(1)

Priloga II se spremeni: (a) v prvem odstavku oddelka 2 se drugi stavek nadomesti z naslednjim: „Če se kot vhodni material procesa uporabljajo goriva ali gorljivi materiali, ki povzročajo emisije CO2, se uporablja oddelek 4 te priloge.“; (b) oddelek 4 se nadomesti z naslednjim: „4. OPREDELITEV STOPENJ ZA FAKTORJE ZA IZRAČUN EMISIJ CO2 IZ PROIZVODNIH PROCESOV Za vse emisije CO2 iz proizvodnih procesov, zlasti za emisije iz razgradnje karbonatov in iz procesnih materialov, ki vsebujejo ogljik, razen v obliki karbonatov, vključno s sečnino, koksom in grafitom, se pri spremljanju z uporabo standardne metodologije v skladu s členom 24(2) uporabijo stopnje, opredeljene v tem oddelku za veljavne faktorje za izračun. V primeru mešanice materialov, ki vsebujejo anorganske in organske oblike ogljika, se upravljavec lahko odloči: — določiti skupni predhodni faktor emisije za mešanico materiala z analizo skupne vsebnosti ogljika ter z uporabo faktorja pretvorbe in, če je primerno, frakcije biomase in neto kalorične vrednosti, povezane s to skupno vsebnostjo ogljika, ali — ločeno določiti organske in anorganske vsebine ter jih obravnavati kot dva ločena tokova vira. Upravljavec lahko za emisije iz razgradnje karbonatov za vsak tok vira izbere eno od naslednjih metod: (a) metoda A (na podlagi vhodnih materialov): faktor emisije, faktor pretvorbe in podatki o dejavnosti se nanašajo na količino vnosa materiala v proizvodni proces; (b) metoda B (na podlagi izhodnih materialov): faktor emisije, faktor pretvorbe in podatki o dejavnosti se nanašajo na količino izhodnih tokov iz proizvodnega procesa. Za druge emisije CO2 iz proizvodnih procesov upravljavec uporabi samo metodo A. 4.1 Stopnje za faktor emisije z uporabo metode A Stopnja 1: upravljavec uporabi: (a) standardne faktorje iz preglednice 2 v oddelku 2 Priloge VI v primeru razgradnje karbonata ali iz preglednic 1, 4 ali 5 za druge procesne materiale; (b) druge stalne vrednosti v skladu s členom 31(1)(e), če v Prilogi VI ni nobene primerne vrednosti. Stopnja 2: upravljavec uporabi faktor emisije, specifičen za državo v skladu s členom 31(1)(b) ali (c), ali vrednosti v skladu s členom 31(1)(d). Stopnja 3: upravljavec določi faktor emisije v skladu s členi 32 do 35. Stehiometrična razmerja iz oddelka 2 Priloge VI se uporabljajo za pretvorbo podatkov o sestavi v faktorje emisije, kjer je primerno. 4.2 Stopnje za faktor pretvorbe z uporabo metode A Stopnja 1: uporablja se faktor pretvorbe 1. Stopnja 2: pri karbonatih in drugih vrstah ogljika, ki izhaja iz procesa, se uporabi faktor pretvorbe z vrednostjo med 0 in 1. Upravljavec lahko predvideva popolno pretvorbo za enega ali več vnosov in pripiše nepretvorjene materiale ali drug ogljik preostalim vnosom. Dodatno določanje ustreznih kemičnih parametrov proizvodov se izvede v skladu s členi 32 do 35. 4.3 Stopnje za faktor emisije z uporabo metode B Stopnja 1: upravljavec uporabi: (a) standardne faktorje iz preglednice 3 v oddelku 2 Priloge VI; (b) druge stalne vrednosti v skladu s členom 31(1)(e), če v Prilogi VI ni nobene primerne vrednosti. Stopnja 2: upravljavec uporabi faktor emisije, specifičen za državo v skladu s členom 31(1)(b) ali (c), ali vrednosti v skladu s členom 31(1)(d). Stopnja 3: upravljavec določi faktor emisije v skladu s členi 32 do 35. Stehiometrična razmerja iz preglednice 3 oddelka 2 Priloge VI se uporabijo za pretvorbo podatkov o sestavi v faktorje emisije ob domnevi, da so vsi zadevni kovinski oksidi pridobljeni iz ustreznih karbonatov. Upravljavec za ta namen upošteva vsaj CaO in MgO ter pristojnemu organu predloži dokazila o tem, kateri nadaljnji kovinski oksidi so povezani s karbonati v surovinah. 4.4 Stopnje za faktor pretvorbe z uporabo metode B Stopnja 1: uporablja se faktor pretvorbe 1. Stopnja 2: količino nekarbonatnih spojin ustreznih kovin v surovinah, vključno s prahom ali elektrofiltrskim pepelom ali drugimi že žganimi materiali, izražajo faktorji pretvorbe z vrednostjo med 0 in 1, pri čemer vrednost 1 ustreza popolni pretvorbi karbonatnih surovin v okside. Dodatno določanje ustreznih kemičnih parametrov vhodnih materialov pri proizvodnem postopku se izvede v skladu s členi 32 do 35. 4.5 Stopnje za neto kalorično vrednost (NKV) Če je ustrezno, upravljavec določi neto kalorično vrednost procesnega materiala z uporabo stopenj, opredeljenih v oddelku 2.2 te priloge. NKV ne šteje za relevantno za tokove vira de minimis ali kadar material sam po sebi ni gorljiv, če mu niso dodana druga goriva. V primeru dvoma upravljavec od pristojnega organa zahteva potrditev, ali je treba NKV spremljati in o njej poročati. 4.6 Stopnje za frakcijo biomase Če je ustrezno, upravljavec določi frakcijo biomase ogljika, vsebovanega v procesnem materialu, z uporabo stopenj, opredeljenih v oddelku 2.4 te priloge.“; (c) oddelek 5 se črta;