Uredba Komisije (ES) št. 1392/2001

z dne 9. julija 2001

o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (EGS) št. 3950/92 o uvedbi dodatne dajatve za mleko in mlečne proizvode

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 3950/92 z dne 28. decembra 1992 o uvedbi dodatne dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov [1], nazadnje spremenjene z Uredbo Komisije (ES) št. 603/2001 [2], in zlasti člena 11 Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Z namenom da se upoštevajo nove določbe Uredbe (EGS) št. 3950/92, spremenjene z Uredbo (ES) št. 1256/1999 [3], kakor tudi z leti pridobljene izkušnje, je primerno spremeniti in, kjer je to potrebno, poenostaviti nekatere določbe Uredbe Komisije (EGS) št. 536/93 z dne 9. marca 1993 o podrobnih pravilih za uporabo dodatne dajatve za mleko in mlečne izdelke [4], nazadnje spremenjene z Uredbo (ES) št. 1255/98 [5], in tudi nekatere določbe Odločbe Komisije 93/673/ES z dne 10. decembra 1993 o pavšalnem znižanju predujmov na vknjižbe kmetijskih izdatkov v računovodske izkaze v primeru neskladnosti z določbami v zvezi s pošiljanjem letnega vprašalnika o uporabi režima dodatnih dajatev v sektorju mleka, ki jih je uvedla Uredba Sveta (EGS) št. 3950/92 [6]. Ker so te spremembe potrebne, bi bilo treba zaradi jasnosti preoblikovati Uredbo (EGS) št. 536/93, da se vključijo določbe Odločbe 93/673/ES.

(2) Ta uredba zadeva najprej dodatne faktorje, potrebne za končni izračun dajatve, ki jo plačajo proizvajalci, za tem ukrepe za zagotovitev pravočasnega plačila dajatve in nazadnje pravila o pregledih, s katerimi se zagotovi, da se je dajatev pravilno izterjala.

(3) Določiti bi bilo treba značilnosti mleka, ki se upoštevajo kot reprezentativne, ter zlasti način, kako se upošteva vsebnost maščob ob pripravi dokončnega poročila o oddanih količinah. Ta izračun temelji na referenčni vsebnosti maščob, ki jo je treba, tako kot individualno referenčno količino, s katero je povezana, evidentirati 31. marca 2002. Potrebne so posebne določbe, da se vključijo primeri, ko se referenčna količina za oddajo poveča ali določi s pretvorbo referenčne količine za neposredno prodajo. Izkušnje kažejo potrebo po zelo natančnih pravilih, ki se uporabljajo za proizvajalce mleka, ki začenjajo s proizvodnjo.

(4) Treba je popolnoma jasno povedati, da se zaradi posamičnih popravkov navzdol, ki se nanašajo na vsebnost maščob v oddanem mleku, v nobenem primeru ni mogoče izogniti plačilu dajatve za katero koli količino, ki presega skupno količino v državi članici.

(5) Z namenom, da se zagotovi nemoteno delovanje režima, je po eni strani nujno, da se preverja točnost podatkov, ki so jih posredovali odkupovalci in proizvajalci, in da se zapadla dajatev plača pred 1. septembrom, ter na drugi strani zagotoviti, da breme dajatve dejansko pade na proizvajalce, odgovorne za prekoračitev nacionalne referenčne količine. Zato je treba doseči, da imajo države članice večjo vlogo pri nadzoru in kaznih, ki jih morajo uvesti, da zagotovijo pravilno izterjavo dajatev. Treba je tudi določiti skrajne roke in število potrebnih pregledov, da se omogoči preverjanje, da so v danem roku vse vključene stranke spoštovale režim. Kazni so torej potrebne, kadar se te osnovne zahteve ne izpolnjujejo.

(6) Skladno s členom 2(4) Uredbe (EGS) št. 3950/92 je Komisija pristojna za predpisovanje meril za določitev prednostnih kategorij proizvajalcev, ki lahko izkoristijo povračilo dajatev, kadar se država članica odloči, da ne bo popolnoma prerazporedila neuporabljene količine na svojem ozemlju. Državo članico se lahko pooblasti, da ob posvetovanju s Komisijo uporabi druga merila samo v primeru, kadar se merila, ki jih je določila Komisija, ne morejo v celoti uporabiti v navedeni državi članici.

(7) Na podlagi Uredbe (EGS) št. 3950/92 odkupovalci nosijo glavno odgovornost za pravilno izvajanje režima. Zato je bistveno, da države članice odobrijo odkupovalce, ki poslujejo na njihovem ozemlju, in da se določijo podrobna pravila za primere, ko odkupovalci ne ravnajo v skladu z uredbo.

(8) Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem Upravljalnega odbora za mleko in mlečne proizvode –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Namen in področje uporabe

Ta uredba določa podrobna pravila za uporabo Uredbe (EGS) št. 3950/92 glede izračuna in plačila dajatve, nadzornih ukrepov in obvestil držav članic.

POGLAVJE II

IZRAČUN DAJATVE

Člen 2

Opredelitev pojmov in ekvivalenti

1. Za izračunavanje dodatne dajatve, uvedene z Uredbo (EGS) št. 3950/92, "količina trženega mleka ali ekvivalenta mleka" v državi članici v smislu člena 2(1) navedene uredbe pomeni vso količino mleka ali ekvivalenta mleka, ki zapusti katero koli gospodarstvo na ozemlju navedene države članice.

2. Količine, ki so jih proizvajalci predložili v obdelavo ali predelavo na podlagi pogodbe, se štejejo za oddajo.

Ob oddaji v celoti ali delno posnetega mleka morajo proizvajalci pristojnemu organu dokazati, da je bila za določitev osnove za vsako zapadlo dajatev uporabljena vsebnost maščobe v mleku. Če takega dokazila ni, se pri izračunu dajatve tako mleko obravnava kot polnomastno mleko.

3. Za druge tržene mlečne proizvode, države članice ugotovijo količino mleka, porabljenega pri njihovi proizvodnji. Zato se uporabijo enačbe, z uporabo ekvivalentov:

(a) 1 kg smetane = 0,263 kg mleka x % vsebnosti maščobe v smetani, izraženo kot masa;

(b) 1 kg masla = 22,5 kg mleka;

(c) v primeru sira in vseh drugih mlečnih proizvodov lahko države članice določijo ekvivalente z uporabo zlasti vsebnosti suhe snovi in vsebnosti maščobe v tipih sira ali zadevnih proizvodih ali določijo količino ekvivalenta mleka na podlagi pavšala s sklicevanjem na število krav molznic, ki jih ima proizvajalec, in povprečne mlečnosti na kravo, reprezentativne za čredo.

Če proizvajalec lahko pristojnemu organu priskrbi dokazilo o količinah, dejansko uporabljenih za izdelavo zadevnih proizvodov, država članica uporabi tak dokaz namesto zgoraj omenjenih ekvivalentov.

4. Ciljna cena, ki se uporablja za namen izračunavanja dajatve, je cena, ki se uporablja zadnji dan zadevnega 12-mesečnega obdobja.

Člen 3

Reprezentativna vsebnost maščobe

1. Značilnosti mleka, vključno z vsebnostjo maščobe iz člena 11 Uredbe (EGS) št. 3950/92, so značilnosti, povezane z individualno referenčno količino, ki je na voljo 31. marca 2002.

Kadar se individualna referenčna količina spremeni po datumu iz prvega pododstavka, se uporabljajo odstavki 2 do 6 tega člena.

2. Kadar se dodatne referenčne količine dodelijo iz nacionalne rezerve, ostane reprezentativna vsebnost maščobe v mleku nespremenjena.

3. Kadar se referenčna količina za oddajo poveča ali določi na podlagi člena 4(2) Uredbe (EGS) št. 3950/92, je reprezentativna vsebnost maščobe, povezana z referenčno količino, pretvorjeno v oddajo, 3,8 %.

Vendar pa reprezentativna vsebnost maščobe referenčne količine za oddajo ostane nespremenjena, če proizvajalec pristojnemu organu to zadovoljivo utemelji.

4. Kadar se uporabita člena 6 in 7 ter člen 8(d) in (e) Uredbe (EGS) št. 3950/92, se reprezentativna vsebnost maščobe prenese skupaj z referenčno količino, na katero se nanaša.

5. Kadar se uporabi člen 8(b) ali člen 8a(b) Uredbe (EGS) št. 3950/92, celotna reprezentativna vsebnost maščobe dodeljenih ali prenesenih referenčnih količin ostane nespremenjena glede na reprezentativno vsebnost maščobe sproščenih količin. Zato se lahko količina mleka, ki je na voljo za ponovno dodelitev ali prenos, preračuna na dano vsebnost maščobe oziroma se lahko reprezentativna vsebnost maščobe preračuna na dano razpoložljivo količino mleka.

6. V primerih iz prvega pododstavka odstavka 3 ter odstavkov 4 in 5 je nastala reprezentativna vsebnost maščobe enaka povprečju začetne in prenesene ali pretvorjene reprezentativne vsebnosti, tehtane z začetno in preneseno ali pretvorjeno referenčno količino.

7. V primeru proizvajalcev, katerih celotna referenčna količina prihaja iz nacionalne rezerve in ki so začeli s proizvodnjo po 1. aprilu 1992, je reprezentativna vsebnost maščobe njihovega mleka povprečna vsebnost maščobe v mleku, oddanem v prvih 12 mesecih proizvodnje.

Vendar pa se uporabljata naslednji določbi, če reprezentativna vsebnost presega povprečno nacionalno vsebnost maščobe v mleku, zbranem v državi članici v 12-mesečnem referenčnem obdobju, v katerem so začeli s proizvodnjo:

(a) zadevni proizvajalci ne smejo izkoristiti negativnega popravka, ki ga predvideva tretji pododstavek člena 4(1) te uredbe, razen če zagotovijo dokazila o nasprotnem;

(b) kadar se uporabita člena 6 in 7, člen 8(b), (d) in (e) ter člen 8a(b) Uredbe (EGS) št. 3950/92, se reprezentativna vsebnost maščobe v mleku, ki se nanaša na preneseno referenčno količino, zniža na zgoraj omenjeno nacionalno povprečno vsebnost.

Člen 4

Primerjava vsebnosti maščob

1. Da se za vsakega proizvajalca pripravi končno poročilo za dajatev iz člena 5, se primerja povprečno vsebnost maščob v oddanem mleku in/ali ekvivalentu mleka z proizvajalčevo reprezentativno vsebnostjo mlečnih maščob.

Če se ugotovi pozitivna razlika, se količina oddanega mleka ali ekvivalenta mleka poveča za 0,18 % na 0,1 gram dodatne maščobe na kilogram mleka.

Če se ugotovi negativna razlika, se količina oddanega mleka ali ekvivalenta mleka zmanjša za 0,18 % na 0,1 gram manjkajoče maščobe na kilogram mleka.

Kadar se količina oddanega mleka izrazi v litrih, se prilagoditev 0,18 % na 0,1 gram vsebnosti maščob pomnoži s koeficientom 0,971.

2. Če je količina mleka, zbranega v državi članici, večja od zbrane količine, popravljene v skladu z odstavkom 1, se dajatev plača za razliko med zbrano količino in razpoložljivo referenčno količino za oddajo v državi članici.

Člen 5

Poročila o oddaji

1. Ob koncu vsakega obdobja iz člena 1 Uredbe (EGS) št. 3950/92 odkupovalci za vsakega proizvajalca pripravijo poročilo, ki navajajo vsaj količino in vsebnost maščobe v mleku in/ali ekvivalentu mleka, ki ga je proizvajalec oddal v zadnjem obdobju.

V primeru prestopnih let se količina mleka ali ekvivalenta mleka zmanjša za 1/60 količin, oddanih v februarju in marcu.

2. Pred 15. majem vsako leto odkupovalci posredujejo pristojnemu organu države članice povzetek poročil o proizvajalcih, v katerih so navedene vsaj skupna količina in povprečna vsebnost maščob njim oddanega mleka in/ali ekvivalenta mleka, ter, kadar to zahteva odločba države članice, za vsakega proizvajalca referenčna količina in reprezentativna vsebnost maščob, količina, popravljena skladno s členom 4(1), vsota individualnih referenčnih količin in popravljene količine ter povprečna reprezentativna vsebnost maščob v proizvodnji navedenih proizvajalcev.

Kadar je to primerno, odkupovalci izjavijo, da v zadevnem obdobju niso prejeli nobene oddaje.

3. Razen v primerih višje sile, ki jo ustrezno prizna pristojni organ, morajo odkupovalci, ki ne izpolnijo roka iz odstavka 2, plačati znesek, enak zapadli dajatvi za 0,01 % prekoračitve količin mleka in ekvivalenta mleka, ki so jim ga oddali proizvajalci, za vsak koledarski dan zamude. Kadar te količine niso znane, ker niso bile prijavljene, jih pristojni organ oceni. Navedeni znesek ne sme biti nižji od 100 EUR niti višji od 100000 EUR.

4. Kadar pred 1. julijem ni predložena nobena izjava, se uporabijo kazni, predvidene v členu 13(3), 30 dni po obvestilu države članice, razen v primerih, predvidenih v drugem pododstavku odstavka 4 navedenega člena. Odstavek 3 tega člena se še naprej uporablja v obdobju obvestila.

Člen 6

Izjave o neposredni prodaji

1. V primeru neposredne prodaje ob koncu vsakega obdobja iz člena 1 Uredbe (EGS) št. 3950/92 proizvajalci pripravijo izjavo, ki po proizvodih povzema količine mleka in/ali drugih mlečnih proizvodov, prodanih neposredno za porabo in/ali trgovcem na debelo, zorilnicam sirov ali trgovini na drobno.

V primeru prestopnih let se količina mleka ali ekvivalenta mleka zmanjša za 1/60 količin, prodanih neposredno v februarju in marcu, ali za 1/366 količin, prodanih neposredno v 12-mesečnem zadevnem obdobju.

2. Pred 15. majem vsako leto proizvajalci posredujejo svoje izjave pristojnemu organu države članice.

Država članica lahko zahteva, da proizvajalci z referenčnimi količinami za neposredno prodajo, izjavijo, da v zadevnem obdobju niso prodali nobenega mleka, če je temu tako.

3. Proizvajalci, ki ne izpolnijo roka iz odstavka 2, morajo plačati znesek, enak zapadli dajatvi za 0,01 % prekoračitve referenčne količine za neposredno prodajo za vsak koledarski dan zamude. Vendar pa navedeni znesek ne sme biti nižji od 100 EUR niti višji od 1000 EUR.

Kadar se prekorači tudi nacionalna referenčna količina za neposredno prodajo, so proizvajalci, ki so prekoračili svojo referenčno količino, dolžni plačati dajatev za celotno prekoračeno količino in ne morejo izkoristiti porazdelitve neuporabljenih referenčnih količin, kot je predvideno v drugem pododstavku člena 2(1) Uredbe (EGS) št. 3950/92.

Kadar proizvajalci predložijo nepravilne izjave, država članica od njih zahteva plačilo zneska, sorazmernega količini zadevnega mleka in resnosti nepravilnosti, do največjega zneska, enakega teoretični dajatvi, ki se uporablja za količino mleka po uporabi popravka.

4. Kadar nobena izjava ni predložena pred 1. julijem, se drugi odstavek člena 5 Uredbe (EGS) št. 3950/92 uporabi za referenčno količino za neposredno prodajo zadevnega proizvajalca 30 dni po obvestilu države članice. Prvi pododstavek odstavka 3 tega člena se še naprej uporablja v obdobju obvestila.

5. Kazni iz odstavkov 3 in 4 se ne uporabijo, kadar država članica prizna primer višje sile ali ugotovi, da se nepravilnost ni povzročila namerno ali zaradi resne malomarnosti ali kadar je nepravilnost zanemarljiva glede na njen učinek na delovanje režima ali uspešnost pregledov.

POGLAVJE III

PLAČILO DAJATVE

Člen 7

Obvestilo o dajatvi

Pristojni organ obvesti odkupovalce in, v primeru neposredne prodaje, proizvajalce o dajatvah, ki jih plačajo, potem ko je, ali pa ne, prerazporedil, ob odločitvi države članice, vse ali del neuporabljenih referenčnih količin, neposredno zadevnim proizvajalcem oziroma odkupovalcem zaradi njihove nadaljnje prerazporeditve med zadevne proizvajalce, ali pa te dajatve potrdi.

Člen 8

Rok plačila

1. Pred 1. septembrom vsako leto odkupovalci in, v primeru neposredne prodaje, proizvajalci, ki morajo plačati dajatve, pristojnemu organu plačajo zapadli znesek skladno s pravili, ki jih določi država članica.

2. Kadar se rok za plačilo ne spoštuje, se zapadle vsote letno obrestujejo po trimesečnih referenčnih stopnjah, ki se uporabljajo 1. septembra vsako leto, določenih za vsako državo članico v skladu s Prilogo II, povečanih za eno odstotno točko.

Obresti iz prvega pododstavka se knjižijo v dobro Oddelka za jamstva Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS).

3. Države članice sprejmejo kakršne koli dodatne ukrepe, potrebne za zagotovitev plačila zapadlih dajatev Skupnosti v roku, določenem skladno s členom 7(1) Uredbe Komisije (ES) št. 296/96 [7].

4. Kadar sklop dokumentov iz člena 3(5) Uredbe (ES) št. 296/96, ki ga države članice posredujejo Komisiji vsak mesec, kaže, da se ta rok ne upošteva, Komisija zniža predujme na vknjižbe v računovodske izkaze kmetijskih izdatkov, sorazmerno z zapadlim zneskom ali njegovo oceno.

Člen 9

Merila za prerazdeljevanje presežne dajatve

1. Kadar je to primerno, države članice določijo prednostne kategorije proizvajalcev iz člena 2(4) Uredbe (EGS) št. 3950/92 na podlagi enega ali več naslednjih objektivnih meril, po prednostnem vrstnem redu:

(a) formalna potrditev pristojnega organa države članice, da je bila celotna ali del dajatve nepravilno zaračunana;

(b) zemljepisna lega gospodarstva in predvsem gorska območja iz člena 18 Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 [8];

(c) največja gostota živali na gospodarstvu za ekstenzivno živinorejo;

(d) znesek, za katerega je presežena posamezna referenčna količina;

(e) proizvajalčeva referenčna količina.

2. Kadar se finančna sredstva, ki so na voljo za dano obdobje, ne porabijo po tem, ko so se uporabila merila, določena v odstavku 1, država članica po posvetovanju s Komisijo sprejme druga objektivna merila.

POGLAVJE IV

NACIONALNA REZERVA

Člen 10

Vključitev v nacionalno rezervo

Referenčne količine, ki niso ali niso več dodeljene posameznikom, se vključijo v nacionalno rezervo iz člena 5 Uredbe (EGS) št. 3950/92. Referenčne količine za oddajo in za neposredno prodajo se evidentirajo ločeno.

POGLAVJE V

NADZOR

Člen 11

Pregledi, ki jih opravijo države članice

1. Države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe, da zagotovijo, da se dajatev za količino trženega mleka in ekvivalenta mleka, ki presega katero koli količino iz člena 3 Uredbe (EGS) št. 3950/92, pravilno zaračuna, ter da v primeru oddaje pade na zadevne proizvajalce.

2. Države članice sprejmejo vse dodatne ukrepe, potrebne da:

(a) preverijo primere popolnega ali delnega opuščanja proizvodnje mleka in/ali referenčnih količin skladno s členom 8(a) Uredbe (EGS) št. 3950/92, kadar se uporabljajo ustrezne določbe uredbe;

(b) zagotovijo, da se vse zadevne stranke zavedajo kazni za kaznivo dejanje in upravnih kazni, ki so jim zavezane, če ne izpolnjujejo Uredbe (EGS) št. 3950/92 ali te uredbe.

3. Države članice fizično preverijo točnost računovodstva glede količin trženega mleka in ekvivalentov mleka in zato preverjajo prevoz mleka med zbiranjem po kmetijah in zlasti, preverijo:

(a) v odkupovalčevih prostorih, poročila iz člena 5(2), verodostojnost evidenc blaga in oddaje iz člena 14(2) in (3) glede na trgovske dokumente ter druge dokumente, ki kažejo uporabo zbranega mleka in ekvivalenta mleka;

(b) v prostorih proizvajalca, ki opravlja neposredno prodajo, verodostojnost izjave iz člena 6(1) in evidence blaga iz člena 14(5).

Člen 12

Število in pogostnost pregledov

1. Kontrole, ki jih predvideva člen 11(3), organizirajo države članice na podlagi analize tveganja, ki upošteva zlasti izjave o nedejavnosti in primere, ko poročila iz členov 5(2) in 6(2) niso bila poslana.

2. Za vsako obdobje iz člena 1 Uredbe (EGS) št. 3950/92 se pregledi zaključijo najkasneje 21 mesecev po koncu zadevnega obdobja. Ti pregledi ne smejo vključevati manj kakor:

(a) 40 % količine mleka, prijavljenega za zadevno obdobje v primeru člena 11(3)(a);

(b) 5 % števila zadevnih proizvajalcev v primeru člena 11(3)(b).

Šteje se, da so pregledi zaključeni, ko je na voljo ustrezno poročilo o pregledih.

Vsakega odkupovalca se pregleda vsaj enkrat na pet let.

Člen 13

Odobritev odkupovalcev

1. Da odkupovalci lahko delujejo na ozemlju države članice, jih mora ta država članica odobriti.

2. Brez vpliva na strožja pravila, ki jih določi zadevna država članica, se odkupovalci odobrijo samo če:

(a) zagotovijo dokazilo o svojem statusu trgovca na podlagi nacionalnih določb;

(b) imajo prostore v zadevni državi članici, kjer lahko pristojni organ pregleda evidence blaga, registre in druge dokumente iz člena 14(2);

(c) se zavežejo redno ažurirati zgoraj navedene evidence blaga, registre in druge dokumente iz člena 14(2);

(d) se zavežejo posredovati poročila in izjave, predvidene v členu 5(2), pristojnemu organu zadevne države članice vsaj enkrat na leto.

3. Brez vpliva na kazni, ki jih zadevna država članica določi sedaj ali v prihodnosti, se odobritev umakne, kadar pogoji, določeni v odstavku 2(a) in (b), niso več izpolnjeni. Kadar se ugotovi, da je odkupovalec posredoval nepravilno poročilo ali izjavo ali ni ravnal skladno z obvezo iz odstavka 2(c) ali večkrat ni spoštoval katere koli druge obveze na podlagi Uredbe (EGS) št. 3950/92, te uredbe ali ustreznih nacionalnih pravil, država članica bodisi umakne odobritev bodisi zahteva plačilo zneska, sorazmernega volumnu obravnavanega mleka in resnosti nepravilnosti.

4. Odobritev se lahko obnovi na zahtevo odkupovalca po vsaj šestih mesecih, pod pogojem, da nadaljnja temeljita inšpekcija da zadovoljive rezultate.

Kazni iz odstavka 3 se ne naložijo, kadar država članica prizna primer višje sile ali ugotovi, da nepravilnost ni bila povzročena namerno ali zaradi resne malomarnosti ali kadar je nepravilnost zanemarljiva glede na delovanje režima ali učinkovitost pregledov.

Člen 14

Obveznosti odkupovalcev in proizvajalcev

1. Proizvajalci morajo zagotoviti, da so odkupovalci, katerim oddajajo, odobreni. Države članice lahko določijo kazni, kadar se oddaja neodobrenim odkupovalcem.

2. Odkupovalci za pristojni organ države članice vsaj tri leta po koncu leta, v katerem se dokumenti pripravijo, hranijo evidence blaga za 12-mesečno obdobje s podrobnostmi o imenu in naslovu vsakega proizvajalca, informacijami, predvidenimi v členu 5(2), vnesenimi vsak mesec ali vsako štiritedensko obdobje v primeru oddanih količin in letno v primeru drugih podatkov, skupaj s trgovskimi dokumenti, korespondenco in drugimi informacijami iz Uredbe Sveta (EGS) št. 4045/89 [9], ki omogočajo preverjanje takih evidenc blaga.

3. Odkupovalci so na podlagi režima dodatnih dajatev odgovorni za evidentiranje vseh njim oddanih količin mleka in/ali mlečnih proizvodov; v ta namen za pristojni organ vsaj tri leta po koncu leta, v katerem se dokumenti pripravijo, hranijo seznam odkupovalcev in podjetij za obdelavo ali predelavo mleka in/ali drugih mlečnih proizvodov, ki jih preskrbujejo z mlekom ali drugimi mlečnimi proizvodi, in za vsak mesec seznam količin, ki jih je oddal vsak dobavitelj.

4. Pri zbiranju na gospodarstvih mleko in/ali druge mlečne proizvode spremlja dokument, ki opredeljuje oddajo. Poleg tega odkupovalci vsaj tri leta po koncu leta, ko evidenco pripravijo, hranijo evidenco vsake posamične oddaje.

5. Proizvajalci, ki opravljajo neposredno prodajo, za pristojni organ države članice vsaj tri leta po koncu leta, v katerem se dokumenti pripravijo, hranijo evidence blaga, ki se izdelajo za 12-mesečno obdobje in ki na mesec in na proizvod navajajo podrobnosti o količini mleka in/ali mlečnih proizvodov, prodanih neposredno za porabo in/ali trgovcem na debelo, zorilnicam sirov, ali trgovini na drobno, skupaj z registri živine, ki je na gospodarstvih in se uporablja za proizvodnjo mleka skladno s členom 7 Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1760/2000 [10], ter dodatno dokumentacijo, ki omogoča preverjanje takih evidenc blaga.

POGLAVJE VI

OBVESTILA IN KONČNE DOLOČBE

Člen 15

Obvestila

1. Država članica uradno obvesti Komisijo:

(a) o ukrepih, sprejetih za uporabo Uredbe (EGS) št. 3950/92 in te uredbe ter vseh njunih sprememb, v enem mesecu po njihovem sprejetju;

(b) o svojih pravilno utemeljenih sklepih, če se uveljavlja člen 6(2) Uredbe (EGS) št. 3950/92;

(c) pred 1. marcem vsako leto o količinah, prenesenih skladno z drugim pododstavkom člena 4(2) Uredbe (EGS) št. 3950/92;

(d) rezultatih in informacijah, potrebnih za ovrednotenje ukrepov, izvedenih na podlagi člena 8(a) in (b) Uredbe (EGS) št. 3950/92;

(e) pred 1. septembrom vsako leto o pravilno izpolnjenem vprašalniku, kakor je določen v Prilogi I;

(f) o metodi (-ah), uporabljenih v tej uredbi za merjenje mase ali, kjer je to primerno, pretvarjanje volumna v maso, argumentih za izbrane koeficiente in točnih okoliščinah, v katerih se uporabljajo, skupaj z vsemi njihovimi nadaljnjimi spremembami.

2. Kadar se določbe, ki se nanašajo na vprašalnik iz odstavka 1(e), ne izpolnjujejo, Komisija pridrži pavšalni znesek na podlagi člena 14 Uredbe Sveta (ES) št. 2040/2000 [11] iz predujmov na vknjižbe kmetijskih izdatkov v računovodske izkaze držav članic. Ta znesek je enak odstotku dajatve, ki se plača za teoretično prekoračitev skupne zadevne referenčne količine, izračunane na naslednji način:

(a) kadar se vprašalnik ne posreduje do 1. septembra ali če manjkajo podatki, bistveni za izračun dajatve, je odstotek 0,01 za vsak teden zamude;

(b) če se ugotovi razlika, večja od 10 % med vsoto oddanih ali neposredno prodanih količin, sporočenih v ažuriranem vprašalniku, predvidenem v odstavku 3, in podatki, navedenimi v začetnem odgovoru na vprašalnik, je odstotek 0,1.

3. Kadar se informacije, ki jih zahteva vprašalnik iz odstavka 1(e), spremenijo zlasti zaradi pregledov, predvidenih v členu 11, se Komisiji pred 1. decembrom, 1. marcem, 1. junijem in 1. septembrom vsako leto sporoči ažuriran vprašalnik.

Člen 16

Razveljavitve

1. Razveljavita se Uredba (EGS) št. 536/93 in Odločba 93/673/ES.

2. Sklicevanje na Uredbo (EGS) št. 536/93 se razlaga kot sklicevanje na to uredbo in se bere skladno s tabelo medsebojne povezanosti v Prilogi III.

Člen 17

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati 31. marca 2002.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 9. julija 2001

Za Komisijo

Franz Fischler

Član Komisije

[1] UL L 405, 31.12.1992, str. 1.

[2] UL L 89, 29.3.2001, str. 18.

[3] UL L 160, 26.6.1999, str. 73.

[4] UL L 57, 10.3.1993, str. 12.

[5] UL L 173, 18.6.1998, str. 14.

[6] UL L 310, 14.12.1993, str. 44.

[7] UL L 39, 17.2.1996, str. 5.

[8] UL L 160, 26.6.1999, str. 80.

[9] UL L 388, 30.12.1989, str. 18.

[10] UL L 204, 11.8.2000, str. 1.

[11] UL L 244, 29.9.2000, str. 27.

--------------------------------------------------

PRILOGA I

+++++ TIFF +++++

--------------------------------------------------

PRILOGA II

+++++ TIFF +++++

--------------------------------------------------

PRILOGA III

Tabela ujemanja

Ta uredba | Uredba (EGS) št. 536/93 |

Člen 1: Namen in področje uporabe | – |

Člen 2: Opredelitve pojmov in ekvivalenti | Člen 1 |

Člen 3: Reprezentativna vsebnost maščob | Člen 2(1) |

Člen 4: Primerjava vsebnosti maščob | Člen 2(2) |

Člen 5: Poročilo o oddaji | Člen 3(1) in (2) |

Člen 6: Izjava o neposredni prodaji | Člen 4(1) in (2) |

Člen 7: Obvestilo o dajatvi | Člen 3(3) in člen 4(3) |

Člen 8: Rok plačila | Člen 3(4), člen 4(4) in člen 5(2) |

Člen 9: Merila za prerazdeljevanje presežne dajatve | Člen 5(1) |

Člen 10: Vključitev v nacionalno rezervo | Člen 6 |

Člen 11: Pregledi, ki jih opravijo države članice | Člen 7(1), (2) in (3) |

Člen 12: Število in pogostnost pregledov | Člen 7(3) |

Člen 13: Odobritev odkupovalcev | Člen 7(1)(a) |

Člen 14: Obveznosti odkupovalcev in proizvajalcev | Člen 7(1)(b), (c), (d), (e) in (f) |

Člen 15: Obvestila | Člen 8 |

Člen 16: Razveljavitve | Člen 9 |

Člen 17: Začetek veljavnosti | – |

Priloga I: Letni vprašalnik | Priloga |

Priloga II: Referenčne obrestne mere | – |

Priloga III: Tabela medsebojne povezanosti | – |

--------------------------------------------------