SL Uradni list Evropske unije L 225/53

ODLOČBA KOMISIJE

z dne 4. junija 2008

o državni pomoči C 41/05, ki jo je Madžarska dodelila v obliki sporazumov o nakupu električne energije

(notificirano pod dokumentarno številko C(2008) 2223)

(Besedilo v madžarskem jeziku je edino verodostojno)

(Besedilo velja za EGP)

(2009/609/ES)

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti prvega pododstavka člena 88(2) Pogodbe,

ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,

po pozivu vsem zainteresiranim strankam, naj predložijo svoje pripombe v skladu z zgoraj navedenimi določbami (1) in ob upoštevanju teh pripomb,

ob upoštevanju naslednjega:

1. POSTOPEK

(1) Z dopisom z dne 31. marca 2004, evidentiranim istega dne, so madžarski organi obvestili Komisijo o Uredbi vlade 183/2002 (VIII.23.) (2) v okviru postopka iz pododstavka 1(c) odstavka 3 Priloge IV k Pogodbi o pristopu Češke republike, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške k Evropski uniji („začasni postopek“). Priglašena uredba določa sistem nadomestil za stroške, ki jih je imel grosist za dobavo električne energije, ki je v lasti države (közüzemi nagykereskedelmi engedélyes), podjetje Magyar Villamos Művek Zrt. (v nadaljevanju „MVM“). Komisija je evidentirala obvestilo pod številko primera državne pomoči HU 1/2004.

(2) Madžarski organi so s Komisijo izmenjali več uradnih pisem v zvezi z ukrepom (3). Komisija je prejela tudi pripombe tretjih oseb (4). Med začasnim postopkom je Komisija ugotovila, da je madžarski veleprodajni trg z električno energijo v bistvu temeljil na dolgoročnih sporazumih o nakupu električne energije (v nadaljevanju: SNEE) med MVM in določenimi proizvajalci električne energije. Na podlagi takrat dostopnih informacij je Komisija posumila, da SNEE vključujejo nezakonite elemente državne pomoči.

(3) Z dopisom z dne 13. aprila 2005, evidentiranim 15. aprila 2005, so madžarski organi umaknili uradno objavo Uredbe vlade 183/2002. Komisija je 4. maja 2005 v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (5) (v nadaljevanju: Postopkovna uredba), na lastno pobudo evidentirala dokument o državni pomoči (številka NN 49/05), ki se nanaša na SNEE.

(4) Z dopisom z dne 24. maja 2005 (D/54013) je Komisija madžarske organe zaprosila za dodatne informacije. Odgovor z dne 20. julija 2005 je Komisija evidentirala 25. julija 2005. Madžarski organi so dodatne informacije predložili z dopisom z dne 28. septembra 2005, evidentiranim 30. septembra 2005.

(5) Z dopisom z dne 9. novembra 2005 je Komisija obvestila Madžarsko, da bo začela postopek iz člena 88(2) Pogodbe ES v zvezi s SNEE (v nadaljevanju: Sklep o začetku postopka). Sklep o začetku postopka je bil objavljen v Uradnem listu Evropske unije (6).

(6) V Sklepu o začetku postopka je Komisija izrazila svoje dvome glede skladnosti SNEE s skupnim trgom in pozvala zainteresirane stranke, naj predložijo svoje pripombe.

(7) Po prošnji za podaljšanje roka za oddajo pripomb, ki jo je prejela Komisija (7), je Madžarska posredovala svoje pripombe glede Sklepa o začetku postopka dne 31. januarja, Komisija pa jih je evidentirala 1. februarja 2006.

(8) Po številnih prošnjah za podaljšanje roka za oddajo pripomb, ki jih je prejela Komisija (8), je Komisija evidentirala pripombe tretjih strank kot sledi: pripombe, ki jih je poslal MVM dne 11. januarja 2006; pripombe, ki jih je poslala tretja stranka, ki je zahtevala, da se njena identiteta ne razkrije, dne 20. januarja 2006; pripombe, ki jih je poslala elektrarna Marta dne 20. januarja in 6. marca 2006; pripombe, ki jih je poslala banka […] dne 10. februarja 2006; pripombe, ki jih je poslala elektrarna AES-Tisza 13. in 14. februarja 2006; pripombe, ki jih je poslala banka […] dne 13. februarja 2006; pripombe, ki sta jih poslala Electrabel S.A. in njegova podružnica elektrarna Dunament dne 14. februarja 2006; pripombe, ki jih je poslala elektrarna Budapest dne 21. februarja 2006; ter pripombe, ki jih je poslala elektrarna Csepel dne 21. februarja 2006.

(9) Po potrditvi madžarskih organov, da bodo zaupno obravnavali informacije, ki so jih v okviru tega postopka poslale tretje stranke (10), je Komisija posredovala zgornje pripombe Madžarski z dopisom z dne 25. aprila 2006.

(10) Madžarski organi so posredovali prvi del svojih opažanj glede pripomb tretjih strank z dopisom z dne 28. junija 2006, evidentiranim 29. junija 2006, drugi del pa z dopisom z dne 24. julija 2006, evidentiranim 25. julija 2006.

(11) Ob upoštevanju načrtovanih sprememb zakonodaje v energetskem sektorju na Madžarskem je komisar Kroes 17. oktobra 2006 ministru Kóka poslal dopis, v katerem je madžarsko vlado opomnil, naj v novi zakonodaji uredi vprašanje glede SNEE in možnih kompenzacijskih ukrepov v skladu z zakonodajo EU.

(12) Podjetje AES-Tisza je dne 19. decembra 2006 poslalo nadaljnje pripombe, v katerih je podalo svojo pritožbo glede več vidikov postopka Komisije,

(13) Z dopisoma z dne 21. novembra 2006 (evidentiranim 23. novembra 2006) in 15. januarja 2007 (evidentiranim istega dne) ter na sestankih s Komisijo dne 18. decembra 2006 in 8. marca 2007 so madžarski organi potrdili svoj namen glede uvedbe zakonodajnih sprememb v zvezi z liberalizacijo energetskega sektorja in spremembe obstoječih razmer na veleprodajnem trgu z električno energijo.

(14) Komisija je dne 23. aprila 2007 poslala zahtevo po dodatnih informacijah. Madžarska je odgovorila 5. junija 2007 in poslala dodatne informacije dne 6. avgusta 2007.

(15) Z dopisom z dne 4. maja 2007 so madžarski organi Komisijo obvestili, da pripravljajo delovni odbor, ki bo z vsemi zadevnimi proizvajalci vodil pogajanja glede ukinitve ali korenite spremembe SNEE. V skladu s tem je vlada 11. maja 2007 sprejela Odločbo št. 2080/2007 (V.11.) o dolgoročnih sporazumih o nakupu električne energije v energetskem sektorju (11), ter tako vzpostavila prej omenjeni delovni odbor (ki mu predseduje Urad ministrskega predsednika) z namenom takojšnje razrešitve težave s SNEE v skladu z določili EU o državni pomoči, in odredila odprtje uradnih pogajanj v zvezi s tem z zadevnimi proizvajalci električne energije. Z dopisom z dne 3. julija 2007 so madžarski organi obvestili Komisijo o rezultatih prvih pogajanj, ki so potekala junija 2007.

(16) V okviru procesa liberalizacije je bil 2. julija 2007 objavljen nov zakon o električni energiji (12), ki je delno začel veljati 15. oktobra 2007 in delno 1. januarja 2008. Z dopisom z dne 25. julija 2007 so madžarski organi obvestili Komisijo o dosežkih novega zakona o električni energiji glede odpiranja madžarskega trga z električno energijo. Kljub temu pa novi zakon ni spremenil samih SNEE, ki so ostali enaki in so še naprej veljali med MVM in proizvajalci električne energije, ki so navedeni v Sklepu o začetku postopka.

(17) Z dopisom z dne 26. julija 2007 je Komisija madžarskim organom posredovala nadaljnja vprašanja.

(18) 7. septembra 2007 je Komisija evidentirala dopis madžarske vlade s prošnjo za podaljšanje časovnega roka, v katerem bi uspešno zaključili pogajanja s proizvajalci.

(19) 24. septembra in 31. oktobra 2007 je Komisija evidentirala odgovore Madžarske na njena vprašanja z dne 26. julija 2007.

(20) 14. decembra 2007 je Komisija v skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 659/1999 (v nadaljevanju „Postopkovna uredba“), madžarskim organom poslala opomnik, v katerem je navedla vprašanja, glede katerih še vedno ni prejela vseh informacij. Madžarski organi so odgovorili z dopisom z dne 16. januarja 2008.

(21) Ker podjetji Dunament in AES-Tisza nista zagotovili vseh informacij, so madžarski organi zatrjevali, da niso mogli oblikovati popolnega odgovora na vprašanja Komisije.

(22) Na podlagi omenjenega je Komisija 15. februarja 2008 sprejela odredbo o informacijah, v kateri je Madžarski odredila, naj v roku petnajstih dni zagotovi podatke, ki so navedeni v odločbi.

(23) 27. februarja je elektrarna Dunament Komisiji poslala kopijo svojega odgovora madžarskim organom in pojasnila vzroke, zaradi katerih ni mogla odgovoriti na zastavljena vprašanja. Madžarski organi so odgovorili 4. in 13. marca 2008. V odgovor na izrecno prošnjo elektrarne Dunament so madžarski organi v svojem odgovoru priložili dopise, ki jih je elektrarna Dunament poslala Ministrstvu za finance in Madžarskemu uradu za energetiko dne 14. maja 2007, 21. avgusta 2007, 13. septembra 2007, 7. decembra 2007, 14. januarja 2008 in 20. februarja 2008. Madžarski organi na začetni stopnji Komisiji niso posredovali kopije omenjenih dopisov (13); vendar pa so v svoje odgovore na vprašanja Komisije med postopkom vključili vse informacije, ki so se jim zdele pomembne.

(24) Iz odgovorov madžarskih organov je razvidno, da podjetje AES-Tisza Madžarski ni odgovorilo. AES-Tisza je dne 10. marca 2008 po faksu poslal dopis komisarju Kroesu, v katerem je pojasnil, da so madžarski organi že prejeli vse potrebne informacije, ki jih je zahtevala Komisija.

(25) Madžarski organi so v svojem odgovoru z dne 13. marca 2008 na podlagi informacij, ki so jim bile na voljo, poslali Komisiji zadevne podatke glede vprašanj od (1)(a) do (d) iz Poglavja III odredbe o informacijah. Vendar pa niso predložili dodatnih podatkov, ki bi se nanašali na vprašanje, ki je bilo zastavljeno v okviru točke (1)(e) Poglavja III odredbe o informacijah glede naložb zgoraj omenjenih proizvajalcev električne energije.

(26) Glavni del informacij, ki so se izmenjale v obdobju od evidentiranja primera HU1/2004 je povezanih z razlago in neposredno uporabo obvestila Komisije, ki se nanaša na metodologijo za analizo državne pomoči, povezane z nasedlimi stroški („Metodologija za nasedle stroške“) (14). Na podlagi dokumentov, posredovanih v zadevnem postopku, bi lahko sklepali, da so madžarski organi načrtovali uvedbo sistema nadomestil za nasedle stroške, katerih ocena bi lahko bila vključena v to odločbo. Posledično so se v zadevnem postopku odvijali številni pogovori med Komisijo in madžarskimi organi glede podrobnosti o sistemu nadomestil, ki bi ga Madžarska lahko sprejela in bi izpolnjeval merila te metodologije.

(27) Navkljub tehničnim pogovorom o možnem prihodnjem mehanizmu nadomestil madžarski organi do datuma te odločbe Komisiji še vedno niso predložili celovitega mehanizma za nadomestila, ki bi ga uradno potrdila madžarska vlada. Z dopisom z dne 13. marca 2008 so madžarski organi izrecno potrdili, da trenutno ne želijo dodeliti nadomestila za nasedle stroške, vendar pa so si pridržali pravico do kasnejše dodelitve takšnega nadomestila določenim proizvajalcem električne energije.

(28) Komisija je z dopisom z dne 7. aprila 2008 madžarsko vlado zaprosila za potrditev nekaterih podatkov. Madžarski organi so zahtevane informacije predložili z dopisom, evidentiranim 22. aprila 2008.

(29) Z dopisom z dne 20. maja 2008 so madžarski organi Komisijo obvestili, da so podpisniki dne 31. marca 2008 prekinili SNEE elektrarne Paks. Kljub temu, da sta elektrarni Csepel in Pannon aprila 2008 podpisali sporazum o prenehanju, je datum začetka veljavnosti omenjenih sporazumov na dan te odločbe še vedno odvisen od odobritve delničarjev in bančnih ustanov.

(30) Sklep o začetku postopka je elektrarna Budapest izpodbijala že pred sodiščem prve stopnje s pritožbo, vloženo 3. marca 2006 in evidentirano kot zadeva T-80/06. 6. junija 2006 je elektrarna Csepel prosila za dovoljenje za posredovanje pri postopku v podporo elektrarne Budapest. Dovoljenje je bilo dodeljeno z odredbo sodišča 11. marca 2008.

(31) Nadalje je treba izvesti dva mednarodna arbitražna postopka na Mednarodnem centru za reševanje investicijskih sporov v Washingtonu D.C., ki sta ju proti Republiki Madžarski sprožili podjetji za proizvodnjo elektrike […] in […], obe delničarja elektrarn v okviru SNEE na Madžarskem. Postopki temeljijo na uredbah o zaščiti naložb, ki so vključene v Pogodbo o energetski listini.

2. OPIS UKREPA

(32) Od 31. decembra 1991 do 31. decembra 2002 je bil madžarski trg z električno energijo organiziran okoli „pooblaščenega kupca“, podjetja Magyar Villamos Művek (MVM). 99,9 % MVM je v lasti države, med njegove dejavnosti pa spadajo pridobivanje električne energije, veleprodaja, prenos in maloprodaja. V okviru modela „pooblaščenega kupca“ lahko proizvajalci električne energije dobavljajo električno energijo samo neposredno MVM (razen če je MVM prekinil pogodbo s podjetji, ki se ukvarjajo z regionalno distribucijo) in MVM je edino podjetje, ki je pooblaščeno za oskrbo z električno energijo podjetij za regionalno distribucijo. V okviru Zakona XLVIII iz leta 1994 o električni energiji („Zakon o električni energiji I“) je moral MVM zagotoviti varnost dobave električne energije na Madžarskem po najnižji možni ceni.

(33) Zakon CX iz leta 2001 o električni energiji („Zakon o električni energiji II“, ki nadomešča Zakon o električni energiji I) je začel veljati 1. januarja 2003. Vzpostavlja dvojni model madžarskega trga električne energije, ki je veljal do 1. januarja 2008, ko je začel veljati Zakon LXXXVI iz leta 2007 o električni energiji („Zakon o električni energiji II“, ki nadomešča Zakon o električni energiji II). V okviru omenjenega dvojnega modela sta obstajala segment javne porabe in konkurenčni segment, upravičeni kupci (področje, ki se je postopoma večalo) pa so se lahko preusmerili na konkurenčni segment. V segmentu javne porabe je MVM ostal edini prodajalec na debelo, medtem ko so se v segmentu prostega trga pojavili tudi drugi trgovci. Z Zakonom o električni energiji III je prenehal obstajati segment javne porabe, vendar so se kljub temu ohranile stranke iz gospodinjstev in nekatere komercialne stranke – kot to dopušča Druga direktiva o električni energiji (15) – v okviru obveznosti zagotavljanja univerzalnih storitev.

(34) Zakon o električni energiji I je zahteval, da MVM oceni celotno povpraševanje po električni energiji v državi in vsaki dve leti pripravi nacionalni načrt za gradnjo elektrarn (Országos Erőműépítési Terv). Načrt je bilo treba kasneje posredovati madžarski vladi in parlamentu, ki sta ga nato sprejela.

(35) Iz Zakona o električni energiji I in ugotovitev madžarske vlade je razvidno (16), da so bili sredi devetdesetih let prejšnjega stoletja prednostni cilji na madžarskem trgu z električno energijo varnost dobave po najnižji možni ceni, modernizacija infrastrukture, zlasti glede prevladujočih standardov okoljevarstva, in potrebna rekonstrukcija energetskega sektorja. Z namenom doseganja omenjenih splošnih ciljev so bili tujim investitorjem predlagani dolgoročni sporazumi o nakupu, ki bi investitorje zavezali k naložbam v gradnjo in modernizacijo elektrarn na Madžarskem. SNEE so na eni strani podpisali proizvajalci električne energije, na drugi strani pa podjetje MVM.

(36) SNEE med MVM in posameznimi elektrarnami (17) so vzpostavili portfelj uravnotežene proizvodnje, ki je omogočal, da je MVM izpolnjeval svojo obveznost zagotavljanja varnosti dobave. MVM omogočajo, da zadosti tako povpraševanju po osnovni obremenitvi (elektrarne na lignit in jedrske elektrarne) kot tudi obremenitvi ob konični porabi (plinske elektrarne).

(37) SNEE od proizvajalcev električne energije zahtevajo, da ustrezno vzdržujejo in upravljajo svoje obrate. Za MVM rezervirajo vse ali večino zmogljivosti proizvodnje elektrarne (MW). Dodelitev zmogljivosti ni odvisna od dejanske porabe elektrarne. Ko so rezervirane zmogljivosti presežene, SNEE zahteva od MVM, da od vsake izmed elektrarn kupi določene najmanjše količine električne energije (MWh).

(38) Nekateri SNEE vključujejo tako imenovane „sistemske storitve“ (18) v primeru, da imajo elektrarne tehnične zmogljivosti in jih lahko nudijo, MVM pa jih omogoča sistemskemu operaterju MAVIR.

(39) SNEE, ki so bili podpisani v letih 1995–1996 (sedem od desetih SNEE v okviru presoje), so bili dodeljeni zaradi privatizacije elektrarn. SNEE so bili osnovani po modelu sporazumov, ki ga je zasnovalo mednarodno pravno podjetje na zahtevo madžarske vlade. Za podpis omenjenih SNEE ni bilo razpisnega postopka. Razpisni postopek se je izvedel za privatizacijo elektrarn. SNEE (podpisani pred privatizacijo) so bili del privatizacijskega svežnja. Nekatere izmed omenjenih sporazumov (večinoma sporazumi Mátra, Tisza in Dunament) so podpisniki po privatizaciji delno spremenili.

(40) SNEE elektrarne Csepel je bil podpisan leta 1997 in je sledil nekoliko drugačnemu modelu. Kljub temu pa tudi v tem primeru ni bilo razpisnega postopka in podpis SNEE je bil na podoben način povezan s privatizacijo elektrarne.

(41) SNEE elektrarne Ujpest (enega izmed treh obratov elektrarne Budapest) je bil podpisan leta 1997, prav tako brez posebnega razpisnega postopka.

(42) Samo SNEE elektrarne Kispest (še en, zastarel, obrat elektrarne Budapest, ki je bil takrat temeljito preurejen) je bil podpisan leta 2001 kot posledica razpisnega postopka.

(43) Od leta 2000 do 2004 so zmogljivosti, rezervirane s SNEE, pokrivale približno 80 % celotnega madžarskega povpraševanja po električni energiji (MW). Od leta 2005 do datuma te odločbe je bil delež okoli 80–70 %. Pričakovano je bilo, da se bo delež v obdobju med letoma 2011 in 2024 postopoma znižal (19).

(44) Od skoraj dvajset podpisanih SNEE med letoma 1995 in 2001 jih je bilo na dan pristopa Madžarske k EU (1. maja 2004) veljavnih še deset.

(45) Ta odločba se nanaša samo na tiste SNEE, ki so bili veljavni 1. maja 2004. Ne vključuje SNEE, ki so se iztekli pred tem datumom. Čeprav so nekatere SNEE (glej uvodno izjavo 29) podpisniki zaključili pred aprilom 2008, jih ta odločba vključuje ter presoja njihovo naravo glede državne pomoči in skladnosti s skupnim trgom v obdobju med 1. majem 2004 in njihovim datumom izteka (april 2008).

(46) Elektrarne v okviru SNEE, ki jih vključuje ta odločba, so navedene na spodnjem seznamu. Navedeno trajanje se nanaša na prvotno načrtovani datum prenehanja veljavnosti SNEE, kot je bil določen v samih SNEE. Tabela 1: Pregled podjetij proizvajalcev v okviru SNEE, večinskih delničarjev in trajanje SNEE Naziv podjetja proizvajalca Skupina večinskih delničarjev Elektrarna v okviru SNEE Trajanje SNEE Budapesti Erőmű Rt. EDF Kelenföldi Erőmű 1996–2011 Újpesti Erőmű 1997–2021 Kispesti Erőmű 2001–2024 Dunamenti Erőmű Rt. Electrabel Dunament F bloki 1995–2010 (podpisan leta 1995, začel veljati leta 1996) Dunament G2 blok 1995–2015 (podpisan leta 1995, začel veljati leta 1996) Mátrai Erőmű Rt. RWE Mátrai Erőmű 1995–2022 (začetno trajanje do leta 2015, leta 2005 podaljšan do leta 2022) AES-Tisza Erőmű Kft. AES Tisza II Erőmű 1995–2016 (podpisan leta 1995, začel veljati leta 1996) ([…]) Csepeli Áramtermelő Kft. ATEL Csepel II Erőmű 1997–2020 (podpisan leta 1997, začel veljati leta 2000) Paksi Atomerőmű Rt. MVM Paksi Atomerőmű 1995–2017 (20) (podpisan leta 1995, začel veljati leta 1996) Pannonpower Holding Rt. Dalkia Pécsi Erőmű 1995–2010 (podpisan leta 1995, začel veljati leta 1996)

(47) V Uredbi vlade 1074/1995. (VIII.4.) o uravnavanju cen električne energije se je vlada obvezala, da bo od 1. januarja 1997 (začetek t. i. prvega cikla uravnavanja cen) „poleg kritja upravičenih operativnih stroškov, z veleprodajnimi in maloprodajnimi cenami zagotavljala 8-odstotni dobiček na lastniški kapital“. Vlada je tako zagotovila 8-odstotno stopnjo dobička na kapital elektrarnam v okviru SNEE.

(48) Od 1. januarja 2001 (začetek drugega cikla uravnavanja cen) so uradne cene vključevale 9,8-odstotni dobiček na kapitalska sredstva (eszközarányos megtérülés) za elektrarne. Povišanje v odstotkih ni nujno privedlo do spremembe dejanskih količin, saj sta bili osnovi obeh stopenj dobička različni (prva je bila izračunana na osnovi lastniškega kapitala, druga na osnovi sredstev). Cene so odražale spremembe inflacije.

(49) Regulirane cene za elektrarne so ostale enake do 31. decembra 2003.

(50) V tem obdobju uravnavanja cen je madžarski urad za energetiko analiziral sestavo stroškov vsake elektrarne in določil ceno za nakup električne energije s strani MVM v višini, ki je zagotavljala dobičkonosnost.

(51) Seznam stroškov, ki so vključeni v omenjeni mehanizem za določanje cen, je vključeval naslednje glavne stroškovne postavke (21): — fiksni stroški:: amortizacija, zavarovanje, določeni fiksni stroški vzdrževanja in operativni stroški, obresti na posojilo [„hitelkamatok“], neobratovanje [„rekultivációs költségek“], davčni stroški (takse), izdatki za osebje [„személyi jellegű költségek“], okoljski stroški, izdatki za Centralni jedrski sklad [„Központi Nukleáris Alap befizetések“] za jedrsko elektrarno in izredni stroški [„rendkívüli ráfordítások“], — variabilni stroški: stroški goriva.

(52) Madžarski energetski urad je imel nalogo zagotoviti, da so bili plačani stroški upravičeni in nujni.

(53) Uradna cena je nadomestila ceno, ki je bila postavljena s SNEE.

(54) Od 1. januarja 2004 so bile cene določene na podlagi cenovnih formul SNEE. Natančen pomen formul je bil pojasnjen v okviru pogajanj glede letne cene med MVM in proizvajalci električne energije.

(55) Cenovne formule v SNEEh so zelo zapletene, vendar kljub temu sledijo enakim načelom kot metodologija, ki jo je izvajal Madžarski urad za energetiko pred januarjem 2004. V skladu s predloženimi stališči madžarskih organov (22) je bila priloga k SNEE o določitvi cene zasnovana s pomočjo uporabe formul in opredelitev zgoraj omenjene uredbe vlade 1074/1995 o uravnavanju cen električne energije. (V skladu s predloženimi stališči „sporazumi vsebujejo formule in opredelitve iz uredbe“). Zato so načela določanja cen SNEE temeljila na kategorijah upravičenih stroškov, podobno kot mehanizem, ki se uporablja za določanje reguliranih cen.

(56) Vsak SNEE vključuje dve glavni vrsti pristojbin: pristojbino za zmogljivost (ali pristojbino za omogočanje uporabe zmogljivosti) za rezervirane zmogljivosti (MW), ki pokriva fiksne stroške + dobiček (stroški kapitala), in pristojbino za električno energijo, ki pokriva variabilne stroške. Različni SNEE določajo različne dodatne pristojbine. Glede na SNEE, so lahko omenjene dodatne pristojbine bonus/malus pristojbine, ki se uporabljajo kot spodbuda za proizvajalce električne energije, da delujejo v skladu z načelom najnižjih stroškov, in dopolnilne pristojbine za ohranjanje proizvodnih rezerv, ponovno časovno organiziranje vzdrževanja na zahtevo MVM, povečanje obremenitve v visoki sezoni in zmanjšanje obremenitve pod dogovorjeno mejo v obdobju najmanjšega povpraševanja itd. Periodične spremembe (letne, četrtletne, mesečne) pristojbin za zmogljivost so odvisne od številnih dejavnikov: aktivacije izvajanih projektov naknadnega opremljanja, različnih kategorij obresti, deviznega tečaja, kazalnikov inflacije itd. Pristojbina za zmogljivost in dodatne pristojbine pokrivajo tudi sistemske storitve (vključene v SNEE). Pristojbine za električno energijo so povezane s stroški goriva in posebnimi rabami goriva za kurjavo (fajlagos tüzelőhő felhasználása). Izračunane so na podlagi načela pass-through variabilnih stroškov.

(57) Treba je opomniti, da opredelitev, ki vključuje kategorije pokritih stroškov ni bila nujno enaka pri uravnavanju cen pred 1. januarjem 2004 in v SNEE. Podatki, ki jih je predložila Madžarska (23), kažejo, da je bila pristojbina za zmogljivost elektrarn […] in Dunament višja v njihovih SNEE kot pa v okviru uravnavanja cen. Do tega je prišlo, ker so SNEE upoštevali naknadno opremljanje, kar je vodilo do višjih fiksnih stroškov. Omenjeni višji fiksni stroški so se pojavili postopoma (po postopnem naknadnem opremljanju) pri višjih pristojbinah za zmogljivost v okviru SNEE kot v okviru uravnavanja cen. Druge razlike, do katerih je prišlo zaradi dvostranskih pogajanj med MVM in proizvajalci, je moč opaziti med reguliranimi cenami in cenami iz SNEE.

(58) Navkljub tovrstnim razlikam je v predloženih podatkih, ki jih je poslala Madžarska dne 20. oktobra 2004 in 20. julija 2005, vsaka elektrarna v okviru SNEE potrdila, da so bile metoda izračuna cen in kategorije stroškov, ki so se uporabljale po zaključku uravnavanja cen, zelo podobne tistim, ki jih je uporabljal Madžarski urad za energetiko pred tem datumom.

(59) Cene v okviru SNEE, ki se uporabljajo po 1. januarju 2004, torej še naprej temeljijo na izračunu upravičenih (fiksnih in variabilnih stroškov) stroškov in dobička.

(60) Iz zgoraj navedenega lahko sklepamo, da se, čeprav se je uravnavanje cen končalo 31. decembra 2003, cene niso dejansko liberalizirale, saj so veleprodajne cene električne energije ostale pod vplivom načela donosnosti naložb v okviru SNEE (24).

(61) 6. februarja 2006 je madžarski parlament sprejel Zakon XXXV 2006 (25), ki je ponovno vzpostavil vladno uravnavanje cen za električno energijo, ki se prodaja MVM v okviru SNEE. Prva uredba o novi ceni je začela veljati 9. decembra 2006. Od tega dne je vladna cenovna formula znova nadomestila uravnavanje cen SNEE za obdobje približno enega leta (do 31. decembra 2007).

(62) Od 1. januarja 2008 je v okviru liberalizacije trga Zakon o električni energiji III ukinil regulirane proizvodne cene, prav tako pa tudi obstoj dvojnih gospodarskih javnih služb in segmentov prostega trga.

(63) Od 1. januarja 2008 je bila cena električne energije, ki so jo proizvajalci prodali MVM v okviru SNEE, znova določena s pomočjo cenovne formule SNEE. Temeljna načela omenjenih formul niso bila spremenjena od njihove zadnje uporabe: sledijo torej enakim načelom kot v obdobju med 1. januarjem 2004 in 8. decembrom 2006 (glej zgoraj omenjene uvodne izjave od 54 do 59).

(64) V skladu s tem na oblikovanje cen v okviru SNEE vpliva načelo donosnosti naložbe.

(65) SNEE rezervirajo za MVM vse ali večji del zmogljivosti proizvodnih enot v okviru SNEE. Tabela 2: Zmogljivost proizvodnje na Madžarskem (26) (MW) Zmogljivost 2004 2005 2006 2007 Skupno število proizvodnih zmogljivosti (27) 8 777 8 595 8 691 8 986 Bruto razpoložljive zmogljivosti (28) 8 117 8 189 8 097 8 391 Neto razpoložljive zmogljivosti (29) 7 252 7 792 7 186 7 945 Največja obremenitev madžarskega električnega sistema 6 356 6 409 6 432 6 605 Tabela 3: Proizvodna zmogljivost elektrarn v okviru SNEE (30) (MW) Elektrarne Zmogljivost 2004 2005 2006 2007 Kelenföld neto razpoložljive zmogljivosti 90,1 97,6 97,2 78,0 pogodbene zmogljivosti (31) 83,3 89,8 89,4 71,9 Ujpest neto razpoložljive zmogljivosti 106,3 106,1 106,2 106,0 pogodbene zmogljivosti 99 98,8 98,9 98,7 Kispest neto razpoložljive zmogljivosti 46,1 110,2 110,2 109,6 pogodbene zmogljivosti 43 102,6 102,6 102,3 Dunament F neto razpoložljive zmogljivosti 1 020 1 020 1 020 1 020 pogodbene zmogljivosti 928,2 923,1 923,1 923,1 Dunament G2 neto razpoložljive zmogljivosti 187,6 223,1 223,1 223,7 pogodbene zmogljivosti 178,4 212,4 212,4 213 AES-Tisza neto razpoložljive zmogljivosti 638,0 824,7 824,7 824,7 pogodbene zmogljivosti […] (32) […] (33) […] (33) […] (33) Csepel neto razpoložljive zmogljivosti 348,9 331 355 349,5 pogodbene zmogljivosti 323 307 329 324 Pannon neto razpoložljive zmogljivosti 25,9 25,9 25,9 25,9 pogodbene zmogljivosti 20,1 20,1 20,1 20,1 Mátra neto razpoložljive zmogljivosti 593 552 552 552 pogodbene zmogljivosti 496 460 460 460 Paks neto razpoložljive zmogljivosti 1 597 1 596 1 596 1 596 pogodbene zmogljivosti 1 486 1 486 1 485 1 485 Skupno neto število razpoložljivih zmogljivosti elektrarn v okviru SNEE. 4 652,0 4 886,6 4 910,3 4 885,4 Skupne pogodbene zmogljivosti […] (34) […] (35) […] (36) […] (37)

(66) Zgornje številke kažejo, da je bilo v obdobju ocenjevanja za okoli 60 % razpoložljivih proizvodnih zmogljivosti v madžarski mreži sklenjena pogodba z MVM v okviru SNEE. Če se upoštevajo dejanske zmogljivosti elektrarn („Ténylegesen igénybevehető teljesítőképesség“) minus njihova lastna potrošnja („Önfogyasztás“), je razmerje višje od zgoraj omenjenega.

(67) Zgornje tabele tudi kažejo, da zmogljivosti, rezervirane za MVM v okviru SNEE, vključujejo vse ali večino zadevnih razpoložljivih zmogljivosti.

(68) MVM plačuje pristojbino za omenjene rezervacije zmogljivosti (uvodna izjava 56 zgoraj), ne glede na dejansko uporabo elektrarne.

(69) Uvozna zmogljivost na Madžarskem znaša približno 1 000–1 300 MW. Približno 600 MW omenjene uvozne zmogljivosti je rezerviranih za MVM v okviru dolgoročnih sporazumov.

(70) Če MVM dejansko uporablja rezervirane zmogljivosti in kupuje električno energijo od elektrarne, plača energetsko pristojbino za odvzeto energijo (glej uvodno izjavo 56 zgoraj).

(71) V okviru SNEE obstaja določena minimalna zagotovljena količina odjema za vsako elektrarno.

(72) Skupna domača proizvodnja električne energije na Madžarskem znaša med 32 in 36 TWh (= 32–36 000 000 GWh) na leto. Tabela 4: Električna energija, proizvedena v okviru SNEE (38) (GWh) Elektrarna Proizvedena električna energija 2004 2005 2006 2007 Budapest (vključno z Kelenföld, Újpest in Kispest) celotna proizvedena električna energija 1 228 1 510 1 643 1 742 lastna poraba 87 89 91 84 minimalna zagotovljena količina odjema Kelenföld […] Ujpest: […] Kispest: […] Kelenfold: […] Ujpest: […] Kispest: […] Kelenfold: […] Ujpest: […] Kispest: […] Kelenfold: […] Ujpest: […] Kispest: […] dejanska poraba 939 1 302 1 451 1 538 Dunament (39) (F + G2) celotna proizvedena električna energija 4 622 3 842 3 450 4 300 lastna poraba 174 148 147 188 minimalna zagotovljena količina odjema F: […] G2: […] F: […] G2: […] F: […] G2: […] F: […] G2: […] dejanska poraba 4 232 2 888 2 495 3 296 AES-Tisza celotna proizvedena električna energija 1 621 1 504 1 913 2 100 lastna poraba 96 97 117 116 minimalna zagotovljena količina odjema […] […] […] […] dejanska poraba 1 525 1 407 1 796 1 984 Csepel celotna proizvedena električna energija 1 711 1 764 1 710 2 220 lastna poraba 48 49 48 53 minimalna zagotovljena količina odjema […] […] […] […] dejanska poraba 1 662 1 715 1 661 2 166 Pannon (39) celotna proizvedena električna energija 673 266 237 232 lastna poraba 116 52 34 29 minimalna zagotovljena količina odjema […] […] […] […] dejanska poraba 361 206 203 203 Mátra (39) celotna proizvedena električna energija 5 688 5 698 5 621 6 170 lastna poraba 675 670 667 710 minimalna zagotovljena količina odjema […] […] […] […] dejanska poraba 3 730 3 762 3 587 4 082 Paks celotna proizvedena električna energija 11 915 13 833 13 460 14 677 lastna poraba elektrarne 750 821 800 848 minimalna zagotovljena količina odjema […] […] […] […] dejanska poraba 11 112 13 012 12 661 13 828

(73) Minimalna zagotovljena količina odjema je količina, ki jo mora MVM kupiti ne glede na povpraševanje na trgu. V primeru, da MVM ne kupi določenih minimalnih količin, mora še vedno plačati nastale stroške goriva (Dunament, Kelenfold, Pécs in […]), vse stroške nadomestil, ki jih je imel proizvajalec na podlagi Sporazuma o dobavi goriva (Csepel) in vse upravičene stroške (Kispest in Ujpest).

3. VZROKI ZA ZAČETEK POSTOPKA

3.1 SNEE

(74) V Sklepu o začetku postopka je Komisija predhodno sklenila, da so SNEE predstavljali državno pomoč v smislu člena 87(1) Pogodbe ES za proizvajalce električne energije, podpisnike SNEE z MVM.

(75) Izrazila je stališče, da so se SNEE po pristopu izvajali v smislu pododstavka 1(c) odstavka 3 Priloge IV k Aktu o pristopu (40) in da niso predstavljali obstoječe pomoči, saj se ne uvrščajo v kategorije pomoči, ki se štejejo za pristopno ali obstoječo pomoč v okviru člena 88(1) Pogodbe ES.

(76) Prvič, nobeden izmed SNEE ni začel veljati pred 10. decembrom 1994. Drugič, nobeden izmed SNEE ni bil vključen na seznam že obstoječe pomoči, ki je priložena Prilogi IV k Aktu o pristopu. Tretjič, Komisija ni prejela obvestila o SNEE v t.i. „začasnem postopku“.

(77) Komisija je izrazila mnenje, da sta zagotovljena donosnost naložb in visoka nakupna cena, ki jo zagotavlja SNEE, proizvajalcem električne energije, ki so delovali v okviru SNEE, omogočili prednostni ekonomski položaj v primerjavi z drugimi proizvajalci električne energije, ki niso bili podpisniki SNEE, vključno z možnimi novimi akterji na trgu in podjetji v drugih primerljivih sektorjih, kjer takšni dolgoročni sporazumi sploh niso bili ponujeni tržnim akterjem. Na predhodni osnovi se je torej izkazalo, da ukrep dodeljuje selektivno prednost omenjenim proizvajalcem električne energije.

(78) Komisija je tudi opozorila, da so bili trgi z električno energijo odprti za konkurenco in da so države članice trgovale z električno energijo vsaj od začetka veljavnosti Direktive 96/92/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. decembra 1996 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo (41). Ukrepi, ki so delovali v prid določenim podjetjem v energetskem sektorju, so zato potencialno ovirali obseg delovanja ostalih podjetij iz drugih držav članic pri izvozu električne energije v zadevno državo članico, ali pa so dajali prednost izvozu električne energije iz zadevne države članice v drugo državo članico.

(79) Komisija je hkrati izrazila mnenje, da je ta prednost izhajala iz uporabe državnih sredstev, saj je bila odločitev o podpisu SNEE posledica državne politike, ki se je izvajala preko MVM, trgovca na debelo za javno uporabo, ki je v državni lasti. Če podjetje v državni lasti uporablja svoje sklade tako, da se jih dodeli državi, je treba te sklade v skladu s sodno prakso Sodišča Evropskih skupnosti („Sodišče“) šteti za državna sredstva v smislu člena 87(1) Pogodbe ES (42).

(80) Zato je Komisija predhodno sklenila, da SNEE predstavljajo državno pomoč za proizvajalce električne energije v smislu člena 87(1) Pogodbe ES, tovrstna pomoč pa se „še vedno izvaja“ v smislu pododstavka 1(c) odstavka 3 Priloge IV k Aktu o pristopu.

(81) Komisija je nadalje navedla, da bi bilo treba Metodologijo za nasedle stroške uporabljati za analizo državne pomoči, ki so jo prejeli proizvajalci električne energije. Na podlagi dokumentov, ki jih je posedovala v času Sklepa o začetku postopka, je Komisija podvomila glede skladnosti SNEE z merili iz te metodologije.

(82) Prvič, Komisija je imela pomisleke, da bi bila načela, ki veljajo za SNEE in predstavljajo oviro svobodni konkurenci na trgu, skladna z osnovnim ciljem te metodologije, tj. prispevanjem k liberalizaciji sektorja s pomočjo državne pomoči in dodelitvijo ustreznega nadomestila tradicionalnim izvajalcem, ki se soočajo z novimi konkurenčnimi pogoji.

(83) Drugič, Komisija je imela pomisleke glede skladnosti elementa državne pomoči, ki je bil vključen v SNEE, s podrobnimi merili te metodologije, ki se nanašajo na izračun upravičenih nasedlih stroškov in določitev ustreznega nadomestila.

3.2 Uredba vlade št. 183/2002 (VIII.23) o nasedlih stroških

(84) Da bi omogočili MVM, da spoštuje svoje SNEE in hkrati obdrži maloprodajne cene v segmentu javne porabe približno na ravni cene na prostem trgu, je z Uredbo vlade 183/2002 (VIII.23) določeno plačilo državnega nadomestila MVM v določenih okoliščinah.

(85) V njihovem začetnem obvestilu glede primera HU 1/2004 (preklicanem 13. aprila 2005) so madžarski organi menili, da to nadomestilo predstavlja državno pomoč MVM.

(86) V Sklepu o začetku postopka je Komisija sklenila, da plačila nadomestil niso predstavljala državne pomoči MVM, vendar je znesek, ki je bil prejet v okviru Uredbe vlade 183/2002 (VIII.23) predstavljal del nakupne cene energetskih postaj, ki jih je kupil MVM, v okviru SNEE in je torej predstavljal prednost, ki so jo proizvajalci prejeli v okviru SNEE.

(87) Zato Sklep o začetku postopka sproža postopek uradne preiskave samo glede SNEE in ne glede Uredbe vlade 183/2002 (VIII.23).

4. PRIPOMBE MADŽARSKE GLEDE SKLEPA O ZAČETKU POSTOPKA

(88) Madžarska je menila, da se zdi individualna ocena SNEE glede na razlike v njihovih natančnih pogojih upravičena.

(89) Glede odprtja madžarskega trga z električno energijo Madžarska meni, da je bilo uspešno (tj. v skladu z evropskim povprečjem) glede na število potrošnikov, ki so se preusmerili na prosti trg. Madžarska zaključuje, da SNEE niso ustvarili ovire za potrošnike pri njihovi preusmeritvi na prosti trg. Takšna ovira bi veliko verjetneje vključevala madžarske omejene čezmejne zmogljivosti in posledično visoke cene.

(90) Madžarska nadalje meni, da dolgoročna narava SNEE sama po sebi ne more predstavljati konkurenčne prednosti proizvajalcev, saj so tovrstne dolgoročne pogodbe zelo razširjene v energetskem sektorju tako v Evropi kot tudi na drugih celinah.

(91) Glede referenčne cene iz Sklepa o začetku postopka madžarski organi predlagajo, naj Komisija pri določanju referenčne cene upošteva regionalne posebnosti Madžarske in nedavno povišanje cen goriva.

(92) Glede novih akterjev na trgu z električno energijo Madžarska obvešča Komisijo, da jih od 1. maja 2004 ni bilo (datum, ko je Madžarska pristopila k EU, in datum, ko je bil energetski trg liberaliziran). Madžarski organi so izpostavili dolgotrajno naravo vseh takšnih naložb in kot posledico tega nezmožnost delovanja kakršne koli naložbe pred letom 2011.

(93) V odgovor na dvome Komisije glede skladnosti SNEE s točko 4.6 Metodologije Madžarska potrjuje, da ne bo dodelila nobene državne pomoči za rešitev in rekonstrukcijo podjetij, ki imajo koristi od SNEE, ki se preverjajo.

5. PRIPOMBE ZAINTERESIRANIH STRANK

(94) Po objavi odločitve o sprožitvi postopka (21. decembra 2005) in v ustreznem časovnem roku (v večini primerov po podaljšanju časovnega roka, za katerega so zaprosile zainteresirane stranke in ga je Komisija sprejela) je Komisija prejela pripombe: — naslednjih podjetij, ki proizvajajo električno energijo: AES-Tisza Erőmű Rt., Budapesti Erőmű Zrt., Csepeli Áramtermelő Rt., Dunamenti Erőmű Zrt. in njegov večinski delničar Electrabel S.A. ter Mátrai Erőmű Rt.; — naslednjih bank, ki so zagotovile financiranje proizvajalcem električne energije: banka […], ki deluje kot vodilna banka v imenu dvanajstih bank, posojilodajalcev podjetja Csepeli Áramtermelő Kft., in banka […], ki deluje kot vodilna banka v imenu devetih bank, posojilodajalcev podjetja AES-Tisza Erőmű Kft.; ter — MVM; in — tretja stranka, ki je zahtevala, da se njena identiteta ne razkrije.

(95) Večina pripomb, ki so jih Komisiji poslale stranke, sledi zelo podobnemu toku argumentov. Iz tega razloga je Komisija pripombe razdelila v splošne kategorije (glej točke od 5.1 do 5.7 spodaj), namesto da bi jih opisovala ločeno za vsako zainteresirano stranko.

5.1 Komentarji glede individualne presoje SNEE

(96) Elektrarna Mátra in druga zainteresirana stranka, ki je zahtevala, da se njena identiteta ne razkrije, sta izrazili mnenje, da mora Komisija SNEE presojati individualno zaradi razlik, ki obstajajo med njihovimi natančnimi vsebinami. Drugi proizvajalci električne energije so zahtevali individualno presojo njihovega SNEE tako, da so Komisiji predložili natančne podatke glede določenih pogojev njihovega SNEE.

5.2 Komentarji glede obstoja državne pomoči

(97) AES-Tisza Erőmű, Budapesti Erőmű, Csepeli Áramtermelő in Dunamenti Erőmű trdijo, da bi morala biti merila za obstoj državne pomoči v času sklenitve SNEE ocenjena v okviru tržnih pogojev, ki so prevladovali v tistem času. V nekaterih komentarjih je ta zahteva izrecno navedena, medtem ko jo drugi navajajo pri sklicevanju na okoliščine sklenitve SNEE pri njihovi presoji državne pomoči. Gre za sklicevanje na sodno prakso Sodišča (43).

(i) Napačna referenčna cena/Ni prednostnih cen

(98) Vsi proizvajalci električne energije trdijo, da SNEE ne prinašajo nikakršne ekonomske prednosti.

(99) Kritizirajo predhodno ugotovitev Komisije, da so cene, ki so bile določene v okviru SNEE, višje od tržnih cen proizvajalcev.

(100) Trdijo, da referenčna cena 36 EUR/MWh, ki se uporablja v drugih sklepih in je omenjena v Sklepu o začetku postopka, ni primerna za ta postopek, saj izhaja iz popolnoma drugačnega geografskega in časovnega okvira. Trdijo, da je treba pri presoji cene upoštevati okoliščine, ki so prevladovale v času sklepanja SNEE. Hkrati tudi poudarjajo, da bodo cene v okviru dolgoročnih sporazumov vedno nižje od trenutnih cen na trgu. Nadalje proizvajalci, ki oskrbujejo MVM večinoma z električno energijo ob najvišjih obremenitvah, trdijo, da se njihove cene ne morejo primerjati s cenami ob najnižji obremenitvi. Večina izmed njih meni, da bi morala Komisija upoštevati znatno povišanje cen goriva v zadnjih letih.

(101) Mnogi izmed proizvajalcev trdijo, da je njihova trenutna stopnja dobička pod stopnjami, ki so omenjene v Sklepu o začetku postopka.

(102) Proizvajalci poudarjajo, da so izpostavljeni tveganju (nasprotno od tega, kar je navedeno v Sklepu o začetku postopka), še zlasti gradbenemu, regulativnemu, okoljskemu, vzdrževalnemu, davčnemu in finančnemu tveganju. Uravnavanje cen je bila omenjeno kot ena izmed glavnih kategorij regulativnih tveganj. Proizvajalci menijo, da rezervacija večinskega deleža njihovih proizvodnih zmogljivosti s strani MVM predstavlja pomanjkljivost, saj jim onemogoča uporabo omenjenih zmogljivosti za proizvodnjo energije za druge potencialne kupce. SNEE določajo jasne obveznosti za proizvajalce; če proizvajalci teh obveznosti ne izpolnjujejo, vodi to do manjših plačil ali zahtevkov po odškodnini.

(103) […] je trdil, da so ena izmed prednosti, ki jo je pridobila Madžarska kot posledico SNEE, zanesljive storitve izravnave, ki jih lahko nudita samo omenjeno podjetje in Dunamenti Erőmű. Ta proizvajalec je trdil, da brez SNEE ne bi vstopil na trg in nudil teh storitev.

(104) Elektrarna Mátra trdi, da ima nizke stroške izkopa, ker ima lasten premogovnik, kar ji omogoča zelo konkurenčne cene. Trdi, da so njene cene celo nižje od maloprodajnih cen MVM, v nasprotju z drugimi cenami SNEE.

(ii) Cena privatizacije

(105) Elektrarna Dunament trdi, da ni imela nobene prednosti zaradi SNEE, saj je plačala tržno vrednost za privatizacijo elektrarn, pri nabavni ceni pa so bile upoštevane njene pravice in dolžnosti v okviru SNEE. Zato je za SNEE (in za kakršno koli prednost, ki bi iz tega lahko izhajala) plačala v ceni privatizacije.

(iii) Načelo vlagatelja na trgu

(106) Elektrarne Budapest, AES-Tisza, Mátra in Csepel trdijo, da SNEE v času njihove sklepne ugotovitve odražajo stanje na trgu, tako za MVM kot tudi za proizvajalce. Glede MVM trdijo, da bi se vsak zasebni subjekt na mestu MVM (pravna zavezanost k varnosti dobave kot pooblaščeni kupec ipd.) odločil, da vstopi v SNEE. Glede samih proizvajalcev trdijo, da „prednost“ zaradi SNEE ne presega tistega, kar se šteje za običajno trgovsko prednost za vsako podpisnico kakršnega koli trgovskega sporazuma. V času njihove sklenitve so SNEE v zadevnem sektorju odražali običajne tržne pogoje. Nadalje SNEE predstavljajo običajne trgovsko-poslovne metode ter standardno obliko razdelitve tveganj in upravljanja.

(107) SNEE so bili edini način za zavarovanje naložb, ki so izpolnjevale pogoje energetskega sektorja na Madžarskem (še zlasti modernizacije celotnega sistema, varstva okolja in varnosti dobave). Izvajanje načela zasebnega investitorja naj bi upoštevalo omenjene zahteve in edini način za izpolnjevanje teh zahtev so bili SNEE. Zainteresirane stranke opozarjajo, da SNEE proizvajalcem električne energije nalagajo investicijske obveznosti in obveznosti glede razpoložljivosti.

(iv) Storitve v splošnem gospodarskem interesu

(108) Elektrarni Budapest in Csepel trdita, da proizvajalci podpisniki SNEE zagotavljajo storitve, ki so v splošnem gospodarskem interesu („SGI“). Po njihovem mnenju SNEE služijo kot orodje MVM za izpolnitev njihove obveznosti glede varnosti dobave in s tem tudi obveznosti v okviru javnih storitev. Elektrarna Budapest trdi, da je dejansko ona sama tista, ki mora opravljati obveznost v okviru javnih storitev, ki ji jo nalagajo SNEE. Obe zainteresirani stranki se sklicujeta na odločitev Komisije z dne 16. decembra 2003 v primeru državne pomoči N475/03 (Irska) (44), s katero je Komisija sprejela, da bi se gradnja novih proizvodnih zmogljivosti za zagotovitev varnosti dobave lahko štela za storitev, ki je v splošnem gospodarskem interesu.

(109) Zainteresirani stranki menita, da mora, tako kot v primeru Irske, državna pomoč v okviru SNEE – če obstaja – izpolnjevati štiri kumulativna merila, ki jih določa Sodišče v svoji razsodbi v primeru C-280/00 („razsodba Altmark“) (45). Trdita naslednje:

(110) Prvič, iz madžarskih energetskih zakonov je razvidno, da je imel MVM več obveznosti v okviru javnih storitev, kot so varnost dobave po najnižjih možnih cenah, okoljska zaščita in učinkovitost. Obveznosti MVM v okviru javnih storitev so torej jasno zakonsko opredeljene in proizvajalci električne energije, ki so podpisniki SNEE, so zadolženi za zagotavljanje SGEI.

(111) Drugič, nadomestila so bila vnaprej določena z vladnimi odloki o cenah in s cenovnimi formulami SNEE. Nadomestila je bilo torej mogoče izračunati na podlagi objektivnih in preglednih parametrov.

(112) Tretjič, nadomestilo, ki je bilo izplačano na podlagi SNEE, ne presega stroškov opravljenih SGI. SNEE dosledno temeljijo na stroških in stopnje dobička ne presegajo običajnih stopenj dobička na trgu. To je zagotovljeno z dejstvom, da, kot trdi elektrarna Budapest, je za njene SNEE obstajal odprt in pregleden javni razpis (glej spodaj). Elektrarne so bile prodane ponudniku z najvišjo ponudbo in najboljšim poslovnim načrtom. Iz razpisnega postopka je razvidno, da nadomestilo v okviru SNEE ne sme presegati zneska, ki je potreben za kritje vseh nastalih stroškov pri izpolnjevanju obveznosti v okviru javnih storitev in razumne stopnje dobička.

(113) Četrtič, elektrarna Budapest trdi, da je za njene SNEE obstajal odprt in pregleden javni razpis, bodisi kot bistveni del privatizacijskega paketa ali posamično. Elektrarna Csepel trdi, da čeprav elektrarna ni bila izbrana na podlagi javnega razpisa, še vedno prejema nadomestilo, ki je omejeno na kritje stroškov in razumno stopnjo dobička. Mehanizmi za določanje cen preprečujejo prekomerna nadomestila.

(114) Na podlagi zgoraj navedenega zainteresirane stranke sklenejo, da SNEE izpolnjujejo štiri kumulativna merila iz razsodbe Altmark in zato ne predstavljajo državne pomoči v smislu člena 87(1) Pogodbe ES.

(115) Elektrarna Budapest tudi trdi, da četudi SNEE ne bi izpolnjevali štirih kumulativnih meril iz razsodbe Altmark, bi jih še vedno lahko razglasili za skladne s skupnim trgom v okviru člena 86(2) Pogodbe o EU. Zainteresirana stranka je izrazila svoje mnenje glede vpliva njenih SNEE na domnevno omejevanje možnosti dostopa na madžarskem trgu z električno energijo, ki naj bi bil zanemarljiv, saj pokrivajo samo 3 % madžarske porabe električne energije. Poleg tega je bilo zaradi tehničnih vzrokov povečanje uvoza električne energije neizvedljivo v obdobju sklepanja SNEE. Zato njeni SNEE niso imeli škodljivega učinka na trgovanje. Zainteresirana stranka v svojih opombah tudi poudarja pomembnost svoje tehnologije istočasne proizvodnje toplote in električne energije za daljinsko ogrevanje, ki izpolnjuje cilje energetske in okoljske politike EU.

(116) Elektrarna Mátra trdi, da je morala rezervirati določeno najmanjšo zmogljivost za MVM, da bi zagotovila dobavo električne energije na madžarskem trgu s pomočjo domačih virov premoga. Trdi, da je treba državno pomoč v skladu s členom 11(4) Direktive o električni energiji (46), šteti za skladno s skupnim trgom, če zaradi varnosti dobave financira proizvodnjo električne energije iz domačega premoga.

(v) Ni prednosti zaradi daljšega trajanja

(117) Elektrarne Csepel, Mátra in Budapest trdijo, da se dolgo trajanje pogodbe ne sme šteti za prednost. Elektrarna Csepel trdi, da pri dolgoročnem sporazumu oba podpisnika plačata ceno za gotovost, ki jo sporazum ponuja. Proizvajalci električne energije se sporazumejo, da bodo nudili nižje cene od trenutnih tržnih cen in da bodo vezani na dogovorjeno ceno, ne glede na trenutne tržne cene. Sporazumejo se tudi, da bodo rezervirali svoje zmogljivosti za eno podjetje za celotno trajanje sporazuma. Dolgoročni sporazumi naj bi torej predstavljali izravnavanje gospodarskih tveganj in priložnosti za oba podpisnika in jih ni mogoče šteti za čisto prednost.

(118) Na podlagi zgornjih argumentov vsi proizvajalci zaključijo, da jim SNEE ne zagotavljajo gospodarske prednosti in torej ne predstavljajo državne pomoči v smislu člena 87(1) Pogodbe o EU.

(119) AES-Tisza trdi, da SNEE ne zagotavljajo selektivne prednosti. Zainteresirana stranka se sklicuje na obstoj dolgoročnih sporazumov v celotnem energetskem sektorju, ne samo med proizvajalci in MVM, temveč tudi med MVM in distribucijskimi podjetji ter dobavitelji goriva in proizvajalci električne energije, prav tako pa tudi na uvoz električne energije. Glede proizvajalcev Energetski zakon I (od leta 1994) in Uredba vlade 34/1995 izrecno zahtevata od proizvajalcev, da sklenejo sporazum o nakupu električne energije z MVM z namenom pridobitve gradbenega in delovnega dovoljenja. Posledično so vsi proizvajalci imeli sporazume z MVM, kratkoročnejše sporazume pa so lahko imele samo obnovljive elektrarne ter elektrarne za istočasno proizvodnjo električnega toka in toplote, saj imajo omenjeni proizvajalci drugačna pravna jamstva (npr. obvezen odjem).

(120) Elektrarna Mátra trdi, da se lahko samo cena šteje za državno pomoč v SNEE. Trajanje SNEE in zagotovljen obseg prodaje ne moreta predstavljati državne pomoči, kajti, četudi prinašata prednost, ne vodita do prenosa državnih sredstev. Tretja stranka ugotavlja, da zaradi zelo konkurenčnih cen elektrarne Mátra (glej (i) zgoraj) njen SNEE ne vsebuje elementa državne pomoči.

(121) Podjetje AES-Tisza trdi, da so za cene v okviru SNEE odgovorne podpisnice in ne država. AES-Tisza kritizira presojo odgovornosti v Sklepu o začetku postopka, saj naj bi se osredotočala samo na odgovornost države glede dejanskega podpisa SNEE in ne na odgovornost določanja cen, medtem ko Komisija istočasno trdi, da prednostne cene zagotavljajo nepošteno prednost. Po obdobju določanja glavnih cen (tj. po januarju 2004 in z izjemo leta 2007) so pogajanja glede cen potekala med MVM in proizvajalci električne energije, zato jih ni mogoče pripisati državi.

(122) Elektrarne AES-Tisza, Budapest in Csepel spodbijajo učinke izkrivljanja SNEE in njihovih potencialnih vplivov na trgovino med državami članicami.

(123) Prvič, zadevne elektrarne trdijo, da je treba omenjeno merilo oceniti glede na čas, v katerem so bili SNEE sklenjeni. V tem času Madžarska ni bila del EU in njen trg z električno energijo ni bil liberaliziran. Zato trdijo, da SNEE po definiciji ne bi mogli izkrivljati konkurence na skupnem trgu.

(124) Drugič, trdijo, da na konkurenco in trgovino med državami članicami vplivajo drugi dejavniki in ne SNEE. Trdijo, da so madžarske čezmejne zmogljivosti glavni dejavnik, ki vpliva na trgovino med Madžarsko in drugimi državami. Te čezmejne zmogljivosti se uporabljajo v največji možni meri. Jasno je torej, da je trgovanje z električno energijo omejeno zaradi omejenih madžarskih čezmejnih zmogljivosti in ne zaradi SNEE. Drug dejavnik, ki vpliva na trgovino med državami članicami, naj bi bila zakonodaja. V okviru madžarske zakonodaje proizvajalci električne energije v nobenem primeru niso bili pooblaščeni za neposredno prodajo električne energije v tujino.

(125) Elektrarna Csepel trdi, da v vsakem primeru prodaja električno energijo samo na Madžarskem, zato njeni SNEE dejansko nimajo učinka na trgovino med državami članicami.

(126) Trdi tudi, da se je madžarski trg z električno energijo začel postopoma odpirati konkurenci v skladu z obveznostmi EU. Velik odstotek potrošnikov se je v zelo kratkem času preusmeril na segment prostega trga. Novi akterji ne bi mogli vstopiti na madžarski trg z električno energijo ali pa ne bi mogli povečati prisotnosti na omenjenem trgu zaradi nepredvidljivosti dobičkov in ne zaradi obstoja SNEE. Elektrarna Csepel trdi, da so v zadnjih letih na Madžarskem gradili elektrarne samo, če je država nudila določeno obliko stabilnosti in predvidljivosti dobička pri projektih s pomočjo dolgoročnih sporazumov ali obveznega odjema oziroma kadar je bila uporaba novih zmogljivosti zagotovljena s povpraševanjem zaradi vertikalno integrirane distribucijske dejavnosti. V vsakem primeru pa obstoječi SNEE niso predstavljali ovire za nov vstop.

(127) Poleg tega se trdi, da na Madžarskem ni tržnega povpraševanja po dodatnih zmogljivostih. To dokazuje dejstvo, da na MVM-jevih avkcijah električne energije velika večina ponujenih zmogljivosti ni bila prodana.

5.3 Uporaba po pristopu

(128) To pripombo je predložila elektrarna Budapest.

(129) Elektrarna Budapest trdi, da SNEE ni mogoče šteti za „še vedno veljavne po pristopu“ v smislu pododstavka 1(c) odstavka 3 Priloge IV Akta o pristopu.

(130) Zainteresirana stranka trdi, da v skladu s splošnim načelom neveljavnosti za nazaj Komisija ne sme preučiti ukrepov, ki so bili določeni v skladu z zakonodajo, ki se je uporabljala pred pristopom. Ker se predpisi Skupnosti o državni pomoči uporabljajo samo od datuma pristopa naprej, se lahko po pristopu uporabljajo samo ukrepi pomoči, ki zagotavljajo dodatno korist po pristopu. Trdijo, da SNEE niso prinašali dodatne koristi po pristopu, saj so bile njihove cenovne formule določene pred pristopom in je bila zato finančna izpostavljenost države popolnoma znana že pred pristopom.

5.4 Obstoječa pomoč

(131) Ta argument so posredovale elektrarne Budapest, Csepel, AES-Tisza in Mátra ter banka […].

(132) Zainteresirane stranke trdijo, da četudi bi se kdo strinjal, da SNEE predstavljajo državno pomoč v smislu člena 87(1) Pogodbe ES, se bi tovrstna državna pomoč štela za veljavno pomoč v smislu pododstavka 1(c) odstavka 3 Priloge IV Akta o pristopu. Menijo, da Komisija ni nasprotovala ukrepu v roku 3 mesecev, določenem v Aktu o pristopu. Madžarski organi so priglasili ukrep 31. marca 2004. Po izmenjavi informacij se Komisija ni, kot to trdijo stranke, odzvala na pismo z dne 19. oktobra 2004 v roku 3 mesecev in s tem ni upoštevala uvrstitve ukrepa med „novo pomoč“.

(133) Elektrarna Budapest meni, da sklep, ki določa, ali se pomoč, ki je bila dodeljena pred pristopom in se nadaljuje po pristopu, šteje za „novo pomoč“ ali „veljavno pomoč“, ne sme temeljiti samo na Prilogi IV Akta o pristopu. Elektrarna Budapest meni, da če se taka pomoč ne šteje za veljavno pomoč v okviru Priloge IV Akta o pristopu, jo je še vedno treba preučiti v smislu člena 1(b)(ii)-(v) Uredbe (ES) št. 659/1999.

(134) Elektrarna Budapest nadalje trdi, da se člen 1(b)(v) Uredbe (ES) št. 659/1999 nanaša na SNEE in da SNEE torej predstavljajo „veljavno pomoč“. Po njenem mnenju se zadnji stavek člena 1(b)(v) Uredbe (ES) št. 659/1999 nanaša na novo pomoč in se ne uporablja za SNEE iz treh razlogov.

(135) Prvič, v razsodbi Alzetta Mauro (47) je Sodišče razsodilo, da se pomoč, ki je obstajala na določenem trgu, ki je bil v začetku pred liberalizacijo zaprt za konkurenco, šteje za veljavno pomoč iz obdobja liberalizacije. Zainteresirana stranka trdi, da ta razsodba temelji na razlagi člena 88(1) Pogodbe ES in ima zato prednost pred Uredbo (ES) št. 659/1999.

(136) Drugič, ker Uredba (ES) št. 659/1999 še ni začela veljati, ko je bil trg z električno energijo liberaliziran v okviru Direktive 96/92/ES ali ko so bili SNEE podpisani, so se uporabljale določbe, ki so navedene v razsodbi Alzetta Mauro, in ne Uredba (ES) št. 659/1999.

(137) Tretjič, primerjava besedila različnih kategorij v členu 1(b) Uredbe (ES) št. 659/1999 vodi do zaključka, da se člen 1(b)(v) uporablja samo za programe državne pomoči, saj posamezna pomoč ni izrecno omenjena.

(138) Nasprotno pa AES-Tisza trdi, da če bi bili SNEE uvrščeni med novo pomoč, bi taka uvrstitev temeljila na členu 1(b)(v) Uredbe (ES) št. 659/1999.

5.5 Veljavno sklenjenih zasebnih sporazumov Komisija ne more razdreti („pacta sunt servanda“) – pravna negotovost

(139) Te argumente sta posredovali elektrarni Budapest in AES-Tisza ter banka […].

(140) Podpisnice poudarjajo, da so podpisale SNEE v dobri veri in v okoliščinah, ki so takrat prevladovale na trgu. Sprejele so velike investicijske obveznosti, ki so jih krile kreditne ustanove s pomočjo finančnih sporazumov. Po njihovem mnenju raziskave Komisije vodijo do velike pravne negotovosti, čemur bi se morali izogibati. AES-Tisza se sprašuje, ali ima Komisija pravico na podlagi določb o državni pomoči in, v širšem smislu, pravil konkurence Pogodbe ES razveljaviti veljavno sprejete trgovinske sporazume (48).

5.6 Sorazmernost

(141) Elektrarna AES-Tisza je izrazila svojo zaskrbljenost glede sorazmernosti zahteve Komisije po prekinitvi SNEE in se sklicuje na možnost vnovičnega pogajanja podpisnic glede sporazumov.

5.7 Pripombe glede skladnosti SNEE s skupnim trgom

(142) Podjetji Csepel in AES-Tisza trdita, da SNEE niso bili zasnovani kot kompenzacijska shema in jih zato ni primerno primerjati z Metodologijo za nasedle stroške. V času njihovega sklepanja SNEE niso mogli predstavljati nadomestila za nasedle stroške, saj ta metodologija takrat sploh še ni obstajala. Po njihovem mnenju je ta metodologija uporabna samo v primeru, če bi se SNEE končali predčasno.

(143) Nasprotno pa banka […] glede SNEE podjetja Csepel trdi, da je protivrednost, ki je bila izplačana v okviru SNEE, omejena na kritje stroškov, ki so dejansko upravičeni v okviru te metodologije (tj. fiksni stroški, variabilni stroški in razumna stopnja dobička). Trdi, da SNEE podjetja ne zagotavlja nadomestila, ki bi presegalo upravičene nasedle stroške.

(144) Nadalje Csepel trdi, da SNEE izpolnjujejo merila iz člena 87(3) Pogodbe ES, ker močno prispevajo k varnosti zagotavljanja električne energije na Madžarskem in s tem k splošnemu razvoju madžarskega gospodarstva.

(145) Podjetje AES-Tisza predlaga (brez navedbe natančnih razlogov), da bi morali biti SNEE obravnavani kot varnostna naložba v členu 87(3)(a).

(146) AES-Tisza opozarja na nejasnost Sklepa o začetku postopka glede „primerljive“ tržne cene, ki jo je treba uporabljati, pomena „neučinkovite naložbe“ in ekonomskih scenarijev ter časovnih obdobij, ki so zajeta v presojo Komisije glede skladnosti s skupnim trgom.

6. ODGOVOR MADŽARSKE NA PRIPOMBE ZAINTERESIRANIH STRANK

(147) V odgovoru na pripombe elektrarne Csepel Madžarska trdi, da v nasprotju s tistim, kar bi bilo moč razbrati iz pripomb Csepela, SNEE vključuje tudi minimalne zagotovljene količine odjema.

(148) Glede argumenta Dunamenta, da ne more zavrniti proizvodnje v okviru pogojev, ki jih nalaga MVM, pa čeprav na račun Dunamentove prodaje na prostem trgu, madžarski organi poudarjajo, da je leta 2006 MVM začel z ukinjanjem SNEE v zvezi z bloki 4F, ki bi lahko neposredno predstavljali konkurenco na prostem trgu za sistemske storitve. Dunament te priložnosti ni izkoristil.

(149) Glede pripomb AES-Tisze, po katerih so proizvajalci brez SNEE večinoma investirali, če so imeli jamstvo obveznega odjema, madžarski organi trdijo, da pomembne elektrarne in njihovi bloki prodajajo električno energijo na prostem trgu brez SNEE in obveznega odjema (na primer blok G1 elektrarne Dunament, elektrarna Vértes in bloka I–II elektrarne Mátra).

(150) Madžarska tudi poudarja, da je MVM-jev pogajalski položaj, v nasprotju s pripombami AES-Tisze, omejen s samimi SNEE (cenovne formule in zagotovljene količine odjema).

7. OCENA KOMISIJE

7.1 Nezakonita pomoč:

(151) Pomoč iz SNEE ni bila priglašena Komisiji v skladu s postopkovnimi pravili o državni pomoči. Zato predstavlja nezakonito pomoč.

7.2 Splošne pripombe glede individualne presoje SNEE

(152) V svojih pripombah so nekatere zainteresirane stranke in madžarski organi predlagali, da bi se SNEE zaradi razlik v njihovih natančnih pogojih vrednotili individualno.

(153) Ta odločba vključuje vse SNEE med MVM in proizvajalci električne energije, ki so veljali, ko se je Madžarska priključila EU (glej uvodni izjavi 44 in 45 zgoraj). Komisija meni, da so si veljavna načela SNEE podobna, kar v postopku državne pomoči upravičuje njihovo skupno presojo. Kot je prikazano spodaj, Komisija meni, da je glavna prednost, ki izhaja iz SNEE, skupna vsem in da odločitev o njihovi sklenitvi v obdobju 1995–2001 temelji na enakih političnih ciljih in enaki vrsti rešitve. Konkretno vsi določajo obveznost nakupa – za čas trajanja, ki vključuje večji del življenjske dobe premoženja – rezerviranih zmogljivosti s strani MVM in zagotovljeno količino z mehanizmom določanja cen, ki omogoča proizvajalcem kritje fiksnih in variabilnih stroškov. Tudi druga merila za obstoj državne pomoči predstavljajo podobne elemente, ki upravičujejo njihovo skupno presojo. Njihova selektivnost temelji na enakih načelih; vprašanje, ali SNEE vodijo do prenosa državnih sredstev, zahteva enako presojo za vsakega izmed njih; njihov vpliv na konkurenco in trgovino pa tudi sledi enaki ekonomski presoji in mora hkrati upoštevati tudi soobstoj SNEE na madžarskem trgu. Komisija torej meni, da je treba za namene te odločbe o državni pomoči natančno osvetliti dejanski položaj madžarskega trga z električno energijo in izvesti skupno presojo SNEE z eno samo odločbo, ki bo zaključila ta postopek.

(154) Ta celostni pristop pa Komisiji ne preprečuje, da bi upoštevala razlike, ki dejansko obstajajo med zadevnimi SNEE. Ta odločba torej opredeljuje razlike med SNEE, če so te razlike pomembne za namene te odločbe.

7.3 Obstoj državne pomoči v smislu člena 87(1) Pogodbe ES

(155) Spodaj Komisija analizira vsakega izmed štirih kumulativnih meril, ki vključujejo opredelitev državne pomoči v smislu člena 87(1) Pogodbe ES: vključevanje državnih sredstev, obstoj ekonomske prednosti, selektivnost prednosti in vpliv na trgovino.

(156) V svojih pripombah so zainteresirane stranke trdile (s sklicevanjem na več meril presoje), da bi morala Komisija upoštevati samo razmere, ki so prevladovale v času, ko so bili SNEE podpisani. Ugotovitve te analize bi bilo nato treba razširiti na celotno trajanje SNEE. Glede tega se elektrarna Budapest sklicuje na obvestilo Komisije o določitvi veljavnih pravil za oceno nezakonite pomoči (49).

(157) Pri določanju zadevnega časa presoje mora Komisija najprej upoštevati Akt o pristopu Madžarske k EU, Postopkovno uredbo in sodno prakso Sodišča.

(158) Zadevni del Priloge IV k Aktu o pristopu se glasi: „PRILOGA IV Seznam iz člena 22 Akta o pristopu […] 3. Politika konkurence 1. Naslednji programi pomoči in posamična pomoč, ki se jih je v novih državah članicah začelo izvajati pred dnem pristopa in se jih izvaja tudi po tem dnevu, se po pristopu štejejo za obstoječo pomoč v smislu člena 88(1) Pogodbe ES: (a) ukrepi pomoči, ki se jih je začelo izvajati pred 10. decembrom 1994; (b) ukrepi pomoči, ki so našteti v Dodatku k tej Prilogi; (c) ukrepi pomoči, ki jih je pred dnem pristopa ocenil organ za nadzor državnih pomoči nove države članice, in ugotovil, da so združljivi s pravnim redom EU, ter ki jim Komisija ni ugovarjala v skladu s postopkom iz odstavka 2 zaradi resnih dvomov v združljivost ukrepov s skupnim trgom. Za uporabo člena 88(3) Pogodbe ES se vse ukrepe, ki se na dan pristopa še vedno uporabljajo in ki predstavljajo državno pomoč in ne izpolnjujejo zgornjih pogojev, od pristopa šteje za novo pomoč. Zgornje določbe se ne uporabljajo za pomoči na področju transporta niti za pomoči dejavnostim, povezanim s proizvodnjo, predelavo ali trženjem proizvodov, ki so našteti v Prilogi I Pogodbe ES, z izjemo ribiških proizvodov in iz njih pridobljenih proizvodov. Zgornje določbe prav tako ne posegajo v prehodne ukrepe glede politike konkurence iz tega akta.“

(159) Zadevni del člena 1 Postopkovne uredbe se glasi: „(b) ‚veljavna pomoč‘ pomeni: (i)–(iv) […] (v) pomoč, za katero se šteje, da je veljavna, ker je mogoče ugotoviti, da takrat, ko se je začela izvajati, ni bila pomoč, pozneje pa je postala pomoč zaradi razvoja skupnega trga in je država članica ni spremenila. Če nekateri ukrepi postanejo pomoč zaradi liberalizacije dejavnosti s pravnimi predpisi Skupnosti, se takšni ukrepi ne štejejo kot veljavna pomoč po datumu, določenem za liberalizacijo; (c) ‚nova pomoč‘ pomeni vsako pomoč, to je sheme pomoči ali individualno pomoč, ki ni veljavna pomoč, vključno s spremembami veljavne pomoči;“

(160) Iz zgornjih določb je razvidno, da lahko ukrepi, ki v času dodelitve niso predstavljali državne pomoči, v določenih okoliščinah postanejo državna pomoč v smislu člena 87 Pogodbe EU. To ne vpliva na uvrstitev ukrepa, ki postane državna pomoč, med veljavno ali novo pomoč.

(161) Čeprav je res, da mora Komisija pri analizi obstoja državne pomoči v zadevnem primeru oceniti razmere, ki so prevladovale v času, ko je ukrep začel veljati, to ne pomeni, da mora biti presoja štirih meril pri opredelitvi državne pomoči v vseh okoliščinah omejena samo na čas, v katerem je bila pomoč dodeljena.

(162) Iz člena 1(b)(v) Postopkovne uredbe je razvidno, da obstajajo izjemne okoliščine, kot so razvoj skupnega trga ali liberalizacija sektorja, v katerih se odvijajo velike ekonomske in pravne spremembe v enem ali več sektorjih gospodarstva in kjer se lahko zaradi omenjenih sprememb ukrep, ki v začetku ni sodil v okvir člena 87 Pogodbe, prišteva pod nadzor državne pomoči. Pri liberalizaciji gospodarskega sektorja bi ohranitev vseh ukrepov, ki se ne štejejo za državno pomoč zaradi bistveno drugačnih tržnih pogojev v času, ko so bili dodeljeni, vendar od liberalizacije naprej izpolnjujejo vsa merila državne pomoči, dejansko pomenila ohranjanje znatnega dela predkonkurenčnih tržnih okoliščin. To bi bilo v nasprotju z jasno namero odpraviti takšne nekonkurenčne razmere na trgu, tj. s sklepom držav članic o liberalizaciji zadevnega sektorja. Namen posebnih določb, s katerimi lahko ukrep postane državna pomoč, je izogibanje podaljševanju vseh ukrepov, ki lahko škodujejo interesom akterjev v novih tržnih pogojih, čeprav ne predstavljajo pomoči v okviru prejšnjih gospodarskih in pravnih okoliščin (50).

(163) Vprašanje, ali je treba tovrstno pomoč uvrstiti med veljavno ali novo pomoč, je treba obravnavati ločeno po tem, ko bo Komisija določila obstoj državne pomoči ali pa se odločila kako drugače.

(164) Madžarsko gospodarstvo je v 90-tih letih prejšnjega stoletja doživelo korenito spremembo. Država se je odločila, da se bo pridružila Evropski uniji, in je 1. maja 2004 postala polnopravna članica. Dobro se je zavedala svojih obveznosti glede uskladitve svojih že obstoječih ukrepov s pravili konkurence na notranjem trgu, ki se mu je želela pridružiti, saj se Evropski sporazum (51), ki ga je Madžarska podpisala leta 1991, izrecno nanaša na to obveznost.

(165) S tem ko se je pridružila Evropski uniji, se je hkrati pridružila liberaliziranemu notranjemu trgu z električno energijo. Pravila konkurence Akta o pristopu ne določajo izjem glede madžarskega trga z električno energijo. Na podlagi tega in v nasprotju s pripombami zainteresiranih strank Komisija meni, da lahko SNEE, ki so bili sklenjeni v bistveno drugačnih gospodarskih pogojih (kot so to že ugotovile zainteresirane stranke) pred vstopom na liberalizirani notranji trg z električno energijo, v novih pravnih in gospodarskih okoliščinah predstavljajo državno pomoč. Da bi določili obstoj tovrstne pomoči, je treba oceniti štiri merila v okviru ukrepa v novih gospodarskih in pravnih okoliščinah.

(166) Vprašanje glede zadevnega časa presoje je treba oceniti v skladu z Aktom o pristopu. Za razliko od prejšnjih pristopov so se države članice strinjale, da uvedejo posebne določbe k Aktu o pristopu, po katerih bo treba vse ukrepe pomoči, ki veljajo po pristopu in so bili sklenjeni po 10. decembru 1994, pred pristopom sporočiti Komisiji, ki jih bo pregledala na podlagi pravnega reda Skupnosti.

(167) Velika večina držav, ki se je EU pridružila 1. maja 2004, je imela zaradi zgodovinskih razlogov močno tradicijo državnega intervencionizma. Kljub temu pa lahko obstajajo ukrepi, ki pred pristopom niso izpolnjevali štirih meril državne pomoči zaradi zelo drugačnih tržnih pogojev, ki so takrat prevladovali. V okviru novih gospodarskih in pravnih pogojev po pristopu so ti pogoji mogoče izpolnjeni.

(168) Namen zadevnih členov Akta o pristopu je zagotavljanje neizkrivljene konkurence na notranjem trgu za obdobje po dnevu začetka veljavnosti Pogodbe. Posledično je namen zadevnih členov Akta o pristopu preprečevanje izkrivljanja konkurence na skupnem trgu zaradi neskladnih ukrepov državne pomoči po pristopu. V tem pogledu ni pomembno, ali je ukrep v 90-tih letih, ko je bil dodeljen, dejansko izpolnjeval vsa merila za državno pomoč ali ne. Zadevni čas za oceno meril za obstoj pomoči je časovno obdobje, ki je sledilo po dnevu, ko je Madžarska vstopila v EU in na liberalizirani notranji trg z električno energijo.

(169) Kakršen koli drug pristop bi vodil do položaja, kjer bi se gospodarski pogoji iz obdobja pred pristopom in liberalizacijo (ki je v večini primerov novih držav članic sovpadalo s tranzicijskim obdobjem po komunističnem režimu) ohranili še dolgo po vstopu države v Evropsko unijo. Ukrepi, ki morda niso predstavljali državne pomoči pred pristopom, bi se lahko ohranili in celo podaljšali po želji države članice, četudi bi predstavljali državno pomoč v okviru popristopnih pogojev, saj ne bi bili pod nadzorom državne pomoči Komisije.

(170) Ravno to je namen pripomb zainteresiranih strank v tem pogledu. Namen vseh argumentov, ki se nanašajo na zadevni čas presoje, je pokazati, da bi morala gospodarska in pravna ocena SNEE v okviru trenutnega postopka glede državne pomoči temeljiti samo na okoliščinah, ki so prevladovale v času sklepanja SNEE (tj. med letoma 1995 in 2001) ter pripeljati do sklepa, da SNEE zaradi omenjenih pravnih in gospodarskih okoliščin ne predstavljajo državne pomoči. Trdijo, da je treba preskus subjektov tržnega gospodarstva, merila izkrivljanja konkurence in učinek na trgovino analizirati v ekonomskem okviru sredine 90-tih let, da mora Komisija upoštevati obveznosti MVM v tem času (varnost dobave) in model energetskega sektorja, ki je prevladoval v tem obdobju („model pooblaščenega kupca“ itd.). Rezultat ocene v okviru teh okoliščin naj bi po njihovem mnenju prevladoval do dneva zaključka SNEE (2024 za najdaljšo pogodbo), ne glede na spremembe, kot so pristop Madžarske k EU in posledična obvezna liberalizacija trga z električno energijo.

(171) Komisija se ne more strinjati s tem argumentom. Komisija meni, da je cilj zadevnih členov Akta o pristopu ravno preprečevanje tovrstnih situacij na podlagi zahteve po takojšnjem izvajanja pravil o državni pomoči pri ekonomskih akterjih. Akt o pristopu določa izjeme za določene gospodarske sektorje (npr. uredbe o transportu), vendar za akterje na trgu z električno energijo ne določa izjem. Pravni red Skupnosti, vključno z Direktivo 96/92/ES, se tako od pristopa uporablja za vse pogodbene pogoje madžarskega trga z električno energijo.

(172) V svoji oceni SNEE Komisija meni, da se je Madžarska ob vstopu na liberalizirani notranji trg z električno energijo strinjala, da bo uporabljala načela zadevnega tržnega gospodarstva pri vseh akterjih na njenem obstoječem trgu, vključno z vsemi obstoječimi trgovinskimi odnosi.

(173) Komisija mora torej oceniti, ali od dneva, ko se je Madžarska pridružila Evropski uniji, ukrep izpolnjuje merila za obstoj državne pomoči.

(174) Kot uvod v presojo glede obstoja prednosti je treba poudariti, da večina proizvajalcev električne energije v svojih pripombah priznava, da brez zagotovila, ki so ga nudili SNEE, ne bi mogli investirati v navedene elektrarne. Elektrarna […] v svojih pripombah trdi, da so „SNEE pomemben element za to, da se banke strinjajo s financiranjem naložbe in predplačilom operativnih stroškov[…] […] je […] prosil za mnenje konzorcija [tj. finančnih ustanov] glede možne spremembe SNEE. Vendar pa so banke zavrnile zmanjšanje tako rezerviranih zmogljivosti kot tudi zagotovljena količina odjema“ (52).

(175) V zvezi s tem […] (kot agent za odobrena sredstva v imenu dvanajstih bank, posojilodajalcev skoraj […] elektrarni Csepel) trdi, da je „stališče bank da SNEE predstavljajo del svežnja tesno povezanih trgovinskih sporazumov, ki so varovali in še vedno varujejo Sporazum o odobrenih sredstvih, ki zagotavlja financiranje projekta po tržnih pogojih. Vsaka sprememba SNEE bi torej samodejno vplivala na banke in zaradi pogodbenih mehanizmov, ki so banki na voljo za zaščito njihovih finančnih interesov, ogrožala celoten projekt Csepel II“.

(176) […] (kot agent za odobrena sredstva v imenu devetih bank, posojilodajalcev skoraj […] AES-Tisza) trdi, da je „bila osnova za tovrstno financiranje obstoj SNEE skupaj z drugimi ustreznimi projektnimi dokumenti (npr. Sporazum o dobavi goriva). […] SNEE zagotavljajo stabilnost pri tveganju glede povpraševanja (količina prodane električne energije in določanje cen)“„Element stabilnosti pri povpraševanju […] je ključen in daje bankam potrebno zagotovilo za omogočanje dolgoročnih financiranj na uveljavljajočem se trgu.“

(177) Da bi ocenila obstoj prednosti v okviru SNEE, je Komisija najprej izvedla predhodno analizo, da bi ugotovila, katerim smernicam naj sledi pri presoji. Kot rezultat predhodne analize, ki je opisana v uvodnih izjavah od 180 do 190, je Komisija zaključila, da mora za presojo, ali je prednost obstajala, najprej ugotoviti, ali bi v okviru pogojev, ki so prevladovali v času, ko se je Madžarska pridružila Evropski uniji, tržni akter dodelil proizvajalcem podobno zagotovilo kot SNEE, in sicer obveznost nakupa s strani MVM rezerviranih zmogljivosti v okviru SNEE (ki ustrezajo večinskemu deležu in v mnogih primerih vsem razpoložljivim zmogljivostim), zagotovljeno najmanjšo količino proizvedene električne energije v obdobju med 15 do 27 let, ki ustreza povprečni pričakovani življenjski dobi zadevnih sredstev ali njihovi amortizaciji, po ceni, ki pokriva fiksne in variabilne stroške elektrarne (vključno s stroški goriva) (53).

(178) V drugem koraku je Komisija analizirala odgovor na to vprašanje z vidika standardnih poslovnih praks na evropskih trgih z električno energijo.

(179) Na koncu je Komisija na kratko ocenila vpliv SNEE na trg v obdobju, ki je sledilo pristopu Madžarske k Evropski uniji. Čeprav ta analiza ni nujna za določitev obstoja gospodarske prednosti v okviru SNEE, je uporabna za ustrezno obravnavo določenih pripomb, ki so jih poslale zainteresirane stranke.

1. Predhodna analiza: argumentiranje, ki mu je treba slediti pri presoji obstoja prednosti

(180) V pripombah, ki so bile poslane v teku postopka, so tretje stranke analizirale obstoj prednosti z vidika pogojev, v katerih so bili SNEE podpisani sredi 90-tih let. Ugotovljeno je bilo, da bi v tem obdobju in v okviru privatizacije proizvodnih podjetij povprečen tržni akter dodelil proizvajalcem podobno zagotovilo, kot je bilo tisto v okviru SNEE, z namenom privabiti investitorjev in s tem zagotoviti varnost dobave na Madžarskem.

(181) Komisija je analizirala zasluge omenjenega pristopa in prišla do sklepa, da je bil pristop neprimeren zaradi dveh razlogov. Prvič, ne upošteva dejanskih upravičencev ukrepa v okviru presoje. Drugič, obdobje, ki je upoštevano v okviru pristopa, ni pomembno pri ocenjevanju obstoja prednosti.

(182) Elektrarna Dunament trdi, da ni imela prednosti v okviru SNEE, saj je plačala tržno vrednost za privatizacijo svojih elektrarn, pri nabavni ceni pa so bile upoštevane njene pravice in dolžnosti v okviru SNEE. Tako je torej plačala za vsako prednost, ki bi ji jo lahko dodelil SNEE v privatizacijski ceni.

(183) Komisija meni, da ta argument v tem primeru ni utemeljen. V zadevnem primeru so upravičenci do pomoči privatizirane elektrarne (tiste, ki so bile zares privatizirane) in ne delničarji omenjenih elektrarn. Privatizacija elektrarn se je izvedla v obliki delniških poslov.

(184) Sodišče je analiziralo, kako sprememba lastništva podjetja med delniškim poslom vpliva na obstoj nezakonite pomoči, ki je bila dodeljena podjetju in njenemu prejemniku. Ugotovilo je, da nezakonita pomoč ostaja pri podjetju, ki je pomoč koristilo, kljub temu, da pride do spremembe lastništva (54). Prenos delnic po tržni ceni zgolj zagotavlja, da sam kupec nima koristi od državne pomoči. Kljub temu pa to ne vpliva na obstoj prednosti za dejavnost upravičene elektrarne.

(185) V primeru, ki se presoja, so upravičenci do pomoči madžarska podjetja, ki upravljajo z elektrarnami in so podpisali SNEE, in ne delničarji elektrarn. Poleg tega je do spremembe lastništva elektrarn prišlo pred datumom, ko naj bi bil ocenjen obstoj državne pomoči, in ni pomembna za presojo obstoja državne pomoči podjetjem, ki upravljajo elektrarno. Podjetja, ki so podpisala SNEE, so torej imela korist od prednosti, ki jih prinašajo SNEE, ne glede na njihovo lastniško strukturo.

(186) Komisija se zaveda, da je bilo v tržnih okoliščinah 90-tih let na Madžarskem glavno načelo SNEE, tj. zagotavljanje donosnosti naložb, bistveni pogoj, pod katerim bi se lahko izvedle potrebne naložbe.

(187) Dejstvo, da je zaradi značilnosti proizvodnega sektorja ter političnega in gospodarskega okvira omenjenega obdobja na Madžarskem obstajala potreba po tem, da država intervenira v skupnem interesu, in je bila najboljša rešitev dodelitev SNEE določenemu številu proizvajalcev, na noben način ne nasprotuje dejstvu, da SNEE prinašajo prednosti proizvajalcem.

(188) Večina proizvajalcev trdi, da jim SNEE ne dodeljujejo nobene prednosti, saj so v skladu z običajnim tržnim obnašanjem katerega koli subjekta tržnega gospodarstva, tako z vidika MVM kot tudi proizvajalcev. Trdijo, da bi vsak zasebni akter na mestu MVM (s pravno obvezo varnosti dobave kot pooblaščeni kupec) podpisal SNEE in da ekonomska prednost SNEE ne presega običajne trgovinske prednosti za podpisnike na uveljavljajočem se trgu z električno energijo v sredini 90-tih let na Madžarskem. Poleg tega so bili proizvajalci zakonsko obvezani, da podpišejo sporazum z MVM, da bi dobili dovoljenje za obratovanje. Proizvajalci trdijo, da naj Komisija zaradi uporabe načela zasebnega investitorja upošteva pravne zahteve in ekonomsko realnost časa sklenitve SNEE.

(189) Ob upoštevanju argumentov zainteresiranih strank glede načela zasebnega investitorja se Komisija sklicuje na uvodne izjave te odločbe glede časa, ki je pomemben za presojo obstoja državne pomoči v okviru SNEE. Komisija ponovno poudarja, da v vprašanje ne namerava vključiti dejstva, da je bilo treba podpisati SNEE v okoliščinah, ki so prevladovale v času, ko so bili omenjeni sporazumi sprejeti. Vendar, kot je pojasnjeno zgoraj, to ne pomeni, da SNEE niso omogočali prednosti proizvajalcem. Zainteresirane stranke pravzaprav trdijo samo, da so omenjeni sporazumi ustrezali pogojem, ki so takrat prevladovali na trgu. Nobena izmed zainteresiranih strank ne trdi, da ustrezajo trenutnim tržnim pogojem na notranjem trgu.

(190) Komisija zaključuje, da je treba za presojo obstoja prednosti v okviru SNEE dognati ali bi v pogojih, ki so prevladovali, ko se je Madžarska pridružila Evropski uniji, povprečen tržni akter dodelil podjetjem proizvajalcem podobno jamstvo kot SNEE, kot je to opisano v uvodni izjavi 117.

2. Presoja obstoja prednosti pri proizvajalcih električne energije v času, ko se je Madžarska pridružila Evropski uniji

(191) Da bi odgovorila na vprašanje iz prejšnje uvodne izjave, je Komisija določila glavne prakse komercialnih akterjev na trgih z električno energijo, ki so pomembne za namene te analize, in ocenila, ali so SNEE v skladu s temi praksami ali pa zagotavljajo proizvajalcem jamstvo, ki ga kupec ne bi sprejel, če bi deloval na povsem komercialni osnovi.

(192) Najprej je koristno poudariti, da so trgi z električno energijo običajno razdeljeni na štiri trge: (i) proizvodnja/uvoz in dobava na debelo, (ii) prenos/distribucija, (iii) maloprodaja in (iv) storitve izravnave. Zadevna trga za presojo SNEE sta prva in četrta kategorija, saj MVM kupuje električno energijo od domačih proizvajalcev, jo uvaža ter prodaja regionalnim distribucijskim podjetjem in komercialnim dobaviteljem (dobaviteljem na maloprodajnem trgu). MVM zagotavlja tudi rezervirane zmogljivosti upravljavcu prenosnega omrežja z namenom zagotoviti izravnavanje omrežja.

(193) Na Madžarskem je bil v maloprodajni trg v obdobju ocenjevanja razdeljen na dva segmenta: (i) segment javne porabe, kjer podjetja za regionalno distribucijo dobavljajo električno energijo po reguliranih cenah neupravičenim odjemnikom in odjemnikom, ki ne uveljavljajo svoje upravičenosti; (ii) segment prostega trga, na katerem komercialni dobavitelji dobavljajo električno energijo upravičenim odjemnikom po cenah, ki izhajajo iz tržnih mehanizmov. V okviru režima, ki ga je uvedel Energetski zakon III, je segment javne porabe omejen na gospodinjstva in komercialne uporabnike, ki so del splošne obveznosti dobave.

(194) V obdobju ocenjevanja je MVM dobavljal električno energijo tako regionalnim distribucijskim podjetjem (dobavitelji za segment javne porabe) kot tudi dobaviteljem v segmentu prostega trga. Kot je navedeno v uvodnih izjavah od 221 do 231, je bila prodaja MVM dobaviteljem v segmentu prostega trga namenjena zgolj sprostitvi presežnih količin, ki so bile dobavljene v okviru SNEE in jih segment javne porabe ni potreboval. To je posledica samih SNEE in ne avtonomna trgovinska dejavnost. Obstoj prednosti je treba analizirati v okviru primarnega cilja, ki si ga je zadal MVM, ta pa je bil zadostna dobava električne energije regionalnim distribucijskim podjetjem za izpolnjevanje potreb segmenta javne porabe. Zato je treba preveriti, ali bi v odsotnosti SNEE tržni akter, ki bi regionalnim distribucijskim podjetjem dobavljal zadostne količine električne energije in ki bi deloval na povsem komercialni osnovi, nudil enako jamstvo, kot so ga nudili SNEE. To presojo je treba izvesti v smislu delovanja konkurenčnih veleprodajnih trgov. Spodnje uvodne izjave zagotavljajo najprej pregled značilnih poslovnih praks, ki so pomembne za analizo, in nato primerjavo med SNEE in omenjenimi praksami. Z vidika te primerjave je Komisija analizirala posledice SNEE, ki bi jih javni organi lahko pričakovali, ko se je Madžarska pridružila Evropski uniji. Podala je tudi analizo glede tega, ali bi lahko pričakovali večje ravnovesje med negativnimi in pozitivnimi posledicami v okviru drugih vrst sporazumov.

2.a) Kratek opis poslovnih praks na evropskih trgih z električno energijo, ki so pomembne za presojo obstoja prednosti v okviru SNEE

(195) V svoji analizi trgov z električno energijo v Evropi (55) je Komisija natančno preučila pogoje, ki vladajo na področju trgovanja z električno energijo na evropskih veleprodajnih trgih.

(196) Glede na rok dobave se lahko z velikimi količinami električne energije trguje na promptnih in terminskih trgih. Promptni trgi so večinoma dnevni trgi, na katerih se z električno energijo trguje en dan pred fizično dobavo. Trgovanje z električno energijo na promptnem trgu vedno temelji na oblikovanju cen po mejnem načelu, ki zagotavlja, da se krijejo samo kratkoročni mejni stroški (56).

(197) Na terminskih trgih se z električno energijo trguje v okviru dobave, ki se izvede veliko kasneje. Terminski proizvodi vključujejo tedenske, mesečne, četrtletne in letne proizvode. Tako s promptnimi kot terminskimi proizvodi se lahko trguje na borzi električne energije ali pa na trgih OTC. Kot rezultat stalnih arbitraž prihaja do konvergence cen enakih proizvodov na borzi električne energije in trgih OTC. Zato borze električne energije običajno določajo referenčne cene za vse promptne in terminske proizvode in torej za celoten veleprodajni trg.

(198) Poleg tega cena terminskih proizvodov izhaja iz pričakovanj tržnih akterjev, ob upoštevanju prihodnjega razvoja cen na promptnih trgih. Ker tržni akterji sodelujejo v terminskih pogodbah, saj imajo raje zanesljive cene kot pa neznane promptne cene v prihodnosti, terminske cene vključujejo element tveganja. V praksi cene terminskih proizvodov vključujejo osrednji element, ki odraža pričakovanja tržnih akterjev glede razvoja promptnih cen in, odvisno od tega, ali jim je pomembna zanesljivost cen, premije tržnega tveganja ali popust, čeprav je v praksi to običajno premija. Zato promptne cene predstavljajo reference za vse cene električne energije. Če je vzpostavljena borza promptnega trga, cene na omenjeni borzi predstavljajo referenco za celoten trg. Na mnogih veleprodajnih trgih kupci običajno skušajo pokriti velik delež pričakovanih potreb s terminskimi pogodbami z namenom doseganja preglednosti njihovih stroškov. Ostale potrebe, ki niso izpolnjene s terminskimi pogodbami, se krijejo z nakupi na promptnih trgih.

(199) Analiza energetskega trga je pokazala, da poleg standardizirane borze in OTC trgovanja obstajajo tudi „dvostranske transakcije po meri“. Te pogodbe se lahko zelo razlikujejo v smislu dobavljenih proizvodov ali storitev, cene tovrstnih transakcij pa običajno niso navedene. Kljub temu pa v pogojih konkurenčnih trgov obstoj standardiziranih borz električne energije in OTC trgovanja neizbežno vpliva na tovrstne transakcije, saj se proizvajalec ali uvoznik ne bi hotel obvezati z dvostransko pogodbo po meri, ki bi nudila slabše pogoje kot standardizirana promptna ali terminska pogodba. Zato standardizirane in terminske pogodbe na evropskih veleprodajnih trgih predstavljajo pomembno podlago za primerjavo pri presoji obstoja prednosti, ki naj bi jo proizvajalcem omogočali SNEE.

(200) Na terminskih trgih je najdaljši rok za dobavo eno leto. Najdaljše obdobje od sklenitve pogodbe do začetka dejanskega roka dobave je štiri leta na NordPoolu (skandinavske države), tri leta na Powernextu (Francija), pet let na UKPX-u (Velika Britanija) in šest let na EEX-u (Nemčija). Na nekaterih borzah, kot je OMEL v Španiji, se terminske pogodbe ne sklepajo. Standardizirana terminska pogodba nalaga dobavitelju obveznost zagotavljanja določene količine energije po ceni, ki je dogovorjena vnaprej, za obdobje največ enega leta, ki začne teči najkasneje šest let po sklenitvi pogodbe. Ti časovni okviri so veliko krajši kot običajna amortizacija ali življenjska doba katere koli elektrarne. Zato v običajnih tržnih pogojih in tudi v primeru najvišjega donosa v obliki terminskih pogodb proizvajalci nimajo jasne predstave glede cen in obsega prodaje, amortizacije in življenjske dobe sredstev za proizvodnjo električne energije. Ker so cene določene vnaprej, proizvajalci tvegajo, da bodo njihovi stroški presegli dogovorjene cene. To tveganje ni zanemarljivo, še zlasti zaradi nihanja cen goriva, ki je za mnoge proizvodne tehnologije glavna komponenta variabilnih stroškov. Poleg tega se proizvajalci soočajo s konkurenčnim pritiskom, saj morajo v času življenjske dobe proizvodnih sredstev večkrat obnoviti svoje terminske pogodbe in tako prilagajati svoje ponudbe konkurenčnim pogojem, ki se stalno spreminjajo.

(201) Pogodbe, ki vključujejo rezervacijo proizvodnih zmogljivosti, obstajajo tudi na veleprodajnih trgih v obliki „posebnih pravic črpanja“, ki se jih lahko primerja s SNEE. Pridobivanje posebnih pravic črpanja je sestavljeno iz rezervacije dela proizvodnih zmogljivosti določene elektrarne, običajno za pričakovano življenjsko dobo elektrarne, in plačila „pristojbine za zmogljivost“ upravljavcu elektrarne, v skladu s stroški investicijskega vzdrževanja in fiksnimi stroški, ki so povezani z rezerviranimi zmogljivostmi. Za tehnična tveganja je odgovoren upravljavec elektrarne. Imetnik posebnih pravic črpanja lahko določi stopnjo uporabe rezerviranih zmogljivosti in plača upravljavcu elektrarne ceno, ki ustreza variabilnim stroškom, nastalim pri proizvodnji energije, ki so jo proizvedle rezervirane zmogljivosti.

(202) Da bi nadalje ocenili obstoj prednosti v okviru SNEE, je treba preučiti stanje pri večjih podjetjih ali končnih industrijskih odjemnikih, četudi ne delujejo na veleprodajnem trgu, temveč na maloprodajnem trgu (nadaljnjih odjemnikov). Ker proizvajalci včasih neposredno dobavljajo energijo večjim podjetjem ali industrijskim odjemnikom, je primerjava s SNEE pomembna.

(203) Raziskava energetskega sektorja je pokazala, da je bila običajna praksa za dobavitelje električne energije podpis pogodb z že določeno ceno z večjimi podjetji ali industrijskimi odjemniki. Trajanje takih pogodb je običajno omejeno na eno ali dve leti. Običajno določajo razpored dobave, ki temelji na pretekli porabi. Cena izhaja iz veleprodajnih cen na terminskih trgih in vključuje druge stroškovne komponente, kot so pričakovani stroški izravnave ali marža dobavitelja. Odmik od razporeda dobave vključuje uporabo klavzule „vzemi ali plačaj“, ki prisili kupca, da plača za energijo, ki je ne potrebuje, ali da plača presežek. V tem pogledu tovrstne pogodbe temeljijo na minimalni zagotovljeni količini odjema, kombinirani z rezervacijo zmogljivosti (57).

(204) Za namene ocenjevanja prednosti v okviru SNEE je treba preučiti še eno vrsto sporazuma, in sicer pogodbe, ki so sklenjene za zagotavljanje storitev izravnave upravljavcem prenosnih omrežij (UPO). Ker električne energije ni mogoče shranjevati, morata biti povpraševanje in dobava v vsakem trenutku usklajena. Če povpraševanje ali dobava odstopata od napovedi in je potrebna dodatna proizvodnja, mora upravljavec prenosnih omrežij v okviru svoje odgovornosti pozvati določene proizvajalce, da v zelo kratkem času povečajo proizvodnjo. Da bi zagotovili razpoložljivost proizvodnih zmogljivosti v takšnih primerih, UPO rezervirajo zmogljivosti v proizvodnih enotah, ki so sposobne v zelo kratkem času spremeniti svojo raven proizvodnje. Ker na Madžarskem ni zmogljivosti za shranjevanje električne energije, imajo elektrarne na zemeljski plin ustrezne tehnične značilnosti za zagotavljanje omenjenih storitev.

(205) Raziskava energetskega sektorja je zagotovila pregled evropske prakse UPO glede pogodb o rezervacijah zmogljivosti za zagotavljanje storitev izravnave. Iz tega pregleda je razvidno, da so zmogljivosti rezervirane s sredstvi ponudnikov. Eno leto se lahko šteje za običajni rok, ki UPO zagotavlja prožnost za prilagoditev količine rezerviranih zmogljivosti njihovim trenutnim potrebam. Pogodbe običajno določajo tehnične značilnosti zahtevane storitve, rezervirano zmogljivost in ceno za dobavljeno energijo ali za energijo in zmogljivost.

2.b) Primerjava SNEE s standardnimi poslovnimi praksami

(206) Komisija je primerjala obveznost nakupa, ki je vključena v SNEE, z glavnimi značilnostmi standardnih terminskih in promptnih pogodb, pogodb o „posebnih pravicah črpanja“, dolgoročnih pogodb, ki so jih sklenili večji končni odjemalci, in pogodb, ki so bile sklenjene med proizvajalci in UPO za zagotovitev storitev izravnave.

(207) Iz opisa iz uvodnih izjav od (195) do (200) je razvidno, da kombinacija dolgoročne rezervacije zmogljivosti, minimalne zagotovljene količine odjema in mehanizmov za določanje cen, ki vključujejo fiksne stroške in stroške kapitala, ne sodi med običajne pogodbe na evropskih veleprodajnih trgih in da ščiti proizvajalce pred več tveganji kot standardne terminske in promptne pogodbe.

(208) Trgovanje z energijo na promptnih borzah vedno temelji na določanju mejnih cen, ki zagotavlja, da bodo kriti samo kratkoročni mejni stroški in ne vsi fiksni stroški in stroški kapitala. Na promptnih trgih podjetje, ki proizvaja energijo, nima zagotovila glede stopnje uporabe njegovih proizvodnih zmogljivosti. To tveganje je veliko večje kot pri večini proizvodnih sektorjev, in sicer zaradi dejstva, da električne energije ni mogoče varčno shranjevati, kar je posebnost te industrije. Če je v določenem trenutku na voljo dovolj energije za zadostitev povpraševanja, in sicer po nižji ceni, kot je tista, ki jo ponuja zadevni proizvajalec za eno izmed svojih proizvodnih enot, ta enota ne bo odpremljena, kar pomeni, da bodo njene proizvodne zmogljivosti za zadevno časovno obdobje izgubljene.

(209) Zato zaradi prodaje na promptnih trgih nastaja določena stopnja negotovosti glede nadomestila fiksnih stroškov in stroškov kapitala ter stopnje uporabe proizvodnih zmogljivosti.

(210) Tudi terminski trgi, na katerih cena izhaja iz promptnih cen, proizvajalcem ne zagotavljajo, da bodo njihovi fiksni stroški in stroški kapitala pokriti z njihovo prodajo, saj so cene določene vnaprej. Če se cene goriva med rokom dobave nepričakovano povečajo, lahko stroški proizvodnje električne energije presežejo ceno, ki je bila določena vnaprej. Na terminskih trgih je zaradi daljšega trajanja terminskih pogodb tveganje glede uporabe proizvodnih zmogljivosti manjše kot v primeru promptnih proizvodov. Čeprav proizvajalcu uspe prodati večino svojih proizvodov s pomočjo terminskih pogodb, lahko predvidi stopnjo uporabe svojih enot za proizvodnjo energije v določenem obdobju v primerjavi z njihovo življenjsko dobo.

(211) Zainteresirane stranke poudarjajo, da so proizvajalci izpostavljeni tveganju v okviru SNEE, zlasti gradbenemu, regulativnemu, okoljskemu, vzdrževalnemu, davčnemu in finančnemu tveganju. Komisija priznava, da SNEE ne odpravijo vseh tveganj, ki so povezana z delovanjem elektrarne. Dejansko so proizvajalci sami izpostavljeni elementom tveganja, ki jih navajajo v svojih pripombah. Kljub temu pa to spada med običajna tveganja, ki jih mora sprejeti vsak tržni akter na trgu proizvodnje električne energije, vključno s prodajo v obliki standardnih terminskih ali promptnih trgov. Poslovna tveganja, ki so povezana z nihanjem stroškov proizvodnje električne energije in zlasti s stroški goriva, tveganje, ki je povezano s nihanjem cen električne energije za končnega odjemalca, in tveganje, ki je povezano z nihanjem povpraševanja končnega odjemalca glede električne energije, delno (ali v celoti) prevzame MVM za obdobje življenjske dobe sredstev v okviru SNEE.

(212) Zainteresirane stranke so v svojih pripombah tudi trdile, da rezervacija zmogljivosti za MVM zanje predstavlja pomanjkljivost, saj ne morejo uporabljati omenjenih zmogljivosti za druge namen kot za prodajo MVM. Sistem minimalne zagotovljene količine odjema v veliki meri zmanjšuje omenjeno omejitev. Vendar pa je treba sistem zagotovljene najmanjše količine odjema upoštevati kot jamstvo proizvajalcem, da bodo lahko uporabljali svoje zmogljivosti za proizvodnjo električne energije in prodajo v primeru, da MVM ne bo uporabil svojih rezerviranih zmogljivosti. Kot prikazuje spodnja tabela, minimalna zagotovljena količina odjema ustreza stopnji porabe rezerviranih zmogljivosti, ki presega običajno stopnjo porabe skupnih razpoložljivih zmogljivosti na Madžarskem. Tabela 5: Minimalna zagotovljena količina odjema in rezervirane zmogljivosti 2004 2005 2006 Minimalna zagotovljena količina odjema 23 234 23 528 23 516 Rezervirane zmogljivosti (MW) 4 242 4 460 4 481 Razmerje med minimalno zagotovljeno količino odjema in rezerviranimi zmogljivostmi (število ur na leto) 5 477 5 275 5 248 Razmerje med proizvodnjo električne energije in neto razpoložljivimi proizvodnimi zmogljivostmi za vse madžarske proizvodne enote (število ur na leto) 4 272 4 225 4 601

(213) Zato prodaja na promptnih in terminskih trgih predstavlja veliko višjo stopnjo tveganja za proizvajalce kot SNEE, ki zagotavljajo gotovost glede nadomestila fiksnih stroškov in stroškov kapitala ter stopnje uporabe proizvodnih zmogljivosti.

(214) Glede posebnih pravic črpanja je glavna razlika med to obliko sporazuma in SNEE ta, da posebne pravice črpanja običajno niso povezane z minimalno zagotovljeno količino odjema. Imetnik posebnih pravic črpanja je izpostavljen poslovnemu tveganju, ki je povezano s prodajo energije, ki jo proizvajajo rezervirane zmogljivosti. Kljub temu pa ima zagotovilo, da bo lahko prodal energijo po cenah, ki krijejo vsaj variabilne stroške, saj se lahko odloči, da ne bo več proizvajal energije, če cene padejo pod variabilne stroške. SNEE MVM-ju ne nudijo takšnega zagotovila zaradi obstoja obveznosti v okviru minimalne zagotovljene porabe s strani MVM in v korist proizvajalcev.

(215) Glede standardnih dolgoročnih pogodb o nakupu, ki jih sklenejo večji odjemalci, je jasno, da prinašajo kupcu veliko več prednosti kot SNEE MVM-ju, saj cena, ki je običajno določena za celotno obdobje trajanja pogodbe, običajno ni indeksirana na parametrih, kot so stroški goriva, katerih razvoj v času trajanja pogodbe je nepredvidljiv, in ni oblikovana tako, da bi krila fiksne stroške in stroške kapitala, saj je odvisna od cenovnih ponudb na veleprodajnih trgih. Kupci se zanimajo za sklepanje dolgoročnih pogodb samo, če jim pogodbe zagotavljajo zavarovanje za primer nihanja na trgu z električno energijo, še zlasti za primer sprememb, ki so povezane z nihanji cen goriva. Iz tega razloga bi imel kupec ekonomski interes za dolgoročno pogodbo te vrste samo, če bi mu prodajalec ponudil, da prevzame del tveganja, ki je povezano z nihanji cen goriva, ali če bi proizvodna tehnologija zagotavljala stabilne cene goriva, kot je to običajno pri hidroelektrarnah in v določenih primerih tudi pri jedrskih elektrarnah. Poleg tega se take pogodbe običajno sklepajo za veliko krajša obdobja kot SNEE in zato imajo kupci možnost, da zamenjajo dobavitelja, če konkurenca ponuja boljše cene. Za pridobitev najnižjih možnih cen kupci pogosto uporabljajo razpisne postopke.

(216) Pogodbe o storitvah izravnave so pomembne pri oceni obstoja prednosti med SNEE, saj je manjši del rezerviranih zmogljivosti, ki so rezervirane v okviru SNEE, dodeljen MVM-ju za zagotavljanje storitev izravnave UPO (58). V praksi MVM prodaja zmogljivosti UPO na letni ravni v obliki svežnja in uporablja del zmogljivosti, ki so rezervirane v okviru SNEE za te namene. V praksi to pomeni, da proizvajalci niso izpostavljeni tveganju glede letnih ponudnikov (59) in negotovosti glede količine energije, ki jo morajo zagotoviti. Z njihovega stališča so pogodbeni pogoji, ki so navedeni pri zagotavljanju storitev izravnave enaki kot pri SNEE. Vendar kot je navedeno v uvodni izjavi 204, specifikacij SNEE, še zlasti njihovega dolgega trajanja in obstoja minimalne zagotovljene porabe, ni mogoče upravičiti s poslovnimi razlogi, pa četudi gre za zagotavljanje storitev izravnave. Komisija priznava, da lahko na Madžarskem potrebne storitve izravnave UPO zagotavlja samo nekaj proizvodnih enot, kot to trdijo zainteresirane stranke, vendar je prišla do zaključka, da pogoji, ki jih nudijo SNEE, tudi v takšnih okoliščinah presegajo tisto, kar UPO še šteje za sprejemljivo iz poslovnih razlogov.

(217) Ta primerjava kaže, da SNEE strukturno zagotavljajo več jamstev proizvajalcem kot običajne poslovne pogodbe. Proizvajalci so torej v boljšem položaju, kot bi ga imeli na prostem trgu brez SNEE. Da bi zaključili oceno glede obstoja prednosti, je treba oceniti pozitivne in negativne učinke, ki bi jih javni organi lahko pričakovali od SNEE, ko se je Madžarska pridružila Evropski uniji, in preveriti, ali bi lahko pričakovali večje ravnovesje med negativnimi in pozitivnimi posledicami v okviru drugih pristopov, ki temeljijo na standardnih poslovnih praksah.

2.c) Predvidene posledice SNEE za javne organe v primerjavi s standardnimi poslovnimi praksami kupcev na evropskem trgu z električno energijo

(218) Javni organi bi lahko od SNEE pričakovali, da bo MVM sposoben dobaviti dovolj energije, da bi zadostil potrebam trga javne porabe za daljše časovno obdobje.

(219) Vendar kljub temu niso imeli nobenega zagotovila glede stopnje cen, ki bi jih moral plačati MVM v enakem obdobju, saj SNEE ne zagotavljajo zavarovanja pred tveganjem nihanja cen, do katerega prihaja zlasti zaradi nihanj cen goriva.

(220) Poleg tega kombinacija dolgoročne rezervacije zmogljivosti in s tem povezana minimalna zagotovljena količina odjema javnim organom odvzemata možnost pridobitve koristi zaradi ugodnejših cen, ki jih nudijo drugi proizvajalci in uvozniki. Zmogljivosti in minimalna zagotovljena količina odjema SNEE, dolgoročne pogodbe o uvozu, ki jih je sklenil MVM, in kupljene količine v okviru sistema obveznega odjema (60) so zadostovale za kritje potreb. MVM torej ni mogel diverzificirati svojega portfelja dobave, čeprav so bile na voljo alternativne proizvodne zmogljivosti. Leta 2004 nekaj proizvajalcev energije ni bilo vključenih v dolgoročne sporazume o nakupu energije. SNEE dveh elektrarn, ki predstavljata 470 MW nameščenih zmogljivosti, sta potekla ob koncu leta 200