SL Uradni list Evropske unije L 78/11

DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) 2016/438

z dne 17. decembra 2015

o dopolnitvi Direktive 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z obveznostmi depozitarjev

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Direktive 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) (1) in zlasti člena 26b Direktive,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Pomembno je zagotoviti, da se cilji Direktive 2009/65/ES dosežejo enotno v vseh državah članicah, s čimer se bosta okrepili celovitost notranjega trga in pravna varnost za njegove udeležence, vključno z malimi in institucionalnimi vlagatelji, pristojnimi organi in drugimi deležniki. Oblika uredbe zagotavlja skladen okvir za vse udeležence na trgu in je najboljše jamstvo za usklajeno področje delovanja, enotne konkurenčne pogoje in enotno ustrezno raven zaščite vlagateljev. Poleg tega zagotavlja neposredno uporabo natančnih enotnih pravil glede delovanja kolektivnih naložbenih podjemov za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) in depozitarjev, ki se zaradi svoje narave uporabljajo neposredno in zato dodaten prenos na nacionalni ravni ni potreben. Sprejetje uredbe zagotavlja tudi, da lahko relevantne spremembe Direktive 2009/65/ES, kot jih je uvedla Direktiva 2014/91/EU Evropskega parlamenta in Sveta (2), vse države članice uporabljajo od istega datuma.

(2) Direktiva 2009/65/ES določa obsežne zahteve glede dolžnosti depozitarja, ureditev prenosa in sistema odgovornosti za sredstva KNPVP v skrbništvu, da bi zagotovila visoko raven zaščite vlagateljev, ki upošteva, da je KNPVP naložbena shema za male vlagatelje. Zato bi bilo treba jasno določiti posebne pravice in obveznosti depozitarja, družbe za upravljanje in investicijske družbe. Pisna pogodba bi morala zajemati vse podatke, potrebne za ustrezno hrambo vseh sredstev KNPVP s strani depozitarja ali tretje osebe, na katere so prenesene naloge hrambe v skladu z Direktivo 2009/65/ES, da lahko depozitar ustrezno izpolnjuje svoje nadzorne funkcije.

(3) Da bi depozitar lahko ocenil in spremljal tveganje hrambe in plačilne nesposobnosti, bi pisna pogodba morala zagotoviti dovolj podrobnosti o kategorijah finančnih instrumentov, v katere KNPVP lahko vlaga, in zajemati geografske regije, v katerih KNPVP namerava vlagati. Pogodba bi morala vsebovati tudi podrobnosti o postopku stopnjevanja, da se določijo okoliščine, obveznosti obveščanja in ukrepi, ki jih morajo sprejeti depozitarjevi uslužbenci na kateri koli ravni organizacijske strukture depozitarja, in sicer v zvezi z ugotovljenimi neskladji, vključno z obvestilom družbi za upravljanje ali investicijski družbi in/ali pristojnim organom, kot zahteva ta uredba. Zato bi moral depozitar družbo za upravljanje ali investicijsko družbo opozoriti na vsako pomembno tveganje, ugotovljeno v posebnem sistemu poravnave na trgu. Prekinitev pogodbe bi morala odražati dejstvo, da je to depozitarjeva zadnja možnost, kadar meni, da sredstva niso zadostno zaščitena. Prav tako bi morala preprečiti moralno tveganje, ki nastane, če KNPVP sprejema odločitve o naložbah ne glede na skrbniška tveganja na podlagi dejstva, da bi odgovarjal depozitar. Za ohranjanje visoke ravni zaščite vlagateljev bi se zahteva, ki določa podrobnosti glede spremljanja tretjih oseb, morala uporabljati v celotni skrbniški verigi.

(4) Za zagotovitev, da depozitar lahko opravlja svoje dolžnosti, je treba pojasniti naloge iz člena 22(3) Direktive 2009/65/ES, zlasti drugo stopnjo nadzora, ki ga mora izvajati depozitar. Takšne naloge depozitarju ne bi smele preprečevati, da v dogovoru s KNPVP po potrebi izvaja predhodna preverjanja. Za zagotovitev, da lahko opravlja svoje dolžnosti, bi moral depozitar uvesti svoj postopek stopnjevanja, ki bi mu pomagal v primeru ugotovljenih odstopanj. Navedeni postopek bi moral zagotoviti obveščanje pristojnih organov o kakršnih koli pomembnih kršitvah. Odgovornosti depozitarja glede nadzora tretjih oseb ne bi smele posegati v odgovornosti KNPVP v skladu z Direktivo 2009/65/ES.

(5) Depozitar bi moral preveriti skladnost med številom izdanih enot in prejetimi prihodki od vpisa. Za zagotovitev, da so plačila vlagateljev po vpisu prejeta, bi moral depozitar nadalje zagotoviti, da se med naročili za vpis in prihodki od vpisa izvede nadaljnja uskladitev. Enako uskladitev bi bilo treba izvesti pri naročilih za izplačilo. Depozitar bi moral tudi preveriti, ali število enot na računih KNPVP ustreza številu neporavnanih enot v registru KNPVP. Depozitar bi moral ustrezno prilagoditi svoje postopke, pri čemer bi moral upoštevati tok vpisov in izplačil.

(6) Depozitar bi moral sprejeti vse potrebne ukrepe za zagotovitev, da se učinkovito izvajajo ustrezne politike in postopki vrednotenja sredstev KNPVP, in sicer z izvajanjem vzorčnih pregledov ali s primerjavo skladnosti spremembe, ki sčasoma nastane pri izračunu čiste vrednosti sredstev, s spremembo primerjalne vrednosti. Depozitar bi moral pri vzpostavljanju postopkov jasno razumeti metodologije vrednotenja, ki jih KNPVP uporablja pri vrednotenju sredstev KNPVP. Pogostost teh pregledov bi morala biti skladna s pogostostjo vrednotenja sredstev KNPVP.

(7) Depozitar bi na podlagi obveznosti nadzora iz Direktive 2009/65/ES moral vzpostaviti postopek predhodnega preverjanja skladnosti KNPVP z veljavno zakonodajo in predpisi ter lastnimi pravili upravljanja in ustanovnimi listinami. To bi moralo zajemati področja, kot je preverjanje, ali so naložbe KNPVP skladne z njegovimi naložbenimi strategijami, kot je opisano v pravilih upravljanja in ponudbenih dokumentih KNPVP, ter zagotavljanje, da KNPVP ne krši svojih naložbenih omejitev. Depozitar bi moral spremljati transakcije KNPVP in preiskati vse neobičajne transakcije. Če se kršijo omejitve iz veljavne zakonodaje ali predpisov ali pravil upravljanja in ustanovnih listin KNPVP, bi moral depozitar takoj ukrepati, da popravi transakcijo, ki je prekršila navedene zakone, predpise ali pravila.

(8) Depozitar bi moral zagotoviti, da je prihodek KNPVP izračunan pravilno v skladu z Direktivo 2009/65/ES. Za doseganje tega bi depozitar moral zagotoviti, da sta izračun in porazdelitev dobička ustrezna, in kadar ugotovi napako, da KNPVP sprejme ustrezne ukrepe, da jo odpravi. Ko depozitar to zagotovi, bi moral preveriti celovitost in pravilnost porazdelitve dobička.

(9) Da ima depozitar jasen pregled nad vsemi pritoki in odtoki denarnih sredstev KNPVP na vseh stopnjah, bi KNPVP moral zagotoviti, da depozitar takoj prejme pravilne informacije o vseh denarnih tokovih, vključno z informacijami katere koli tretje osebe, pri kateri ima KNPVP odprt denarni račun.

(10) Za ustrezno spremljanje denarnih tokov KNPVP bi depozitar moral zagotoviti, da so na voljo učinkoviti postopki, ki se učinkovito izvajajo za ustrezno spremljanje denarnih tokov KNPVP, ter da se ti postopki redno pregledujejo. Depozitar bi moral zlasti upoštevati postopek usklajevanja, da se prepriča, da je postopek za KNPVP ustrezen in da se ustrezno pogosto izvaja ob upoštevanju narave, obsega in kompleksnosti KNPVP. Tak postopek bi moral na primer primerjati vsak denarni tok iz izkazov bančnih računov z denarnimi tokovi, ki so zabeleženi v računih KNPVP. Kadar se usklajevanje izvaja vsakodnevno, kot velja za večino KNPVP, bi moral tudi depozitar svoje usklajevanje izvajati vsakodnevno. Depozitar bi moral zlasti spremljati neskladja, ugotovljena pri postopku usklajevanja, ter sprejete korektivne ukrepe, da bi lahko nemudoma obvestil KNPVP o kakršnih koli nepravilnostih, ki niso bile odpravljene, ter izvedel celoten pregled postopkov usklajevanja. Takšen pregled bi bilo treba opraviti vsaj enkrat na leto. Depozitar bi moral pravočasno opredeliti tudi znatne denarne tokove, zlasti tiste, ki bi bili lahko v neskladju s poslovanjem KNPVP, kot so spremembe v pozicijah sredstev KNPVP ali vpisih in izplačilih, redno pa bi moral prejemati izpiske denarnih računov in preverjati skladnost svojih evidenc pozicij denarnih sredstev z evidencami KNPVP. Depozitar bi moral svoje evidence posodabljati v skladu s členom 22(5)(b) Direktive 2009/65/ES.

(11) Depozitar mora zagotoviti, da so vsa plačila vlagateljev ali plačila v njihovem imenu po vpisu deležev ali enot KNPVP prejeta in knjižena na enem ali več denarnih računih v skladu z Direktivo 2009/65/ES. KNPVP bi moral zato zagotoviti, da ima depozitar dostop do ustreznih informacij, ki jih potrebuje za ustrezno spremljanje prejema plačil vlagateljev. KNPVP mora zagotoviti, da depozitar te informacije dobi takoj, ko tretja oseba prejme naročilo za izplačilo ali izdajo enot KNPVP. Informacije bi zato moral subjekt, ki je odgovoren za vpis in izplačilo enot KNPVP, depozitarju posredovati ob koncu delovnega dneva, da se prepreči kakršna koli zloraba plačil vlagateljev.

(12) Depozitar bi moral imeti v skrbništvu vse finančne instrumente KNPVP, ki se lahko registrirajo ali hranijo na računu, neposredno ali posredno, v imenu depozitarja ali tretje osebe, na katero so prenesene naloge hrambe, zlasti na ravni centralnega depozitarja vrednostnih papirjev. Poleg tega bi moral depozitar imeti v skrbništvu tiste finančne instrumente, ki se registrirajo pri izdajatelju ali njegovem zastopniku le neposredno v imenu depozitarja ali tretje osebe, na katero so prenesene naloge hrambe. Finančni instrumenti, ki se v skladu z veljavno nacionalno zakonodajo registrirajo pri izdajatelju ali njegovem zastopniku le v imenu KNPVP, ne bi smeli biti v skrbništvu. Vsi finančni instrumenti, ki se lahko fizično dostavijo depozitarju, bi morali biti v skrbništvu. Če so izpolnjeni pogoji, pod katerimi se finančni instrumenti hranijo v skrbništvu, morajo biti finančni instrumenti, ki so tretji osebi zagotovljeni kot zavarovanje ali jih tretja oseba zagotovi v korist KNPVP, tudi v skrbništvu, in sicer pri depozitarju samemu ali tretji osebi, na katero so prenesene naloge hrambe, dokler so v lasti KNPVP.

(13) Za finančne instrumente v skrbništvu veljajo pravila stalnega skrbnega in varnega ravnanja. Za zagotovitev, da je pri izvajanju pravil skrbnega ravnanja skrbniško tveganje ustrezno ocenjeno, bi morale biti določene jasne obveznosti depozitarja. ki bi moral zlasti vedeti, katere tretje osebe so v skrbniški verigi, zagotoviti, da so v celotni skrbniški verigi upoštevane obveznosti skrbnega ravnanja in ločevanja, zagotoviti ustrezen dostop do knjig in evidenc tretjih oseb, na katere so prenesene naloge hrambe, zagotoviti skladnost z zahtevami glede skrbnega ravnanja in ločevanja, z dokumenti in omogočiti dostop do teh dokumentov družbi za upravljanje ali investicijski družbi.

(14) Depozitar bi moral vedno imeti celosten pregled nad vsemi sredstvi, ki niso finančni instrumenti v skrbništvu. Pri navedenih sredstvih velja obveznost preverjanja lastništva in vodenja evidence iz Direktive 2009/65/ES. Takšna sredstva so opredmetena sredstva, ki se v skladu z Direktivo 2009/65/ES ne štejejo kot finančni instrumenti ali jih ni mogoče fizično dostaviti depozitarju, finančne pogodbe, kot so določeni izvedeni finančni instrumenti in gotovinske vloge.

(15) Za zagotavljanje zadostne stopnje gotovosti, da je KNPVP dejanski lastnik sredstev, bi moral depozitar zagotoviti, da prejme vse informacije, ki so potrebne za ugotavljanje, ali je KNPVP dejanski lastnik sredstva. Navedena informacija je lahko kopija uradnega dokumenta, ki potrjuje, da je KNPVP lastnik sredstva, ali kakršen koli uraden in zanesljiv dokaz, ki se depozitarju zdi ustrezen. Depozitar bi moral od KNPVP ali morda od tretje osebe po potrebi zahtevati dodatna dokazila.

(16) Depozitar bi moral voditi tudi evidenco vseh sredstev, za katere je prepričan, da so v lasti KNPVP. Vzpostavi lahko postopek za prejem informacij od tretjih oseb, in sicer postopke, ki zagotavljajo, da se sredstva ne bi mogla prenesti, ne da bi se depozitar ali tretja oseba, na katero so prenesene naloge hrambe, obvestila o takšnih transakcijah.

(17) Pri prenosu nalog hrambe na tretjo osebo v skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES mora depozitar izvajati in uporabiti primeren in evidentiran postopek za zagotavljanje, da pooblaščena tretja oseba ves čas izpolnjuje zahteve iz člena 22a(3) navedene direktive. Da bi zagotovili zadostno raven zaščite sredstev, je treba določiti nekatera načela, ki jih je treba uporabljati v zvezi s prenosom nalog hrambe.

(18) Navedena načela se ne bi smela šteti kot dokončna, in sicer tako glede določitve vseh podrobnosti strokovnega in skrbnega delovanja depozitarja kot vseh ukrepov, ki bi jih depozitar sam moral sprejeti v zvezi z navedenimi načeli. Obveznost stalnega spremljanja tretje osebe, na katero so bile prenesene naloge hrambe, bi morala zajemati preverjanje, ali tretja oseba pravilno izvaja vse prenesene naloge in izpolnjuje pogoje iz pogodbe o prenosu ter druge pravne zahteve, kot sta zahteva o neodvisnosti in prepoved ponovne uporabe. Depozitar bi moral tudi pregledati elemente, ki so bili ocenjeni med postopkom izbire in imenovanja, ter jih primerjati z dogajanjem na trgu. Depozitar bi vedno moral imeti možnost, da ustrezno oceni tveganja, povezana z odločitvijo, da se sredstva zaupajo tretji osebi. Pogostost pregleda bi bilo treba prilagoditi tako, da bi vedno ostala skladna s tržnimi pogoji in povezanimi tveganji. Da bi se depozitar lahko učinkovito odzval na morebitno plačilno nesposobnost tretje osebe, bi moral sprejeti načrt ravnanja v nepredvidljivih razmerah, vključno z morebitno izbiro alternativnih ponudnikov, če je to smiselno. Medtem ko takšni ukrepi lahko zmanjšajo skrbniško tveganje, s katerim se sooča depozitar, ne vplivajo na obveznost vrnitve finančnih instrumentov ali plačila ustreznega zneska, če se ti izgubijo, kar je odvisno od tega, ali so izpolnjene zahteve iz člena 24 Direktive 2009/65/ES.

(19) Da bi se depozitar prepričal, da so sredstva in pravice KNPVP zaščiteni pred plačilno nesposobnostjo tretje osebe, mora razumeti zakonodajo o plačilni nesposobnosti tretje države, v kateri se tretja oseba nahaja, in zagotoviti izvršljivost njunega pogodbenega razmerja. Pred prenosom nalog hrambe na tretjo osebo zunaj Unije mora depozitar pridobiti neodvisno pravno mnenje o izvršljivosti pogodbene ureditve s tretjo osebo po veljavni zakonodaji in sodni praksi o plačilni nesposobnosti države, v kateri se nahaja tretja oseba, da bi zagotovil, da je pogodbena ureditev izvršljiva tudi v primeru plačilne nesposobnosti tretje osebe. Depozitarjeva dolžnost, da oceni regulativni in pravni okvir tretje države, vključuje tudi pridobitev neodvisnega pravnega mnenja, ki ocenjuje zakonodajo in sodno prakso o plačilni nesposobnosti tretje države, v kateri se nahaja navedena tretja oseba. Ta mnenja so po potrebi lahko združena ali jih za vsako jurisdikcijo izdajo zadevne panožne zveze ali pravne firme v korist več depozitarjev.

(20) Pogodbena ureditev z izbrano tretjo osebo, na katero so prenesene naloge hrambe, bi morala vsebovati klavzulo o predčasni prekinitvi, saj mora depozitar imeti možnost, da prekine pogodbeno razmerje, če se zakonodaja ali sodna praksa tretje države spremeni tako, da ne zagotavlja več zaščite sredstev KNPVP. V teh primerih mora depozitar o tem obvestiti družbo za upravljanje ali investicijsko družbo. Družba za upravljanje ali investicijska družba mora obvestiti pristojne organe in sprejeti vse potrebne ukrepe, ki so v najboljšem interesu KNPVP in njegovih vlagateljev. Obveščanje pristojnih organov o povečanih skrbniškem tveganju in tveganju plačilne nesposobnosti za sredstva KNPVP v tretji državi depozitarja ali družbe za upravljanje ali investicijske družbe ne bi smelo razrešiti njihovih dolžnosti in obveznosti, ki so določene v Direktivi 2009/65/ES.

(21) Depozitar bi pri prenosu nalog hrambe moral zagotoviti, da so izpolnjene zahteve iz člena 22a(3)(c) Direktive 2009/65/ES in da so sredstva strank depozitarja KNPVP ustrezno ločena. Ta obveznost bi morala zagotoviti zlasti, da se sredstva KNPVP ne izgubijo zaradi plačilne nesposobnosti tretje osebe, na katere se prenesejo naloge hrambe, in da tretja oseba sredstev KNPVP ne uporabi ponovno za lasten račun. Poleg tega bi depozitar moral imeti možnost, da prepove začasne primanjkljaje v sredstvih stranke, uporabi rezerve ali uvede ureditve, ki prepovedujejo uporabo debetnega salda ene stranke za izravnavo kreditnega salda druge stranke. Medtem ko takšni ukrepi lahko zmanjšajo skrbniško tveganje, s katerim se depozitar sooča pri prenosu nalog hrambe, ne vplivajo na obveznost vrnitve finančnih instrumentov ali plačila ustreznega zneska, če se ti izgubijo, kar je odvisno od tega, ali so izpolnjene zahteve iz Direktive 2009/65/ES.

(22) Depozitar bi moral pred in med prenosom nalog hrambe s predpogodbenimi in pogodbenimi ureditvami zagotoviti, da tretja oseba sprejme ukrepe in vzpostavi ureditev za zagotavljanje, da so sredstva KNPVP zaščitena pred distribucijo med upnike tretje osebe ali prodajo v njihovo korist. Direktiva 2009/65/ES od vseh držav članic zahteva, da svojo zakonodajo o plačilni nesposobnosti uskladijo s to zahtevo. Zato je nujno, da depozitar pridobi neodvisne informacije o veljavni zakonodaji in sodni praksi o plačilni nesposobnosti tretje države, v kateri morajo biti sredstva KNPVP v hrambi.

(23) Odgovornost depozitarja iz drugega pododstavka člena 24(1) Direktive 2009/65/ES začne veljati v primeru izgube finančnega instrumenta, ki je v skrbništvu depozitarja samega ali tretje osebe, na katero so bile prenesene naloge hrambe, če depozitar ne dokaže, da je izguba nastala kot posledica zunanjega dogodka, ki ga razumno ni mogel nadzorovati, posledice pa so bile ne glede na vsa razumna prizadevanja neizogibne. To izgubo bi bilo treba razlikovati od izgube vlagateljev pri naložbah, ki izhajajo iz zmanjšanja vrednosti sredstev kot posledice naložbene odločitve.

(24) Depozitar odgovarja za izgubo, kadar je ta dokončna, brez možnosti povrnitve finančnega sredstva. Zato se primeri, ko finančni instrument samo začasno ni na voljo ali je zamrznjen, ne bi smeli šteti kot izgube v smislu člena 24 Direktive 2009/65/ES. Obstajajo pa tri vrste razmer, kjer bi se izguba morala šteti kot dokončna: kadar finančni instrument ne obstaja več ali nikoli ni obstajal; kadar finančni instrument obstaja, vendar je KNPVP dokončno izgubil pravico do njegovega lastništva; in kadar ima KNPVP lastninsko pravico, vendar je pri finančnem instrumentu ne more več trajno prenesti ali omejiti.

(25) Za finančni instrument se šteje, da ne obstaja več, ko se je izgubil zaradi računovodske napake, ki je ni mogoče popraviti, ali če nikoli ni obstajal, saj je bilo lastništvo KNPVP registrirano na podlagi ponarejenih dokumentov. Primeri, ko je izguba finančnih instrumentov posledica goljufivega ravnanja, bi se morali šteti kot izguba.

(26) Izgube ni mogoče potrditi, če je bil finančni instrument nadomeščen ali pretvorjen v drug finančni instrument, v primerih, ko se delnice razveljavijo in nadomestijo z izdajo novih delnic pri reorganizaciji družbe. Ne bi se smelo šteti, da je KNPVP dokončno izgubil pravico do lastništva finančnega instrumenta, če je zakonito prenesel lastništvo na tretjo osebo. Če torej obstaja razlika med pravnim lastništvom in upravičenim lastništvom sredstev, bi se opredelitev izgube morala nanašati na izgubo pravice do upravičenega lastništva.

(27) Samo v primeru zunanjega dogodka, ki ga depozitar ni mogel nadzorovati, posledice pa so bile ne glede na vsa razumna prizadevanja neizogibne, je depozitar lahko oproščen odgovornosti v skladu s členom 24 Direktive 2009/65/ES. Depozitar bi moral dokazati, da izpolnjuje vse navedene pogoje, da bi bil oproščen odgovornosti, določiti pa bi bilo treba postopek, ki se uporabi v ta namen.

(28) Najprej bi bilo treba ugotoviti, ali je dogodek, ki je privedel do izgube, zunanji. Prenos nalog hrambe ne bi smel vplivati na depozitarjevo odgovornost in zato bi se dogodek moral šteti kot zunanji, če do njega ne pride zaradi kakršnega koli dejanja ali opustitve depozitarja ali tretje osebe, na katero je bila prenesena hramba finančnih instrumentov, ki so v skrbništvu. Nato bi bilo treba oceniti, ali gre za dogodek, ki ga depozitar ne more nadzorovati, in sicer s preverjanjem, ali skrben depozitar razumno ni mogel storiti ničesar, da bi dogodek preprečil. V tem okviru bi se naravni dogodki in dejanja javnih organov lahko šteli kot zunanji dogodki, ki jih ni mogoče razumno nadzorovati. Nasprotno pa se izguba, ki jo povzroči neizpolnjevanje zahteve glede ločevanja iz člena 21(11)(d)(iii) Direktive 2009/65/ES, ali izguba sredstev, ki nastane zaradi motenj v dejavnosti tretje osebe v zvezi z njeno plačilno nesposobnostjo, ne more šteti kot zunanji dogodek, ki ga ni mogoče razumno nadzorovati.

(29) Depozitar pa bi moral tudi dokazati, da se ne glede na vsa razumna prizadevanja izgubi ni bilo mogoče izogniti. V tem okviru bi moral depozitar obvestiti družbo za upravljanje ali investicijsko družbo in glede na okoliščine ustrezno ukrepati. Na primer, kadar depozitar meni, da je edini ustrezen ukrep prodaja finančnih instrumentov, bi o tem moral obvestiti družbo za upravljanje ali investicijsko družbo, ki mora depozitarju nato pisno naročiti, naj finančne instrumente obdrži ali pa jih proda. O kakršnih koli navodilih depozitarju o tem, naj sredstva obdrži, bi bilo treba nemudoma obvestiti vlagatelje KNPVP. Družba za upravljanje ali investicijska družba bi morala ustrezno upoštevati priporočila depozitarja. Če je depozitar glede na okoliščine še vedno zaskrbljen, da običajna zaščita finančnega instrumenta kljub večkratnim opozorilom ni zadostna, bi moral razmisliti o nadaljnjih ukrepih, kot je prekinitev pogodbe, pri čemer mora KNPVP v skladu z nacionalno zakonodajo imeti dovolj časa, da poišče drugega depozitarja.

(30) Ukrepi za zaščito vlagateljev v okviru pravil o depozitarjih morajo upoštevati morebitne medsebojne povezave med depozitarjem in družbo za upravljanje ali investicijsko družbo, kot so povezave, ki izhajajo iz skupnega ali povezanega upravljanja ali navzkrižnih deležev. Te medsebojne povezave, kjer in v obsegu, ki ga dovoljuje nacionalna zakonodaja, bi lahko povzročile navzkrižje interesov, ki se kaže kot tveganje goljufije (nepravilnosti se ne sporočijo pristojnim organom, da se izogne slabemu ugledu), tveganje pravnega sredstva (nepripravljenost ali izogibanje pravnemu ukrepanju proti depozitarju), pristranskost pri izbiri (izbira depozitarja ne temelji na kakovosti in ceni), tveganje plačilne nesposobnosti (nižji standardi pri ločevanju sredstev ali pozornosti na solventnost depozitarja) ali tveganje izpostavljenosti ene same skupine (naložbe znotraj skupine).

(31) Operativna neodvisnost družbe za upravljanje ali investicijske družbe in depozitarja, vključno s situacijami, v katerih so bile naloge hrambe prenesene, predstavlja dodatne zaščitne ukrepe, ki zagotavljajo varstvo vlagateljev brez nepotrebnih stroškov, saj zvišujejo standarde ravnanja subjektov, ki spadajo v isto skupino ali so drugače povezani. Zahteve po operativni neodvisnosti morajo obravnavati pomembne elemente, kot so identiteta ali osebne vezi upraviteljev, zaposlenih ali oseb, ki opravljajo nadzorne funkcije, z drugimi subjekti ali podjetji v skupini, vključno s situacijami, ko so takšne osebe pridružene.

(32) Za zagotavljanje sorazmerne obravnave, če družba za upravljanje ali investicijska družba in depozitar pripadajo isti skupini, mora biti neodvisna vsaj ena tretjina članov ali dve osebi v organih, ki nadzorujejo nadzorne funkcije, ali upravnih organih, ki tudi nadzorujejo nadzorne funkcije, kar je manj.

(33) V zvezi z upravljanjem podjetij bi se morale odražati posebne lastnosti tako enotirnega sistema, pri katerem podjetje upravlja en organ, ki opravlja upravne in nadzorne funkcije, kot dvotirnega sistema, pri katerem hkrati obstajata uprava in nadzorni svet.

(34) Da se pristojnim organom, KNPVP in depozitarjem omogoči dovolj časa za prilagoditev novim določbam iz te uredbe, da jih bodo lahko uspešno in učinkovito izvajali, bi bilo treba začetek uporabe te uredbe odložiti za šest mesecev od datuma začetka veljavnosti te uredbe.

(35) Ukrepi, določeni v tej uredbi, so v skladu z mnenjem strokovne skupine Evropskega odbora za vrednostne papirje –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE 1

OPREDELITEV POJMOV IN PODROBNOSTI PISNE POGODBE

(Člen 22(2) Direktive 2009/65/ES)

Člen 1

Opredelitev pojmov

Za namene te uredbe se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(a) „povezava“ pomeni situacijo, v kateri sta dve in več fizičnih ali pravnih oseb povezani z neposrednim ali posrednim deležem v podjetju, ki predstavlja 10 % ali več kapitala ali glasovalnih pravic ali ki omogoča izvajanje znatnega vpliva na upravljanje podjetja, v katerem je ta delež;

(b) „povezava v skupini“ pomeni situacijo, v kateri dve ali več podjetij ali subjektov pripada isti skupini v smislu člena 2(11) Direktive 2013/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3) ali mednarodnih računovodskih standardov, sprejetih v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002 Evropskega parlamenta in Sveta (4).

Člen 2

Pogodba o imenovanju depozitarja

1. Pogodba, ki izkazuje imenovanje depozitarja v skladu s členom 22(2) Direktive 2009/65/ES, mora biti sklenjena med depozitarjem na eni strani in investicijsko družbo ali družbo za upravljanje za vsakega od splošnih skladov, ki jih družba upravlja, na drugi strani.

2. Pogodba vključuje vsaj naslednje elemente:

(a) opis storitev, ki jih bo zagotavljal depozitar, in postopkov, ki jih mora depozitar sprejeti za vsako vrsto sredstva, v katero lahko KNPVP vlaga in ki se prenese depozitarju;

(b) opis, kako se morajo izvajati naloge hrambe in nadzora, glede na vrsto sredstev in geografske regije, v katerih KNPVP namerava vlagati, vključno z opisom glede dolžnosti hrambe, seznami držav in postopki za dodajanje ali umik držav s seznamov. To je skladno z informacijami v pravilih upravljanja, ustanovnih listinah in ponudbenih dokumentih KNPVP v zvezi s sredstvi, v katera KNPVP lahko vlaga;

(c) obdobje veljavnosti ter pogoje za spremembo in prekinitev pogodbe, vključno z okoliščinami, ki bi lahko privedle do prekinitve pogodbe, in podrobnostmi o postopku prekinitve, ter postopke, po katerih mora depozitar vse relevantne informacije poslati svojemu nasledniku;

(d) obveznosti v zvezi z zaupnostjo, ki veljajo za stranke, v skladu z ustreznimi zakoni in predpisi. Navedene obveznosti ne smejo vplivati na sposobnost pristojnih organov za dostop do ustreznih dokumentov in informacij;

(e) sredstva in postopke, s katerimi depozitar družbi za upravljanje ali investicijski družbi posreduje vse ustrezne informacije, ki jih ta potrebuje za izvajanje svojih nalog, vključno z uveljavljanjem kakršnih koli pravic, povezanih s sredstvi, in omogoči, da ima družba za upravljanje ali investicijska družba pravočasen in natančen pregled nad računi KNPVP;

(f) sredstva in postopke, s katerimi družba za upravljanje ali investicijska družba depozitarju posreduje vse ustrezne informacije ali zagotovi, da ima depozitar dostop do vseh informacij, ki jih potrebuje za izpolnjevanje svojih nalog, vključno s postopki, ki zagotavljajo, da depozitar prejme informacije od drugih oseb, ki jih imenuje družba za upravljanje ali investicijska družba;

(g) postopke, ki jih je treba uporabiti, kadar se obravnava sprememba pravil poslovanja, ustanovnih listin ali ponudbenih dokumentov KNPVP, in ki podrobno opisujejo okoliščine, v katerih je treba obvestiti depozitarja oziroma v katerih je potrebno predhodno soglasje depozitarja, da se lahko nadaljuje s spremembo;

(h) vse potrebne informacije, ki se morajo izmenjati med investicijsko družbo ali družbo za upravljanje ali tretjo osebo, ki deluje v imenu KNPVP, na eni strani in depozitarjem na drugi strani, v zvezi s prodajo, vpisom, izplačilom, izdajo, umikom in ponovnim odkupom enot KNPVP;

(i) vse potrebne informacije, ki se morajo izmenjati med investicijsko družbo ali družbo za upravljanje ali tretjo osebo, ki deluje v imenu KNPVP, in depozitarjem, v zvezi z opravljanjem depozitarjevih dolžnosti;

(j) če pogodbene stranke načrtujejo imenovanje tretjih oseb za izvajanje dela njihovih dolžnosti, zavezo, da bodo redno zagotavljale podrobnosti o vseh imenovanih tretjih osebah, na zahtevo pa tudi informacije o merilih za izbiro tretje osebe ter predvidene ukrepe za spremljanje dejavnosti, ki jih izvajajo izbrane tretje osebe;

(k) informacije o nalogah in pristojnostih pogodbenih strank glede obveznosti v zvezi s preprečevanjem pranja denarja in financiranja terorizma;

(l) informacije o vseh denarnih računih, odprtih na ime investicijske družbe ali družbe za upravljanje, ki deluje v imenu KNPVP, in postopkih, ki zagotavljajo, da bo depozitar obveščen o odprtju vsakega novega računa;

(m) podrobnosti v zvezi z depozitarjevimi postopki stopnjevanja, vključno z identifikacijo oseb v družbi za upravljanje ali investicijski družbi, ki jih mora kontaktirati depozitar, ko sproži takšen postopek;

(n) zavezo depozitarja, da obvesti, da ločitev sredstev ni več zadostna za zagotovitev zaščite v primeru plačilne nesposobnosti tretje osebe, na katero so bile prenesene naloge hrambe v določeni jurisdikciji v skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES;

(o) postopke, ki zagotavljajo, da ima depozitar v zvezi s svojimi nalogami možnost poizvedbe o ravnanju družbe za upravljanje ali investicijske družbe in ocene kakovosti posredovanih informacij, vključno z dostopom do knjig družbe za upravljanje ali investicijske družbe ali z obiski na kraju samem;

(p) postopke, ki zagotavljajo, da lahko družba za upravljanje ali investicijska družba preveri učinkovitost depozitarja v zvezi z njegovimi obveznostmi.

Podrobnosti o sredstvih in postopkih iz točk (a) do (p) se opišejo v pogodbi o imenovanju depozitarja ali v vsaki naknadni spremembi pogodbe.

3. Pogodbenici se lahko dogovorita o elektronskem posredovanju vseh ali dela informacij, ki si jih izmenjujeta, pod pogojem, da je zagotovljeno ustrezno evidentiranje takih informacij.

4. Če v nacionalni zakonodaji ni drugače določeno, sklenitev posebnega pisnega sporazuma za vsak splošni sklad ni obvezna.

Družba za upravljanje in depozitar lahko skleneta en pogodbeni sporazum, v katerem so navedeni splošni skladi, ki jih ta družba za upravljanje upravlja in za katere se uporablja pogodba.

5. V pogodbi, ki izkazuje imenovanje depozitarja, in vseh naknadnih sporazumih mora biti navedeno pravo, ki se uporablja za pogodbo.

POGLAVJE 2

NALOGE DEPOZITARJA, DOLŽNOSTI PRIMERNE SKRBNOSTI, OBVEZNOST LOČEVANJA IN ZAŠČITA V PRIMERU PLAČILNE NESPOSOBNOSTI

(člen 22(3), (4) in (5) ter člen 22a(2)(c) in (d) Direktive 2009/65/ES)

Člen 3

Dolžnosti nadzora – splošne zahteve

1. Ob imenovanju depozitar oceni tveganja, povezana z naravo, obsegom in kompleksnostjo naložbene politike in strategije KNPVP ter z organizacijo družbe za upravljanje ali investicijske družbe. Na podlagi te ocene depozitar oblikuje postopke za nadzor, ki so primerni za KNPVP in sredstva, v katera vlaga, ki se nato izvajajo in uporabljajo. Navedeni postopki se redno posodabljajo.

2. Pri izvajanju dolžnosti nadzora v skladu s členom 22(3) Direktive 2009/65/ES depozitar izvaja naknadne kontrole in preverjanja procesov in postopkov, za katere je odgovorna družba za upravljanje ali investicijska družba ali imenovana tretja oseba. Depozitar v vseh okoliščinah zagotovi, da obstaja ustrezen postopek preverjanja in usklajevanja, ki se izvaja in uporablja ter pogosto pregleduje. Družba za upravljanje ali investicijska družba zagotovi, da se depozitarju posredujejo vsa navodila v zvezi s sredstvi in poslovanjem KNPVP, tako da lahko depozitar izvaja lasten postopek preverjanja ali usklajevanja.

3. Depozitar vzpostavi jasen in celovit postopek stopnjevanja za obravnavanje situacij, ko se pri izvajanju dolžnosti nadzora odkrijejo morebitna neskladja, podrobnosti o postopku pa se na zahtevo dajo na razpolago pristojnim organom družbe za upravljanje ali investicijske družbe.

4. Družba za upravljanje ali investicijska družba depozitarju ob začetku izvajanja njegovih dolžnosti in nato stalno zagotavlja vse zadevne informacije, ki jih slednji potrebuje za izpolnjevanje obveznosti iz člena 22(3) Direktive 2009/65/ES, vključno z informacijami, ki jih morajo depozitarju zagotoviti tretje osebe.

Družba za upravljanje ali investicijska družba zlasti zagotovi, da ima depozitar dostop do računovodskih knjig in lahko izvaja obiske na kraju samem v prostorih družbe za upravljanje ali investicijske družbe in v prostorih vseh ponudnikov storitev, ki jih imenuje družba za upravljanje ali investicijska družba, ali pregleduje poročila in izjave priznanih zunanjih potrjevanj kvalificiranih neodvisnih revizorjev ali drugih strokovnjakov, da zagotovi zadostnost in ustreznost vzpostavljenih postopkov.

Člen 4

Dolžnosti v zvezi z vpisi in izplačili

1. Depozitar izpolnjuje zahteve, določene v točki (a) člena 22(3) Direktive 2009/65/ES, če zagotovi, da je družba za upravljanje ali investicijska družba vzpostavila, izvaja in uporablja ustrezen in dosleden postopek za:

(a) usklajevanje naročil za vpis s prihodki od vpisov in števila izdanih enot s prihodki od vpisov, ki jih prejme KNPVP;

(b) usklajevanje naročil za izplačilo z izplačanimi izplačili in števila umaknjenih enot z izplačili, ki jih plača KNPVP;

(c) redno preverjanje, ali je postopek usklajevanja ustrezen.

Za namene točk (a), (b) in (c) depozitar zlasti redno preverja skladnost med skupnim številom enot premoženja na računih KNPVP in skupnim številom neporavnanih enot v registru KNPVP.

2. Depozitar zagotovi in redno preverja, ali so postopki v zvezi s prodajo, izdajo, ponovnim odkupom, izplačilom in umikom enot premoženja KNPVP skladni z veljavno nacionalno zakonodajo in s pravili upravljanja ali ustanovnimi listinami KNPVP, ter preverja, ali se navedeni postopki učinkovito izvajajo.

3. Pogostost depozitarjevega preverjanja je skladna s tokom vpisov in izplačil.

Člen 5

Dolžnosti v zvezi v vrednotenjem enot

1. Depozitar izpolnjuje zahteve iz točke (b) člena 22(3) Direktive 2009/65/ES, ko vzpostavi postopke za:

(a) redno preverjanje, ali so vzpostavljeni in se uporabljajo ustrezni in dosledni postopki za vrednotenje sredstev KNPVP v skladu z veljavno nacionalno zakonodajo, kot je določeno v členu 85 Direktive 2009/65/ES, in s pravili upravljanja ali ustanovnimi listinami KNPVP;

(b) zagotavljanje, da se politike in postopki vrednotenja učinkovito izvajajo in redno pregledujejo.

2. Depozitar preverjanja iz odstavka 1 opravlja tako pogosto, kot se izvajajo vrednotenja KNPVP v skladu s politiko vrednotenja, določeno v nacionalni zakonodaji, sprejeti v skladu s členom 85 Direktive 2009/65/ES in s pravili upravljanja ali ustanovnimi listinami KNPVP.

3. Kadar depozitar meni, da izračun vrednosti enot KNPVP ni bil izveden v skladu z veljavno zakonodajo, pravili upravljanja ali ustanovnimi listinami KNPVP, o tem obvesti družbo za upravljanje ali investicijsko družbo in zagotovi, da se sprejmejo pravočasni korektivni ukrepi, ki so v najboljšem interesu vlagateljev v KNPVP.

Člen 6

Dolžnosti v zvezi z izvajanjem navodil KNPVP

Depozitar izpolnjuje zahteve iz točke (c) člena 22(3) Direktive 2009/65/ES, če vzpostavi in izvaja vsaj:

(a) ustrezne postopke za preverjanje, da navodila družbe za upravljanje ali investicijske družbe izpolnjujejo veljavne zakone in predpise ter pravila upravljanja ali ustanovne listine KNPVP;

(b) postopek stopnjevanja, če je KNPVP prekršil eno od omejitev iz drugega pododstavka.

Za namene točke (a) depozitar zlasti spremlja skladnost KNPVP z naložbenimi omejitvami in omejitvami finančnega vzvoda, ki veljajo za KNPVP. Postopki iz točke (a) so sorazmerni z naravo, obsegom in kompleksnostjo KNPVP.

Člen 7

Dolžnosti v zvezi s pravočasno poravnavo transakcij

1. Depozitar izpolnjuje zahteve iz točke (d) člena 22(3) Direktive 2009/65/ES, če vzpostavi postopek za odkrivanje situacij, ko se plačila v transakcijah, povezanih s sredstvi KNPVP, ne nakažejo KNPVP v običajnih rokih, postopek za ustrezno obveščanje družbe za upravljanje ali investicijske družbe in, če situacija ni bila odpravljena, postopek za zahtevek za vračilo finančnih instrumentov od nasprotne stranke, kadar je to mogoče.

2. Če transakcije ne potekajo na reguliranem trgu, depozitar svoje dolžnosti v skladu z odstavkom 1 opravi ob upoštevanju pogojev, povezanih z navedenimi transakcijami.

Člen 8

Dolžnosti, povezane z izračunom in porazdelitvijo dobička KNPVP

1. Depozitar izpolnjuje zahteve iz točke (e) člena 22(3) Direktive 2009/65/ES, če:

(a) zagotovi, da se izračun čistega dobička izvede v skladu s pravili upravljanja KNPVP, njegovimi ustanovnimi listinami in veljavno nacionalno zakonodajo vsakič, ko je treba porazdeliti dobiček;

(b) zagotovi, da so sprejeti ustrezni ukrepi, če so revizorji KNPVP izrazili pridržke v zvezi z letnimi računovodskimi izkazi. Družba za upravljanje ali investicijska družba depozitarju zagotovi vse informacije o izraženih pridržkih v zvezi z letnimi računovodskimi izkazi;

(c) preveri celovitost in pravilnost izplačil dividend vsakič, ko je treba porazdeliti dobiček.

2. Če depozitar meni, da izračun dobička ni bil izveden v skladu z veljavno zakonodajo, pravili upravljanja KNPVP ali njegovimi ustanovnimi listinami, o tem obvesti družbo za upravljanje ali investicijsko družbo ter zagotovi sprejetje pravočasnih korektivnih ukrepov, ki so v najboljšem interesu vlagateljev v KNPVP.

Člen 9

Spremljanje denarnih sredstev – splošne zahteve

1. Če se na ime investicijske družbe ali družbe za upravljanje, ki deluje v imenu KNPVP, vodi ali odpre denarni račun pri subjektu iz točke (b) člena 22(4) Direktive 2009/65/ES, družba za upravljanje ali investicijska družba zagotovi, da depozitar ob začetku izvajanja svojih nalog in stalno prejema vse relevantne informacije, ki jih potrebuje za jasen pregled vseh denarnih tokov KNPVP, tako da lahko izpolnjuje svoje obveznosti.

2. Investicijska družba ali družba za upravljanje ob imenovanju depozitarja tega obvesti o vseh obstoječih denarnih računih, odprtih na ime investicijske družbe ali družbe za upravljanje, ki deluje v imenu KNPVP.

3. Investicijska družba ali družba za upravljanje zagotovi, da depozitar prejme vse informacije, ki so povezane z odprtjem vsakega novega denarnega računa, ki ga odpre investicijska družba ali družba za upravljanje, ki deluje v imenu KNPVP.

Člen 10

Spremljanje denarnih tokov KNPVP

1. Depozitar izpolnjuje zahteve iz člena 22(4) Direktive 2009/65/ES, če zagotovi učinkovito in ustrezno spremljanje denarnih tokov KNPVP, zlasti vsaj:

(a) zagotovi, da so vsa denarna sredstva KNPVP knjižena na računih, odprtih pri centralni banki ali kreditni instituciji z dovoljenjem v skladu z Direktivo 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta (5), ali kreditni instituciji z dovoljenjem v tretji državi, v kateri se denarni računi zahtevajo za potrebe poslovanja KNPVP, pod pogojem, da se za kreditne institucije v navedeni tretji državi uporabljajo bonitetne nadzorne in regulativne zahteve, ki jih pristojni organ matične države članice KNPVP štejejo vsaj kot ekvivalentne tistim, ki se uporabljajo v Uniji;

(b) izvaja učinkovite in ustrezne postopke za usklajevanje vseh gibanj denarnih tokov, takšno usklajevanje pa izvaja dnevno oziroma v primeru nerednih gibanj denarnih sredstev takrat, ko pride do takšnih gibanj denarnih tokov;

(c) izvaja ustrezne postopke, s katerimi ob koncu delovnega dne ugotavlja pomembne denarne tokove in denarne tokove, ki bi lahko bili v neskladju s poslovanjem KNPVP;

(d) redno preverja ustreznost navedenih postopkov, vključno s popolnim pregledom postopka usklajevanja vsaj enkrat letno, in zagotavlja, da so denarni računi, odprti na ime investicijske družbe ali družbe za upravljanje, ki deluje v imenu KNPVP, ali na ime depozitarja, ki deluje v imenu KNPVP, vključeni v postopek usklajevanja;

(e) stalno spremlja rezultate usklajevanj in ukrepov, sprejetih na podlagi neskladij, ugotovljenih v postopkih usklajevanja, ter obvesti družbo za upravljanje ali investicijsko družbo, če neskladje ni bilo odpravljeno brez nepotrebne zamude, in tudi pristojne organe, če situacije ni mogoče popraviti;

(f) preverja skladnost svojih evidenc denarnih pozicij z evidencami KNPVP.

Za namene ocenjevanja ekvivalentnosti bonitetnih nadzornih in regulativnih zahtev iz točke (a), ki se uporabljajo za kreditne institucije v tretji državi, pristojni organi upoštevajo izvedbene akte, ki jih je Komisija sprejela v skladu s členom 107(4) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (6).

2. Družba za upravljanje ali investicijska družba zagotovi, da se vsa navodila in informacije v zvezi z denarnim računom, odprtim pri tretji osebi, pošljejo depozitarju, tako da lahko depozitar izvaja lasten postopek usklajevanja.

Člen 11

Dolžnosti v zvezi s plačili pri vpisu

Družba za upravljanje ali investicijska družba zagotovi, da se depozitarju zagotovijo informacije o plačilih s strani ali v imenu vlagateljev ob vpisu enot KNPVP ob koncu vsakega delovnega dne, na katerega investicijska družba ali družba za upravljanje, ki deluje v imenu KNPVP ali oseba, ki deluje v imenu KNPVP, kot je zastopnik za prenose, prejme takšna plačila ali naročilo od vlagatelja. Družba za upravljanje ali investicijska družba zagotovi, da depozitar prejme vse druge relevantne informacije, ki jih potrebuje za zagotovitev, da so plačila knjižena na denarnih računih, odprtih na ime investicijske družbe ali družbe za upravljanje, ki deluje v imenu KNPVP, ali na ime depozitarja v skladu s členom 22(4) Direktive 2009/65/ES.

Člen 12

Finančni instrumenti v skrbništvu

1. Finančni instrumenti, ki pripadajo KNPVP, ki jih ni mogoče fizično predati depozitarju, se vključijo v obseg skrbništva depozitarja, če so izpolnjene vse naslednje zahteve:

(a) so finančni instrumenti iz točk (a) do (e) in (h) člena 50(1) Direktive 2009/65/ES ali prenosljivi vrednostni papirji, ki vključujejo izvedene finančne instrumente iz četrtega pododstavka člena 51(3) Direktive 2009/65/ES;

(b) lahko se registrirajo ali držijo v obliki vrednostnih papirjev na računu neposredno ali posredno na ime depozitarja.

2. Finančni instrumenti, ki so v skladu z veljavno nacionalno zakonodajo samo neposredno registrirani na ime KNPVP pri samem izdajatelju ali njegovem zastopniku, kot sta registrator ali zastopnik za prenose, niso v skrbništvu.

3. Finančni instrumenti, ki pripadajo KNPVP in ki se lahko fizično predajo depozitarju, se vedno vključijo med skrbniške dolžnosti depozitarja.

Člen 13

Dolžnosti hrambe v zvezi s sredstvi v skrbništvu

1. Depozitar izpolnjuje zahteve iz točke (a) člena 22(5) Direktive 2009/65/ES glede finančnih instrumentov v skrbništvu, če zagotovi, da:

(a) so finančni instrumenti pravilno registrirani v skladu s členom 22(5)(a)(ii) Direktive 2009/65/ES;

(b) se evidence in ločeni računi vodijo tako, da zagotavljajo natančnost in zlasti dokazujejo skladnost s finančnimi instrumenti in denarnimi sredstvi v skrbništvu za KNPVP;

(c) se redno izvajajo usklajevanja med depozitarjevimi internimi računi in evidencami ter internimi računi in evidencami katere koli tretje osebe, na katero so prenesene naloge hrambe v skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES;

(d) se v zvezi s finančnimi instrumenti v skrbništvu izvaja potrebna skrbnost, da se zagotovi visok standard zaščite vlagateljev;

(e) se vsa zadevna skrbniška tveganja v celotni skrbniški verigi ocenjujejo in spremljajo ter da se družba za upravljanje ali investicijska družba obvesti o vseh ugotovljenih pomembnih tveganjih;

(f) se uvede ustrezna organizacijska ureditev, da se v čim večji meri zmanjša tveganje izgube ali zmanjšanja finančnih instrumentov ali pravic v zvezi z navedenimi finančnimi instrumenti zaradi goljufije, slabega upravljanja, neustreznega vodenja evidenc ali malomarnosti;

(g) se preveri lastninska pravica KNPVP ali lastninska pravica družbe za upravljanje, ki deluje v imenu KNPVP, do sredstev.

2. Če je depozitar nalogo hrambe prenesel na tretjo osebo v skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES, zanj še naprej veljajo zahteve iz točk (b) do (e) odstavka 1 tega člena. Poleg tega depozitar zagotovi, da tretja oseba izpolnjuje zahteve iz točk (b) do (g) odstavka 1 tega člena.

Člen 14

Dolžnosti hrambe v zvezi s preverjanjem lastništva in vodenjem evidenc

1. Družba za upravljanje ali investicijska družba depozitarju ob začetku izvajanja njegovih dolžnosti in nato redno zagotavlja vse relevantne informacije, ki jih slednji potrebuje za izpolnjevanje svojih dolžnosti v skladu s točko (b) člena 22(5) Direktive 2009/65/ES, ter zagotovi, da depozitar prejme vse relevantne informacije od tretjih oseb.

2. Depozitar izpolnjuje zahteve iz točke (b) člena 22(5) Direktive 2009/65/ES, če zagotovi vsaj naslednje:

(a) brez nepotrebne zamude ima dostop do vseh relevantnih informacij, ki jih potrebuje za izpolnjevanje svojih dolžnosti preverjanja lastništva in vodenja evidenc, vključno z relevantnimi informacijami, ki mu jih morajo zagotoviti tretje osebe;

(b) ima zadostne in zanesljive informacije, da se prepriča o lastninski pravici KNPVP do sredstev;

(c) vodi evidenco vseh sredstev, za katere je prepričan, da so v lasti KNPVP, tako da: (i) v svoje evidence v imenu KNPVP vnese sredstva, vključno z njihovimi nominalnimi zneski, za katera se je prepričal, da so v lasti KNPVP; (ii) je kadar koli sposoben predložiti izčrpen in aktualen popis sredstev KNPVP, vključno z ustreznimi nominalnimi zneski sredstev.

Za namene točke (c)(ii) tega odstavka depozitar zagotovi, da ima vzpostavljene postopke, tako da registriranih sredstev ni mogoče dodeliti, prenesti, zamenjati ali dostaviti, ne da bi bila o takšnih transakcijah obveščena depozitar ali tretja oseba, na katero je bila prenesena naloga hrambe v skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES. Depozitar ima takojšnji dostop do pisnih dokazil o vsaki transakciji in poziciji ustrezne tretje osebe. Družba za upravljanje ali investicijska družba zagotovi, da ustrezna tretja oseba depozitarju nemudoma posreduje potrdila ali druga pisna dokazila ob vsaki prodaji ali pridobitvi sredstev oziroma ob vsakem korporacijskem dejanju, ki privede do izdaje finančnih instrumentov, in vsaj enkrat letno.

3. Depozitar zagotovi, da ima družba za upravljanje ali investicijska družba vzpostavljene in izvaja ustrezne postopke za preverjanje, ali so sredstva, ki jih pridobi KNPVP, ustrezno registrirana na ime KNPVP, in preverja skladnost pozicij v evidencah KNPVP in sredstev, za katera se je depozitar prepričal, da so v lasti KNPVP. Družba za upravljanje ali investicijska družba zagotovi, da so depozitarju posredovana vsa navodila in relevantne informacije v zvezi s sredstvi KNPVP, tako da lahko depozitar izvaja lasten postopek preverjanja ali usklajevanja.

4. Depozitar vzpostavi in izvaja postopek stopnjevanja za situacije, ko se odkrije neskladje, ki vključuje obveščanje družbe za upravljanje ali investicijske družbe in pristojnih organov, če situacije ni mogoče popraviti.

Člen 15

Primerna skrbnost

1. Depozitar izpolnjuje zahteve iz točke (c) člena 22a(2) Direktive 2009/65/ES, če izvaja in uporablja ustrezno evidentiran postopek primerne skrbnosti za izbiro in stalno spremljanje tretje osebe, na katero se prenesejo ali so se prenesle naloge hrambe v skladu s členom 22a navedene direktive. Navedeni postopek se redno pregleduje, in sicer vsaj enkrat na leto.

2. Pri izbiri in imenovanju tretje osebe, na katero se prenesejo naloge hrambe v skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES, depozitar izkazuje primerno sposobnost, previdnost in skrbnost, da zagotovi, da prenos finančnih instrumentov navedeni tretji osebi zagotavlja zadosten standard zaščite. Depozitar vsaj:

(a) oceni regulativni in pravni okvir, vključno s tveganjem po državah, skrbniškim tveganjem in izvršljivostjo pogodbe, sklenjene z navedeno tretjo osebo. Ocena depozitarju omogoča zlasti, da določi morebitne posledice plačilne nesposobnosti tretje osebe za sredstva in pravice KNPVP;

(b) zagotovi, da ocena izvršljivosti pogodbenih določil iz točke (a), če se tretja oseba nahaja v tretji državi, temelji na pravnem nasvetu fizične ali pravne osebe, ki je neodvisna od depozitarja ali navedene tretje osebe;

(c) oceni, ali so praksa, postopki in notranje kontrole tretje osebe ustrezni za zagotovitev, da za sredstva KNPVP veljajo visoki standardi skrbnosti in zaščite;

(d) oceni, ali sta finančna trdnost in ugled tretje osebe skladna s prenesenimi nalogami. Ocena temelji na informacijah, ki jih zagotovi potencialna tretja oseba, in na drugih podatkih in informacijah;

(e) zagotovi, da ima tretja oseba operativne in tehnološke zmogljivosti za izvajanje prenesenih nalog hrambe z visoko ravnjo zaščite in varnosti.

3. Depozitar pri rednem pregledovanju in stalnem spremljanju ravna ustrezno strokovno, skrbno in vestno, da zagotovi, da tretja oseba še naprej izpolnjuje merila iz odstavka 2 in pogoje iz točk (a) do (e) člena 22a(3) Direktive 2009/65/ES, in sicer vsaj:

(a) spremlja učinkovitost tretje osebe in njeno skladnost z depozitarjevimi standardi;

(b) zagotovi, da tretja oseba pri izvajanju nalog hrambe ravna v skladu z visokim standardom previdnosti, preudarnosti in skrbnosti ter zlasti da učinkovito ločuje finančne instrumente v skladu z zahtevami člena 16 te uredbe;

(c) pregleduje skrbniška tveganja, povezana z odločitvijo, da sredstva prenese tretji osebi, in takoj obvesti družbo za upravljanje ali investicijsko družbo o vseh spremembah navedenih tveganj. Ocena temelji na informacijah, ki jih zagotovi tretja oseba, in na drugih podatkih in informacijah. Med pretresi na trgu ali če je bilo ugotovljeno tveganje, se pogostost in obseg pregleda povečata;

(d) spremlja upoštevanje prepovedi iz člena 22(7) Direktive 2009/65/ES;

(e) spremlja upoštevanje prepovedi iz člena 25 Direktive 2009/65/ES in zahteve iz členov 21 do 24 te uredbe.

4. Odstavki 1, 2 in 3 se smiselno uporabljajo, če se je tretja oseba, na katero se prenesejo naloge hrambe v skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES, odločila, da vse ali del svojih nalog hrambe nadalje prenese na drugo tretjo osebo v skladu s tretjim pododstavkom člena 22a(3) Direktive 2009/65/ES.

5. Depozitar oblikuje krizne načrte za vsak trg, na katerem imenuje tretjo osebo, na katero se prenesejo naloge hrambe v skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES. Krizni načrt vključuje identiteto alternativnega izvajalca, če ta obstaja.

6. Depozitar sprejme ukrepe, vključno s prekinitvijo pogodbe, ki so v najboljšem interesu KNPVP in njegovih vlagateljev, če tretja oseba, na katero so se prenesle naloge hrambe v skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES, ne izpolnjuje več zahtev te uredbe.

7. Če je depozitar svoje naloge hrambe v skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES prenesel na tretjo osebo, ki se nahaja v tretji državi, zagotovi, da pogodba s tretjo osebo dovoljuje predčasno prekinitev, pri čemer se upošteva, da je treba delovati v najboljšem interesu KNPVP in njegovih vlagateljev, če veljavna zakonodaja in sodna praksa o plačilni nesposobnosti ne priznava več ločevanja sredstev KNPVP v primeru plačilne nesposobnosti tretje osebe ali če pogoji iz zakonodaje in sodne prakse niso več izpolnjeni.

8. Če veljavna zakonodaja in sodna praksa o plačilni nesposobnosti ne priznavata več ločevanja sredstev KNPVP v primeru plačilne nesposobnosti tretje osebe, na katero so se prenesle naloge hrambe v skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES, ali če ne zagotavlja več, da sredstva depozitarjevih strank KNPVP niso del premoženja tretje osebe v primeru plačilne nesposobnosti in niso na voljo za distribucijo med upnike tretje osebe, na katero so se prenesle naloge hrambe v skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES, ali prodajo v njihovo korist, depozitar o tem takoj obvesti družbo za upravljanje ali investicijsko družbo.

9. Ob prejemu informacij iz odstavka 8 družba za upravljanje ali investicijska družba o takih informacijah takoj obvesti pristojne organe in preuči ustrezne ukrepe v zvezi z zadevnimi sredstvi KNPVP, vključno z njihovo odtujitvijo, pri čemer se upoštevajo najboljši interesi KNPVP in njegovih vlagateljev.

Člen 16

Obveznost ločevanja

1. Če so se naloge hrambe v celoti ali deloma prenesle na tretjo osebo, depozitar zagotovi, da tretja oseba, na katero se prenesejo naloge hrambe skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES, ravna v skladu z obveznostjo ločevanja iz točke (c) člena 22a(3) Direktive 2009/65/ES, tako da preveri, da tretja oseba:

(a) vodi vse potrebne evidence in račune, da lahko depozitar kadar koli in brez zamude loči med sredstvi depozitarjevih strank, ki so KNPVP, ter lastnimi sredstvi, sredstvi drugih strank, sredstvi, ki jih depozitar drži v svojem imenu, in sredstvi, ki se držijo za depozitarjeve stranke, ki niso KNPVP;

(b) vodi evidence in račune tako, da zagotavljajo njihovo pravilnost in predvsem skladnost s sredstvi, ki se hranijo za depozitarjeve stranke;

(c) redno izvaja usklajevanje med depozitarjevimi internimi računi in evidencami ter računi in evidencami tretje osebe, na katero so prenesene naloge hrambe v skladu s tretjim pododstavkom člena 22a(3) Direktive 2009/65/ES;

(d) uvede ustrezno organizacijsko ureditev, da se v čim večji meri zmanjša tveganje izgube ali zmanjšanja finančnih instrumentov ali pravic v zvezi z navedenimi finančnimi instrumenti kot posledica zlorabe finančnih instrumentov, goljufije, slabega upravljanja, neustreznega vodenja evidenc ali malomarnosti;

(e) ima denar KNPVP na računu ali računih, odprtih pri centralni banki tretje države ali kreditni instituciji z dovoljenjem v tretji državi, pod pogojem, da pristojni organi matične države članice KNPVP bonitetne nadzorne in regulativne zahteve, ki se uporabljajo za kreditne institucije v navedeni tretji državi, štejejo za vsaj ekvivalentne tistim, ki se uporabljajo v Uniji, v skladu s točko (c) člena 22(4) Direktive 2009/65/ES.

2. Odstavek 1 se smiselno uporablja, če se je tretja oseba, na katero se prenesejo naloge hrambe v skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES, odločila, da vse ali del svojih nalog hrambe nadalje prenese na drugo tretjo osebo v skladu s tretjim pododstavkom člena 22a(3) Direktive 2009/65/ES.

Člen 17

Zaščita sredstev KNPVP pred plačilno nesposobnostjo pri prenosu nalog skrbništva

1. Depozitar zagotovi, da tretja oseba, ki se nahaja v tretji državi in na katero se prenesejo ali so se prenesle naloge skrbništva v skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES, sprejme vse potrebne ukrepe za zagotavljanje, da v primeru plačilne nesposobnosti tretje osebe sredstva KNPVP, ki so v skrbništvu pri tretji osebi, niso na voljo za distribucijo med upnike navedene tretje stranke ali za prodajo v njihovo korist.

2. Depozitar zagotovi, da tretja oseba sprejme naslednje ukrepe:

(a) prejme pravne nasvete neodvisne fizične ali pravne osebe, ki potrjujejo, da veljavna zakonodaja o plačilni nesposobnosti priznava ločevanje sredstev depozitarjevih strank, ki so KNPVP, od njegovih lastnih sredstev in od sredstev njegovih drugih strank, od sredstev, ki jih depozitar drži v svojem imenu in sredstev, ki se držijo za depozitarjeve stranke, ki niso KNPVP, kot je navedeno v členu 16 te uredbe, in da sredstva depozitarjevih strank, ki so KNPVP, niso del premoženja tretje osebe v primeru plačilne nesposobnosti in niso na voljo za distribucijo med upnike tretje osebe, na katere so se prenesle naloge hrambe v skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES, ali za prodajo v njihovo korist;

(b) zagotovi, da ob sklenitvi pogodbe o prenosu z depozitarjem in vedno med trajanjem prenosa pogoji iz veljavne zakonodaje in sodne prakse o plačilni nesposobnosti navedene tretje države priznavajo, da so sredstva depozitarjevih strank, ki so KNPVP, ločena in niso na voljo za distribucijo med upnike ali prodajo v njihovo korist, kot je navedeno v točki (a);

(c) takoj obvesti depozitarja, če kateri od pogojev iz točke (b) ni več izpolnjen;

(d) vodi točno in posodobljeno evidenco in račune sredstev KNPVP, na podlagi katerih lahko depozitar kadar koli določi natančno naravo, lokacijo in lastniški status navedenih sredstev;

(e) redno in vedno, kadar pride do spremembe, depozitarju predloži izjavo, v katerih navede podrobnosti o sredstvih depozitarjevi strank, ki so KNPVP;

(f) depozitarja obvesti o spremembah veljavne zakonodaje o plačilni nesposobnosti in o njeni učinkoviti uporabi.

3. Če je depozitar svoje naloge hrambe v skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES prenesel na tretjo osebo, ki se nahaja v Uniji, ta tretja oseba depozitarju redno in vedno, kadar pride do spremembe, predloži izjavo, v kateri navede podrobnosti o sredstvih depozitarjevih strank, ki so KNPVP.

4. Depozitar zagotovi, da se dolžnosti iz odstavkov 1 in 2 smiselno uporabljajo, če se je tretja oseba, na katero se prenesejo naloge hrambe v skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES, odločila, da vse ali del svojih nalog hrambe nadalje prenese na drugo tretjo osebo v skladu s tretjim pododstavkom člena 22a(3) Direktive 2009/65/ES.

POGLAVJE 3

IZGUBA FINANČNIH INSTRUMENTOV IN RAZREŠITEV ODGOVORNOSTI

(Člen 24(1) Direktive 2009/65/ES)

Člen 18

Izguba finančnega instrumenta v skrbništvu

1. Do izgube finančnega instrumenta v skrbništvu v smislu drugega pododstavka člena 24(1) Direktive 2009/65/ES pride, če je v zvezi s finančnim instrumentom v skrbništvu depozitarja ali tretje osebe, na katero je bila prenesena hramba finančnih instrumentov v skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES, izpolnjen kateri koli od naslednjih pogojev:

(a) za izjavljeno lastninsko pravico KNPVP se dokaže, da ni veljavna, ker je prenehala obstajati ali nikoli ni obstajala;

(b) KNPVP je bila dokončno odvzeta lastninska pravica do finančnega instrumenta;

(c) KNPVP je dokončno nesposoben neposredno ali posredno odtujiti finančni instrument.

2. Družba za upravljanje ali investicijska družba določi, da je prišlo do izgube finančnega instrumenta, z dokumentiranim postopkom, ki je na voljo pristojnim organom. Ko se ugotovi izguba, se o tem takoj obvesti vlagatelje na trajnem nosilcu podatkov.

3. Finančni instrument v skrbništvu se ne šteje za izgubljenega v smislu drugega pododstavka člena 24(1) Direktive 2009/65/ES, kadar je KNPVP dokončno odvzeta lastninska pravica v zvezi z zadevnim instrumentom, dokler se ta instrument zamenja ali pretvori v drug finančni instrument ali instrumente.

4. V primeru plačilne nesposobnosti tretje osebe, na katero se je prenesla hramba finančnih instrumentov v skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES, družba za upravljanje ali investicijska družba določi, da je prišlo do izgube finančnega instrumenta v skrbništvu takoj, ko je zagotovo izpolnjen eden od pogojev iz odstavka 1.

Gotovost, da je izpolnjen eden od pogojev iz odstavka 1, nastopi najpozneje ob koncu postopkov zaradi insolventnosti. Družba za upravljanje ali investicijska družba in depozitar skrbno spremljata postopke zaradi insolventnosti, da določita, ali so vsi ali nekateri finančni instrumenti, zaupani tretji osebi, na katero je bila prenesena hramba finančnih instrumentov v skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES, dejansko izgubljeni.

5. Izguba finančnega instrumenta v skrbništvu se določi ne glede na to, ali so pogoji iz odstavka 1 posledica goljufije, malomarnosti ali drugega namernega ali nenamernega ravnanja.

Člen 19

Razrešitev odgovornosti

1. Depozitarjeva odgovornost iz drugega pododstavka člena 24(1) Direktive 2009/65/ES se ne sproži, če lahko depozitar dokaže, da so izpolnjeni vsi naslednji pogoji:

(a) dogodek, ki je privedel do izgube, ni posledica dejanja ali opustitve depozitarja ali tretje osebe, na katero je bila prenesena hramba finančnih instrumentov v skrbništvu v skladu s točko (a) člena 22(5) Direktive 2009/65/ES;

(b) depozitar ne bi mogel razumno preprečiti dogodka, ki je privedel do izgube kljub temu, da je sprejel vse preventivne ukrepe, ki so dolžnost skrbnega depozitarja v skladu z običajno prakso v sektorju;

(c) depozitar ne bi mogel preprečiti izgube kljub strogi in celoviti skrbnosti, kot jo izkazujejo: (i) uvedba, izvajanje, uporaba ter vzdrževanje struktur in postopkov ter zagotavljanje strokovnega znanja, ki so zadostni in sorazmerni z naravo in kompleksnostjo sredstev KNPVP, da se pravočasno odkrijejo in stalno spremljajo zunanji dogodki, ki lahko privedejo do izgube finančnega instrumenta v skrbništvu; (ii) stalno ocenjevanje, ali kateri koli od odkritih dogodkov iz točke (i) predstavlja večje tveganje izgube finančnega instrumenta v skrbništvu; (iii) obveščanje družbe za upravljanje ali investicijske družbe o pomembnih ugotovljenih tveganjih in sprejetje ustreznih ukrepov, če obstajajo, za preprečitev ali zmanjšanje izgube finančnih instrumentov v skrbništvu, če so bili odkriti dejanski ali potencialni zunanji dogodki, za katere se meni, da predstavljajo večje tveganje izgube finančnega instrumenta v skrbništvu.

2. Zahteve iz točk (a) in (b) odstavka 1 se lahko štejejo za izpolnjene v naslednjih okoliščinah:

(a) naravni dogodki, ki jih človek ne more nadzorovati ali vplivati nanje;

(b) sprejetje zakona, odloka, uredbe, sklepa ali odredbe vlade ali vladnega organa, vključno s sodišči in tribunali, ki vpliva na finančne instrumente v skrbništvu;

(c) vojne, izgredi ali drugi večji pretresi.

3. Zahteve iz točk (a) in (b) odstavka 1 se ne štejejo za izpolnjene v primerih, kot so računovodske napake, poslovne napake, goljufije, neizpolnjevanje zahtev po ločevanju na ravni depozitarja ali tretje osebe, na katero je bila prenesena hramba finančnih instrumentov v skrbništvu v skladu s točko (a) člena 22(5) Direktive 2009/65/ES.

POGLAVJE 4

ZAHTEVA PO NEODVISNOSTI IN KONČNE DOLOČBE

(Člen 25 Direktive 2009/65/ES)

Člen 20

Upravni organ

Za namene tega poglavja „upravni organ družbe za upravljanje“ vključuje upravni organ družbe za upravljanje ali upravni organ investicijske družbe.

Člen 21

Skupno upravljanje

Družba za upravljanje ali investicijska družba in depozitar morata ves čas izpolnjevati vse naslednje zahteve:

(a) nobena oseba ne sme biti hkrati član upravnega organa družbe za upravljanje in član upravnega organa depozitarja;

(b) nobena oseba ne sme biti hkrati član upravnega organa družbe za upravljanje in zaposleni pri depozitarju;

(c) nobena oseba ne sme biti hkrati član upravnega organa depozitarja in zaposleni pri družbi za upravljanje ali investicijski družbi;

(d) če upravni organ družbe za upravljanje ni odgovoren za nadzor v podjetju, lahko organ, ki je v podjetju odgovoren za nadzor, sestavlja največ tretjina članov, ki so hkrati člani upravnega organa, organa, ki je odgovoren za nadzor, ali zaposlenih pri depozitarju;

(e) če upravni organ depozitarja ni odgovoren za nadzor znotraj depozitarja, lahko organ, ki je odgovoren za nadzor, sestavlja največ ena tretjina članov, ki so hkrati člani upravnega organa družbe za upravljanje ali organa, ki je odgovoren za nadzor v družbi za upravljanje ali investicijski družbi, ali zaposlenih v družbi za upravljanje ali investicijski družbi.

Člen 22

Imenovanje depozitarja in prenos nalog hrambe

1. Družba za upravljanje ali investicijska družba ima postopek odločanja za izbiro in imenovanje depozitarja, ki temelji na objektivnih predhodno določenih merilih in je v izključnem interesu KNPVP in vlagateljev KNPVP.

2. Če družba za upravljanje ali investicijska družba imenuje depozitarja, s katerim ima povezavo ali je z njim povezana v skupini, hrani pisna dokazila o naslednjem:

(a) oceni, ki primerja prednosti imenovanja depozitarja, s katerim ima povezavo ali je z njim povezana v skupini, s prednostmi imenovanja depozitarja brez povezave ali povezave v skupini z družbo za upravljanje ali investicijsko družbo, ob upoštevanju vsaj stroškov, strokovnega znanja, finančnega stanja in kakovosti storitev, ki jih zagotavljajo vsi ocenjeni depozitarji;

(b) poročilo na podlagi ocene iz točke (a), ki opisuje, kako imenovanje izpolnjuje cilj predhodno določenih meril iz odstavka 1 in se opravi v izključnem interesu KNPVP in vlagateljev KNPVP.

3. Družba za upravljanje ali investicijska družba pristojnemu organu matične države članice KNPVP dokaže, da je zadovoljna z imenovanjem depozitarja in da je imenovanje v izključnem interesu KNPVP in vlagateljev KNPVP. Družba za upravljanje ali investicijska družba da pristojnim organom matične države članice KNPVP na razpolago pisna dokazila iz odstavka 1.

4. Družba za upravljanje ali investicijska družba vlagateljem KNPVP na zahtevo utemelji izbiro depozitarja.

5. Depozitar ima postopek odločanja za izbiro tretjih oseb, na katere lahko prenese naloge hrambe v skladu s členom 22a Direktive 2009/65/ES, ki temelji na objektivnih predhodno določenih merilih in je v izključnem interesu KNPVP in vlagateljev KNPVP.

Člen 23

Navzkrižje interesov

Če med družbo za upravljanje ali investicijsko družbo in depozitarjem obstaja povezava ali če sta povezana v skupini, družba za upravljanje ali investicijska družba vzpostavi postopke za zagotavljanje, da:

(a) prepozna vsa navzkrižja interesov, ki izhajajo iz navedene povezave;

(b) sprejme vse razumne ukrepe za preprečevanje navedenih navzkrižij interesov.

Če se navzkrižju interesov iz prvega pododstavka ni mogoče izogniti, družba za upravljanje ali investicijska družba in depozitar upravljajo, spremljajo in razkrijejo navedeno navzkrižje interesov, da bi preprečili negativne učinke na interese KNPVP in vlagateljev KNPVP.

Člen 24

Neodvisnost upravnih odborov in nadzornih funkcij

1. Če sta družba za upravljanje ali investicijska družba in depozitar v povezavi ali povezana v skupini, družba za upravljanje ali investicijska družba zagotovi:

(a) če sta upravni organ družbe za upravljanje in upravni organ depozitarja odgovorna tudi za nadzor v zadevnih podjetjih, je vsaj ena tretjina članov ali dve osebi, kar je manj, v upravnem organu družbe za upravljanje in v upravnem organu depozitarja neodvisnih;

(b) če upravni organ družbe za upravljanje in upravni organ depozitarja nista odgovorna za nadzor v zadevnih podjetjih, je vsaj ena tretjina članov ali dve osebi, kar je manj, v organu, ki je odgovoren za nadzor v družbi za upravljanje in depozitarju, neodvisnih.

2. Za namene prvega odstavka se člani upravnega organa družbe za upravljanje, člani upravnega organa depozitarja ali člani organa, ki je odgovoren za nadzor navedenih družb, štejejo kot neodvisni, če niso člani upravnega organa ali organa, ki je odgovoren za nadzor, niti zaposleni v katerem koli od podjetij, ki so povezana v skupini, in niso v poslovnem, družinskem ali drugem razmerju z družbo za upravljanje ali investicijsko družbo, depozitarjem ali katerim koli drugim podjetjem v skupini, ki povzroči navzkrižje interesov, ki lahko vpliva na njihovo presojo.

Člen 25

Začetek veljavnosti in uporaba

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Uporablja se od 13. oktobra 2016.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, 17. decembra 2015 Za Komisijo Predsednik Jean-Claude JUNCKER

(1) UL L 302, 17.11.2009, str. 32.

(2) Direktiva 2014/91/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 2014 o spremembi Direktive 2009/65/ES o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP), kar zadeva funkcije depozitarja, plačne politike in sankcije (UL L 257, 28.8.2014, str. 186).

(3) Direktiva 2013/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o letnih računovodskih izkazih, konsolidiranih računovodskih izkazih in povezanih poročilih nekaterih vrst podjetij, spremembi Direktive 2006/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi direktiv Sveta 78/660/EGS in 83/349/EGS (UL L 182, 29.6.2013, str. 19).

(4) Uredba (ES) št. 1606/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. julija 2002 o uporabi mednarodnih računovodskih standardov (UL L 243, 11.9.2002, str. 1).

(5) Direktiva 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (UL L 176, 27.6.2013, str. 338).

(6) Uredba (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL L 176, 27.6.2013, str. 1).