče) pa priložiti tudi potrdilo o predelavi, ki navaja končno uporabo proizvoda, kar bi omogočilo opravljanje pregledov.

(16) Pri sadju in zelenjavi, pri katerih se preverja skladnost s tržnimi standardi, je treba na vseh stopnjah trženja izvajati iste vrste pregledov. Za ta namen je treba uporabljati smernice za inšpekcijski nadzor, ki jih je priporočila Ekonomska komisija Združenih narodov za Evropo in so v skladu z ustreznimi priporočili OECD. Vendar je treba za preglede na stopnji trgovine na drobno določiti posebno ureditev.

(17) Omogočiti je treba, da se organizacijam proizvajalcev priznajo proizvodi, ki jih zahtevajo. Kadar se zahteva priznanje proizvodov, namenjenih le predelavi, je treba zagotoviti, da so dejansko dostavljeni za predelavo.

(18) Da se pomagajo doseči cilji ureditev v sektorju sadja in zelenjave ter se zagotovi, da organizacije proizvajalcev opravljajo svoje delo vztrajno in učinkovito, je v organizacijah proizvajalcev potrebna čim večja stabilnost. Članstvo proizvajalca v organizaciji proizvajalcev mora zato trajati najkrajšo mogočo dobo. Državam članicam mora biti prepuščeno, da določijo odpovedni rok in datum, ko izstop postane veljaven.

(19) Glavne in bistvene dejavnosti organizacije proizvajalcev se morajo nanašati na koncentracijo ponudbe in trženje. Vendar morajo imeti organizacije proizvajalcev možnost, da se z določenimi omejitvami ukvarjajo tudi z drugimi dejavnostmi, ne glede na to, ali so te komercialne ali ne. Spodbujati je treba sodelovanje med organizacijami proizvajalcev, tako da se dovoli, da se trženje sadja in zelenjave, kupljenih izključno od neke druge organizacije proizvajalcev, ne upošteva pri izračunu glavne dejavnosti niti drugih dejavnosti. Področje uporabe je treba razširiti tako, da omogoča, da lahko tehnična sredstva zagotovijo tudi člani organizacije proizvajalcev.

(20) Organizacije proizvajalcev lahko imajo delnice v odvisnih družbah, ki pomagajo povečati dodano vrednost proizvodnje njihovih članov. Določiti je treba pravila za izračun vrednosti takšne tržne proizvodnje. Glavne dejavnosti teh odvisnih družb morajo biti po odobritvi prehodnega obdobja za prilagoditev enake kot pri organizacijah proizvajalcev.

(21) Določiti je treba podrobna pravila o priznavanju in delovanju združenj organizacij proizvajalcev, nadnacionalnih organizacij proizvajalcev in nadnacionalnih združenj organizacij proizvajalcev iz Uredbe (ES) št. 1182/2007. Da se zagotovi skladnost, morajo biti čim bolj podobna pravilom za organizacije proizvajalcev.

(22) Da se pospeši koncentracija ponudbe, je treba spodbujati združevanje obstoječih organizacij proizvajalcev v nove organizacije z določitvijo pravil za združevanje operativnih programov združenih organizacij.

(23) Ob spoštovanju načel, v skladu s katerimi mora biti organizacija proizvajalcev ustanovljena na lastno pobudo proizvajalcev in jo morajo tudi nadzorovati, mora biti prepuščeno državam članicam, da določijo pogoje, v skladu s katerimi so druge fizične ali pravne osebe sprejete kot člani organizacije proizvajalcev in/ali združenja organizacij proizvajalcev.

(24) Da se zagotovi, da organizacije proizvajalcev dejansko predstavljajo najmanjše mogoče število proizvajalcev, morajo države članice sprejeti ukrepe, da se ne zgodi, da bi manjšina članov, ki morda zagotavljajo večji del proizvodnje v organizaciji proizvajalcev, neupravičeno upravljala in usmerjala delovanje te organizacije.

(25) Da se upoštevajo različne proizvodne razmere in razmere trženja v Skupnosti, morajo države članice določiti nekatere pogoje za dodelitev začasnega priznanja za skupine proizvajalcev, ki predložijo načrt za priznanje.

(26) Zato da se spodbuja ustanavljanje stabilnih organizacij proizvajalcev, ki so sposobne prispevati k uresničevanju ciljev ureditve trga za sadje in zelenjavo, se mora začasno priznanje dodeliti le tistim skupinam proizvajalcev, ki lahko dokažejo, da so sposobne izpolniti vse zahteve za priznanje v določenem roku.

(27) Določiti je treba, katere podatke morajo zagotoviti skupine proizvajalcev v načrtu za priznanje. Da se omogoči, da skupine proizvajalcev bolje izpolnjujejo pogoje za priznanje, je treba dovoliti spreminjanje načrtov za priznanje. Zato je treba predvideti, da lahko države članice od organizacije proizvajalcev zahtevajo popravne ukrepe, s katerimi zagotovijo izvedbo načrta.

(28) Skupina proizvajalcev lahko izpolni pogoje pred rokom iz načrta za priznanje. Predvideti je treba določbe, ki bodo takim skupinam omogočale, da vložijo zahtevke za priznanje na podlagi osnutka operativnih programov. Da se zagotovi doslednost, mora dodelitev priznanja skupini proizvajalcev pomeniti zaključek načrta za priznanje, zagotovljeno pomoč pa je treba prekiniti. Da se upošteva večletno financiranje naložb, se lahko naložbe, ki izpolnjujejo pogoje za investicijsko pomoč v skladu s to uredbo, prenesejo na operativne programe.

(29) Da se spodbudi pravilna uporaba sheme pomoči za pokritje stroškov ustanavljanja in upravljanja skupin proizvajalcev, se mora ta pomoč dodeliti v obliki pavšalne pomoči. Za to pavšalno pomoč mora biti določena zgornja meja, da se upoštevajo proračunske omejitve. Poleg tega je treba ob upoštevanju različnih finančnih potreb skupin proizvajalcev različnih velikosti to zgornjo mejo prilagoditi glede na tržno proizvodnjo skupin proizvajalcev.

(30) Da se zagotovita skladnost in nemoten prehod na status priznane skupine proizvajalcev, morajo za skupine proizvajalcev veljati enaka pravila o glavnih dejavnostih organizacij proizvajalcev in vrednosti tržne proizvodnje.

(31) V primeru združitve je treba omogočiti dodelitev pomoči tudi skupinam proizvajalcev, ki so nastale z združitvijo, da se upoštevajo finančne potrebe novih skupin proizvajalcev in se zagotovi pravilna uporaba sheme pomoči.

(32) Zaradi lažje uporabe programa podpore za operativne programe je treba jasno določiti tržno proizvodnjo organizacij proizvajalcev, vključno s specifikacijo proizvodov, ki se lahko upoštevajo, in stopnje trženja, na podlagi katere je treba izračunati vrednost proizvodnje. Prav tako je treba omogočiti dodatne postopke izračunavanja tržne proizvodnje v primeru letnih nihanj ali pomanjkljivih podatkov. Zaradi preprečevanja zlorabe sistema se organizacijam proizvajalcev običajno ne bi smela dovoliti sprememba referenčnih obdobij med trajanjem programa.

(33) Za zagotovitev pravilne uporabe pomoči je treba določiti pravila za upravljanje operativnih skladov in finančnih prispevkov članov, ki zagotavljajo čim večjo prilagodljivost, če lahko vsi proizvajalci uporabljajo sredstva operativnega sklada in demokratično sodelujejo pri odločanju o njihovi uporabi.

(34) Določiti je treba določbe, ki urejajo področje uporabe in strukturo nacionalne strategije za trajnostne operativne programe ter nacionalni okvir za okoljske ukrepe. Njen cilj je čim boljše dodeljevanje finančnih sredstev in izboljšanje kakovosti strategije.

(35) V interesu dobrega upravljanja je treba določiti postopke za predstavitev in potrditev operativnih programov, vključno z roki, da bi se omogočilo ustrezno vrednotenje informacij pristojnih organov, ter ukrepe in dejavnosti, ki jih je treba vključiti v programe ali jih iz njih izključiti. Zaradi letnega upravljanja programov je treba določiti, da se programi, ki niso odobreni do določenega datuma, odložijo za eno leto.

(36) Za spreminjanje operativnih programov za naslednje leto mora obstajati postopek, tako da je mogoče programe prilagoditi kakršnim koli novim pogojem, ki jih ob prvotni predstavitvi ni bilo mogoče predvideti. Poleg tega je treba omogočiti spreminjanje ukrepov in zneskov operativnih skladov med letom izvajanja programa. Za vse takšne spremembe morajo veljati nekatere omejitve in pogoji, ki jih določijo države članice, vključno z obveznim sporočanjem sprememb pristojnim organom, da se zagotovi ohranitev splošnih ciljev odobrenih programov.

(37) Zaradi finančne in pravne varnosti je treba sestaviti sezname postopkov in izdatkov, ki jih ne smejo pokrivati operativni programi.

(38) V primeru naložb v posamezna kmetijska gospodarstva je treba zaradi preprečevanja neupravičenega bogatenja zasebnika, ki je pretrgal vezi z organizacijo med življenjsko dobo naložbe, sprejeti določbe, ki bodo organizaciji omogočile povrnitev preostale vrednosti naložbe, ne glede na to, ali je to naložba člana ali organizacije.

(39) Zaradi zagotovitve pravilne uporabe sistema je treba opredeliti informacije, ki jih je treba vključiti v zahtevke za pomoč, in postopke za plačilo pomoči. Za preprečitev težav z denarnim tokom mora biti organizacijam proizvajalcev na voljo sistem predplačil z ustreznimi jamstvi. Iz podobnih razlogov mora biti na voljo nadomestni sistem za povračilo že nastalih izdatkov.

(40) Določiti je treba natančne določbe v zvezi s področjem uporabe ter uporabo ukrepov za preprečevanje in upravljanje kriz. Ta pravila morajo čim bolj zagotavljati prilagodljivost in hitro ukrepanje v krizi ter zato omogočati, da odločitve sprejemajo države članice in organizacije proizvajalcev. Pravila morajo kljub temu preprečevati zlorabe in zagotavljati omejitve za uporabo nekaterih ukrepov, tudi v finančnem smislu. Zagotoviti morajo tudi ustrezno upoštevanje fitosanitarnih in okoljskih zahtev.

(41) V zvezi z umiki s trga morajo biti sprejeta podrobna pravila ob upoštevanju mogočega pomena tega ukrepa. Zlasti je treba določiti pravila v zvezi s sistemom povečane podpore za s trga umaknjeno sadje in zelenjavo, ki ju dobrodelne organizacije ter nekatere druge ustanove in institucije brezplačno razdelijo kot humanitarno pomoč. Poleg tega je treba določiti najvišjo raven podpore za umik s trga, da se prepreči, da to postane stalna nadomestna oblika prodaje za proizvode namesto dajanja v promet. V tem smislu je primerno, da se za proizvode, za katere so najvišje ravni nadomestil Skupnosti za umik s trga določene v Prilogi V k Uredbi (ES) št. 2200/96, še naprej uporabljajo takšne ravni, ki se delno povišajo, da se upošteva dejstvo, da so ti umiki zdaj sofinancirani. Za druge proizvode, za katere izkušnje še niso pokazale, da obstaja tveganje za prevelike umike, je primerno državam članicam dovoliti, da določijo najvišje ravni podpore. Vendar je treba iz podobnih razlogov v vseh primerih določiti količinsko omejitev umikov za posamezen proizvod in organizacijo proizvajalcev.

(42) Podrobna pravila je treba sprejeti v zvezi z nacionalno finančno pomočjo, ki jo lahko države članice dodelijo v regijah Skupnosti, v katerih je stopnja organiziranosti proizvajalcev še posebno nizka, vključno z opredelitvijo take nizke stopnje organiziranosti. Določiti je treba postopke za odobritev takšne nacionalne pomoči in zneska nadomestila Skupnosti za pomoč ter za delež nadomestila, ki mora izražati sedanje ravni.

(43) Sprejeti je treba podrobna pravila, zlasti postopkovne določbe, v zvezi s pogoji, pod katerimi se lahko pravila, ki so jih izdale organizacije proizvajalcev ali združenja takšnih organizacij v sektorju sadja in zelenjave, razširijo na vse proizvajalce, ki imajo sedež na določenem gospodarskem območju. Treba je tudi natančno opredeliti, katera pravila se bodo razširila na proizvajalce in katera na kupce, kadar gre za prodajo pridelkov na drevesu.

(44) Pridelovalci jabolk v Skupnosti so se pred kratkim znašli v težkem položaju, med drugim zaradi znatnega povečanja uvoza jabolk iz nekaterih tretjih držav na južni polobli. Zato je treba izboljšati nadzor nad uvozom jabolk. Ustrezen pristop za dosego tega cilja temelji na sistemu izdaje uvoznih dovoljenj, ki v skladu z zahtevo po zagotavljanju varščin jamčijo, da je uvoz, za katerega je bilo vloženo posamezno uvozno dovoljenje, dejansko izveden. Uporabljati je treba uredbi Komisije (ES) št. 1291/2000 o določitvi skupnih podrobnih pravil za uporabo sistema uvoznih in izvoznih dovoljenj in potrdil o vnaprejšnji določitvi za kmetijske proizvode (25) ter (EGS) št. 2220/85 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema varščin za kmetijske proizvode (26).

(45) Sprejeti je treba podrobna pravila v zvezi s sistemom vhodnih cen za sadje in zelenjavo. Ker je večina hitro pokvarljivega sadja in zelenjave namenjena za komisijsko prodajo, to povzroča posebne težave pri določitvi vrednosti. Določiti je treba mogoče metode za izračun vhodne cene, na podlagi katere so uvoženi proizvodi uvrščeni v skupno carinsko tarifo. Določiti je treba zlasti pavšalne uvozne vrednosti na podlagi tehtanega povprečja povprečnih cen za proizvode, prav tako je treba posebej urediti primere, ko za proizvode danega porekla ni na voljo nobenih cen. Za nekatere primere je treba določiti polog varščine, da se zagotovi pravilna uporaba sistema.

(46) Sprejeti je treba podrobna pravila v zvezi z uvozno dajatvijo, ki se lahko uvede za nekatere proizvode poleg dajatev, ki so določene s skupno carinsko tarifo. Dodatne dajatve se lahko uvedejo, če količine uvoza zadevnega proizvoda presegajo sprožitveno raven, določeno za proizvod in za obdobje veljavnosti. Blago na poti v Skupnost je oproščeno dodatnih dajatev, zato je treba za takšno blago sprejeti posebne določbe.

(47) Zagotoviti je treba ustrezno spremljanje ter vrednotenje sedanjih programov in shem, da lahko organizacije proizvajalcev ter države članice ocenijo njihovo uspešnost in učinkovitost.

(48) Določiti je treba ukrepe/določbe v zvezi z vrsto, obliko in sredstvom obvestil, ki so potrebna za izvajanje te uredbe. To mora vključevati obvestila, ki jih proizvajalci in organizacije proizvajalcev predložijo državam članicam, ter obvestila, ki jih države članice predložijo Komisiji, in posledice prepoznega ali neustreznega obveščanja.

(49) Določiti je treba ukrepe v zvezi s pregledi, ki so potrebni za zagotovitev ustrezne uporabe te uredbe in Uredbe (ES) št. 1182/2007, ter ustrezne sankcije za ugotovljene nepravilnosti. Ti ukrepi morajo vključevati posebne preglede in sankcije, določene na ravni Skupnosti, ter kakršne koli dodatne nacionalne preglede in sankcije. Te morajo biti odvračilne, učinkovite in sorazmerne. Določiti je treba pravila za reševanje primerov očitne napake, višje sile in drugih izrednih razmer, da se zagotovi pravično obravnavanje proizvajalcev. Določiti je treba pravila za umetno ustvarjene razmere, da se preprečijo kakršne koli koristi, ki iz njih izhajajo.

(50) Pripraviti je treba določbe za nemoten prehod s prejšnjega sistema na nov sistem, ki je določen v tej uredbi, ter za izvajanje prehodnih določb iz člena 55 Uredbe (ES) št. 1182/2007.

(51) Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem Upravljalnega odbora za sadje in zelenjavo –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

NASLOV I

UVODNE DOLOČBE

Člen 1

Področje uporabe in uporaba izrazov

1. Ta uredba določa izvedbena pravila za Uredbo (ES) št. 2200/96, Uredbo (ES) št. 2201/96 in Uredbo (ES) št. 1182/2007.

2. Izrazi iz uredb, navedenih v odstavku 1 imajo v tej uredbi enak pomen, razen če ta ne določa drugače.

Člen 2

Tržna leta

Tržna leta za proizvode iz člena 1(2) Uredbe (ES) št. 2200/96 in člena 1(2) Uredbe (ES) št. 2201/96 trajajo od 1. januarja do 31. decembra.

NASLOV II

KLASIFIKACIJA PROIZVODOV

POGLAVJE I

Splošna pravila

Člen 3

Izjeme in izvzetja od uporabe tržnih standardov

1. Z odstopanjem od člena 2(5) Uredbe (ES) št. 1182/2007 ni treba upoštevati tržnih standardov za:

(a) proizvode, ki se pošiljajo v predelovalne obrate, razen če niso v tej uredbi posebej določene minimalne zahteve za kakovost proizvodov, ki so namenjeni industrijski predelavi;

(b) proizvode, ki jih pridelovalec trži na svojem kmetijskem gospodarstvu neposredno potrošniku za njegovo osebno uporabo, in

(c) proizvode iz določene regije, ki se prodajajo na drobno v tej regiji za uveljavljeno tradicionalno lokalno porabo po odločbi Komisije, ki ga na zahtevo države članice sprejme v skladu s postopkom iz člena 46 Uredbe (ES) št. 2200/96.

2. Z odstopanjem od člena 2(5) Uredbe (ES) št. 1182/2007 na danem proizvodnem območju ni treba upoštevati tržnih standardov za:

(a) proizvode, ki jih pridelovalec proda ali dostavi v obrate za pripravo in pakiranje ali v skladišča ali jih v take obrate pošlje s svojega kmetijskega gospodarstva, in

(b) proizvode, ki se pošiljajo iz skladišč v obrate za pripravo in pakiranje.

3. Z odstopanjem od člena 2(5) Uredbe (ES) št. 1182/2007 državam članicam ni treba upoštevati tržnih standardov ali nekaterih določb tržnih standardov za:

(a) proizvode, ki jih razstavlja ali ponuja za prodajo, dobavi ali na kakšen drug način z njimi trži pridelovalec na trgih na debelo, zlasti na trgih proizvajalcev, ki se nahajajo na proizvodnem območju, in

(b) proizvode, ki se pošiljajo s teh trgov na debelo v obrate za pripravo in pakiranje ter v skladišča, ki se nahajajo na istem proizvodnem območju.

Če se uporablja prvi pododstavek, zadevna država članica obvesti Komisijo o sprejetih ukrepih.

4. Za proizvode iz odstavka 1(a) in odstavka 2 se pristojnim organom držav članic zagotovijo dokazi, da so izpolnjeni predpisani pogoji, zlasti glede namena uporabe.

Člen 4

Podatki na označbah

1. Podatki na označbah, ki jih zahtevajo tržni standardi iz člena 2 Uredbe (ES) št. 1182/2007, morajo biti prikazani čitljivo in na vidnem mestu na eni strani embalaže. Natisnjeni morajo biti neizbrisljivo, neposredno na enoto pakiranja ali etiketo, ki je sestavni del enote pakiranja ali je trdno pritrjena nanjo.

2. Za blago, ki se odpošilja v razsutem stanju in se naklada neposredno na prevozno sredstvo, se podatki iz prvega odstavka navedejo v dokumentu, ki spremlja blago, ali na obvestilu, ki se namesti na vidno mesto v prevoznem sredstvu.

Člen 5

Podatki na označbah pri prodaji na drobno

Pri prodaji na drobno, pri kateri se proizvodi prodajajo pakirani, so podatki, ki jih zahtevajo tržni standardi iz člena 2 Uredbe (ES) št. 1182/2007, na označbah čitljivi in dobro vidni.

Za predpakirane proizvode je v smislu Direktive 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta (27) poleg vseh podatkov, ki jih zahtevajo tržni standardi, navedena tudi neto teža. Vendar zahteva za navedbo neto teže ne velja za proizvode, ki se navadno prodajajo po kosih, če je število posameznih kosov jasno razvidno in se lahko prešteje od zunaj ali če je število kosov navedeno na etiketi.

Proizvodi se lahko prodajajo tudi nepakirani, če trgovec na drobno ob blagu, ki ga ponuja v prodajo, na prodajno označbo z razločno pisavo navede podatke, ki so določeni v tržnih standardih ter v členu 2(1) Uredbe (ES) št. 1182/2007 v zvezi s sorto, državo porekla proizvoda in razredom.

Člen 6

Prodajni paketi

1. Prodajna enota pakiranja svežega sadja in zelenjave z neto težo treh kilogramov ali manj lahko vsebuje mešanice različnih vrst sadja in zelenjave, če:

(a) so proizvodi iste kakovosti in če vsaka zadevna vrsta izpolnjuje standarde v skladu z odstavkom 2;

(b) je enota pakiranja ustrezno označena v skladu z odstavkom 3 in

(c) mešanica ne zavaja potrošnika.

2. Proizvodi iz prodajnih enot pakiranja iz odstavka 1 spadajo v isti trgovski razred kakovosti, kot je določen v Prilogi I.

Kadar mešanica vsebuje sadje in zelenjavo, za katera ne veljajo tržni standardi Skupnosti, morajo biti ti proizvodi v skladu s Prilogo I uvrščeni v isti razred.

3. Na oznakah na prodajnih enotah pakiranja iz odstavka 1 in/ali na vsaki embalažni enoti, ki jih vsebuje, so navedene vsaj naslednje podrobnosti:

(a) ime in naslov osebe/obrata, ki je opravil pakiranje, in/ali odpremnika. Ta navedba se lahko nadomesti: (i) za vse enote pakiranja z izjemo predpakirane embalaže z uradno izdano ali sprejeto kodno oznako, ki predstavlja osebo/obrat, ki je opravil pakiranje, in/ali odpremnika, navedeno poleg sklicevanja na izraz „oseba/obrat, ki je opravil pakiranje, in/ali odpremnik“ (ali ustrezne okrajšave); (ii) le za predpakirano embalažo z imenom in naslovom prodajalca, ki ima sedež v Skupnosti, navedenim poleg navedbe „Pakirano za:“ ali enakovredno navedbo. V tem primeru označevanje vključuje tudi kodo, ki predstavlja osebo/obrat, ki je opravil pakiranje, in/ali odpremnika. Prodajalec navede vse podatke, ki jih inšpekcijski organ šteje za potrebne v zvezi s pomenom te kode;

(b) ime vseh proizvodov/vrst, vsebovanih v enoti pakiranja;

(c) ime sorte ali trgovske vrste vsakega proizvoda, vsebovanega v mešanici, ki jih tržni standard Skupnosti zahteva za proizvode, ki se ne tržijo v mešanici;

(d) državo porekla vsakega zadevnega proizvoda, poleg imena zadevnih proizvodov, in

(e) razred.

Pri sadju in zelenjavi, za katera ne veljajo tržni standardi Skupnosti, navedeni podatki nadomestijo podrobne podatke, določene z navedenimi standardi.

POGLAVJE II

Preverjanje skladnosti s tržnimi standardi

Oddelek 1

Splošne določbe

Člen 7

Področje uporabe

To poglavje določa pravila za države članice pri preverjanju skladnosti s tržnimi standardi v skladu s členom 2 Uredbe (ES) št. 1182/2007 na vseh stopnjah trženja.

Člen 8

Pristojni organi

1. Vsaka država članica imenuje:

(a) pristojni organ, odgovoren za usklajevanje in stike na področjih, urejenih s tem poglavjem, v nadaljnjem besedilu „usklajevalni organ“, in

(b) inšpekcijski organ ali organe, odgovorne za uporabo člena 2(6) Uredbe (ES) št. 1182/2007, v nadaljnjem besedilu „inšpekcijski organi“.

2. Države članice sporočijo Komisiji:

(a) ime, poštni naslov in naslov elektronske pošte usklajevalnega organa, ki so ga imenovale ob uporabi odstavka 1,

(b) ime, poštni naslov in naslov elektronske pošte inšpekcijskih organov, ki so jih imenovale ob uporabi odstavka 1, ter

(c) natančen opis zadevnih področij dejavnosti inšpekcijskih organov, ki so jih imenovale.

3. Usklajevalni organ je lahko inšpekcijski organ ali eden od inšpekcijskih organov ali kateri koli drug organ, imenovan v skladu z odstavkom 1.

4. Komisija objavi seznam usklajevalnih organov, ki so jih imenovale države članice, na način, za katerega meni, da je ustrezen.

Člen 9

Zbirke podatkov o trgovcih

1. Države članice vzpostavijo zbirko podatkov o trgovcih s sadjem in zelenjavo, v kateri so v skladu s pogoji iz tega člena navedeni trgovci, ki se ukvarjajo s trženjem svežega sadja in zelenjave, za katera so bili določeni standardi v skladu s členom 2 Uredbe (ES) št. 1182/2007.

V tem poglavju „trgovec“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, ki ima sveže sadje in zelenjavo, za katera veljajo tržni standardi, z namenom, da jih razstavi ali ponudi v prodajo, proda ali na kakršen koli drug način trži zase ali v imenu tretje strani na ozemlju Skupnosti in/ali izvozi v tretje države.

2. Države članice določijo pogoje, pod katerimi se naslednji trgovci lahko vključijo ali ne vključijo v zbirko podatkov:

(a) trgovci, dejavnosti katerih so izvzete iz obveznosti upoštevanja tržnih standardov v skladu s členom 3, in

(b) fizične ali pravne osebe, katerih dejavnosti v sektorju sadja in zelenjave so omejene na prevoz blaga ali maloprodajo majhnih količin.

3. Kadar je zbirka podatkov sestavljena iz več ločenih elementov, usklajevalni organ zagotovi, da so zbirka podatkov, njeni elementi in njena posodobitev enotni. Zbirko posodabljajo zlasti inšpekcijski organi, ki uporabijo informacije, zbrane med pregledi na vseh stopnjah trženja.

4. Ta zbirka podatkov za vsakega trgovca vsebuje registracijsko številko, ime, naslov, informacije, potrebne za njegovo uvrstitev v eno od kategorij iz člena 10, zlasti njegov položaj v tržni verigi, informacije o pomembnosti trgovca, informacije o ugotovitvah iz prejšnjih pregledov vsakega trgovca in tudi vse druge informacije, ki so potrebne za preglede.

5. Trgovci zagotovijo informacije, ki jih države članice štejejo za potrebne za vzpostavitev in posodobitev zbirke podatkov. Države članice določijo pogoje, pod katerimi se trgovci, ki nimajo sedeža na njihovem ozemlju, vendar trgujejo na njem, navedejo v njihovi zbirki podatkov.

Oddelek 2

Pregledi, ki se opravljajo na notranjem trgu

Člen 10

Preverjanje skladnosti na notranjem trgu

1. Države članice uvedejo sistem vzorčnega preverjanja skladnosti proizvodov, ki jih imajo trgovci na vseh stopnjah trženja, s tržnimi standardi.

Države članice določijo po tem sistemu in na podlagi analize tveganja, da trgovec trži blago, ki ni v skladu s standardi trženja, kako pogosto morajo inšpekcijski organi izvajati preglede. Pregledi morajo biti dovolj pogosti, da se zagotovi skladnost s pravili Skupnosti pri vsaki kategoriji trgovcev, ki so jih predhodno opredelile.

Analiza tveganja se nanaša zlasti na velikost trgovcev, njihov položaj v tržni verigi, ugotovitve iz prejšnjih pregledov ter druge mogoče parametre, ki jih opredelijo države članice.

Pri trgovcih, ki se ukvarjajo s pripravo ter pakiranjem sadja in zelenjave, zlasti na območju pridelave, se pregledi izvajajo pogosteje kot pri drugih kategorijah trgovcev. Pregled se lahko izvaja tudi med prevozom.

Kadar pregledi razkrijejo znatne nepravilnosti, inšpekcijski organi povečajo pogostnost pregledov zadevnih trgovcev.

2. Trgovci inšpekcijskim organom zagotovijo vse informacije, za katere ti organi menijo, da so potrebne za organizacijo in izvedbo pregledov.

3. Države članice lahko trgovcem, ki zagotavljajo enotno in visoko skladnost sadja in zelenjave z veljavnimi standardi trženja na stopnji odpreme, odobrijo, da pri označevanju vsake enote pakiranja uporabijo vzorec iz Priloge II. Dovoljenje se izda za obdobje treh let in se lahko obnovi.

Poleg tega, da bi lahko trgovci imeli koristi zaradi uporabe vzorcev:

(a) imajo inšpekcijsko osebje, ki je bilo na usposabljanju, ki ga je odobrila država članica,

(b) imajo primerno opremo za pripravo in pakiranje proizvodov,

(c) se obvežejo, da bodo pristopili k preverjanju skladnosti blaga, ki ga odpošiljajo, in vodili register, v katerem bodo zabeleženi vsi postopki opravljenih pregledov.

Kadar trgovec ne more več zagotoviti enotne in visoke stopnje skladnosti ali kadar eden od pogojev, navedenih v drugem pododstavku, ni več izpolnjen, država članica prekliče dovoljenje trgovcu, da pri označevanju vsake enote pakiranja uporabi vzorec iz Priloge II.

4. Usklajevalni organ sporoči Komisiji določbe o inšpekcijskem sistemu nadzora iz odstavka 1. To sporočilo vključuje različne kategorije trgovcev, ki so bile opredeljene, ter pogostnost preverjanja, ki je bila določena za vsako posamezno kategorijo, in tudi, kadar je to primerno, podrobne pogoje za izvajanje določb odstavka 3, podrobne pogoje za izvajanje člena 11(1), vključno z najmanjšim obsegom pregledov za različne zadevne trgovce. Komisijo nemudoma obvesti o kakršnih koli naknadnih spremembah tega sistema.

5. Inšpekcijski organi države članice, na ozemlju katere je ugotovljeno, da serija blaga iz druge države članice zaradi pomanjkljivosti ali poškodb, ki bi se lahko ugotovile že med pakiranjem, ni skladna s standardi, o takih primerih neskladnosti, ugotovljenih do stopnje trženja na debelo, vključno v centrih za distribucijo, nemudoma obvestijo organe drugih držav članic, ki bi jih to lahko zadevalo.

Člen 11

Preverjanje skladnosti ob izvozu

1. Pristojni inšpekcijski organ na stopnji izvoza s preverjanjem skladnosti zagotovi, da proizvodi, namenjeni za izvoz v tretje države, zapustijo carinsko ozemlje Skupnosti le, če so skladni s tržnimi standardi.

Izvozniki inšpekcijskim organom zagotovijo vse informacije, za katere ti organi menijo, da so potrebne za organizacijo in izvedbo pregledov.

2. Za te trgovce lahko države članice določijo, za vsako kategorijo zadevnega trgovca in na podlagi analize tveganja, najmanjši delež pošiljk in količin, katerih skladnost na stopnji izvoza preverja pristojni inšpekcijski organ. Ta delež mora biti zadosten, da se zagotovi skladnost s pravili Skupnosti. Kadar ta pregled razkrije znatne nepravilnosti, inšpekcijski organi povečajo delež preverjanih pošiljk pri zadevnih trgovcih.

Države članice lahko uporabljajo določbe iz prvega pododstavka za trgovce, ki izpolnjujejo naslednje pogoje:

(a) ponujajo zadostna jamstva dosledne in visoke stopnje usklajenosti za sadje in zelenjavo, ki ju tržijo;

(b) imajo inšpekcijsko osebje, ki je bilo na usposabljanju, ki ga je odobrila država članica;

(c) obvežejo se, da bodo preverjali skladnost blaga, ki ga tržijo, in

(d) obvežejo se, da bodo vodili register, v katerem bodo zabeleženi vsi opravljeni pregledi.

3. Inšpekcijski organ izda po zaključku pregledov iz odstavka 1 potrdilo o skladnosti, kot je določeno v Prilogi III, za vsako serijo, ki je namenjena za izvoz in za katero meni, da je skladna s tržnimi standardi. Kadar sestavlja izvozno pošiljko več serij, je skladnost teh serij mogoče potrditi na enem potrdilu, ki jasno navaja različne serije, ki sestavljajo pošiljko.

Če zadevnih serij, za katere velja potrdilo o skladnosti, v skladu z odstavkom 2, zadevni inšpekcijski organ ni preverjal na stopnji izvoza, se vpiše „samonadzor (člen 11(2) Uredbe Komisije (ES) št. 0000/2007“ v okence 13 (Pripombe) potrdila.

4. Pristojni carinski organ lahko izvozno deklaracijo sprejme le, če:

(a) je blagu priloženo potrdilo iz odstavka 3 ali potrdilo iz člena 19(2) ali če

(b) je pristojni inšpekcijski organ na ustrezen način obvestil carinski organ, da je bilo za ustrezne serije izdano eno od teh dveh potrdil.

Člen 12

Preverjanje skladnosti ob uvozu

1. Pred sprostitvijo v prosti promet se pri proizvodih iz tretjih držav preveri skladnost s tržnimi standardi.

Uvozniki inšpekcijskim organom zagotovijo vse informacije, za katere ti organi menijo, da so potrebne za organizacijo in izvedbo pregledov iz odstavka 2 tega člena in člena 16(1).

2. Uradni inšpekcijski organ preveri ob uvozu skladnost za vsako uvoženo serijo brez poseganja v oddelek 3 in izda potrdilo o skladnosti, kot je določeno v Prilogi III, kadar so ti proizvodi skladni z zahtevanimi standardi. Kadar sestavlja uvozno pošiljko več serij, je skladnost teh serij mogoče potrditi na enem potrdilu, ki jasno navaja različne serije, ki sestavljajo pošiljko.

3. Carinski organi dovolijo sprostitev v prosti promet le, če:

(a) je blagu priloženo potrdilo iz odstavka 2, potrdilo iz člena 14(1) ali potrdilo iz člena 19(2) ali če

(b) je pristojni inšpekcijski organ na ustrezen način obvestil carinski organ, da je bilo za ustrezne serije izdano eno od teh potrdil.

4. Ne glede na odstavke 1, 2 in 3 se lahko pristojni inšpekcijski organ, če na stopnji uvoza meni, da nekatere serije predstavljajo majhno tveganje glede neskladnosti s tržnimi standardi, odloči, da teh serij ne bo preverjal. V zvezi s tem pošlje carinskemu organu ožigosano izjavo ali navedeni organ obvesti kako drugače, da lahko opravi carinske postopke.

Za namene uporabe prvega pododstavka inšpekcijski organ vnaprej določi merila za oceno tveganja neskladnosti serij in na podlagi analize tveganja za vsako določeno vrsto uvoza najmanjše deleže pošiljk in količin, ki jih bo pristojni inšpekcijski organ na stopnji uvoza preverjal glede skladnosti. Vsak delež, določen skladno s tem odstavkom, mora biti v vsakem primeru znatno višji od tistih, ki se uporabljajo v skladu s členom 16(1).

5. Da bi v državah članicah izboljšali enotno uporabo odstavka 4, Komisija pripravi skupne smernice za njegovo uporabo. Usklajevalni organ takoj obvesti Komisijo o pravilih za uporabo odstavka 4, vključno z merili in najmanjšimi deleži iz odstavka 4, drugega pododstavka in katere koli naknadne spremembe teh pravil.

6. Kadar je ob uvozu iz tretje države ugotovljeno, da serija blaga ni skladna s standardi, usklajevalni organ zadevne države članice nemudoma obvesti Komisijo in usklajevalne organe drugih držav članic, ki bi jih to lahko zadevalo in ki nato posredujejo te informacije, kot je potrebno, na svojem ozemlju. Komisijo se obvesti prek elektronskega sistema, ki ga določi sama.

Oddelek 3

Pregledi, ki jih opravijo tretje države

Člen 13

Odobritev pregledov, ki jih opravijo tretje države pred uvozom v Skupnost

1. Na zahtevo tretje države lahko Komisija v skladu s postopkom iz člena 46 Uredbe (ES) št. 2200/96 odobri preverjanja skladnosti, ki jih opravi ta tretja država pred uvozom v Skupnost.

2. Odobritev iz odstavka 1 se lahko dodeli tretjim državam, ki to zahtevajo in na ozemlju katerih proizvodi, ki se izvažajo v Skupnost, izpolnjujejo tržne standarde Skupnosti ali vsaj standarde, ki so enakovredni.

Odobritev določa uradni organ v tretji državi, ki je odgovoren za izvajanje postopkov preverjanja iz odstavka 1. Ta organ je odgovoren za stike s Skupnostjo. Odobritev določa tudi inšpekcijske organe, odgovorne za ustrezno preverjanje, v nadaljnjem besedilu: „inšpekcijski organi tretje države“.

Odobritev se lahko uporablja le za proizvode s poreklom iz zadevne tretje države in je lahko omejena na nekatere proizvode.

3. Inšpekcijski organi tretje države so uradni organi ali organi, ki jih uradno prizna organ iz odstavka 2, ter ponujajo zadostna jamstva in imajo na voljo potrebno osebje, opremo in objekte za izvajanje pregledov v skladu z metodami iz člena 20(1) ali enakovrednimi metodami.

4. Seznam držav, katerih preverjanja skladnosti so bila potrjena v skladu s tem členom, in zadevni proizvodi so določeni v delu A Priloge IV. Podrobnosti o njihovih uradnih organih in inšpekcijskih organih so določene v delu B navedene priloge, vzorci potrdil iz člena 14 pa so določeni v delu C navedene priloge.

Člen 14

Potrdila

1. Inšpekcijski organi tretje države za vsako serijo, preverjeno pred vstopom na carinsko ozemlje Skupnosti, izdajo potrdilo o skladnosti, določeno v Prilogi III, ali kakršen koli drug obrazec, o katerem se dogovorita Komisija in tretja država. Kadar sestavlja uvozno pošiljko več serij, je skladnost teh serij mogoče potrditi na enem potrdilu, ki jasno navaja različne serije, ki sestavljajo pošiljko.

Standardni obrazci, ki vsebujejo potrdila, ki jih določa prvi pododstavek tega odstavka, se uvedejo v okviru odobritve iz člena 13(1).

2. Potrdilo mora biti označeno z besedo „izvirnik“. Če so potrebni dodatni izvodi, morajo biti označeni z žigom „kopija“. Pristojne oblasti v Skupnosti kot veljavnega sprejmejo le izvirnik potrdila.

Velikost obrazca je 210 × 297 mm; pri dolžini je dovoljeno odstopanje plus 8 mm ali minus 5 mm. Uporabi se bel papir, ki ne vsebuje papirne kaše, je primerne velikosti za pisanje in ne tehta manj kot 40 g/m2.

Obrazci se natisnejo in izpolnijo v enem od uradnih jezikov Skupnosti.

Obrazci se izpolnijo z uporabo mehanografskih ali podobnih postopkov.

Vnosov se ne sme brisati niti se ne sme pisati prek njih. Popravki se naredijo tako, da se prečrtajo nepravilni podatki, in kadar je ustrezno, dodajo zahtevani podatki. Take spremembe se zaznamujejo z začetnicami osebe, ki jih opravlja, potrdi pa jih organ izdaje.

Vsako potrdilo ima zaporedno številko, po kateri je prepoznavno, in žig organa izdaje ter podpis za to pooblaščene osebe ali oseb.

Organ izdaje ohrani kopijo vsakega potrdila, ki ga izda.

Člen 15

Odložitev odobritve

Komisija lahko odloži odobritev, če ugotovi, da blago v znatnem številu serij in/ali količin ne ustreza informacijam v potrdilu o skladnosti, ki so jih izdali inšpekcijski organi tretje države, ali če je bil odziv na zahteve po naknadnih pregledih iz člena 16(2) nezadovoljiv.

Člen 16

Dodatni pregledi držav članic

1. Države članice ob uvozu fizično preverjajo skladnost s standardi za proizvode, uvožene pod pogoji iz tega oddelka, tako da za vsako zadevno tretjo državo preverjajo skladnost znatnega deleža pošiljk in količin, uvoženih pod temi pogoji. Ta delež je zadosten, da inšpekcijski organi tretje države zagotovijo skladnost s pravili Skupnosti. Države članice zagotovijo, da se ukrepi iz člena 20(3) uporabljajo za preverjene serije, kadar te serije niso skladne s tržnimi standardi.

Kadar pregled razkrije znatne nepravilnosti, države članice nemudoma obvestijo Komisijo, inšpekcijski organi pa povečajo delež pošiljk in količin, ki se preverjajo v skladu z določbami tega člena.

Če država članica zaračunava pristojbino za stroške preverjanja iz tega odstavka, je stopnja te pristojbine taka, da upošteva nižji delež pregledanih pošiljk in količin za ta preverjanja kot za preverjanja iz člena 12.

2. Kadar koli se pojavijo dvomi o verodostojnosti potrdila iz prvega pododstavka odstavka 14(1) ali o pravilnosti podatkov, ki jih vsebuje, se opravi naknadni pregled.

Pristojni organ v Skupnosti vrne potrdilo ali njegovo kopijo uradnemu korespondenčnemu organu v tretji državi, kot navaja drugi pododstavek člena 13(2); kadar je ustrezno, navede razloge za poizvedbo in vse pridobljene informacije, ki kažejo, da potrdilo ni verodostojno ali da so podatki, ki jih vsebuje, nepravilni. O zahtevkih za naknadne preglede je treba čim prej obvestiti Komisijo, skupaj z rezultati vsakega zahtevka.

Če obstaja zahtevek za naknadni pregled, lahko uvoznik zadevnih proizvodov zaprosi pristojne inšpekcijske organe, da opravijo preverjanje skladnosti iz člena 12.

Člen 17

Obveznosti sporočanja

1. Usklajevalni organ sporoči Komisiji število serij in skupnih količin, uvoženih v skladu s členom 13, ter število serij in količin, pri katerih je bila preverjena skladnost, kot je določeno v členu 16(1), za vsako zadevno tretjo državo in proizvode, od teh serij sporoči tiste serije, za katere so inšpekcijski organi ugotovili, da niso skladne s podatki iz potrdil o skladnosti, ki jih je izdal inšpekcijski organ tretje države, pri čemer za vsako od teh serij navede količino in vrsto ugotovljenih pomanjkljivosti; te podatke sporoči vsako četrtletje najpozneje do konca četrtletja, ki sledi temu četrtletju.

2. Carinski organi tesno sodelujejo z usklajevalnim organom in/ali inšpekcijskimi organi, zlasti v zvezi z uporabo člena 16(1) in (2), ter jim zagotavljajo vse potrebne informacije.

Člen 18

Upravno sodelovanje

1. Za uporabo tega oddelka je treba uvesti postopek za upravno sodelovanje med Skupnostjo in posamezno zadevno tretjo državo.

Zaradi tega zadevne tretje države Komisiji pošljejo vse pomembne podatke o postopkih preverjanja, zlasti vzorce odtisov žiga, ki ga uporabljajo inšpekcijski organi tretje države, in kadar je ustrezno, vse spremembe teh podatkov, in to nemudoma. Komisija sporoči te podatke in vse nadaljnje spremembe usklajevalnim organom v državah članicah, ki o tem obvestijo carinske oblasti in druge pristojne oblasti.

Po vzpostavitvi upravnega sodelovanja in pomembnejših spremembah podatkov, ki jih je sporočila zadevna tretja država, v okviru upravnega sodelovanja ter tudi v zvezi z imenom in naslovom uradnega dopisnika in inšpekcijskih organov, Komisija o tem objavi obvestilo na način, za katerega meni, da je ustrezen.

2. Odobritev tretje države iz člena 13(4) se uporablja od datuma, ko Komisija objavi obvestilo iz odstavka 1 tega člena v zvezi z vzpostavitvijo upravnega sodelovanja med Skupnostjo in tretjo državo.

Oddelek 4

Proizvodi za predelavo

Člen 19

Proizvodi za predelavo

1. Za namen uporabe te uredbe so proizvodi za predelavo sveže sadje in zelenjava, za katera veljajo tržni standardi in se pošljeta v predelovalne obrate, v katerih se predelata v proizvode, ki so razvrščeni v postavko kombinirane nomenklature, ki se razlikuje od postavke začetnega svežega proizvoda.

2. Pristojni inšpekcijski organi izdajo potrdila o predelavi, kot je določeno v Prilogi V, za proizvode, namenjene za izvoz v tretje države, in proizvode, uvožene v Skupnost, kadar so taki proizvodi namenjeni za predelavo, zato v skladu s členom 3(1)(a) zanje ne velja zahteva po skladnosti s tržnimi standardi. Pristojni inšpekcijski organi zagotovijo, da so izpolnjene posebne določbe o označevanju iz odstavka 4 tega člena.

3. V primeru uvoza pristojni inšpekcijski organ po tem, ko je izdal potrdilo iz odstavka 2, nemudoma pošlje usklajevalnemu organu države članice, v kateri bo potekala predelava, kopijo potrdila in vse dodatne informacije, potrebne za morebitne preglede predelovalnih postopkov. Po predelavi predelovalno podjetje vrne potrdilo pristojnemu inšpekcijskemu organu, ki zagotovi, da so bili proizvodi dejansko predelani.

4. Pri pakiranju proizvodov za predelavo je treba vsako enoto pakiranja jasno označiti z besedami „namenjeno za predelavo“ ali drugim ustreznim besedilom. V primeru blaga, odpremljenega v razsutem stanju, natovorjenega neposredno na prevozno sredstvo, se ta navedba nahaja na dokumentu, ki spremlja blago, ali je prikazana na obvestilu, pritrjenem na vidnem mestu v notranjosti prevoznega sredstva.

5. Države članice sprejmejo vse ustrezne ukrepe, zlasti tiste, ki se nanašajo na sodelovanje z drugimi zadevnimi državami članicami, da se izognejo temu, da bi se blago, namenjeno za trg s svežimi pridelki, odpremilo z območja proizvodnje kot blago, namenjeno za predelavo.

Oddelek 5

Metode nadzora

Člen 20

Metode nadzora

1. Preverjanje skladnosti iz tega poglavja, razen preverjanja pri prodaji na drobno končnemu potrošniku, se opravi v skladu z metodami iz Priloge VI, razen če je v tej uredbi določeno drugače.

Države članice določijo posebne predpise za spremljanje skladnosti pri maloprodaji končnemu potrošniku.

2. Če inšpektorji ugotovijo, da je blago skladno s tržnimi standardi, lahko inšpekcijski organ izda potrdilo o skladnosti, kot je določeno v Prilogi III. To potrdilo se v vsakem primeru izda pri uvozu ali izvozu.

3. Kadar blago ni skladno s standardi, izda inšpekcijski organ za trgovca ali njegove zastopnike ugotovitev o neskladnosti. Blago, za katero je bila izdana ugotovitev o neskladnosti, se ne sme premeščati brez dovoljenja inšpekcijskega organa, ki je izdal to ugotovitev. Za to dovoljenje lahko veljajo pogoji, ki jih določi inšpekcijski organ.

Trgovci se lahko odločijo, da vse blago ali del blaga uskladijo s tržnimi standardi. Blago, ki je bilo usklajeno, se ne sme tržiti, dokler inšpekcijski organ z vsemi ustreznimi sredstvi ne zagotovi, da je bilo blago dejansko usklajeno. Organ izda, kadar je to potrebno, potrdilo o skladnosti, kot je določeno v Prilogi III, za serijo ali del serije, šele ko je bilo blago usklajeno.

Če inšpekcijski organ sprejme željo trgovca, da uskladi blago v državi članici, ki ni tista, v kateri se je pri preverjanju ugotovilo, da blago ni usklajeno, države članice sprejmejo vse ukrepe, ki se jim zdijo ustrezni, zlasti glede medsebojnega sodelovanja, da bi preverile, ali je blago usklajeno.

Kadar blaga ni mogoče uskladiti, spremeniti v krmo, industrijsko predelati ali uporabiti za druge oblike, ki niso namenjene za prehrano ljudi, lahko inšpekcijski organ, če je to potrebno, zahteva od trgovcev, da sprejmejo ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da se zadevni proizvodi ne tržijo.

Trgovci zagotovijo vse podatke, ki se zdijo državam članicam potrebni za uporabo tega odstavka.

4. Za namene tega poglavja računi in spremni dokumenti navajajo razred kakovosti, državo porekla proizvodov, in kadar je to primerno, dejstvo, da so namenjeni za predelavo. Ta zahteva se ne uporablja za maloprodajo končnemu potrošniku.

NASLOV III

ORGANIZACIJE PROIZVAJALCEV

POGLAVJE I

Zahteve in priznavanje

Oddelek 1

Opredelitve

Člen 21

Opredelitve

1. V tem naslovu:

(a) „proizvajalec“ pomeni kmeta v skladu s členom 3(1)(a) Uredbe (ES) št. 1182/2007;

(b) „odvisna družba“ pomeni vsako družbo, v kateri ima ena ali več organizacij proizvajalcev ali njihovih združenj delnice in ki prispeva k ciljem organizacije proizvajalcev ali združenja organizacij proizvajalcev;

(c) „nadnacionalna organizacija proizvajalcev“ pomeni vsako organizacijo, pri kateri je kmetijsko gospodarstvo najmanj enega proizvajalca v drugi državi članici od tiste, v kateri ima organizacija proizvajalcev svoj sedež;

(d) „nadnacionalno združenje organizacij proizvajalcev“ pomeni vsako združenje organizacij proizvajalcev, v katerem je najmanj eno združenje organizacij v drugi državi članici od tiste, v kateri ima združenje svoj sedež;

(e) „konvergenčni cilj“ pomeni cilj ukrepanja za najmanj razvite države članice in regije v skladu z zakonodajo Skupnosti, ki ureja Evropski sklad za regionalni razvoj, Evropski socialni sklad in Kohezijski sklad za obdobje od 1. januarja 2007 do 31. decembra 2013;

(f) „ukrep“ pomeni nekaj od naslednjega: (i) dejavnosti, namenjene načrtovanju proizvodnje, vključno s pridobivanjem osnovnih sredstev, (ii) dejavnosti, namenjene izboljšanju ali ohranjanju kakovosti proizvodov, vključno s pridobivanjem osnovnih sredstev, (iii) dejavnosti, namenjene izboljšanju trženja, vključno s pridobivanjem osnovnih sredstev, ter promocijske in komunikacijske dejavnosti, ki niso promocijske in komunikacijske dejavnosti, zajete pod točko (vi), (iv) raziskave in poskusna proizvodnja, vključno s pridobivanjem osnovnih sredstev, (v) dejavnosti usposabljanja, ki ne zajemajo usposabljanja iz točke (vi), in dejavnosti, namenjene spodbujanju dostopa do svetovalnih storitev, (vi) kateri koli od šestih instrumentov za preprečevanje kriz in krizno upravljanje, naštetih v točkah (a) do (f) prvega pododstavka člena 9(2) Uredbe (ES) št. 1182/2007, (vii) okoljske dejavnosti v skladu s členom 9(3) Uredbe (ES) št. 1182/2007, vključno s pridobivanjem osnovnih sredstev, (viii) druge dejavnosti, ki izpolnjujejo enega ali več ciljev iz člena 9(1) Uredbe (ES) št. 1182/2007, vključno s pridobivanjem osnovnih sredstev, ki ni zajeto v točkah (i), (ii) in (iii), (iv) in (vii);

(g) „dejavnost“ pomeni posebno aktivnost ali instrument, namenjen doseganju določenega operativnega cilja, ki prispeva k enemu ali več ciljev, navedenih v členu 9(1) Uredbe (ES) št. 1182/2007;

(h) „stranski proizvod“ pomeni proizvod, ki nastane s pripravo in/ali predelavo proizvoda iz sadja ali zelenjave, ki ima pozitivno gospodarsko vrednost, vendar ni glavni načrtovani rezultat;

(i) „prvostopenjska predelava“ pomeni predelavo proizvoda iz sadja ali zelenjave v drug proizvod, naveden v Prilogi I k Pogodbi ES. Čiščenje, rezanje, pripravljanje, sušenje in pakiranje svežih proizvodov za njihovo trženje se ne štejejo kot prvostopenjska predelava;

(j) „medpanožna osnova“ iz člena 10(3)(b) Uredbe (ES) št. 1182/2007 pomeni eno ali več dejavnosti, navedenih v členu 20(c) Uredbe (ES) št. 1182/2007, ki jo odobri država članica in jo skupaj upravljata organizacija proizvajalcev ali združenje organizacij proizvajalcev in najmanj en drug akter v živilskopredelovalni in/ali distribucijski verigi, ter

(k) „temeljni kazalnik“ pomeni kateri koli kazalnik, ki izraža stanje ali trend na začetku programskega obdobja in lahko zagotovi informacije, koristne: (i) pri analizi začetnega stanja, da se uvede nacionalna strategija za trajnostne operativne programe ali operativni program, (ii) kot referenca, na podlagi katere se lahko ocenijo rezultati in vpliv nacionalne strategije ali operativnega programa, in/ali (iii) pri razlagi rezultatov in vpliva nacionalne strategije ali operativnega programa.

2. Države članice opredelijo zadevne pravne osebe na njihovem ozemlju za namene členov 3(1) in 7(1) Uredbe (ES) št. 1182/2007 glede na njihove nacionalne pravne in upravne strukture. Če je primerno, določijo tudi določbe o jasni opredelitvi delov pravnih oseb za uporabo teh členov.

Oddelek 2

Zahteve, ki veljajo za organizacije proizvajalcev

Člen 22

Seznam proizvodov

1. Države članice priznajo organizacije proizvajalcev iz člena 4 Uredbe (ES) št. 1182/2007 v zvezi s proizvodom ali skupino proizvodov, navedeno v zahtevku za priznanje, na podlagi vseh odločitev, sprejetih v skladu s členom 4(1)(c) navedene uredbe.

2. Države članice priznajo le organizacije proizvajalcev v zvezi s proizvodi, ki so izključno namenjeni za predelavo, kadar je mogoče zagotoviti, da se takšni proizvodi dobavljajo za predelavo prek sistema dobavnih pogodb ali drugače.

Člen 23

Minimalno število članov

Države članice lahko pri določanju minimalnega števila članov organizacije proizvajalcev v skladu s členom 4(1)(b) Uredbe (ES) št. 1182/2007 določijo, da če je vlagatelj zahtevka za priznanje v celoti ali delno sestavljen iz članov, ki so pravne osebe ali jasno opredeljeni deli pravnih oseb, sestavljenih iz proizvajalcev, se lahko minimalno število proizvajalcev izračuna na podlagi števila proizvajalcev, ki so povezani z vsako pravno osebo ali jasno opredeljenimi deli pravnih oseb.

Člen 24

Minimalno trajanje članstva

1. Minimalno trajanje članstva proizvajalca ne sme biti krajše od enega leta.

2. Izstop iz članstva se organizaciji sporoči pisno. Države članice določijo odpovedne roke, ki ne smejo biti daljši od šestih mesecev, in datume, ko začne izstop veljati.

Člen 25

Struktura in dejavnosti organizacij proizvajalcev

Države članice zagotovijo, da imajo organizacije proizvajalcev na voljo osebje, infrastrukturo in opremo, ki so potrebni za izpolnjevanje zahtev iz člena 3(1) Uredbe (ES) št. 1182/2007, ter zagotavljajo bistvene funkcije, zlasti:

(a) poznavanje proizvodnje svojih članov,

(b) zbiranje, razvrščanje, skladiščenje in pakiranje proizvodov svojih članov,

(c) poslovno vodenje in upravljanje proračuna ter

(d) centralizirano knjigovodstvo in sistem izstavljanja računov.

Člen 26

Vrednost ali obseg tržne proizvodnje

Za namene člena 4(1)(b) Uredbe (ES) št. 1182/2007 se vrednost ali obseg tržne proizvodnje izračuna na enaki podlagi kot vrednost tržne proizvodnje iz členov 52 in 53 te uredbe.

Člen 27

Zagotavljanje tehničnih sredstev

Za namene člena 4(1)(e) Uredbe (ES) št. 1182/2007 se obravnava, da organizacija proizvajalcev, priznana za proizvod, ki zahteva zagotavljanje tehničnih sredstev, svoje obveznosti izpolni, če zagotovi ustrezno raven tehničnih sredstev sama, prek svojih članov ali odvisnih družb ali z zunanjim izvajanjem.

Člen 28

Glavne dejavnosti organizacij proizvajalcev

1. Glavna dejavnost organizacije proizvajalcev zadeva koncentracijo ponudbe in dajanje proizvodov njenih članov, za katere je priznana, na trg.

2. Vrednost tržne proizvodnje članov organizacije proizvajalcev in članov drugih organizacij proizvajalcev, ki jo prodaja, je večja od skupne vrednosti druge tržne proizvodnje, ki jo prodaja.

Ta izračun temelji le na proizvodih, za katere se prizna organizacija proizvajalcev.

3. Kadar se uporablja člen 52(7), se za zadevne odvisne družbe od 1. januarja 2012 smiselno uporablja odstavek 2 tega člena.

Člen 29

Zunanje izvajanje

Zunanje izvajanje dejavnosti organizacije proizvajalcev pomeni, da organizacija proizvajalcev sklene poslovni dogovor z drugim subjektom, vključno z enim od svojih članov ali odvisno družbo, za zagotavljanje zadevne dejavnosti. Kljub temu je organizacija proizvajalcev še vedno odgovorna za zagotavljanje izvajanja te dejavnosti ter celotnega upravljavskega nadzora in nadzora nad poslovnim dogovorom za zagotavljanje dejavnosti.

Prvi odstavek se smiselno uporablja, če združenje organizacij proizvajalcev opravlja zunanje izvajanje dejavnosti.

Člen 30

Nadnacionalne organizacije proizvajalcev

1. Sedež nadnacionalne organizacije proizvajalcev je v državi članici, v kateri ima organizacija znatna kmetijska gospodarstva ali znatno število članov in/ali dosega pomembno raven tržne proizvodnje.

2. Država članica, v kateri je sedež nadnacionalne organizacije proizvajalcev, je odgovorna za:

(a) priznanje nadnacionalne organizacije proizvajalcev,

(b) odobritev operativnega programa nadnacionalne organizacije proizvajalcev,

(c) vzpostavitev potrebnega upravnega sodelovanja z drugimi državami članicami, v katerih imajo člani sedež, v zvezi z izpolnjevanjem pogojev za priznanje ter sistemom pregledov in sankcij. Te druge države članice so dolžne nuditi vso potrebno pomoč državi članici, v kateri je sedež, in

(d) na zahtevo ostalih držav članic zagotavljanje vse ustrezne dokumentacije, ki je prevedena v uradni jezik držav, ki predložijo zahtevek, vključno z vso veljavno zakonodajo, ki je na voljo drugim državam članicam, v katerih imajo člani sedež.

Člen 31

Združevanje organizacij proizvajalcev

1. Če se združijo organizacije proizvajalcev, ki so imele prej različne operativne programe, lahko izvajajo te programe vzporedno in ločeno do 1. januarja leta, ki sledi združitvi. V takšnih primerih zadevne organizacije proizvajalcev zaprosijo za združitev operativnih programov v obliki predloga spremembe v skladu z določbami člena 66. V nasprotnem primeru zadevne organizacije proizvajalcev takoj zaprosijo za združitev operativnih programov v obliki predloga spremembe v skladu z določbami člena 67.

2. Države članice lahko z odstopanjem od odstavka 1 dovolijo organizacijam proizvajalcev, ki za to zaprosijo z ustrezno utemeljenimi razlogi, da vzporedno izvajajo ločene operativne programe, dokler se naravno ne zaključijo.

Člen 32

Člani, ki niso proizvajalci

1. Države članice lahko določijo, ali in pod kakšnimi pogoji je lahko fizična ali pravna oseba, ki ni proizvajalec, sprejeta za člana organizacije proizvajalcev.

2. Države članice pri določitvi pogojev iz odstavka 1 zagotovijo zlasti skladnost s členom 3(1)(a) in (4)(c) Uredbe (ES) št. 1182/2007.

3. Fizične ali pravne osebe iz odstavka 1:

(a) se ne upoštevajo v merilih za priznanje;

(b) ne morejo biti neposredno vključene v ukrepe, ki jih financira Skupnost.

Države članice lahko v skladu s pogoji iz odstavka 2 za te osebe omejijo ali prepovejo pravico do glasovanja o odločitvah v zvezi z operativnimi skladi.

Člen 33

Demokratični nadzor organizacij proizvajalcev

Države članice sprejmejo vse ukrepe, ki jih štejejo za nujne, za preprečitev zlorabe moči ali vpliva enega ali več članov v zvezi z upravljanjem in delovanjem organizacije proizvajalcev, kar vključuje glasovalne pravice.

Oddelek 3

Združenja organizacij proizvajalcev

Člen 34

Priznanje združenj organizacij proizvajalcev

1. Države članice lahko priznajo le združenja organizacij proizvajalcev iz člena 5 Uredbe (ES) št. 1182/2007 v zvezi z dejavnostmi glede proizvoda ali proizvodov, ki so navedeni v zahtevku za priznanje.

2. Združenje organizacij proizvajalcev je mogoče priznati na podlagi člena 5 Uredbe (ES) št. 1182/2007, pri čemer se izvajajo vse dejavnosti organizacije proizvajalcev, čeprav trženje zadevnih proizvodov še naprej izvajajo njeni člani.

Člen 35

Glavne dejavnosti združenj organizacij proizvajalcev

Za združenja organizacij proizvajalcev se smiselno uporabljajo določbe člena 28(2) in (3).

Člen 36

Člani združenj organizacij proizvajalcev, ki niso organizacije proizvajalcev

1. Države članice lahko določijo, ali in pod kakšnimi pogoji je lahko fizična ali pravna oseba, ki ni priznana organizacija proizvajalcev, sprejeta za člana združenja organizacij proizvajalcev.

2. Člani priznanega združenja organizacij proizvajalcev, ki niso priznane organizacije proizvajalcev:

(a) se ne upoštevajo v merilih za priznanje,

(b) ne morejo glasovati o odločitvah v zvezi z operativnimi skladi,

(c) ne morejo biti neposredno vključene v ukrepe, ki jih financira Skupnost.

Člen 37

Nadnacionalno združenje organizacij proizvajalcev

1. Sedež nadnacionalnega združenja organizacij proizvajalcev je v državi članici, v kateri ima organizacija znatna kmetijska gospodarstva ali znatno število članov in/ali dosega pomembno raven tržne proizvodnje.

2. Država članica, v kateri je sedež nadnacionalnega združenja organizacij proizvajalcev, je odgovorna za:

(a) priznanje združenja;

(b) odobritev, če je potrebna, operativnega programa združenja;

(c) vzpostavitev potrebnega upravnega sodelovanja z drugimi državami članicami, v katerih imajo pridružene organizacije sedež, v zvezi z izpolnjevanjem pogojev za priznanje ter sistemom pregledov in sankcij. Te druge države članice so dolžne nuditi vso potrebno pomoč državi članici, v kateri je sedež, in

(d) na zahtevo ostalih držav članic zagotavljanje vse ustrezne dokumentacije, ki je prevedena v uradni jezik držav, ki predložijo zahtevek, vključno z vso veljavno zakonodajo, ki je na voljo drugim državam članicam, v katerih imajo člani sedež.

Oddelek 4

Skupine proizvajalcev

Člen 38

Predložitev načrtov za priznanje

1. Pravna oseba ali jasno opredeljen del pravne osebe predloži načrt za priznanje iz člena 7(1) Uredbe (ES) št. 1182/2007 pristojnemu organu države članice, v kateri je sedež pravne osebe.

2. Države članice določijo:

(a) minimalne zahteve, ki jih mora izpolnjevati pravna oseba ali jasno opredeljen del pravne osebe, da lahko predloži načrt za priznanje,

(b) pravila za sestavo, vsebino in izvedbo načrtov za priznanje,

(c) obdobje, v katerem je nekdanjemu članu organizacije proizvajalcev prepovedano pridružiti se skupini proizvajalcev, potem ko je zapustil organizacijo proizvajalcev, v zvezi s proizvodi, za katere je bila priznana organizacija proizvajalcev, in

(d) upravne postopke za odobritev, spremljanje in izpolnjevanje načrtov za priznanje.

Člen 39

Vsebina načrtov za priznanje

Osnutek načrta za priznanje vsebuje najmanj:

(a) opis začetnega stanja, zlasti kar zadeva število članov proizvajalcev, pri čemer se navedejo podrobnosti o članih, proizvodnji, vključno z vrednostjo tržne proizvodnje, trženju in infrastrukturi, vključno z infrastrukturo, ki je v lasti posameznih članov skupine proizvajalcev, če jo bo uporabljala ta skupina proizvajalcev;

(b) predlagani datum za začetek izvajanja načrta in njegovo trajanje, ki ne presega pet let; ter

(c) dejavnosti, ki jih je treba izvesti, da se doseže priznanje.

Člen 40

Odobritev načrtov za priznanje

1. Pristojni nacionalni organ odloči o osnutku načrta za priznanje v treh mesecih od prejema načrta, ki mu je priložena vsa dodatna dokumentacija.

2. Po pregledih iz člena 113 lahko pristojni nacionalni organ:

(a) sprejme načrt in podeli začasno priznanje;

(b) zahteva spremembe načrta;

(c) zavrne načrt.

Sprejet je lahko le načrt, ki vključuje spremembe, zahtevane na podlagi točke (b).

O svoji odločitvi obvesti pravno osebo ali jasno opredeljen del pravne osebe.

Člen 41

Izvedba načrtov za priznanje

1. Načrt za priznanje se izvaja v letnih obdobjih z začetkom 1. januarja. Države članice lahko skupinam proizvajalcev omogočijo, da letna obdobja razdelijo na polletna obdobja.

V skladu s predlaganim datumom iz člena 39(b) se načrt za priznanje začne izvajati:

(a) 1. januarja po datumu, ko ga sprejme pristojni nacionalni organ, ali

(b) takoj po datumu sprejetja.

2. Države članice določijo pogoje, pod katerimi lahko skupine proizvajalcev med izvajanjem zaprosijo za spremembo načrta. Te prošnje so opremljene z ustrezno dodatno dokumentacijo.

3. Pristojni nacionalni organ odloči o spremembi načrta v treh mesecih od prejema prošnje za spremembo, potem ko preveri predloženo utemeljitev. Če v navedenem roku ni sprejeta nobena odločitev o prošnji za spremembo, se šteje, da je bila prošnja zavrnjena.

Člen 42

Zahtevki za priznanje organizacije proizvajalcev

Skupine proizvajalcev, ki izvajajo načrt za priznanje, lahko kadar koli vložijo zahtevek za priznanje na podlagi člena 4 Uredbe (ES) št. 1182/2007. Takšni zahtevki se v vsakem primeru predložijo pred koncem prehodnega obdobja iz člena 7 Uredbe (ES) št. 1182/2007.

Po datumu, ko je tak zahtevek vložen, lahko zadevna skupina predloži osnutek operativnega programa v skladu s členom 64.

Člen 43

Glavne dejavnosti skupin proizvajalcev

Za skupine proizvajalcev se smiselno uporabljajo določbe člena 28.

Člen 44

Vrednost tržne proizvodnje

1. Za skupine proizvajalcev se smiselno uporabljajo določbe člena 52.

2. Kadar je zmanjšanje vrednosti tržne proizvodnje posledica vzrokov, ki so primerno utemeljeni v skladu z zahtevami države članice ter ki niso predmet odgovornosti in nadzora skupine proizvajalcev, vrednost tržne proizvodnje ne sme biti manjša od 65 % vrednosti, navedene v prejšnjem zahtevku ali zahtevkih za pomoč, ki zajemajo najnovejše letno obdobje, kot je preverila država članica, in če tega ni storila, vrednosti, prvotno navedene v odobrenem načrtu za priznanje.

Člen 45

Financiranje načrtov za priznanje

1. Višine pomoči iz člena 7(5) Uredbe (ES) št. 1182/2007 se v zvezi s tržno proizvodnjo, ki presega 1 000 000 EUR, zmanjšajo za polovico.

2. Pomoč iz člena 7(3)(a) Uredbe (ES) št. 1182/2007 je omejena z zgornjo mejo 100 000 EUR na letno obdobje za vsako skupino proizvajalcev.

3. Kadar obdobje izvajanja ne poteka v celotnem koledarskem letu, se zgornje meje iz odstavka 2 sorazmerno zmanjšajo.

4. Pomoč iz člena 7(3) Uredbe (ES) št. 1182/2007 se izplača:

(a) v letnih ali polletnih obrokih na koncu vsakega letnega ali polletnega obdobja za izvajanje načrta za priznanje ali

(b) v obrokih, ki pokrivajo del letnega obdobja, če se načrt začne med letnim obdobjem ali se priznanje v skladu s členom 4 Uredbe (ES) št. 1182/2007 izda pred koncem letnega obdobja.

Za izračun zneska obrokov lahko države članice kot podlago uporabijo tržno proizvodnjo obdobja, ki ni enako obdobju, za katero se plača obrok, kadar pregledi to zahtevajo. Razlika med obdobjema je manjša kot dejansko zadevno obdobje.

5. Menjalni tečaj, ki se uporablja za zneske iz odstavkov 1 in 2, je najnovejši tečaj, ki ga objavi Evropska centralna banka pred prvim dnem obdobja, za katero je odobrena zadevna pomoč.

Člen 46

Pomoč za naložbe, ki se zahtevajo za priznanje

V zvezi z naložbami, vezanimi na izvedbo načrtov za priznanje iz člena 39(c) te uredbe, za katere se pomoč zagotovi na podlagi člena 7(3)(b) Uredbe (ES) št. 1182/2007:

(a) so izključena vlaganja, ki lahko vodijo do izkrivljanja konkurence na področju drugih gospodarskih dejavnosti organizacije, in

(b) naložbe v neposredno ali posredno korist takih ukrepov se financirajo sorazmerno z njihovo uporabo v sektorjih ali za proizvode, na katere se nanaša začasno priznanje.

Člen 47

Zahtevek za pomoč

1. Skupina proizvajalcev za pomoč iz člena 7(3)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 1182/2007 v treh mesecih po koncu vsakega letnega ali polletnega obdobja iz člena 45(4) te uredbe predloži en sam zahtevek. Zahtevek vključuje izjavo o vrednosti tržne proizvodnje za obdobje, za katero se zahteva pomoč.

2. Zahtevke za pomoč, ki zajemajo polletna obdobja, je mogoče predložiti le, če se načrt za priznanje razdeli na polletna obdobja iz člena 41(1). Vsakemu zahtevku za pomoč se priloži pisna izjava skupine proizvajalcev, da ta skupina:

(a) izpolnjuje in bo izpolnjevala določbe Uredbe (ES) št. 1182/2007 ter določbe te uredbe in

(b) se ni financirala, se ne financira in se ne bo financirala neposredno ali posredno z dvojnimi sredstvi Skupnosti ali nacionalnimi sredstvi glede dejavnosti iz svojega načrta za priznanje, za katere se dodeljuje financiranje Skupnosti v skladu s to uredbo.

3. Države članice določijo rok za izplačilo pomoči, ki ne sme biti daljši od šest mesecev po prejemu zahtevka.

Člen 48

Upravičenost

Države članice ocenijo upravičenost skupin proizvajalcev do pomoči na podlagi te uredbe ob upoštevanju pogojev in datuma morebitne prejšnje dodelitve javne pomoči organizacijam ali skupinam proizvajalcev, iz katerih izhajajo člani zadevne skupine proizvajalcev, ter morebitnih premikov članov med organizacijami proizvajalcev in skupinami proizvajalcev, da bi ugotovile, ali je pomoč ustrezno utemeljena.

Člen 49

Prispevek Skupnosti

1. Prispevek Skupnosti k pomoči iz člena 7(3)(a) Uredbe (ES) št. 1182/2007 znaša:

(a) 75 % upravičenih javnih izdatkov za regije, upravičene na podlagi konvergenčnega cilja, in

(b) 50 % upravičenih javnih izdatkov za druge regije.

2. Prispevek Skupnosti k pomoči iz člena 7(3)(b) Uredbe (ES) št. 1182/2007, izražen v ekvivalentu nepovratnih kapitalskih sredstev, ne presega naslednjih odstotkov upravičenih stroškov naložb:

(a) 50 % za regije, upravičene na podlagi konvergenčnega cilja, in

(b) 30 % za druge regije.

Zadevne države članice se obvežejo, da bodo prispevale vsaj 5 % upravičenih stroškov naložb.

Prejemniki pomoči za upravičene stroške naložb plačajo vsaj:

(a) 25 % za regije, upravičene na podlagi konvergenčnega cilja, in

(b) 45 % za druge regije.

Člen 50

Združitve

1. Pomoč iz člena 7(3) Uredbe (ES) št. 1182/2007 lahko prejmejo ali še naprej prejemajo skupine proizvajalcev, ki jim je bilo izdano začasno priznanje in ki so nastale z združitvijo ene ali več skupin proizvajalcev, ki jim je bilo izdano začasno priznanje.

2. Za izračun pomoči, ki se plača v skladu z odstavkom 1, organizacija proizvajalcev, nastala z združitvijo, nadomesti skupine, ki so se združile.

3. Če se združita dve ali več skupin proizvajalcev, nova pravna oseba prevzame pravice in obveznosti skupine proizvajalcev, ki je prva prejela status pred priznanjem.

4. Če se skupina proizvajalcev, ki ji je bilo izdano začasno priznanje, združi s priznano organizacijo proizvajalcev, nastala pravna oseba ni več upravičena do začasnega priznanja kot skupina proizvajalcev niti do pomoči iz člena 7(3) Uredbe (ES) št. 1182/2007. Nastala pravna oseba se še naprej obravnava kot priznana organizacija proizvajalcev, če upošteva veljavne zahteve. Organizacije proizvajalcev po potrebi zahtevajo spremembo operativnega programa in v ta namen se smiselno uporablja člen 31.

Vendar so ukrepi, ki jih izvajajo skupine proizvajalcev pred takšno združitvijo, še naprej upravičeni pod pogoji iz načrta za priznanje.

Člen 51

Posledice priznanja

1. Pomoč iz člena 7(3) Uredbe (ES) št. 1182/2007 se ustavi, takoj ko se izda priznanje.

2. Kadar se predloži operativni program v skladu s to uredbo, zadevna država članica zagotovi, da se ukrepi, ki so določeni v načrtu za priznanje, ne financirajo dvakrat.

3. Naložbe, ki izpolnjujejo pogoje za pomoč iz člena 7(3)(b) Uredbe (ES) št. 1182/2007, se lahko prenesejo na operativne programe, če izpolnjujejo zahteve iz te uredbe.

4. Države članice določijo obdobje z začetkom po izvedbi načrta za priznanje, v okviru katerega se skupina proizvajalcev prizna kot organizacija proizvajalcev. Obdobje ne presega štirih mesecev.

POGLAVJE II

Operativni skladi in operativni programi

Oddelek 1

Vrednost tržne proizvodnje

Člen 52

Osnova za izračun

1. Za namene tega poglavja se vrednost tržne proizvodnje za organizacijo proizvajalcev izračuna na podlagi proizvodnje članov organizacij proizvajalcev, za katero se prizna organizacija proizvajalcev.

2. Vrednost tržne proizvodnje obsega proizvodnjo članov, ki zapuščajo organizacijo proizvajalcev ali pristopajo k njej. Države članice določijo pogoje, da se izognejo dvojnemu obračunu.

3. Države članice lahko organizacijam proizvajalcev omogočijo, da vrednost stranskih proizvodov vključijo v vrednost tržne proizvodnje.

4. Vrednost tržne proizvodnje vključuje vrednost umika proizvodov s trga v skladu s členom 10(4)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 1182/2007, ocenjeno na podlagi povprečne cene teh proizvodov, ki jih trži organizacija proizvajalcev, v prejšnjem letu.

5. V vrednost tržne proizvodnje se vključi le proizvodnja članov organizacije proizvajalcev, ki jo trži organizacija proizvajalcev ali se trži v skladu s členom 3(3)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 1182/2007.

6. Tržna proizvodnja se fakturira na stopnji „franko organizacija proizvajalcev“:

(a) kadar je to primerno, kot pakiran in pripravljen proizvod ali proizvod, ki je bil predelan na prvi stopnji;

(b) brez DDV in

(c) brez internih stroškov prevoza, kadar je razdalja med centraliziranimi prevzemnimi ali pakirnimi točkami organizacije proizvajalcev in distribucijsko točko organizacije proizvajalcev precejšnja. Države članice poskrbijo za zmanjšanja, ki se uporabijo za fakturirano vrednost za proizvode, fakturirane na različnih stopnjah predelave ali dobave ali prevoza.

7. Vrednost tržne proizvodnje se lahko izračuna tudi na stopnji franko odvisne družbe na enaki podlagi kot v odstavku 6, če imajo najmanj 90 % kapitala odvisne družbe v lasti:

(a) organizacije proizvajalcev ali združenje organizacij proizvajalcev ali

(b) odvisno od odobritve držav članic, člani organizacij proizvajalcev ali združenj organizacij, ki so zadružne organizacije, če to prispeva k doseganju ciljev iz člena 3(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 1182/2007.

8. Če je zmanjšanje proizvodnje posledica podnebnih razmer ali bolezni živali ali rastlin ali napadov škodljivcev, se lahko vsaka odškodnina na podlagi zavarovanja, ki se prejme v zvezi z ukrepi zavarovanja pridelkov iz oddelka 6 poglavja III ali enakovrednimi ukrepi, ki jih izvaja organizacija proizvajalcev, zaradi teh razlogov, vključi v vrednost tržne proizvodnje.

Člen 53

Referenčno obdobje

1. Letna zgornja meja pomoči iz člena 10(2) Uredbe (ES) št. 1182/2007 se izračuna vsako leto na podlagi vrednosti tržne proizvodnje med 12-mesečnim referenčnim obdobjem, ki ga določijo države članice.

2. Referenčno obdobje države članice določijo za vsako organizacijo proizvajalcev kot:

(a) 12-mesečno obdobje, ki se začne najpozneje 1. januarja tri leta pred letom, v katerem se operativni program izvaja, in se zaključi najpozneje 1. avgusta istega leta, ali

(b) povprečna vrednost treh poznejših 12-mesečnih obdobij, ki se začnejo najpozneje 1. januarja pet let pred letom, v katerem se operativni program izvaja, in se zaključijo najpozneje 1. avgusta istega leta.

3. Dvanajstmesečno obdobje je obračunsko obdobje za zadevno organizacijo proizvajalcev.

Referenčno obdobje se med izvajanjem operativnega programa ne spreminja, razen v primerno upravičenih okoliščinah.

4. Kadar je zmanjšanje vrednosti proizvoda posledica vzrokov, ki so primerno utemeljeni v skladu z zahtevami države članice in ki niso predmet odgovornosti in nadzora organizacije proizvajalcev, vrednost tržne proizvodnje iz odstavka 1 ne sme biti manjša od 65 % vrednosti zadevnega proizvoda v prejšnjem referenčnem obdobju.

Vzroki iz prvega pododstavka se primerno utemeljijo.

5. Kadar imajo pred kratkim priznane organizacije proizvajalcev premalo preteklih podatkov o tržni proizvodnji za izvajanje odstavka 2, se vrednost tržne proizvodnje lahko šteje kot vrednost tržne proizvodnje, ki jo zagotovi organizacija proizvajalcev z namenom priznanja. To se izračuna kot povprečje vrednosti tržne proizvodnje iz prejšnjih treh let vseh proizvajalcev, ki so ob predložitvi zahtevka za priznanje člani organizacije proizvajalcev.

6. Države članice sprejmejo ukrepe, ki so potrebni za zbiranje informacij o vrednosti tržne proizvodnje organizacij proizvajalcev, ki niso predložile operativnih programov.

7. Vrednost tržne proizvodnje za referenčno obdobje se z odstopanjem od odstavkov 1 do 6 izračuna na podlagi zakonodaje, veljavne v tem referenčnem obdobju.

Oddelek 2

Operativni skladi

Člen 54

Upravljanje

Države članice zagotovijo, da se operativni skladi upravljajo tako, da lahko zunanja revizija letno ugotavlja, preverja in potrjuje njihove odhodke in prihodke.

Člen 55

Financiranje operativnih skladov

Finančne prispevke v operativni sklad iz člena 8(1) Uredbe (ES) št. 1182/2007 določi organizacija proizvajalcev.

Vsi proizvajalci so upravičeni do sredstev operativnega sklada in vsi proizvajalci imajo možnost demokratičnega sodelovanja pri odločitvah v zvezi z uporabo sredstev organizacij proizvajalcev in finančnih prispevkov za operativne sklade.

Člen 56

Sporočanje ocenjenega zneska

Organizacije proizvajalcev sporočijo ocenjene zneske prispevka Skupnosti in prispevka svojih članov ter organizacije proizvajalcev v operativne sklade za naslednje leto državam članicam najpozneje do 15. septembra, skupaj z operativnimi programi ali zahtevami za odobritev predlogov sprememb.

Države članice lahko določijo poznejši datum od 15. septembra.

Osnova za izračun ocenjenega zneska operativnih skladov so operativni programi in vrednost tržne proizvodnje. Izračun se razdeli med stroške za ukrepe preprečevanja in upravljanja kriz ter druge ukrepe.

Oddelek 3

Operativni programi

Člen 57

Nacionalna strategija

1. Celotna struktura in vsebina nacionalne strategije iz člena 12(2) Uredbe (ES) št. 1182/2007 se od 1. januarja 2009 določa v skladu s smernicami iz Priloge VII. Pred tem datumom celotno strukturo in vsebino določajo države članice. Vključujeta lahko regionalne elemente.

Nacionalna strategija vključuje vse odločitve in določbe, ki jih je sprejela država članica pri uporabi naslova III Uredbe (ES) št. 1182/2007 in tega naslova.

2. Nacionalna strategija se, vključno z vključitvijo nacionalnega okvira iz člena 12(1) Uredbe (ES) št. 1182/2007, določi pred predložitvijo osnutkov operativnih programov za vsako leto. Nacionalni okvir se vključi po tem, ko se je predložil Komisiji in se po potrebi spremenil, v skladu z drugim pododstavkom člena 12(1) Uredbe (ES) št. 1182/2007.

3. Analiza začetnega stanja bo del postopka priprave nacionalne strategije in za njeno izvajanje so odgovorne države članice. Določa in ocenjuje potrebe, ki jih je treba izpolniti, razvrstitev potreb glede na prednostne naloge, opredelitev ciljev, ki jih je treba doseči z operativnimi programi za izpolnitev teh prednostnih potreb, pričakovane rezultate in količinsko opredeljene cilje, ki jih je treba doseči glede na začetno stanje, ter določitev najprimernejših instrumentov in ukrepov za doseganje teh ciljev.

4. Države članice zagotovijo tudi spremljanje in vrednotenje nacionalne strategije ter njeno izvajanje prek operativnih programov.

Nacionalna strategija se lahko spremeni, zlasti ob upoštevanju spremljanja in vrednotenja. Takšne spremembe se opravijo pred predložitvijo osnutka operativnih programov v zadevnem letu.

5. Države članice v nacionalni strategiji določijo najvišje odstotke sredstev, ki se lahko porabijo za vsak posamezen ukrep in/ali vrsto ukrepa in/ali izdatek, da se zagotovi ustrezno ravnovesje med različnimi ukrepi.

Člen 58

Nacionalni okvir za okoljske ukrepe

1. Poleg sprememb, ki jih predvideva člen 12(1) Uredbe (ES) št. 1182/2007, države članice obvestijo Komisijo tudi o vseh predlogih sprememb nacionalnega okvira, za katere velja postopek iz drugega pododstavka člena 12(1) Uredbe (ES) št. 1182/2007. Komisija da okvir na voljo drugim državam članicam na način, ki se ji zdi ustrezen.

2. Okvir določa neizčrpen seznam okoljskih ukrepov in pogojev, ki se uporabljajo v državi članici za namene člena 9(3) Uredbe (ES) št. 1182/2007, ter za vsak izbran okoljski ukrep navaja:

(a) posebno obveznost ali obveznosti, ki jih vključuje, ter

(b) utemeljitev ukrepa na podlagi njegovega pričakovanega okoljskega vpliva glede na okoljske potrebe in prednostne naloge.

Člen 59

Dopolnilna pravila držav članic

Države članice lahko sprejmejo dopolnilna pravila k Uredbi (ES) št. 1182/2007 in k tej uredbi v zvezi z upravičenostjo ukrepov, dejavnosti ali stroškov iz operativnih programov.

Člen 60

Povezava s programi za razvoj podeželja

1. Iz programov držav članic za razvoj podeželja ali programov, odobrenih v skladu z Uredbo (ES) št. 1698/2005, se ne dodeli nobena pomoč za dejavnosti, ki jih vključujejo ukrepi iz te uredbe v skladu z odstavkom 2.

2. Kadar se pomoč v skladu s členom 5(6) Uredbe (ES) št. 1698/2005 v izjemnih primerih dodeli za ukrepe, ki bi bili lahko upravičeni na podlagi te uredbe, države članice zagotovijo, da upravičenec lahko prejme pomoč za zadevno dejavnost le iz ene sheme.

V ta namen države članice pri vključevanju ukrepov, ki v programih za razvoj podeželja vsebujejo take izjeme, zagotovijo, da nacionalna strategija iz člena 57 te uredbe določa merila in upravna pravila, ki se bodo uporabila v programih za razvoj podeželja.

Če je to ustrezno in brez poseganja v določbe člena 10(1) in (3) ter člena 11 Uredbe (ES) št. 1182/2007 raven podpore za ukrepe, ki jih zajema ta uredba, ne presega ravni podpore za ukrepe na podlagi programa za razvoj podeželja.

Podpora za okoljske ukrepe razen pridobivanja osnovnih sredstev se omeji na najvišje zneske iz Priloge k Uredbi (ES) št. 1698/2005 za kmetijsko-okoljska plačila. Ti zneski se lahko v izjemnih primerih povečajo ob upoštevanju posebnih okoliščin, ki jih je treba utemeljiti v nacionalni strategiji, kot je navedeno v členu 57 te uredbe.

Člen 61

Vsebina operativnih programov in upravičeni izdatki

1. Operativni programi vključujejo:

(a) opis začetnega stanja na podlagi osnovnih kazalnikov iz Priloge XIV, kadar je to ustrezno;

(b) cilje programa ob upoštevanju napovedi za proizvodnjo in prodajo ter utemeljitev, kako program prispeva k nacionalni strategiji, in dokaz, da je v skladu z nacionalno strategijo, vključno z vzpostavljanjem ravnovesja med dejavnostmi. Opis ciljev zajema splošne cilje, opredeljene v nacionalni strategiji, ter določa posamezne izmerljive cilje, da se olajša spremljanje postopnega napredka pri izvajanju programa;

(c) podroben opis ukrepov, vključno z ukrepi, ki jih je treba sprejeti za preprečevanje in upravljanje kriz, ki vključujejo ločene dejavnosti, ter sredstva za doseganje teh ciljev v vsakem letu izvajanja programa. Opis določa obseg, v katerem različni predlagani ukrepi: (i) dopolnjujejo druge ukrepe in so skladni z njimi, vključno z ukrepi, ki se financirajo ali so upravičeni do pomoči iz ostalih skladov Evropske skupnosti, in zlasti pomoči za razvoj podeželja. V tem smislu se je treba, če je to ustrezno, sklicevati tudi na ukrepe, ki se izvajajo na podlagi prejšnjih operativnih programov; (ii) ne povzročajo tveganja dvojnega financiranja iz skladov Evropske skupnosti;

(d) trajanje programa ter

(e) finančne vidike, in sicer: (i) metodo izračuna in stopnjo finančnih prispevkov; (ii) postopek za financiranje operativnega sklada; (iii) informacije, ki so potrebne za utemeljitev različnih stopenj prispevkov, ter (iv) proračun in časovni načrt za izvajanje dejavnosti za vsako leto izvajanja programa.

2. Različni okoljski ukrepi se lahko izvajajo hkrati, če se dopolnjujejo in so med seboj združljivi.

Če se okoljski ukrepi izvajajo hkrati, raven podpore upošteva poseben izpad dohodka in dodatne stroške, ki jih povzroča takšno izvajanje.

3. Naložbe, vključno s tistimi na podlagi zakupnih pogodb, pri katerih rok vračila presega trajanje operativnega programa, se lahko prenesejo v naslednji operativni program na podlagi primerno utemeljenih gospodarskih razlogov, zlasti če je davčna amortizacijska doba daljša od petih let.

V primeru zamenjave naložb se preostala vrednost naložbe:

(a) prišteje k operativnemu skladu organizacije proizvajalcev ali

(b) odšteje od stroškov zamenjave.

Naložbe ali dejavnosti se lahko na posameznih kmetijskih gospodarstvih članov organizacije proizvajalcev izvajajo, če prispevajo k ciljem operativnega programa. Če član zapusti organizacijo proizvajalcev, države članice zagotovijo, da se naložba ali njena preostala vrednost izterja, razen če država članica določi drugače.

4 Operativni programi ne vključujejo dejavnosti ali izdatkov s seznama iz Priloge VIII.

5. Izdatki operativnih programov, upravičenih do pomoči, se omejijo na dejansko nastale stroške. Vendar lahko države članice namesto tega vnaprej in primerno utemeljeno določijo standardne pavšalne tarife:

(a) ko so takšne standardne pavšalne tarife navedene v Prilogi VIII,

(b) za dodatne zunanje stroške prevoza na kilometer v primerjavi s stroški cestnega prevoza blaga, nastale pri uporabi železniškega in/ali ladijskega prevoza kot dela ukrepov za spoštovanje okolja, ter

(c) za dodatne stroške in izpad dohodka, ki jih povzročijo okoljski ukrepi in se izračunajo na podlagi člena 53(2) Uredbe (ES) št. 1974/2006.

Države članice takšne tarife pregledajo vsaj vsakih pet let.

6. Da bi bil ukrep upravičen, morajo vsaj 50 % vrednosti proizvodov, ki jih zadeva, predstavljati proizvodi, za katere je priznana organizacija proizvajalcev. Da proizvodi spadajo med teh 50 %, morajo izhajati od članov organizacije proizvajalcev ali članov druge organizacije proizvajalcev. Za izračun vrednosti se uporabljajo ustrezna pravila iz člena 52.

Člen 62

Potrebna dokumentacija

Operativnim programom je treba priložiti zlasti:

(a) dokazila o vzpostavitvi operativnega sklada;

(b) pisno izjavo organizacije proizvajalcev, da bo ravnala v skladu z Uredbo (ES) št. 1182/2007 in to uredbo, in

(c) pisno izjavo organizacije proizvajalcev, da niso in ne bodo neposredno ali posredno prejemale sredstev Skupnosti ali nacionalnih sredstev za dejavnosti, ki izpolnjujejo pogoje za pomoč v skladu s to uredbo.

Člen 63

Delni operativni programi

1. V primeru uporabe člena 5 Uredbe (ES) št. 1182/2007 lahko države članice združenju organizacij proizvajalcev dovolijo predložitev lastnih delnih operativnih programov, ki obsegajo dejavnosti, ki so bile v njihovih operativnih programih opredeljene, vendar ne tudi izvedene.

2. Enaka pravila se uporabljajo za delne operativne programe in druge operativne programe ter se obravnavajo skupaj z operativnimi programi sodelujočih organizacij proizvajalcev.

3. Države članice zagotovijo, da:

(a) se dejavnosti v celoti financirajo s prispevki sodelujočih organizacij proizvajalcev, ki se izplačajo iz operativnih skladov teh organizacij;

(b) so dejavnosti in ustrezna finančna udeležba naštete v operativnem programu vsake sodelujoče organizacije proizvajalcev ter

(c) ne obstaja nevarnost dvojnega financiranja in se člen 60 uporablja smiselno.

Člen 64

Rok za predložitev operativnih programov

Organizacija proizvajalcev predloži operativne programe v odobritev pristojnemu organu v državi članici, v kateri ima organizacija proizvajalcev svoj sedež, najpozneje do 15. septembra v letu, ki je pred letom, v katerem je programe treba uresničiti. Vendar lahko države članice določijo kasnejši datum.

Kadar pravna oseba ali jasno opredeljen del pravne osebe, vključno s skupino proizvajalcev, vloži zahtevek za priznanje organizacije proizvajalcev, lahko hkrati v odobritev predloži operativni program iz prvega odstavka. Odobritev programa je odvisna od pridobitve priznanja najpozneje do končnega datuma iz člena 65(2).

Člen 65

Odločitev

1. Pristojni nacionalni organ glede na primer:

(a) odobri višino sredstev in programe, ki izpolnjujejo zahteve iz Uredbe (ES) št. 1182/2007 in zahteve iz tega poglavja;

(b) odobri programe, če organizacija proizvajalcev sprejme nekatere spremembe; ali

(c) zavrne programe ali dele programov.

2. Pristojni nacionalni organ se o programih in skladih odloči najpozneje 15. decembra v letu, v katerem so predloženi.

Države članice obvestijo organizacije proizvajalcev o teh odločitvah najpozneje do 15. decembra.

Vendar lahko pristojni nacionalni organ zaradi ustrezno utemeljenih razlogov odločitev glede operativnih programov in sredstev sprejme najpozneje 20. januarja po datumu vložitve zahtevka. Odločitev o odobritvi lahko določi, da so izdatki upravičeni od 1. januarja v letu, ki sledi vložitvi zahtevka.

Člen 66

Spremembe operativnih programov za naslednja leta

1. Organizacije proizvajalcev lahko zahtevajo spremembe operativnih programov, vključno s podaljšanjem njihovega trajanja na največ pet let, če je to potrebno, najpozneje 15. septembra, da se lahko uporabljajo od 1. januarja naslednjega leta.

Vendar lahko države članice za predložitev prošenj določijo kasnejši datum.

2. Prošnjam za spremembe se priloži dodatna dokumentacija, s katero se utemeljujejo razlog, vrsta in posledice sprememb.

3. Pristojni organ se o prošnjah za spremembe operativnih programov odloči najpozneje do 15. decembra.

Vendar lahko države članice zaradi ustrezno utemeljenih razlogov odločitev glede sprememb operativnih programov sprejmejo najpozneje 20. januarja po datumu vložitve zahtevka. Odločitev o odobritvi lahko določi, da so izdatki upravičeni od 1. januarja v letu, ki sledi vložitvi zahtevka.

Člen 67

Spremembe operativnih programov med letom

1. Države članice lahko dovolijo spremembe operativnih programov med letom pod pogoji, ki jih same določijo.

2. Pristojni nacionalni organ lahko organizacijam proizvajalcev dovoli, da med letom:

(a) izvajajo svoje operativne programe le delno;

(b) spremenijo vsebino operativnega programa, vključno s podaljšanjem njihovega trajanja na največ pet let, če je to potrebno;

(c) povišajo znesek operativnega sklada do največ 25 % prvotno odobrenega zneska ter jo zmanjšajo za odstotek, ki ga določijo države članice, če se ohranijo splošni cilji operativnih programov. Države članice lahko ta odstotek povečajo v primeru združevanja organizacij proizvajalcev, kot je navedeno v členu 31(1).

3. Države članice določijo pogoje, pod katerimi se operativni programi lahko spremenijo med letom brez predhodne odobritve pristojnega nacionalnega organa. Te spremembe izpolnjujejo pogoje za dodelitev pomoči le, če jih organizacija proizvajalcev nemudoma sporoči pristojnemu organu.

Člen 68

Oblika operativnih programov

1. Operativni programi se izvajajo v letnih obdobjih, ki trajajo od 1. januarja do 31. decembra.

2. Operativni programi, ki se odobrijo najpozneje 15. decembra, se izvajajo od 1. januarja naslednjega leta.

Izvajanje programov, ki se odobrijo po 15. decembru, se odloži za eno leto.

Z odstopanjem od prvega in drugega pododstavka tega odstavka se ob uporabi tretjega pododstavka člena 65(2) ali drugega pododstavka člena 66(3) izvajanje operativnih programov, odobrenih v skladu s temi določbami, začne najpozneje 31. januarja po njihovi odobritvi.

Oddelek 4

Pomoč

Člen 69

Odobreni znesek pomoči

Države članice obvestijo organizacije proizvajalcev in združenja organizacij proizvajalcev o odobrenem znesku pomoči, kot zahteva člen 13(3) Uredbe (ES) št. 1182/2007, najpozneje do 15. decembra.

Kadar se uporablja tretji pododstavek člena 65(2) ali drugi pododstavek člena 66(3) te uredbe, države članice obvestilo o odobrenem znesku pomoči predložijo najpozneje 20. januarja.

Člen 70

Zahtevki za pomoč

1. Organizacije proizvajalcev vložijo zahtevke za pomoč ali preostali znesek pomoči pri pristojnem organu za vsak operativni program, za katerega se zahteva pomoč, najpozneje do 15. februarja v letu, ki sledi letu, za katero se zahteva pomoč.

2. Zahtevku se priloži dodatna dokumentacija, iz katere so razvidni:

(a) zahtevana pomoč;

(b) vrednost tržne proizvodnje;

(c) finančni prispevki, ki so naloženi članom, in finančni prispevki organizacije proizvajalcev;

(d) stroški, nastali v zvezi z operativnim programom;

(e) stroški v zvezi s preprečevanjem in upravljanjem kriz, razčlenjeni po dejavnostih;

(f) delež operativnega sklada, ki se porabi za preprečevanje in upravljanje kriz, razčlenjen po dejavnostih;

(g) skladnost s členom 9(2), členom 9(3)(a) ali (b) in členom 10 Uredbe (ES) št. 1182/2007;

(h) pisna izjava, da se niso dvojno financirale iz sredstev Skupnosti ali nacionalnih sredstev glede ukrepov in/ali ukrepov, ki izpolnjujejo pogoje za pomoč v skladu s to uredbo, in

(i) v primeru zahtevka za plačilo na podlagi standardne pavšalne tarife iz člena 61(4) dokazilo o izvajanju zadevne dejavnosti.

3. Zahtevki se lahko nanašajo na stroške, ki so bili načrtovani, vendar niso nastali, če se dokažejo naslednji dejavniki:

(a) zadevnih dejavnosti ni bilo mogoče izvesti najpozneje do 31. decembra v letu izvajanja operativnega programa zaradi razlogov, na katere zadevna organizacija proizvajalcev ne more vplivati;

(b) te dejavnosti se lahko izvedejo najpozneje do 30. aprila naslednje leto in

(c) v operativnem skladu ostane enakovredni prispevek organizacije proizvajalcev.

Pomoč se izplača in varščina, vplačana v skladu s členom 72(3), se sprosti le, če se dokazilo o izvajanju načrtovanih stroškov iz točke (b) prvega pododstavka zagotovi najpozneje do 30. aprila v letu, ki sledi letu, za katero so bili zadevni stroški načrtovani, ter na podlagi dokazila o dejanski upravičenosti do pomoči.

4. Kadar se zahtevki predložijo po datumu iz odstavka 1, se pomoč zmanjša za 1 % za vsak dan zamude.

V izjemnih in primerno utemeljenih primerih lahko pristojni organ sprejme zahtevke po datumu iz odstavka 1, če so bili potrebni pregledi opravljeni in če se je upošteval rok za plačilo iz člena 71.

Člen 71

Izplačilo pomoči

Države članice izplačajo pomoč najpozneje do 15. oktobra v letu, ki sledi letu izvajanja programa.

Člen 72

Predplačila

1. Države članice lahko omogočijo organizacijam proizvajalcev, da zaprosijo za predplačilo dela pomoči, ki ustreza predvidljivim izdatkom, povezanim z operativnim programom, v tri- ali štirimesečnem obdobju, ki se začne z mesecem vložitve zahtevka.

2. Zahtevki za predplačila se v skladu z odločitvijo države članice vložijo vsake tri mesece, tj. januarja, aprila, julija in oktobra, ali vsake štiri mesece, tj. januarja, maja in septembra.

Skupna predplačila, izplačana za določeno leto, ne smejo presegati 80 % prvotno odobrene pomoči za operativni program.

3. Predplačila se izplačajo na podlagi položene varščine, ki ustreza 110 % predplačila, v skladu z Uredbo (EGS) št. 2220/85.

Države članice določijo pogoje, s katerimi zagotovijo, da se finančni prispevki v operativni sklad zberejo v skladu s členom 54 in členom 55 te uredbe ter da se prejšnja predplačila dejansko porabijo.

4. Zahtevki za sprostitev varščine se lahko vložijo med tekočim programskim letom in se jim predloži ustrezna dodatna dokumentacija.

Varščine se sprostijo do višine 80 % izplačanih predplačil.

5. Osnovna zahteva v smislu člena 20 Uredbe (EGS) št. 2220/85 zadeva izvajanje dejavnosti, določenih v operativnih programih v skladu z obveznostmi iz člena 62(b) in (c) te uredbe.

V primeru neizpolnjevanja osnovne zahteve ali resne kršitve obveznosti iz člena 62(b) in (c) varščina zapade, kar ne vpliva na druge kazni, ki se izvajajo v skladu z oddelkom 3 poglavja V.

V primeru neupoštevanja drugih zahtev varščina zapade glede na resnost ugotovljene nepravilnosti.

6. Države članice lahko določijo najmanjši znesek in časovne roke za predplačila.

Člen 73

Delna izplačila

Države članice lahko organizacijam proizvajalcev dovolijo, da zaprosijo za izplačilo dela pomoči, ki ustreza izdatkom, povezanim z operativnim programom.

Zahtevki se lahko vložijo kadar koli, vendar ne več kot trikrat na leto. Priloži se jim dodatna dokumentacija.

Skupna izplačila v zvezi z zahtevki za delna izplačila pomoči ne smejo presegati 80 % prvotno odobrenega zneska pomoči za operativne programe ali dejanskih izdatkov, pri čemer se upošteva nižji znesek.

Države članice lahko določijo najmanjši znesek in časovne roke za delna izplačila.

POGLAVJE III

Ukrepi za preprečevanje in upravljanje kriz

Oddelek 1

Splošne določbe

Člen 74

Izbor ukrepov za preprečevanje in upravljanje kriz

Države članice lahko določijo, da en ali več ukrepov iz člena 9(2) Uredbe (ES) št. 1182/2007 na njihovem ozemlju ne velja.

Člen 75

Posojila za financiranje ukrepov za preprečevanje in upravljanje kriz

Posojila, najeta za financiranje ukrepov za preprečevanje in upravljanje kriz v skladu s tretjim pododstavkom člena 9(2) Uredbe (ES) št. 1182/2007, katerih odplačilni rok je daljši od trajanja operativnega programa, se lahko na podlagi primerno utemeljenih gospodarskih razlogov prenesejo v naslednji operativni program.

Oddelek 2

Umiki s trga

Člen 76

Opredelitev

Ta oddelek določa pravila v zvezi z umiki s trga v skladu s členom 9(2)(a) Uredbe (ES) št. 1182/2007. V tem oddelku „proizvodi, umaknjeni s trga“, „umaknjeni proizvodi“ in „proizvodi, ki se ne dajo v prodajo“ pomenijo proizvode, ki se na ta način umaknejo s trga.

Člen 77

Tržni standardi

1. Kadar za posamezen proizvod obstaja tržni standard v smislu člena 2(2) in (7) Uredbe (ES) št. 1182/2007, mora biti takšen proizvod, umaknjen s trga, v skladu s temi standardi z izje