PRIPOROČILO KOMISIJE

z dne 18. junija 2019

o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Luksemburga za obdobje 2021–2030

(2019/C 297/16)

EVROPSKA KOMISIJA –

ob upoštevanju Uredbe (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov, spremembi uredb (ES) št. 663/2009 in (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU in 2013/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 2009/119/ES in (EU) 2015/652 ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1) ter zlasti člena 9(2) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora vsaka država članica Komisiji predložiti osnutek svojega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta za obdobje od 2021 do 2030, ki ustreza zahtevam iz člena 3(1) navedene uredbe in Priloge I k njej. Prve osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov je bilo treba predložiti do 31. decembra 2018.

(2) Luksemburg je svoj osnutek celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta predložil 18. februarja 2019. Predložitev navedenega osnutka načrta je osnova in prvi korak ponavljajočega se postopka med Komisijo in državami članicami za dokončanje celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov ter njihovo poznejše izvajanje.

(3) V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora Komisija osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov oceniti. Komisija je izvedla obsežno oceno osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Luksemburga, pri čemer je upoštevala ustrezne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Navedena ocena (2) je objavljena skupaj s tem priporočilom. Na njej temeljijo priporočila v nadaljevanju.

(4) Priporočila Komisije lahko obravnavajo (i) raven ambicioznosti ciljev in prispevkov z vidika skupnega doseganja ciljev energetske unije in zlasti ciljev Unije za leto 2030 za energijo iz obnovljivih virov in energijsko učinkovitost ter raven elektroenergetske povezanosti, ki jo država članica želi doseči do leta 2030; (ii) politike in ukrepe, ki se nanašajo na cilje na ravni držav članic in Unije ter druge politike in ukrepe s potencialnim čezmejnim pomenom; (iii) vse dodatne politike in ukrepe, ki bi bili lahko potrebni v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih; (iv) medsebojne vplive med obstoječimi in načrtovanimi politikami in ukrepi, vključenimi v celovite nacionalne energetske in podnebne načrte, v okviru ene razsežnosti in med različnimi razsežnostmi energetske unije ter doslednost teh politik in ukrepov.

(5) Komisija je pri oblikovanju priporočil upoštevala, da mora na eni strani sešteti nekatere količinsko opredeljene načrtovane prispevke vseh držav članic, da se ocenijo ambicije na ravni Unije, na drugi strani pa zadevni državi članici zagotoviti dovolj časa, da lahko priporočila Komisije ustrezno upošteva pred dokončanjem svojega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta.

(6) Priporočila Komisije glede ambicij držav članic v zvezi z energijo iz obnovljivih virov so zasnovana na enačbi iz Priloge II k Uredbi (EU) 2018/1999, ki temelji na objektivnih merilih.

(7) Glede energijske učinkovitosti priporočila Komisije temeljijo na oceni nacionalne ravni ambicij, predlagane v osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, v primerjavi s skupnim obsegom prizadevanj, ki so potrebna za doseganje ciljev Unije, pri čemer se po potrebi upoštevajo informacije o posebnih nacionalnih okoliščinah. Končni nacionalni prispevki na področju energijske učinkovitosti bi morali odražati stroškovno učinkovite možnosti za prihranke energije, podpirati pa bi jih morali trdna dolgoročna strategija za prenovo stavb in ukrepi za izvajanje obveznosti prihranka energije, ki izhaja iz člena 7 Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3). Države članice bi morale tudi dokazati, da so ustrezno upoštevale načelo „energijska učinkovitost na prvem mestu“, tako da pojasnijo, kako energijska učinkovitost prispeva k stroškovno učinkovitemu doseganju nacionalnih ciljev konkurenčnega nizkoogljičnega gospodarstva in zanesljivosti oskrbe z energijo ter odpravljanju energetske revščine.

(8) Uredba o upravljanju energetske unije od držav članic zahteva, da predložijo splošen pregled naložb, potrebnih za doseganje ciljev in prispevkov, določenih v celovitem nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu, ter splošno oceno virov teh naložb. Nacionalni energetski in podnebni načrti bi morali zagotoviti preglednost in predvidljivost nacionalnih politik in ukrepov ter s tem varnost naložb.

(9) Komisija je obenem v okviru cikla evropskega semestra 2018–2019 pozornost usmerila na potrebe držav članic po naložbah na področju energetskih in podnebnih ciljev. To je upoštevano v poročilu za Luksemburg (4) iz leta 2019 in priporočilu Komisije za priporočilo Sveta Luksemburgu (5) v okviru evropskega semestra. Komisija je pri oceni osnutkov celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov upoštevala najnovejše ugotovitve in priporočila evropskega semestra. Priporočila Komisije dopolnjujejo zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra. Države članice bi morale tudi zagotoviti, da so v njihovih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih upoštevana zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra.

(10) Poleg tega uredba o upravljanju energetske unije od vsake države članice zahteva, da vsa priporočila Komisije glede svojega osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, ki ga mora predložiti do 31. decembra 2019, ustrezno upošteva, če pa priporočila ali znatnega dela priporočila ne upošteva, mora podati in objaviti svojo obrazložitev za to.

(11) Države članice bi morale v svojih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih ter posodobitvah v poznejših letih sporočiti iste podatke, kot jih poročajo Eurostatu ali Evropski agenciji za okolje. Uporaba istega vira in po potrebi evropskih statističnih podatkov je prav tako bistvena za izračun izhodišča za pripravo modelov in napovedi. Uporaba evropskih statističnih podatkov bo omogočila boljšo primerljivost podatkov in napovedi, ki se uporabljajo v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih.

(12) Vsi elementi Priloge I k Uredbi (EU) 2018/1999 se vključijo v končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt. V tem okviru bi bilo treba oceniti vplive načrtovanih politik in ukrepov na makroekonomske razmere ter, kolikor je to mogoče, na zdravje, okolje, zaposlovanje, izobraževanje, spretnosti in socialne razmere. V pripravo končnega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta morajo biti vključene tudi javnost in druge zainteresirane strani. Ti in drugi elementi so podrobno opisani v delovnem dokumentu služb Komisije, objavljenem skupaj s tem priporočilom (6).

(13) V končnem načrtu mora biti podan jasen opis predvidenih dodatnih politik in ukrepov, skupaj z ustreznimi ocenami učinka ter oceno vzajemnega delovanja med različnimi razsežnostmi energetske unije, kar v osnutku načrta večinoma ni narejeno. Končni načrt bi se izboljšal z večjo usmeritvijo v prihodnost ob upoštevanju specifičnih izzivov za Luksemburg, zlasti zaradi njegove velike odvisnosti od oskrbe z energijo iz sosednjih držav. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti pripravi nacionalnih ukrepov za prilagodljivost, kot sta prilagajanje odjema in shranjevanje.

(14) Končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt bi se izboljšal z razširitvijo predstavljenih informacij o nedavnih in tekočih ukrepih in trendih v zvezi z makroekonomsko konkurenčnostjo, tako da bi zlasti zajemale trenutni položaj sektorja nizkoogljičnih tehnologij na svetovnem trgu, izpostavitvijo področij s konkurenčno prednostjo in morebitnih izzivov ter opredelitvijo merljivih prihodnjih ciljev in politik ter ukrepov za njihovo izpolnjevanje, skupaj z ustreznimi povezavami na podjetniško in industrijsko politiko. Možno bi ga bilo izboljšati tudi z boljšo vključitvijo krožnega gospodarstva, pri čemer bi bilo treba poudariti njegov potencial za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov.

(15) Priporočila Komisije Luksemburgu temeljijo na oceni osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Luksemburga, ki je objavljena skupaj s tem priporočilom (7) –

PRIPOROČA, DA LUKSEMBURG UKREPA TAKO, DA:

1. dopolni informacije o načrtovanih politikah in ukrepih za načrtovano ambiciozno zmanjšanje emisij toplogrednih plinov v sektorjih, ki niso vključeni v sistem EU za trgovanje z emisijami, ter o izpolnjevanju zaveze na podlagi Uredbe (EU) 2018/841 Evropskega parlamenta in Sveta ( 8 ) , da emisije zaradi rabe zemljišč, spremembe rabe zemljišč in gozdarstva (LULUCF) ne bodo presegale odvzemov; navede nadaljnje podrobnosti o njihovem področju uporabe, časovnem okviru in učinkih ter o vseh načrtovanih uporabah prilagodljivosti med porazdelitvijo prizadevanj, obračunanimi emisijami iz sektorja LULUCF in sistemom za trgovanje z emisijami;

2. podpre dobrodošlo raven ambicij, ki je 23–25-odstotni delež energije iz obnovljivih virov v letu 2030 kot prispevek Luksemburga k cilju Unije v zvezi z energijo iz obnovljivih virov za leto 2030, s podrobnimi in količinsko opredeljenimi politikami in ukrepi, ki so v skladu z obveznostmi iz Direktive (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta ( 9 ) , tako da se omogoči pravočasno in stroškovno učinkovito doseganje tega prispevka; vključi okvirni začrtani potek, ki dosega vse referenčne vrednosti iz člena 4(a)(2) Uredbe (EU) 2018/1999; zagotovi, da se cilj glede energije iz obnovljivih virov za leto 2020, določen v Prilogi I k Direktivi 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta ( 10 ) , v celoti doseže in ohranja kot izhodišče od leta 2021 naprej, ter pojasni, kako se bo tak izhodiščni delež dosegel in ohranjal; predlaga podrobne ukrepe za dosego cilja na področju prometa in prodora elektrifikacije, določenega v njegovem osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, v skladu s členom 25 Direktive (EU) 2018/2001; predloži dodatne podrobnosti glede poenostavitve upravnih postopkov ter omogočitvenih okvirov za samooskrbo z energijo iz obnovljivih virov in skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov v skladu s členoma 21 in 22 Direktive (EU) 2018/2001;

3. svoj prispevek navede posebej za porabo primarne in porabo končne energije ter jasno predstavi pričakovane prihranke predlaganih politik in ciljev, skupaj s podrobnejšo oceno njihovega učinka;

4. pojasni nacionalne cilje in cilje financiranja na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti, zlasti v zvezi z energetsko unijo, ki jih je treba doseči med letoma 2020 in 2030, da bodo zlahka merljivi in primerni za podporo izvajanju ciljev v drugih razsežnostih celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta; take cilje podpre s posebnimi in ustreznimi politikami in ukrepi, vključno s tistimi, ki jih je treba oblikovati v sodelovanju z drugimi državami članicami, kot je strateški načrt za energetsko tehnologijo;

5. še okrepi odlično regionalno sodelovanje v okviru petstranskega energetskega foruma, ki temelji na politični izjavi z dne 4. marca 2019 o razširitvi tega regionalnega sodelovanja, tako da izrecno vključi razvoj in spremljanje nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov, zlasti na področju zadev, ki so pomembne za čezmejno sodelovanje; posebej in z regionalnega vidika obravnava prizadevanja za razogljičenje prometa;

6. poda celovito oceno skupnih naložbenih potreb za dosego ciljev ter informacije o finančnih virih, ki jih bo treba mobilizirati za izvedbo obstoječih in načrtovanih politik in ukrepov.

7. navede vse energetske subvencije, zlasti za fosilna goriva, ter sprejete ukrepe in načrte za njihovo postopno opuščanje;

8. dopolni analizo medsebojnega delovanja s politiko na področju kakovosti zraka in s politiko na področju emisij v zrak z zahtevanimi informacijami o predvidenih emisijah onesnaževal zraka v okviru načrtovanih politik in ukrepov ter okrepi kvantitativne analize;

9. bolje vključi vidike poštenega in pravičnega prehoda, zlasti z zagotavljanjem podrobnejših podatkov o vplivih načrtovanih ciljev, politik in ukrepov na družbo, zaposlovanje in spretnosti; nadalje razvije pristop k obravnavi vprašanj, povezanih z energetsko revščino, vključno s podrobno opredelitvijo ocene, zahtevane z Uredbo (EU) 2018/1999.

V Bruslju, 18. junija 2019 Za Komisijo Miguel ARIAS CAÑETE Član Komisije

(1) UL L 328, 21.12.2018, str. 1.

(2) SWD(2019) 266.

(3) Direktiva 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (UL L 315, 14.11.2012, str. 1).

(4) SWD(2019) 1015 final.

(5) COM(2019) 516 final z dne 5. junija 2019.

(6) SWD(2019) 266.

(7) SWD(2019) 266.

(8) Uredba (EU) 2018/841 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o vključitvi emisij toplogrednih plinov in odvzemov zaradi rabe zemljišč, spremembe rabe zemljišč in gozdarstva v okvir podnebne in energetske politike do leta 2030 ter spremembi Uredbe (EU) št. 525/2013 in Sklepa št. 529/2013/EU (UL L 156, 19.6.2018, str. 1).

(9) Direktiva (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov (UL L 328, 21.12.2018, str. 82).

(10) Direktiva 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (UL L 140, 5.6.2009, str. 16).