SL Uradni list Evropske unije L 60/1

UREDBA (EU) št. 167/2013 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 5. februarja 2013

o odobritvi in tržnem nadzoru kmetijskih in gozdarskih vozil

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 114 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Da bi spodbudili notranji trg, je bil z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2003/37/ES z dne 26. maja 2003 o homologaciji kmetijskih in gozdarskih traktorjev, njihovih priklopnikov in zamenljivih vlečenih strojev ter njihovih sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot (3) na ravni Unije vzpostavljen celovit sistem homologacije za traktorje, njihove priklopnike in zamenljivo vlečeno opremo.

(2) Za razvoj in delovanje notranjega trga Unije je primerno nadomestiti sisteme odobritve držav članic s homologacijskim postopkom Unije, ki temelji na načelu popolne uskladitve, ob hkratnem upoštevanju argumentov stroškovne učinkovitosti, pri čemer je treba posebno pozornost nameniti malim in srednjim podjetjem.

(3) Na zahtevo Evropskega parlamenta ter za poenostavitev in pospešitev sprejemanja zakonodaje o homologaciji je bil v zakonodajo Unije s področja homologacije vozil uveden nov pristop k urejanju s predpisi, v skladu s katerim zakonodajalec v rednem zakonodajnem postopku določi le temeljna pravila in načela, za sprejetje delegiranih aktov v zvezi s tehničnimi podrobnostmi pa pooblasti Komisijo. Zato bi bilo treba v tej uredbi določiti le temeljne določbe o funkcionalni varnosti v cestnem prometu, varnosti pri delu in okoljski učinkovitosti ter pooblastiti Komisijo za določitev tehničnih specifikacij v delegiranih aktih.

(4) Zahteve te uredbe so v skladu z načeli iz sporočila Komisije z dne 5. junija 2002 z naslovom „Poenostavitev in izboljšanje regulativnega okolja“.

(5) Zelo pomembno je, da so prihodnji ukrepi, predlagani na podlagi te uredbe, ali postopki, ki jih je treba izvajati pri njeni uporabi, v skladu s temi načeli, ki so bila ponovno izpostavljena v poročilu Komisije iz leta 2006 z naslovom „CARS 21: A Competitive Automotive Regulatory System for the 21st century“ (CARS 21: Konkurenčen ureditveni okvir za avtomobilsko industrijo v 21. stoletju) (v nadaljnjem besedilu: CARS 21). Poleg tega se mora ta uredba zaradi boljše priprave predpisov, njihove poenostavitve in preprečevanja nenehnega posodabljanja obstoječe zakonodaje Unije na področju tehničnih specifikacij sklicevati na obstoječe mednarodne standarde in pravilnike, ki so na voljo javnosti, brez njihove ponovne objave v pravnem okviru Unije.

(6) Ker niti Direktiva 97/68/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 1997 o približevanju zakonodaje držav članic o ukrepih proti plinastim in trdnim onesnaževalom iz motorjev z notranjim zgorevanjem, namenjenih za vgradnjo v necestno mobilno mehanizacijo (4), in Direktiva 2006/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o strojih (5) ter niti ta uredba ne urejajo zahtev v zvezi z oblikovanjem in izdelavo vozil, da se zagotovi varnost na cesti za necestno mobilno mehanizacijo na lastni pogon, namenjeno zlasti za uporabo v kmetijstvu in gozdarstvu, bi Komisija morala oceniti potrebo po usklajevanju zakonov držav članic na tem področju ter preučiti možnost, da z namenom zagotavljanja visoke ravni varnosti, ob upoštevanju sedanje zakonodaje Unije, predlaga zakonodajni ukrep.

(7) Ta uredba ne bi smela posegati v ukrepe na nacionalni ravni ali ravni Unije o cestni uporabi kmetijskih in gozdarskih vozil, kot so posebne zahteve za vozniška dovoljenja, omejitve največje dovoljene hitrosti ali ukrepi, ki urejajo dostop do nekaterih cest.

(8) Direktiva 2003/37/ES je najprej omejila obvezno uporabo postopka ES za homologacijo celotnega vozila na vozila kategorij T1, T2 in T3 in ni določila zahtev, potrebnih za prostovoljno uporabo ES-homologacije za celotno vozilo za druge kategorije. Za dokončano vzpostavitev notranjega trga in zagotovitev njegovega pravilnega delovanja bi morala ta uredba proizvajalcem omogočiti, da prostovoljno vložijo vlogo za EU-homologacijo celotnega vozila za vse kategorije, ki jih zajema ta uredba, in tako z EU-homologacijo izkoristijo prednosti notranjega trga.

(9) Direktiva 2003/37/ES je urejala ES-homologacijo celotnega vozila za vozila za vse terene in štirikolesnike z vzporedno nameščenimi sedeži, kot so traktorji. Zato bi morala ta uredba vključevati tudi take tipe vozil, če zadevni tip vozila spada v kategorijo vozil iz te uredbe in izpolnjuje vse zahteve iz te uredbe.

(10) Obveznosti nacionalnih organov, opredeljene v določbah te uredbe o nadzoru trga, so podrobnejše kot ustrezne določbe Uredbe (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o določitvi zahtev za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov (6).

(11) Da se zagotovi visoka raven funkcionalne varnosti, varnosti pri delu in varstva okolja, bi bilo treba harmonizirati tehnične zahteve in okoljske standarde, ki se uporabljajo za homologacijo vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot.

(12) Primerno je določiti načelo, da morajo biti vozila zasnovana, izdelana in sestavljena tako, da je tveganje poškodb potnikov in drugih udeležencev v prometu čim manjše. Zato morajo proizvajalci zagotoviti skladnost vozil z ustreznimi zahtevami iz te uredbe. Te določbe bi morale med drugim vključevati zahteve glede strukturne celovitosti vozila, sistemov za pomoč pri vožnji, sistemov za zagotavljanje vidljivosti ter informacij o stanju vozila in okolice, svetlobnih naprav vozila, sistemov za zaščito oseb v vozilu, zunanjosti vozila in dodatne opreme, mase in mer vozila ter njegovih pnevmatik.

(13) Da se zagotovi, da se postopek za spremljanje skladnosti proizvodnje, ki je eden od temeljev EU-homologacijskega sistema, pravilno izvaja in ustrezno deluje, bi moral pristojni organ ali ustrezno usposobljena tehnična služba, imenovana v ta namen, redno preverjati proizvajalce.

(14) V določenih omejenih primerih je primerno dovoliti nacionalno homologacijo male serije. To pa bi se moralo uporabljati samo za omejeno število vozil. Zato je treba natančno opredeliti pojem majhne serije s številom proizvedenih vozil.

(15) Glavni cilj zakonodaje Unije o odobritvi vozil je zagotoviti, da nova vozila, sestavni deli in samostojne tehnične enote, ki so dani na trg, zagotavljajo visoko raven varnosti in varstva okolja. Vgrajevanje nekaterih delov ali opreme, potem ko so bila vozila že dana na trg ali v uporabo, ne bi smelo negativno vplivati na doseganje tega cilja. Zato bi bilo treba sprejeti ustrezne ukrepe, da se zagotovi, da so deli ali oprema, ki se jih lahko vgradi v vozilo in ki lahko pomembno negativno vplivajo na delovanje sistemov, ki so bistveni z vidika varnosti in varstva okolja, predmet predhodne kontrole s strani organa za odobritev, še preden so dani na trg. Ti ukrepi bi morali vsebovati tehnične določbe o zahtevah, ki jih morajo ti deli ali oprema izpolnjevati.

(16) Takšni ukrepi bi se morali uporabljati le za omejeno število delov in opreme, Komisija pa bi morala seznam teh delov in opreme objaviti v izvedbenem aktu po posvetovanju z zainteresiranimi stranmi. Ti ukrepi bi morali zagotoviti, da zadevni deli ali oprema ne oslabijo varnosti ali okoljske učinkovitosti vozila, obenem pa, kadar je le mogoče, ohranjati konkurenčnost na poprodajnem trgu.

(17) Unija je pogodbenica Sporazuma Gospodarske komisije Združenih narodov za Evropo o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za cestna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v cestna vozila in/ali uporabljajo na njih, in o pogojih za vzajemno priznanje odobritev, podeljenih na podlagi teh predpisov („Revidiran sporazum iz leta 1958“) (7). Za poenostavitev zakonodaje o homologaciji v skladu s priporočili CARS 21, je primerno razveljaviti vse posamične direktive, ne da bi se znižala raven zaščite. Zahteve iz navedenih direktiv bi bilo treba prenesti v to uredbo ali delegirane akte, sprejete na podlagi te uredbe, in jih po potrebi nadomestiti s sklicevanjem na ustrezne pravilnike Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UNECE), za katere je glasovala Unija ali h katerim je Unija pristopila in ki so priloženi Revidiranemu sporazumu iz leta 1958. Za zmanjšanje upravnega bremena homologacijskega postopka bi bilo treba proizvajalcem vozil omogočiti, da homologacijo v skladu s to uredbo po potrebi pridobijo neposredno z odobritvijo glede na ustrezne pravilnike UNECE iz Priloge I k tej uredbi ali delegiranih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe.

(18) Zato bi bilo treba pravilnike UNECE in njihove spremembe, za katere je glasovala Unija, v skladu s Sklepom 97/836/ES, vključiti v zakonodajo o EU-homologaciji. V skladu s tem bi bilo treba Komisijo pooblastiti, da sprejme potrebne spremembe Priloge I k tej uredbi ali delegiranih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe.

(19) Druga možnost bi lahko bila, da se v delegiranih aktih sklicuje na kodekse Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) ali standarde CEN/Cenelec ali ISO, ki so neposredno dostopni javnosti in so v njih navedeni.

(20) Pomembno je, da proizvajalci lastnikom vozil zagotovijo ustrezne informacije, zato da se prepreči zloraba varnostnih naprav.

(21) Da bi proizvajalci sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot lahko vložili vlogo za EU-homologacijo za sestavne dele ali samostojne tehnične enote ali za dovoljenje za dele ali opremo, je pomembno, da imajo ti proizvajalci dostop do nekaterih informacij, ki jih lahko zagotovi le proizvajalec vozila, kot so tehnične informacije, vključno z risbami, ki jih potrebujejo za razvoj delov za poprodajni trg.

(22) Nediskriminatoren dostop do informacij o popravilu vozil prek standardizirane oblike, ki jo je mogoče uporabiti za pridobitev tehničnih informacij, ter uspešna konkurenca na trgu storitev informiranja o popravilu in vzdrževanju vozil sta nujna za izboljšanje delovanja notranjega trga, zlasti glede prostega pretoka blaga, svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev. Velik del takih informacij je povezan z vgrajenimi sistemi za diagnostiko v vozilu in njihovo interakcijo z drugimi sistemi vozila. Primerno je določiti tehnične specifikacije, ki bi jih morale upoštevati spletne strani proizvajalcev, skupaj z usmerjenimi ukrepi za zagotovitev ustreznega dostopa za mala in srednja podjetja.

(23) Proizvajalcem vozil bi moralo biti tudi dovoljeno, da izpolnjujejo svoje obveznosti v zvezi z omogočanjem dostopa do informacij o vozilih in vzdrževanju v zvezi s komunikacijo med traktorji in vlečeno ali nameščeno opremo iz protokolov, določenih s standardom ISO 11783, tako da na spletni strani proizvajalca navedejo povezavo na spletno stran, ki jo je skupaj pripravilo več proizvajalcev ali konzorcij proizvajalcev.

(24) Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (8).

(25) Da bi dopolnili to uredbo z nadaljnjimi tehničnimi podrobnostmi, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme akte v zvezi z zahtevami za funkcionalno varnost, konstrukcijo vozila, okoljsko učinkovitost in zmogljivost pogona, dostop do informacij o popravilu in vzdrževanju ter specifičnih nalogah, za katere so pooblaščeni tehnični servisi. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.

(26) Države članice bi morale sprejeti pravila o kaznih, ki se uporabljajo za kršitve te uredbe in delegiranih ali izvedbenih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe, ter zagotoviti, da se pravila izvajajo. Te kazni bi morale biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.

(27) Medtem ko nič v tej uredbi državam članicam ne preprečuje nadaljnje uporabe lastnih sistemov za posamično odobritev, bi Komisija morala na podlagi informacij, ki jih posredujejo države članice, Evropskemu parlamentu in Svetu poročati o delovanju teh nacionalnih sistemov, da bi lahko premislila o predložitvi zakonodajnega predloga za harmonizacijo sistemov za posamično odobritev na ravni Unije.

(28) Zaradi uporabe novega ureditvenega sistema, ki ga vzpostavlja ta uredba, bi bilo treba razveljaviti naslednje direktive: — Direktivo 2003/37/ES, — Direktivo Sveta 74/347/EGS z dne 25. junija 1974 o približevanju zakonodaje držav članic o vidnem polju in brisalcih vetrobranskega stekla za kmetijske ali gozdarske traktorje na kolesih (9), — Direktivo Sveta 76/432/EGS z dne 6. aprila 1976 o približevanju zakonodaje držav članic o zavornih napravah kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (10), — Direktivo Sveta 76/763/EGS z dne 27. julija 1976 o približevanju zakonodaje držav članic o potniških sedežih za kmetijske ali gozdarske traktorje na kolesih (11), — Direktivo Sveta 77/537/EGS z dne 28. junija 1977 o približevanju zakonodaje držav članic o ukrepih proti emisiji snovi, ki onesnažujejo, iz dizelskih motorjev kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (12), — Direktivo Sveta 78/764/EGS z dne 25. julija 1978 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z vozniškim sedežem na kmetijskih ali gozdarskih traktorjih na kolesih (13), — Direktivo Sveta 80/720/EGS z dne 24. junija 1980 o približevanju zakonodaje držav članic o delovnem prostoru, dostopu do vozniškega prostora ter vratih in oknih kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (14), — Direktivo Sveta 86/297/EGS z dne 26. maja 1986 o približevanju zakonodaje držav članic o priključni gredi kmetijskih in gozdarskih traktorjev na kolesih in njeni zaščiti (15), — Direktivo Sveta 86/298/EGS z dne 26. maja 1986 o zadaj nameščenih varnostnih konstrukcijah pri prevrnitvi za ozkokolotečne kmetijske in gozdarske traktorje na kolesih (16), — Direktivo Sveta 86/415/EGS z dne 24. julija 1986 o vgradnji, legi, delovanju in označevanju upravljal kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (17), — Direktivo Sveta 87/402/EGS z dne 25. junija 1987 o varnostnih konstrukcijah pri prevrnitvi, vgrajenih pred voznikovim sedežem, na ozkokolotečnih kmetijskih in gozdarskih traktorjih na kolesih (18), — Direktivo 2000/25/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2000 o ukrepih, ki jih je treba sprejeti proti emisijam plinastih in trdnih onesnaževal iz motorjev, namenjenih za pogon kmetijskih ali gozdarskih traktorjev (19), — Direktivo 2009/57/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o varnostni konstrukciji pri prevrnitvi kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (20), — Direktivo 2009/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o napravi za vleko traktorja in vzvratni prestavi kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (21), — Direktivo 2009/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vzvratnih ogledalih kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (22), — Direktivo 2009/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o največji konstrukcijsko določeni hitrosti in ploščadi za tovor kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (23), — Direktivo 2009/61/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vgradnji svetlobnih in svetlobno-signalnih naprav na kmetijske ali gozdarske traktorje na kolesih (24), — Direktivo 2009/63/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o določenih sestavnih delih in značilnostih kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (25), — Direktivo 2009/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o preprečevanju radijskih motenj, ki jih povzročajo kmetijski ali gozdarski traktorji (elektromagnetna združljivost) (26), — Direktivo 2009/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o krmilju kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (27), — Direktivo 2009/68/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o homologaciji sestavnega dela za svetlobne in svetlobno-signalne naprave na kmetijskih ali gozdarskih traktorjih na kolesih (28), — Direktivo 2009/75/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o približevanju zakonodaje držav članic o varnostni konstrukciji pri prevrnitvi kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (statični preskus) (29), — Direktivo 2009/76/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o ravni hrupa, ki ga zaznajo vozniki kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (30), — Direktivo 2009/144/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o določenih sestavnih delih in značilnostih kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (31).

(29) Pomembno je, da se vse zainteresirane strani zavedajo povezave med to uredbo in Direktivo 2006/42/ES, da bi preprečili prekrivanje in da lahko jasno ugotovijo, katere zahteve mora posamezen izdelek izpolnjevati.

(30) Ker ciljev te uredbe, in sicer določitev harmoniziranih pravil o upravnih in tehničnih zahtevah za homologacijo ter tržni nadzor kmetijskih in gozdarskih vozil, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se ti cilji zaradi njihovega obsega in učinkov lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I

PREDMET UREJANJA, PODROČJE UPORABE IN OPREDELITEV POJMOV

Člen 1

Predmet urejanja

1. Ta uredba določa upravne in tehnične zahteve za homologacijo vseh novih vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot iz člena 2(1).

Ta uredba se ne uporablja za odobritev posameznih vozil. Vendar pa države članice, ki izdajajo take posamezne odobritve, sprejmejo vsako homologacijo vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, ki je bila izdana v skladu s to uredbo in ne v skladu z ustreznimi nacionalnimi določbami.

2. Ta uredba določa zahteve za tržni nadzor vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, ki jih je treba odobriti v skladu s to uredbo. Ta uredba določa tudi zahteve za tržni nadzor delov in opreme za taka vozila.

3. Ta uredba ne posega v uporabo zakonodaje o varnosti v cestnem prometu.

Člen 2

Področje uporabe

1. Ta uredba se uporablja za kmetijska in gozdarska vozila, kot so opisana v členu 4, zasnovana in izdelana v eni ali več stopnjah, ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, ter delov in opreme, zasnovanih in izdelanih za taka vozila.

Ta uredba se uporablja za naslednja vozila:

(a) traktorje (kategoriji T in C);

(b) priklopnike (kategorija R), in

(c) zamenljivo vlečeno opremo (kategorija S).

2. Ta uredba se ne uporablja za zamenljive stroje, ki so popolnoma dvignjeni od tal ali niso gibljivi okrog vertikalne osi, če se vozila, na katera so pritrjeni, uporabljajo na cesti.

3. Proizvajalec se lahko odloči za odobritev v skladu s to uredbo ali za izpolnjevanje ustreznih nacionalnih zahtev pri naslednjih vozilih:

(a) priklopnikih (kategorija R) in zamenljiva vlečena oprema (kategorija S);

(b) goseničnih traktorjih (kategorija C);

(c) kolesnih traktorjih za posebne namene (kategoriji T4.1 in T4.2).

Člen 3

Opredelitev pojmov

V tej uredbi in v aktih iz Priloge I, razen če je drugače določeno, veljajo naslednje opredelitve pojmov:

1. „homologacija“ pomeni postopek, s katerim organ za odobritev potrdi, da tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote izpolnjujejo ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve;

2. „homologacija celotnega vozila“ pomeni homologacijo, s katero organ za odobritev potrdi, da nedodelan, dokončan ali dodelan tip vozila izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve;

3. „homologacija sistema“ pomeni homologacijo, s katero organ za odobritev potrdi, da sistem, vgrajen v vozilo določenega tipa, izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve;

4. „homologacija sestavnega dela“ pomeni homologacijo, s katero organ za odobritev potrdi, da sestavni del izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve neodvisno od vozila;

5. „homologacija samostojne tehnične enote“ pomeni homologacijo, s katero organ za odobritev potrdi, da samostojna tehnična enota izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve v povezavi z enim ali več določenimi tipi vozil;

6. „nacionalna homologacija“ pomeni homologacijski postopek, določen v nacionalni zakonodaji države članice; veljavnost take odobritve je omejena na ozemlje te države članice;

7. „EU-homologacija“ pomeni postopek, s katerim organ za odobritev potrdi, da tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve te uredbe;

8. „traktor“ pomeni vsak motorizirani kolesni ali gosenični kmetijski ali gozdarski traktor z vsaj dvema osema in največjo konstrukcijsko določeno hitrostjo najmanj 6 km/h, katerega glavna funkcija je vlečna moč in ki je posebej zasnovan za vleko, potiskanje, prevoz in pogon nekatere zamenljive opreme, zasnovane za opravljanje kmetijskih ali gozdarskih del, oziroma za vleko kmetijskih ali gozdarskih priklopnikov ali opreme; lahko je prirejen za prevoz tovora pri kmetijskih ali gozdarskih delih in/ali je lahko opremljen s potniškimi sedeži;

9. „priklopnik“ pomeni kmetijsko ali gozdarsko vozilo, ki je namenjeno za vleko s traktorjem in predvsem za prevoz tovora ali za predelavo materialov in pri katerem je razmerje med največjo tehnično dovoljeno skupno maso in maso neobremenjenega vozila enako ali večje od 3,0;

10. „zamenljiva vlečena oprema“ pomeni vsako vozilo, ki se uporablja v kmetijstvu ali gozdarstvu in je zasnovano za vleko s traktorjem ter spreminja ali dopolnjuje njegove funkcije, ima trajno vgrajeno orodje ali je zasnovano za predelavo materialov, ki lahko vključuje ploščad za tovor, zasnovano in izdelano za sprejem orodja in naprav, potrebnih za navedene namene, ter za začasno shranjevanje materialov, ki se proizvedejo ali so potrebni med opravili, ter z razmerjem med tehnično dovoljeno največjo maso in maso neobremenjenega vozila, manjšim od 3,0;

11. „vozilo“ pomeni traktor, priklopnik ali zamenljivo vlečeno opremo v skladu z opredelitvami iz točk 8, 9 in 10;

12. „osnovno vozilo“ pomeni vozilo, ki se uporablja na začetni stopnji večstopenjskega postopka odobritve;

13. „nedodelano vozilo“ pomeni vsako vozilo, pri katerem je potrebna najmanj ena nadaljnja stopnja dodelave, da bi bile izpolnjene ustrezne tehnične zahteve te uredbe;

14. „dodelano vozilo“ pomeni vsako vozilo ob koncu postopka večstopenjske homologacije, ki izpolnjuje ustrezne tehnične zahteve te uredbe;

15. „dokončano vozilo“ pomeni vsako vozilo, ki ga ni treba dodelati, da bi izpolnjevalo ustrezne tehnične zahteve te uredbe;

16. „vozilo zaključka serije“ pomeni vsako vozilo iz zaloge, ki ga ni mogoče dati na trg ali ga ni več mogoče dati na trg, registrirati ali začeti uporabljati zaradi začetka veljave novih tehničnih zahtev, v povezavi s katerimi vozilo ni bilo odobreno;

17. „sistem“ pomeni skupek naprav, ki v vozilu skupaj opravljajo eno ali več določenih funkcij in za katerega veljajo zahteve iz te uredbe ali delegiranih ali izvedbenih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe;

18. „sestavni del“ pomeni napravo, za katero veljajo zahteve te uredbe ali delegiranih ali izvedbenih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe, ki naj bi postala del vozila in ki je lahko homologirana neodvisno od vozila v skladu s to uredbo ali delegiranimi ali izvedbenimi akti, sprejetimi na podlagi te uredbe, če navedeni akti vsebujejo izrecne določbe za to;

19. „samostojna tehnična enota“ pomeni napravo, za katero veljajo zahteve te uredbe ali katerega koli delegiranega ali izvedbenega akta, sprejetega na podlagi te uredbe, in ki naj bi postala del vozila, ki je lahko homologirana ločeno, a le v povezavi z enim ali več določenimi tipi vozila, če navedeni akti vsebujejo izrecne določbe za to;

20. „deli“ pomeni vso blago, ki se uporabi za sestavo vozila, kakor tudi rezervne dele;

21. „oprema“ pomeni vso blago, ki niso deli in ki se lahko doda ali namesti na vozilo;

22. „originalni deli ali oprema“ pomeni dele ali opremo, ki so izdelani v skladu s specifikacijami in proizvodnimi standardi, ki jih za proizvodnjo delov ali opreme za sestavo zadevnega vozila določi proizvajalec vozila; to vključuje dele ali opremo, ki se izdelajo na isti proizvodni liniji kot ti deli ali oprema; dokler ni dokazano nasprotno, se domneva, da deli ali oprema sestavljajo izvirne dele ali opremo, če proizvajalec potrdi, da so enake kakovosti kot sestavni deli, uporabljeni pri sestavi zadevnega vozila, in da so bili izdelani v skladu s specifikacijami in proizvodnimi standardi proizvajalca vozila;

23. „rezervni deli“ pomeni blago, namenjeno vgradnji v vozilo ali namestitev nanj, ki nadomesti prvotne dele vozila, vključno z blagom, kot so maziva, potrebnim za uporabo motornega vozila, razen goriva;

24. „funkcionalna varnost“ pomeni odsotnost nesprejemljivega tveganja telesnih poškodb ali škodljivih posledic za zdravje oseb ali za lastnino zaradi nepravilnega delovanja mehanskih, hidravličnih, pnevmatskih, električnih ali elektronskih sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot;

25. „proizvajalec“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, ki organu za odobritev odgovarja za vse vidike homologacije ali postopka pridobitve dovoljenja, za zagotavljanje skladnosti proizvodnje in ki je odgovoren tudi za vprašanja tržnega nadzora proizvedenih vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, ne glede na to, ali je pravna ali fizična oseba neposredno vključena v vse stopnje oblikovanja in izdelave vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ki je predmet postopka odobritve;

26. „zastopnik proizvajalca“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki jo proizvajalec ustrezno imenuje, da ga zastopa pri organu za odobritev ali organu za tržni nadzor in ukrepa v njegovem imenu glede zadev, zajetih v tej uredbi;

27. „organ za odobritev“ pomeni organ v državi članici, ki ga je država članica ustanovila ali imenovala in priglasila Komisiji ter je pristojen za vse vidike odobritve vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, za postopek izdaje dovoljenja, za izdajo in po potrebi preklic ali zavrnitev certifikatov o odobritvi, deluje kot kontaktna točka za organe za odobritev drugih držav članic, imenuje tehnične službe in zagotavlja, da proizvajalec izpolnjuje svoje obveznosti pri skladnosti proizvodnje;

28. „tehnična služba“ pomeni organizacijo ali organ, ki ga organ za odobritev države članice imenuje bodisi za preskuševalni laboratorij za izvajanje preskusov bodisi za organ za presojo skladnosti za opravljanje začetne presoje in drugih preskusov ali kontrolnih pregledov v imenu organa za odobritev, pri tem pa je možno, da organ za odobritev sam opravlja te naloge;

29. „samopreskušanje“ pomeni, da proizvajalec, ki je bil imenovan za tehnično službo za presojo skladnosti z nekaterimi zahtevami, izvaja preskuse v lastnih prostorih, evidentira rezultate preskusov in organu za odobritev predloži poročilo, vključno z ugotovitvami;

30. „virtualna preskusna metoda“ pomeni računalniške simulacije, vključno z izračuni, ki dokazujejo, da vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota izpolnjuje tehnične zahteve delegiranega akta, sprejetega na podlagi člena 27(6), ne da bi bilo treba uporabiti dejansko vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto;

31. „certifikat o homologaciji“ pomeni dokument, s katerim organ za odobritev uradno potrjuje, da je tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote odobren;

32. „certifikat o EU-homologaciji“ pomeni certifikat, ki temelji na predlogi iz izvedbenega akta, sprejetega na podlagi te uredbe, ali obrazec sporočila, določen v ustreznem pravilniku UNECE iz te uredbe ali delegiranih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe;

33. „certifikat o skladnosti“ pomeni dokument, ki ga izda proizvajalec vozila in ki potrjuje, da izdelano vozilo ustreza odobrenemu tipu vozila;

34. „vgrajen sistem za diagnostiko“ ali „sistem OBD“ pomeni sistem, ki lahko s pomočjo kod napak, shranjenih v računalniškem pomnilniku, prepozna verjetno področje napačnega delovanja;

35. „informacije o popravilu in vzdrževanju vozila“ pomeni vse informacije, potrebne za diagnostiko, servisiranje, pregled, periodične preglede, popravilo, ponovno programiranje ali ponastavitev vozila, ki jih proizvajalec zagotovi svojim pooblaščenim trgovcem in serviserjem, vključno z vsemi poznejšimi spremembami in dopolnili takih informacij; te informacije vključujejo vse informacije, potrebne za vgradnjo delov in opreme v vozila;

36. „neodvisni izvajalec“ pomeni podjetja, ki niso pooblaščeni trgovci in serviserji, so pa neposredno ali posredno vključena v popravilo in vzdrževanje vozil, zlasti serviserje, proizvajalce ali distributerje servisne opreme, orodij ali nadomestnih delov, izdajatelje tehničnih informacij, avtomobilske klube, izvajalce pomoči pri okvarah vozil na cesti, izvajalce pregledov in preskušanj ter ponudnike usposabljanj za vgrajevalce, proizvajalce in serviserje opreme za vozila na alternativna goriva;

37. „novo vozilo“ pomeni vozilo, ki pred tem nikoli ni bilo registrirano ali se začelo uporabljati;

38. „registracija“ pomeni upravno dovoljenje za začetek uporabe vozila tudi v cestnem prometu, kar vključuje identifikacijo vozila in izdajo serijske številke, bolj znane kot registracijska številka, bodisi za nedoločen ali določen čas ali krajše obdobje;

39. „dati na trg“ pomeni prvič dati na voljo vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, dele ali opremo v Uniji;

40. „začetek uporabe“ pomeni prvo uporabo vozila, sistema, sestavnega dela, samostojne tehnične enote, dela ali opreme v Uniji za predvideni namen;

41. „uvoznik“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki da na trg vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo iz tretje države;

42. „distributer“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo v dobavni verigi, ki ni proizvajalec ali uvoznik, ki da vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo na voljo na trgu;

43. „gospodarski subjekt“ pomeni proizvajalca, njegovega zastopnika, uvoznika ali distributerja;

44. „tržni nadzor“ pomeni dejavnosti, ki jih izvajajo nacionalni organi, in ukrepe, ki jih ti organi sprejmejo za zagotovitev, da so vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote, ki so na voljo na trgu, skladni z zahtevami iz ustrezne harmonizacijske zakonodaje Unije in ne ogrožajo zdravja, varnosti ali drugih vidikov zaščite javnega interesa;

45. „organ za tržni nadzor“ pomeni organ države članice, ki je pristojen za izvajanje tržnega nadzora na svojem ozemlju;

46. „nacionalni organ“ pomeni organ za odobritev ali vsak drugi organ, ki je vključen v tržni nadzor, mejni nadzor ali registracijo za vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, dele ali opremo v državi članici;

47. „dati na voljo na trgu“ pomeni dobaviti vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo za distribucijo ali uporabo na trgu v okviru trgovske dejavnosti, bodisi proti plačilu ali brezplačno;

48. „tip vozila“ pomeni skupino vozil, vključno z variantami in izvedenkami enake kategorije, ki se ne razlikujejo vsaj v naslednjih bistvenih vidikih: — kategoriji, — proizvajalcu, — oznaki tipa, kot jo je določil proizvajalec, — bistvenih konstrukcijskih značilnostih, — sredinski šasiji / šasiji z vzdolžnimi nosilci / zgibni šasiji (očitne in temeljne razlike), — pri kategoriji T: osi (število) ali pri kategoriji C: osi/gosenice (število), — pri večstopenjsko izdelanih vozilih proizvajalcu in tipu vozila na predhodni stopnji;

49. „varianta“ pomeni vozila enakega tipa, ki se ne razlikujejo vsaj v naslednjih vidikih: (a) pri traktorjih: — konstrukciji karoserije ali vrsti nadgradnje, — stopnji izdelave, — motorju (z notranjim zgorevanjem/električni/hibridni/hibridno električni), — načinu delovanja, — številu in namestitvi valjev, — razliki v moči za največ 30 % (največja moč je lahko največ 1,3-krat večja od najmanjše moči), — razliki v prostornini valjev za največ 20 % (največja prostornina je lahko največ 1,2-krat večja od najmanjše prostornine), — pogonskih oseh (število, lega, medsebojna povezava), — krmiljenih oseh (število in lega), — največji masi obremenjenega vozila, ki se ne razlikuje za več kot 10 %, — prenosu moči (vrsta), — zaščitni konstrukciji proti prevračanju, — zaviralnih oseh (število); (b) za priklopnike in zamenljivo vlečeno opremo: — krmiljenih oseh (število, lega, povezave), — največji masi obremenjenega vozila, ki se ne razlikuje za več kot 10 %, — zaviralnih oseh (število);

50. „hibridno vozilo“ pomeni motorno vozilo z vsaj dvema različnima energijskima pretvornikoma in dvema različnima (vgrajenima) sistemoma za shranjevanje energije za pogon vozila;

51. „hibridno električno vozilo“ pomeni vozilo, ki za namene mehanskega pogona pridobiva energijo iz obeh naslednjih virov shranjene energije/moči v vozilu: (a) goriva; (b) akumulatorja, kondenzatorja, vztrajnika/generatorja ali druge naprave za shranjevanje električne energije ali moči. Ta opredelitev vključuje tudi vozila, ki pridobivajo energijo iz potrošnega goriva zgolj za namen polnjenja naprave za shranjevanje električne energije/moči;

52. „povsem električno vozilo“ pomeni vozilo, ki ga poganja sistem, sestavljen iz ene ali več naprav za shranjevanje električne energije, ene ali več naprav za kondicioniranje električne energije ter enega ali več električnih strojev, ki pretvarjajo shranjeno energijo v mehansko energijo, ki jo prenašajo do koles in tako poganjajo vozilo;

53. „izvedenka variante“ pomeni vozila, sestavljena iz kombinacije značilnosti, navedenih v opisni dokumentaciji iz člena 24(10).

Sklicevanja v tej uredbi na zahteve, postopke ali ureditve, določene s to uredbo, se berejo kot sklicevanja na take zahteve, postopke ali ureditve, kot so določene v tej uredbi ter delegiranih in izvedbenih aktih, sprejetih na podlagi te uredbe.

Člen 4

Kategorije vozil

Za namene te uredbe se uporabljajo naslednje kategorije vozil:

1. „kategorija T“ zajema vse kolesne traktorje; vsako kategorijo kolesnih traktorjev iz točk 2 do 8 na koncu dopolnjuje indeks „a“ ali „b“ v skladu z njegovo konstrukcijsko določeno hitrostjo: (a) „a“ za kolesne traktorje, katerih največja konstrukcijsko določena hitrost znaša 40 km/h ali manj; (b) „b“ za kolesne traktorje, katerih največja konstrukcijsko določena hitrost presega 40 km/h;

2. „kategorija T1“ zajema kolesne traktorje, pri katerih ima os, najbližja vozniku, širino koloteka najmanj 1 150 mm, katerih masa v neobremenjenem stanju, pripravljenem za vožnjo, presega 600 kg in katerih oddaljenost od tal ne presega 1 000 mm;

3. „kategorija T2“ zajema kolesne traktorje, katerih najmanjša širina koloteka je manjša od 1 150 mm, katerih masa v neobremenjenem stanju, pripravljenem za vožnjo, presega 600 kg, katerih oddaljenost od tal ne presega 600 mm, če pa višina težišča traktorja (izmerjena od tal), deljena s povprečnim najmanjšim kolotekom na posamezno os, presega 0,90, se največja konstrukcijsko določena hitrost omeji na 30 km/h;

4. „kategorija T3“ zajema kolesne traktorje, katerih masa v neobremenjenem stanju, pripravljenem za vožnjo, ne presega 600 kg;

5. „kategorija T4“ zajema kolesne traktorje za posebne namene;

6. „kategorija T4.1“ (traktorji z visoko prehodnostjo) zajema traktorje za visoke (vrstne) kulture, npr. vinsko trto. Zanje je značilna dvignjena šasija ali del šasije, ki jim omogoča, da se z desnimi in levimi kolesi pomikajo naprej vzporedno z vrstami rastlin in lahko med kolesa vzamejo eno ali več vrst. Namenjeni so za prevoz ali pogon orodja, ki je lahko nameščeno spredaj, med osmi, zadaj ali na ploščadi. Kadar je traktor v delovnem položaju, je njegova oddaljenost od tal, izmerjena pravokotno na vrste z rastlinami, večja od 1 000 mm. Če je višina težišča traktorja, izmerjena od tal ob uporabi običajnih pnevmatik, deljena s povprečnim najmanjšim kolotekom vseh osi, večja od 0,90, največja konstrukcijsko določena hitrost ne sme presegati 30 km/h;

7. „kategorija T4.2“ (posebno široki traktorji) zajema traktorje, za katere so značilne široke mere in so predvsem namenjeni za delo na velikih kmetijskih površinah;

8. „kategorija T4.3“ (traktorji z nizko prehodnostjo) zajema traktorje na štirikolesni pogon z zamenljivo opremo za kmetijsko ali gozdarsko uporabo, za katere je značilen nosilni okvir, ki so opremljeni z eno ali več priključnimi gredmi, katerih tehnično dovoljena masa ni večja od 10 ton, pri katerih je razmerje med to maso in največjo maso neobremenjenega vozila, pripravljenega za vožnjo, manjše od 2,5 in imajo težišče, izmerjeno glede na tla ob uporabi običajnih pnevmatik, na višini najmanj 850 mm;

9. „kategorija C“ zajema gosenične traktorje, ki jih poganjajo gosenice ali kombinacija koles in gosenic, s podkategorijami, opredeljenimi po analogiji s kategorijo T;

10. „kategorija R“ zajema priklopnike; vsako kategorijo priklopnika iz točk 11 do 14 na koncu dopolnjuje indeks „a“ ali „b“ v skladu z njegovo konstrukcijsko določeno hitrostjo: (a) „a“ za priklopnike, katerih največja konstrukcijsko določena hitrost znaša 40 km/h ali manj; (b) „b“ za priklopnike, katerih največja konstrukcijsko določena hitrost presega 40 km/h;

11. „kategorija R1“ zajema priklopnike, pri katerih vsota tehnično dovoljenih osnih obremenitev ne presega 1 500 kg;

12. „kategorija R2“ zajema priklopnike, pri katerih vsota tehnično dovoljenih osnih obremenitev presega 1 500 kg, vendar ne presega 3 500 kg;

13. „kategorija R3“ zajema priklopnike, pri katerih vsota tehnično dovoljenih osnih obremenitev presega 3 500 kg, vendar ne presega 21 000 kg;

14. „kategorija R4“ zajema priklopnike, pri katerih vsota tehnično dovoljenih osnih obremenitev presega 21 000 kg;

15. „kategorija S“ zajema zamenljivo vlečeno opremo. Vsako kategorijo zamenljive vlečene opreme na koncu dopolnjuje indeks „a“ ali „b“ v skladu s konstrukcijsko določeno hitrostjo: (a) „a“ za zamenljivo vlečeno opremo z največjo konstrukcijsko določeno hitrostjo 40 km/h ali manj; (b) „b“ za zamenljivo vlečeno opremo z največjo konstrukcijsko določeno hitrostjo večjo od 40 km/h;

16. „kategorija S1“ zajema zamenljivo vlečeno opremo, pri kateri vsota tehnično dovoljenih osnih obremenitev ne presega 3 500 kg;

17. „kategorija S2“ zajema zamenljivo vlečeno opremo, pri kateri vsota tehnično dovoljenih osnih obremenitev presega 3 500 kg.

POGLAVJE II

SPLOŠNE OBVEZNOSTI

Člen 5

Obveznosti držav članic

1. Države članice ustanovijo ali imenujejo organe za odobritev, pristojne za odobritev vozil, in organe za tržni nadzor, pristojne za tržni nadzor v skladu s to uredbo. Države članice obvestijo Komisijo o ustanovitvi in imenovanju takih organov.

V uradnem obvestilu o organih za odobritev in organih za tržni nadzor se navede njihovo ime, naslov, vključno z elektronskim naslovom, in področje pristojnosti. Komisija na svojem spletnem mestu objavi seznam in podrobnosti o organih za odobritev.

2. Države članice dovolijo dajanje na trg, registracijo ali začetek uporabe le takih vozil, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, ki izpolnjujejo zahteve iz te uredbe.

3. Države članice ne prepovejo, omejijo ali preprečijo dajanja na trg, registracije ali začetka uporabe vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot iz razlogov, povezanih z vidiki njihove izdelave in delovanja, ki jih zajema ta uredba, če izpolnjujejo njene zahteve.

4. Države članice v skladu s poglavjem III Uredbe (ES) št. 765/2008 organizirajo in izvajajo tržni nadzor ter preverjanje vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki vstopajo na trg.

Člen 6

Obveznosti organov za odobritev

1. Organi za odobritev zagotovijo, da proizvajalci, ki vložijo vlogo za homologacijo, izpolnjujejo svoje obveznosti v skladu s to uredbo.

2. Organi za odobritev odobrijo le taka vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, ki izpolnjujejo zahteve iz te uredbe.

Člen 7

Ukrepi za tržni nadzor

1. Organi za tržni nadzor v primernem obsegu izvajajo ustrezen pregled dokumentacije za homologirana vozila, sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, pri čemer upoštevajo sprejeta načela za ocene tveganja, pritožbe in druge informacije.

Organi za tržni nadzor lahko od gospodarskih subjektov zahtevajo, da dajo na razpolago dokumentacijo in informacije, za katere menijo, da so potrebne za izvajanje njihovih dejavnosti.

Kadar gospodarski subjekti predložijo certifikate o skladnosti, organi za tržni nadzor ustrezno upoštevajo take certifikate.

2. Za dele in opremo, ki niso navedeni v odstavku 1 tega člena, se v celoti uporablja člen 19(1) Uredbe (ES) št. 765/2008.

Člen 8

Obveznosti proizvajalcev

1. Proizvajalci zagotovijo, da so vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote pri dajanju na trg ali začetku uporabe izdelani in odobreni v skladu z zahtevami iz te uredbe ter delegiranih in izvedbenih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe.

2. Pri večstopenjski homologaciji je vsak proizvajalec odgovoren za odobritev in skladnost proizvodnje sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki jih je dodal na svoji stopnji dodelave vozila. Proizvajalec, ki spremeni sestavne dele ali sisteme, ki so že bili odobreni v prejšnjih stopnjah, je odgovoren za odobritev in skladnost proizvodnje spremenjenih sestavnih delov in sistemov.

3. Proizvajalci, ki nedodelano vozilo spremenijo tako, da se zaradi tega uvrsti v drugo kategorijo vozila, zaradi česar se spremenijo zakonske zahteve, ocenjene na predhodni stopnji odobritve, so odgovorni tudi za skladnost z zahtevami, ki se uporabljajo za kategorijo vozil, v katero je bilo uvrščeno spremenjeno vozilo.

4. Za namene odobritve vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki jih zajema ta uredba, proizvajalci s sedežem zunaj Unije imenujejo enega samega zastopnika s sedežem v Uniji, ki jih bo zastopal pri organu za odobritev.

5. Proizvajalci s sedežem zunaj Unije poleg tega imenujejo enega samega zastopnika s sedežem v Uniji za namene tržnega nadzora, ki je lahko zastopnik iz odstavka 4 ali dodatni zastopnik.

6. Proizvajalci organu za odobritev odgovarjajo za vse vidike postopka odobritve ter za zagotavljanje skladnosti proizvodnje, ne glede na to, ali so neposredno vključeni v vse stopnje izdelave vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote.

7. Proizvajalci v skladu s to uredbo ter delegiranimi in izvedbenimi akti, sprejetimi na podlagi te uredbe, zagotovijo, da se izvajajo postopki za zagotavljanje skladnosti serijske proizvodnje z odobrenim tipom. V skladu s poglavjem VI se upoštevajo spremembe zasnove vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote ali značilnosti in spremembe zahtev, ki naj bi jih izpolnjevalo vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota.

8. Poleg predpisane oznake in homologacijskih oznak, nameščenih na vozila, sestavne dele ali samostojne tehnične enote v skladu s členom 34, proizvajalci na vozilih, sestavnih delih ali samostojnih tehničnih enotah, ki so dani na voljo na trgu, navedejo svoje ime, registrirano blagovno znamko in naslov v Uniji, na katerem je mogoče stopiti v stik z njimi, ali, kadar to ni mogoče, na embalaži ali v dokumentu, priloženem sestavnemu delu ali samostojni tehnični enoti.

9. Proizvajalci zagotovijo, da v času, ko odgovarjajo za vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto, pogoji skladiščenja ali prevoza ne ogrožajo njegove oziroma njene skladnosti z zahtevami iz te uredbe.

Člen 9

Obveznosti proizvajalcev v zvezi z njihovimi proizvodi, ki niso skladni ali ki pomenijo resno tveganje

1. Proizvajalci, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota, ki so bili dani na trg ali so se začeli uporabljati, niso skladni s to uredbo ali delegiranimi in izvedbenimi akti, sprejetimi na podlagi te uredbe, nemudoma sprejmejo potrebne korektivne ukrepe, da zagotovijo skladnost vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ali da jih po potrebi umaknejo ali odpokličejo s trga.

Proizvajalci nemudoma obvestijo organ za odobritev, ki je podelil odobritev, in navedejo zlasti podrobnosti o neskladnosti in sprejetih korektivnih ukrepih.

2. Kadar vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema pomeni resno tveganje, proizvajalci o tem takoj obvestijo organe za odobritev in organe za tržni nadzor države članice, v kateri so bili vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema dani na trg ali se začeli uporabljati, pri čemer navedejo podrobnosti, zlasti o neskladnosti in sprejetih korektivnih ukrepih.

3. Proizvajalci hranijo opisno dokumentacijo iz člena 24(10), proizvajalci vozil pa tudi izvod certifikata o skladnosti iz člena 33, tako da je organom za odobritev na voljo za vpogled za obdobje 10 let po tem, ko je bilo vozilo dano na trg, in pet let po tem, ko so bili sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota dani na trg.

4. Proizvajalci na podlagi utemeljene zahteve nacionalnih organov tem organom prek organa za odobritev zagotovijo izvod certifikata o EU-homologaciji ali dovoljenje iz člena 46(1) in (2), ki dokazuje skladnost vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote v jeziku, ki ga organi lahko razumejo. Proizvajalci sodelujejo z nacionalnim organom pri vseh ukrepih, sprejetih v skladu s členom 20 Uredbe (ES) št. 765/2008, katerih cilj je odpraviti tveganja, ki jih predstavljajo njihova vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote, ki so bili dani na trg, registrirani ali dani v uporabo.

Člen 10

Obveznosti zastopnikov proizvajalcev v zvezi s tržnim nadzorom

Zastopnik proizvajalca v zvezi s tržnim nadzorom opravlja naloge v skladu s pooblastilom, ki ga izda proizvajalec. To pooblastilo zastopniku omogoča, da opravlja vsaj naslednje naloge:

(a) ima dostop do opisne mape iz člena 22 in certifikatov o skladnosti iz člena 33, tako da so lahko dane organom za odobritev na voljo za vpogled za obdobje 10 let po tem, ko je bilo vozilo dano na trg, in pet let po tem, ko so bili sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota dani na trg;

(b) na podlagi utemeljene zahteve organa za odobritev temu organu predloži vse informacije in dokumentacijo, potrebne za dokazovanje skladnosti proizvodnje vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote;

(c) na zahtevo organov za odobritev ali organov za tržni nadzor sodeluje pri vseh ukrepih, katerih cilj je odpraviti resna tveganja, ki jih predstavljajo vozila, sistemi, sestavni deli, samostojne tehnične enote, deli ali oprema v okviru njegovih pooblastil.

Člen 11

Obveznosti uvoznikov

1. Uvozniki dajo na trg le vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, ki so pridobili EU-homologacijo ali izpolnjujejo zahteve za nacionalno odobritev, oziroma dele ali opremo, za katere v celoti veljajo zahteve iz Uredbe (ES) št. 765/2008.

2. Uvozniki pred dajanjem na trg homologiranega vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote zagotovijo, da je prisotna opisna dokumentacija, ki izpolnjuje člen 24(10) in da so sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote opremljeni z zahtevano homologacijsko oznako ter izpolnjujejo zahteve iz člena 8(8). Pri vozilih uvoznik preveri, ali ima vozilo zahtevan certifikat o skladnosti.

3. Kadar uvoznik meni ali utemeljeno domneva, da vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema niso skladni z zahtevami te uredbe in zlasti z ustrezno homologacijo, ne sme dati na trg, dovoliti dajanja v uporabo ali registrirati vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, dokler se ne vzpostavi skladnost. Če poleg tega meni ali utemeljeno domneva, da vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema predstavlja resno tveganje, o tem obvesti proizvajalca in organe za tržni nadzor. Za homologirana vozila, sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote o tem obvesti tudi organ za odobritev, ki je podelil odobritev za ta namen.

4. Uvozniki na vozilu, sistemu, sestavnem delu, samostojni tehnični enoti, delu ali opremi navedejo svoje ime, registrirano blagovno znamko in naslov, na katerem je mogoče stopiti v stik z njimi, ali, kadar to ni mogoče, na embalaži ali v dokumentu, priloženem sistemu, sestavnemu delu, samostojni tehnični enoti, delu ali opremi.

5. Uvozniki zagotovijo, da so vozilu, sistemu, sestavnemu delu ali samostojni tehnični enoti priložena navodila in informacije, ki se zahtevajo v skladu s členom 51, v uradnem jeziku oziroma jezikih zadevne države članice.

6. Uvozniki zagotovijo, da v času, ko odgovarjajo za vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto, pogoji skladiščenja ali prevoza ne ogrožajo njihove skladnosti z zahtevami iz te uredbe.

7. Če uvoznik glede na resno tveganje, ki ga predstavlja vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema, meni, da je zaradi zaščite zdravja in varnosti potrošnikov to primerno, razišče morebitne pritožbe, po potrebi vodi evidenco pritožb in odpoklicanih vozil, sistemov, sestavnih delov, samostojnih tehničnih enot, delov ali opreme ter o tovrstnem spremljanju obvešča distributerje.

Člen 12

Obveznosti uvoznikov v zvezi z njihovimi proizvodi, ki niso skladni ali ki pomenijo resno tveganje

1. Uvozniki, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota, ki so jih dali na trg, niso skladni s to uredbo, nemudoma sprejmejo potrebne korektivne ukrepe, da zagotovijo skladnost vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ali da jih po potrebi umaknejo ali odpokličejo s trga.

2. Kadar vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema pomeni resno tveganje, uvozniki o tem takoj obvestijo proizvajalca ter organe za odobritev in organe za tržni nadzor države članice, v kateri so ga oziroma jo dali na trg. Uvoznik jih obvesti tudi o vseh sprejetih ukrepih ter navede podrobnosti, zlasti o resnem tveganju in korektivnih ukrepih, ki jih je sprejel proizvajalec.

3. Uvozniki hranijo izvod certifikata o skladnosti, tako da je organom za odobritev in organom za tržni nadzor na voljo za vpogled za obdobje 10 let po tem, ko je bilo vozilo dano na trg, in pet let v primeru sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ter zagotovijo, da je opisna dokumentacija iz člena 24(10) na zahtevo na voljo tem organom.

4. Uvozniki na podlagi utemeljene zahteve nacionalnih organov predložijo vse potrebne informacije in dokumentacijo za dokazovanje skladnosti vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote v jeziku, ki ga navedeni organi lahko razumejo. Uvozniki na zahtevo sodelujejo s tem organom pri vseh ukrepih, katerih cilj je odpraviti tveganja, ki jih predstavljajo vozila, sistemi, sestavni deli, samostojne tehnične enote, deli ali oprema, ki so jih dali na trg.

Člen 13

Obveznosti distributerjev

1. Distributerji pri dajanju vozil, sistemov, sestavnih delov, samostojnih tehničnih enot, delov ali opreme na voljo na trgu skrbno upoštevajo zahteve iz te uredbe.

2. Distributerji pred dajanjem na voljo na trgu, registracijo ali začetkom uporabe vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot preverijo, ali so vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote opremljeni z zahtevano predpisano oznako ali homologacijsko oznako, ali so jim priloženi zahtevani dokumenti ter navodila za uporabo in varnostne informacije v uradnem jeziku oziroma jezikih države članice, v kateri naj bi bili vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote dani na voljo na trgu, ter ali sta uvoznik in proizvajalec izpolnila zahteve iz člena 11(2) in (4) ter člena 34(1) in (2).

3. Distributerji zagotovijo, da v času, ko odgovarjajo za vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto, pogoji skladiščenja ali prevoza ne ogrožajo njihove skladnosti z zahtevami iz te uredbe.

Člen 14

Obveznosti distributerjev v zvezi z njihovimi proizvodi, ki niso skladni ali ki pomenijo resno tveganje

1. Kadar distributer meni ali utemeljeno domneva, da vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota niso skladni z zahtevami iz te uredbe, ne da na voljo na trgu, registrira ali da v uporabo vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, dokler se ne vzpostavi skladnost.

2. Distributerji, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote, ki so jih dali na voljo na trgu, registrirali ali dali v uporabo, niso skladni s to uredbo, obvestijo proizvajalca ali njegovega zastopnika, da zagotovijo, da se v skladu s členom 9(1) ali členom 12(1) sprejmejo potrebni korektivni ukrepi, da se vzpostavi skladnost vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ali da se po potrebi odpokličejo s trga.

3. Kadar vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema pomeni resno tveganje, distributerji o tem takoj obvestijo proizvajalca, uvoznika ter organe za odobritev in organe za tržni nadzor države članice, v kateri so ga oziroma jo dali na voljo na trgu. Distributer jih obvesti tudi o vseh sprejetih ukrepih ter navede podrobnosti, zlasti o resnem tveganju in korektivnih ukrepih, ki jih je sprejel proizvajalec.

4. Distributerji na podlagi utemeljene zahteve nacionalnega organa zagotovijo, da proizvajalec nacionalnemu organu predloži informacije iz člena 9(4) ali da mu uvoznik predloži informacije iz člena 12(3). Na zahtevo sodelujejo s tem organom pri vseh ukrepih, sprejetih v skladu s členom 20 Uredbe (ES) št. 765/2008, katerih cilj je odpraviti tveganja, ki jih predstavljajo vozila, sistemi, sestavni deli, samostojne tehnične enote, deli ali oprema, ki so jih dali na voljo na trgu.

Člen 15

Primeri, ko se obveznosti proizvajalcev uporabljajo za uvoznike in distributerje

Uvoznik ali distributer se za namene te uredbe obravnava kot proizvajalec in zanj veljajo obveznosti proizvajalca v skladu s členi 8 do 10, če da na voljo na trgu, registrira ali da v uporabo vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote pod svojim imenom ali blagovno znamko ali vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote spremeni tako, da skladnost z veljavnimi zahtevami ni več zagotovljena.

Člen 16

Identifikacija gospodarskih subjektov

Gospodarski subjekti na zahtevo organov za odobritev in organov za tržni nadzor v obdobju petih let sporočijo naslednje:

(a) vsak gospodarski subjekt, ki jim je dobavil vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo;

(b) vsak gospodarski subjekt, kateremu so dobavili vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo.

POGLAVJE III

BISTVENE ZAHTEVE

Člen 17

Zahteve za funkcionalno varnost vozil

1. Proizvajalci zagotovijo, da so vozila zasnovana, izdelana in sestavljena tako, da je tveganje poškodb potnikov in drugih oseb v okolici vozila čim manjše.

2. Proizvajalci zagotovijo, da so vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote skladni z ustreznimi zahtevami iz te uredbe, vključno z zahtevami glede:

(a) celovitosti konstrukcije vozila;

(b) sistemov za pomoč pri vožnji, zlasti v zvezi s sistemi krmiljenja in zaviranja, vključno z naprednimi zavornimi sistemi, in sistemi elektronskega nadzora stabilnosti;

(c) sistemov, ki vozniku zagotavljajo vidljivost ter informacije o stanju vozila in okolice, vključno z zasteklitvijo, ogledali in sistemi informiranja voznika;

(d) svetlobnih naprav vozila;

(e) zaščite oseb v vozilu, vključno z notranjo opremo, nasloni za glavo, varnostnimi pasovi in vrati vozila;

(f) zunanjosti vozila in dodatne opreme;

(g) elektromagnetne združljivosti;

(h) zvočnih opozorilnih naprav;

(i) ogrevalnih sistemov;

(j) naprav za preprečevanje nepooblaščene uporabe;

(k) identifikacijske številke vozila;

(l) mas in mer;

(m) varnosti električne opreme, vključno s statično elektriko;

(n) konstrukcij za zaščito pred podletom od zadaj;

(o) bočne zaščite;

(p) ploščadi za tovor;

(q) vlečnih naprav;

(r) pnevmatik;

(s) sistemov za preprečevanje škropljenja izpod koles;

(t) vzvratnih prestav;

(u) gosenic;

(v) mehanskih naprav za spenjanje, vključno z zaščito proti napakam pri vgrajevanju.

3. Za sestavne dele vozil, katerih električne nevarnosti so zajete v delegiranih ali izvedbenih aktih, sprejetih na podlagi te uredbe, ne velja Direktiva 2006/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o uskladitvi zakonodaje držav članic v zvezi z električno opremo, konstruirano za uporabo znotraj določenih napetostnih mej (32).

4. Zahteve iz odstavkov 1 in 2 se uporabljajo za vozila ter za sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, namenjene za ta vozila, če se uporabljajo v skladu s Prilogo I.

5. Za zagotovitev, da se doseže visoka raven funkcionalne varnosti, se na Komisijo prenese pooblastilo, da v skladu s členom 71 sprejme delegirane akte o podrobnih tehničnih zahtevah za subjekte iz odstavka 2 tega člena, vključno s preskusnimi postopki, kjer je to potrebno. Prvi taki delegirani akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.

Te podrobne zahteve so take, da povečujejo ali vsaj ohranjajo raven funkcionalne varnosti, ki jo zagotavljajo direktive, navedene v členu 76(1) in členu 77, in zagotavljajo naslednje:

(a) vozila z največjo konstrukcijsko določeno hitrostjo več kot 40 km/h dosegajo enako raven funkcionalne varnosti kot motorna vozila in njihove prikolice, kar zadeva zmogljivost zavor in po potrebi protiblokirne zavorne sisteme;

(b) na trdni cestni površini najvišji kontaktni tlak pnevmatik ali gosenic ne presega 0,8 MPa.

Člen 18

Zahteve za varnost pri delu

1. Proizvajalci zagotovijo, da so vozila zasnovana, izdelana in sestavljena tako, da je tveganje poškodb oseb, ki delajo v vozilu ali z njim, čim manjše.

2. Proizvajalci zagotovijo, da so vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote skladni z ustreznimi zahtevami iz te uredbe, vključno z zahtevami glede:

(a) zaščitnih struktur pri prevrnitvi (roll-over protection structures; v nadaljnjem besedilu: ROPS);

(b) struktur za zaščito pred padajočimi predmeti (falling objects protection structures; v nadaljnjem besedilu: FOPS);

(c) potniških sedežev;

(d) izpostavljenosti voznika ravni hrupa;

(e) vozniškega sedeža;

(f) delovnega prostora in dostopa do vozniškega sedeža, vključno z zaščito proti zdrsu, spotiku ali padcu;

(g) priključnih gredi;

(h) zaščite pogonskega sklopa;

(i) pritrdišč varnostnih pasov;

(j) varnostnih pasov;

(k) zaščite voznika pred vdorom predmetov (Operator Protection Structures; v nadaljnjem besedilu: OPS);

(l) zaščite voznika pred nevarnimi snovmi;

(m) zaščite pred izpostavljenostjo delom ali materialom pri izrednih temperaturah;

(n) navodil za uporabo;

(o) nadzora, vključno z varnostjo in zanesljivostjo nadzornih sistemov ter naprav za izklop v sili ali za avtomatični izklop;

(p) varovanja pred mehanskimi nevarnostmi, razen tistih iz točk (a), (b), (g) in (k), vključno z zaščito pred hrapavimi površinami, ostrimi robovi in koti, prelomom cevi, ki vsebujejo tekočine, in nenadzorovanim premikom vozila;

(q) delovanja in vzdrževanja, vključno z varnim čiščenjem vozila;

(r) varoval in varovalnih naprav;

(s) informacij, opozoril in oznak;

(t) materialov in proizvodov;

(u) akumulatorjev.

3. Zahteve iz odstavkov 1 in 2 se uporabljajo za vozila ter za sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, namenjene za ta vozila, če se uporabljajo v skladu s Prilogo I.

4. Da se doseže visoka raven varnosti pri delu, se Komisiji podeli pooblastilo, da v skladu s členom 71 sprejme delegirane akte o določitvi podrobnih tehničnih zahtev za subjekte iz odstavka 2 tega člena, vključno s preskusnimi postopki, kjer je to potrebno. Prvi taki delegirani akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.

Te podrobne tehnične zahteve so take, da povečujejo ali vsaj ohranjajo raven varnosti pri delu, ki jo zagotavljajo direktive iz člena 76(1) in člena 77, in upoštevajo ergonomijo (vključno z zaščito pred predvidljivo zlorabo, uporabnostjo kontrolnih sistemov, dostopnostjo kontrol za preprečevanje nenamerne aktivacije, prilagoditvijo vmesnika med osebo in vozilom predvidljivim lastnostim voznika, vibracijami in posredovanjem operaterja), stabilnost in požarno varnost.

Člen 19

Zahteve za okoljsko učinkovitost

1. Proizvajalci zagotovijo, da so vozila zasnovana, izdelana in sestavljena tako, da je vpliv na okolje čim manjši.

2. Proizvajalci zagotovijo, da so vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote skladni z ustreznimi zahtevami iz te uredbe, vključno z zahtevami glede:

(a) emisij onesnaževal;

(b) ravni hrupa zunaj vozila.

3. Uporabljajo se mejne vrednosti, preskusni postopki in zahteve za emisije onesnaževal, predpisane za mobilno mehanizacijo v Direktivi 97/68/ES.

4. Mejne vrednosti za posebne ravni hrupa zunaj vozila ne smejo prekoračiti naslednjih ravni:

(a) 89 dB(A) za traktorje, katerih masa v neobremenjenem stanju, pripravljenem za vožnjo, presega 1 500 kg;

(b) 85 dB(A) za traktorje, katerih masa v neobremenjenem stanju, pripravljenem za vožnjo, ne presega 1 500 kg.

Ravni se merijo v skladu s preskusnimi postopki, določenimi v delegiranih aktih iz odstavka 6.

5. Zahteve iz odstavkov 1 in 2 se uporabljajo za vozila ter za sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, namenjene za ta vozila, če se uporabljajo v skladu s Prilogo I.

6. Na Komisijo se prenese pooblastilo, da v skladu s členom 71 sprejme delegirane akte v zvezi s podrobnimi tehničnimi zahtevami za ravni hrupa zunaj vozila, vključno s preskusnimi postopki in vgradnjo motorjev v vozilo, ki so bili odobreni glede na emisije onesnaževanja, ter o povezanih določbah za prilagodljivost, da se zagotovi visoka raven okoljske učinkovitosti. Prvi taki delegirani akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.

Te posebne tehnične zahteve so določene tako, da povečujejo ali vsaj ohranjajo raven okoljske učinkovitosti iz direktiv, navedenih v členu 76(1) in po potrebi v členu 77.

POGLAVJE IV

POSTOPKI EU-HOMOLOGACIJE

Člen 20

Postopki za EU-homologacijo

1. Proizvajalec lahko pri vložitvi vloge za homologacijo celotnega vozila izbere enega od naslednjih postopkov:

(a) homologacija po delih;

(b) homologacija v enem delu;

(c) mešana homologacija.

Poleg tega lahko proizvajalec izbere večstopenjsko homologacijo.

Za homologacijo sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot se uporablja samo postopek homologacije v enem delu.

2. Homologacijo po delih sestavlja postopek, s katerim se postopoma zbere celoten sklop certifikatov o EU-homologaciji za sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, ki so del vozila, kar na koncu vodi do homologacije celotnega vozila.

3. Pri homologaciji v enem delu se naenkrat opravi odobritev vozila kot celote v enem koraku.

4. Mešana homologacija je postopek homologacije po delih, pri katerem se v končni fazi odobritve celotnega vozila podelijo odobritve za enega ali več sistemov, ne da bi bilo treba zanje izdati certifikate o EU-homologaciji.

5. Pri večstopenjski homologaciji eden ali več organov za odobritev potrdi, da glede na stanje dodelave tip nedodelanega ali dodelanega vozila izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve te uredbe.

Večstopenjska homologacija se podeli za tip nedodelanega ali dodelanega vozila, ki je skladen s podatki v opisni mapi, določeni v členu 22 in izpolnjuje tehnične zahteve, določene v ustreznih aktih iz Priloge I, ob upoštevanju stopnje dodelave vozila.

6. Homologacija za končno fazo dodelave se podeli, šele potem ko organ za odobritev preveri, ali vozilo, homologirano v končni fazi, v tem trenutku izpolnjuje vse veljavne tehnične zahteve. To vključuje dokumentaren pregled vseh zahtev, ki so zajete v homologaciji nedodelanega vozila, izdani v večstopenjskem postopku, tudi če je izdana za drugo (pod)kategorijo vozila.

7. Izbira postopka odobritve ne vpliva na ustrezne bistvene zahteve, ki jih mora odobreni tip vozila izpolnjevati ob izdaji homologacije za celotno vozilo.

8. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 71 v zvezi s podrobno ureditvijo homologacijskih postopkov. Prvi taki delegirani akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.

Člen 21

Vloga za homologacijo

1. Proizvajalec vlogo za homologacijo vloži pri organu za odobritev.

2. Za posamezen tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote se lahko vloži samo ena vloga v samo eni državi članici.

3. Za vsak tip, ki ga je treba odobriti, se vloži ločena vloga.

Člen 22

Opisna mapa

1. Vlagatelj organu za odobritev predloži opisno mapo.

2. Opisna mapa vključuje naslednje:

(a) opisni list;

(b) vse podatke, risbe, fotografije in druge informacije;

(c) pri vozilih, navedbo postopka oziroma postopkov, izbranih v skladu s členom 20(1);

(d) vse dodatne informacije, ki jih organ za odobritev zahteva v okviru postopka predložitve vloge.

3. Opisna mapa se lahko predloži v papirni ali elektronski obliki, ki jo sprejema tehnična služba ali organ za odobritev.

4. Komisija z izvedbenimi akti določi predloge opisnega lista in opisne mape. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2). Prvi taki izvedbeni akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.

Člen 23

Posebne zahteve za informacije, ki jih je treba navesti v vlogi za homologacijo glede na izbrani postopek

1. Vlogi za homologacijo po delih se priložita opisna mapa v skladu s členom 22 in celoten sklop certifikatov o homologaciji v skladu z vsakim od aktov, navedenih v Prilogi I, ki se uporabljajo.

Pri homologaciji sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote v skladu z ustreznimi akti iz Priloge I ima organ za odobritev dostop do opisne mape sistema ali enote, dokler odobritev ni podeljena ali zavrnjena.

2. Vlogi za homologacijo v enem delu se priloži opisna mapa, določena v členu 22, ki vsebuje ustrezne informacije v skladu z izvedbenimi akti, sprejetimi na podlagi te uredbe v povezavi z navedenimi akti, ki se uporabljajo.

3. Pri postopku mešane homologacije se opisni mapi priloži eden ali več certifikatov o homologaciji, ki jih zahteva vsak od aktov, ki se uporabljajo, navedenih v Prilogi I, če pa se certifikat o homologaciji ne predloži, opisna mapa vsebuje ustrezne informacije v skladu z izvedbenimi akti, sprejetimi na podlagi te uredbe, v povezavi z navedenimi akti, ki se uporabljajo.

4. Brez poseganja v odstavke 1, 2 in 3 se za namene večstopenjske homologacije predložijo naslednje informacije:

(a) na prvi stopnji, tiste dele opisne mape in certifikate o EU-homologaciji, ki so pomembni za stopnjo dodelave osnovnega vozila;

(b) na drugi in naslednjih stopnjah, tiste dele opisne mape in certifikate o EU-homologaciji, ki so pomembni za trenutno stopnjo izdelave, in izvod certifikata o EU-homologaciji vozila, izdanega za prejšnjo stopnjo izdelave, ter podrobne podatke o vseh spremembah ali dodatkih, s katerimi je proizvajalec dodelal vozilo.

Informacije iz točk (a) in (b) prvega pododstavka tega odstavka se lahko predložijo v skladu z odstavkom 3.

5. Organ za odobritev lahko z obrazloženo zahtevo od proizvajalca zahteva, da predloži vse dodatne informacije, potrebne za odločitev, kateri preskusi se zahtevajo, ali za lažjo izvedbo navedenih preskusov.

POGLAVJE V

IZVAJANJE POSTOPKOV EU-HOMOLOGACIJE

Člen 24

Splošne določbe

1. Organi za odobritev podelijo EU-homologacijo šele po tem, ko preverijo skladnost proizvodnje iz člena 28 in skladnost tipa vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote z zahtevami, ki se uporabljajo.

2. EU-homologacije se podelijo v skladu s tem poglavjem.

3. Če organ za odobritev meni, da tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote kljub skladnosti z zahtevanimi določbami pomeni resno tveganje za varnost ali lahko resno škoduje okolju ali javnemu zdravju ali pomeni resno tveganje za varnost pri delu, lahko zavrne podelitev EU-homologacije. V tem primeru organom za odobritev drugih držav članic in Komisiji takoj pošlje podrobno dokumentacijo, v kateri so pojasnjeni razlogi za njegovo odločitev in navedeni dokazi za njegove ugotovitve.

4. Certifikati o EU-homologaciji se oštevilčijo po harmoniziranem sistemu, kot ga določi Komisija z izvedbenimi akti. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2). Prvi taki izvedbeni akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.

5. Organ za odobritev v enem mesecu po izdaji certifikata o EU-homologaciji pošlje organom za odobritev drugih držav članic izvod certifikata o EU-homologaciji vozila skupaj s prilogami za vsak tip vozila, ki ga je odobril, in sicer po skupnem varnem elektronskem sistemu za izmenjavo datotek. Izvod je lahko tudi v obliki varne elektronske datoteke.

6. Organ za odobritev takoj obvesti organe za odobritev drugih držav članic o zavrnitvi ali preklicu vsake odobritve vozila in razlogih za svojo odločitev.

7. Organ za odobritev vsake tri mesece organom za odobritev drugih držav članic pošlje seznam EU-homologacij za sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, ki jih je podelil, spremenil, zavrnil ali preklical v predhodnem obdobju.

8. Če organ za odobritev druge države članice tako zahteva, mu organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, v enem mesecu od prejema navedene zahteve pošlje izvod zahtevanega certifikata o EU-homologaciji skupaj s prilogami, in sicer po skupnem varnem elektronskem sistemu za izmenjavo datotek. Izvod je lahko tudi v obliki varne elektronske datoteke.

9. Če Komisija tako zahteva, organ za odobritev predloži informacije iz odstavkov 5 do 8 tudi Komisiji.

10. Organ za odobritev pripravi opisno dokumentacijo, ki jo sestavljajo opisna mapa s priloženimi poročili o preskusih in drugimi dokumenti, ki jih opisni mapi priloži tehnična služba ali organ za odobritev pri opravljanju svojih nalog. Opisna dokumentacija vsebuje seznam njene vsebine, ustrezno oštevilčene ali drugače označene, da se jasno prepoznajo vse strani, oblika vsakega dokumenta pa je taka, da kaže evidenco zaporednih korakov upravljanja EU-homologacije, zlasti datume pregledov in dopolnitev. Organ za odobritev ohrani informacije iz opisne dokumentacije, tako da so na voljo za obdobje 10 let po koncu veljavnosti zadevne odobritve.

Člen 25

Posebne določbe o certifikatu o EU-homologaciji

1. Certifikatu o EU-homologaciji se priložijo naslednje priloge:

(a) opisna dokumentacija iz člena 24(10);

(b) rezultati preskusov;

(c) imena in vzorci podpisov oseb, pooblaščenih za podpisovanje certifikatov o skladnosti, ter njihov položaj v podjetju;

(d) v primeru EU-homologacije celotnega vozila, izpolnjen izvod certifikata o skladnosti.

2. Certifikat o EU-homologaciji se izda na podlagi predloge, določene v izvedbenih aktih Komisije. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2). Prvi taki izvedbeni akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.

3. Organ za odobritev za vsak posamezen tip vozila:

(a) izpolni vse ustrezne dele certifikata o EU-homologaciji, vključno s priloženim obrazcem rezultatov preskusov;

(b) sestavi seznam opisne dokumentacije;

(c) vlagatelju takoj izda izpolnjen certifikat skupaj s prilogami.

Komisija z izvedbenimi akti določi predlogo obrazca rezultatov preskusov iz točke (a). Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2). Prvi taki izvedbeni akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.

4. Pri EU-homologaciji, pri kateri so bile v skladu s členom 35 uvedene omejitve veljavnosti ali opuščene nekatere določbe te uredbe ali delegiranih in izvedbenih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe, se navedene omejitve oziroma opustitve navedejo v certifikatu o EU-homologaciji.

5. Kadar proizvajalec izbere postopek mešane homologacije, organ za odobritev dopolni opisno dokumentacijo s sklicevanji na poročila o preskusih, ki jih določajo izvedbeni akt iz člena 27(1) in za katera certifikati o EU-homologaciji niso na voljo.

6. Kadar proizvajalec izbere postopek homologacije v enem delu, organ za odobritev sestavi seznam zahtev ali aktov, ki se uporabljajo, in ta seznam doda k certifikatu o EU-homologaciji. Komisija z izvedbenimi akti sprejme predlogo za tak seznam. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2). Prvi taki izvedbeni akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.

Člen 26

Posebne določbe, ki zadevajo sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote

1. EU-homologacija se podeli za sistem, ki je skladen s podatki v opisni mapi in izpolnjuje tehnične zahteve, določene v ustreznih aktih, navedenih v Prilogi I.

2. EU-homologacija za sestavni del ali samostojno tehnično enoto se podeli za sestavni del ali samostojno tehnično enoto, ki je skladna s podatki v opisni mapi in izpolnjuje tehnične zahteve, določene v ustreznih aktih, navedenih v Prilogi I.

3. Kadar sestavne dele ali samostojne tehnične enote, ki so ali niso namenjeni za popravilo, servisiranje ali vzdrževanje, zajema tudi homologacija sistema v povezavi z vozilom, se za sestavni del ali samostojno tehnično enoto ne zahteva dodatna odobritev, razen če tako določajo ustrezni akti, navedeni v Prilogi I.

4. Kadar sestavni del ali samostojna tehnična enota opravlja svojo funkcijo ali ima določeno lastnost le v povezavi z drugimi deli vozila in je zato skladnost z zahtevami mogoče preveriti le, ko sestavni del ali samostojna tehnična enota deluje v povezavi s temi drugimi deli vozila, se področje uporabe EU-homologacije sestavnega dela ali samostojne tehnične enote ustrezno omeji.

V takih primerih se v certifikatu o EU-homologaciji določijo omejitve pri uporabi sestavnega dela ali samostojne tehnične enote in navedejo posebni pogoji za vgradnjo.

Kadar tak sestavni del ali samostojno tehnično enoto vgradi proizvajalec, se skladnost z vsemi ustreznimi omejitvami uporabe ali pogoji za vgradnjo preveri ob odobritvi vozila.

Člen 27

Preskusi, zahtevani za EU-homologacijo

1. Skladnost s tehničnimi določbami iz te uredbe in aktov, navedenih v Prilogi I, se dokazuje z ustreznimi preskusi, ki jih izvedejo imenovane tehnične službe.

Preskusni postopki iz prvega pododstavka ter posebna oprema in orodje, ki se zahtevajo za izvedbo navedenih preskusov, so določeni v ustreznih aktih, navedenih v Prilogi I.

Oblika poročila o preskusih je skladna s splošnimi zahtevami, ki jih Komisija določi z izvedbenimi akti. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2). Prvi taki izvedbeni akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.

2. Proizvajalec da organu za odobritev na voljo toliko vozil, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, kolikor jih je v skladu z ustreznimi akti, navedenimi v Prilogi I, potrebnih za izvedbo zahtevanih preskusov.

3. Zahtevani preskusi se izvedejo na vozilih, sestavnih delih in samostojnih tehničnih enotah, ki predstavljajo tip v postopku odobritve.

Vendar lahko proizvajalec v dogovoru s organom za odobritev izbere vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto, ki združuje številne najneugodnejše lastnosti glede na zahtevano raven delovanja, čeprav ne predstavlja tipa v postopku odobritve. V pomoč pri sprejemanju odločitev se lahko pri izbirnem postopku uporabijo virtualne preskusne metode.

4. V dogovoru z organom za odobritev se lahko virtualne preskusne metode na zahtevo proizvajalca uporabijo kot alternativa preskusnim postopkom iz odstavka 1 za zahteve, opredeljene v delegiranih aktih, sprejetih na podlagi odstavka 6.

5. Virtualne preskusne metode izpolnjujejo pogoje iz delegiranih aktov, sprejetih na podlagi odstavka 6.

6. Da se zagotovi, da imajo rezultati virtualnega preskušanja enak pomen kot rezultati dejanskega preskušanja, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 71 v zvezi z zahtevami, ki se lahko preskusijo z virtualnim preskušanjem, in pogoji za virtualno preskušanje. Pri sprejemanju teh delegiranih aktov se Komisija po potrebi opre na zahteve in postopke iz Priloge XVI k Direktivi 2007/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (Okvirna direktiva) (33).

Člen 28

Skladnost proizvodnje

1. Organ za odobritev, ki podeli EU-homologacijo, sprejme potrebne ukrepe, po potrebi v sodelovanju z organi za odobritev drugih držav članic, da preveri, ali so bili sprejeti ustrezni ukrepi za zagotovitev, da bodo vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote, ki so v proizvodnji, odvisno od primera, skladni z odobrenim tipom.

2. Organ za odobritev, ki izda homologacijo za celotno vozilo, z ustreznimi ukrepi preveri, da so certifikati o skladnosti, ki jih je izdal proizvajalec, skladni s členom 33. V ta namen preveri, ali je zadostno število vzorcev certifikatov o skladnosti skladnih s členom 33 in ali je proizvajalec sprejel ustrezne ukrepe za zagotovitev točnosti podatkov v teh certifikatih.

3. Organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, sprejme potrebne ukrepe v zvezi z navedeno odobritvijo, po potrebi v sodelovanju z organi za odobritev drugih držav članic, da preveri, ali so ukrepi iz odstavkov 1 in 2 še vedno ustrezni, tako da so vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote, ki so v proizvodnji, še vedno skladni z odobrenim tipom in so certifikati o skladnosti še vedno skladni s členom 33.

4. Da preveri, ali je vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota skladna z odobrenim tipom, lahko organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, opravi katero koli preverjanje ali preskus, potreben za EU-homologacijo, na vzorcih iz prostorov proizvajalca, vključno s proizvodnimi obrati.

5. Kadar organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, ugotovi, da se ukrepi iz odstavkov 1 in 2 ne izvajajo, bistveno odstopajo od dogovorjenih ukrepov in nadzornih načrtov, se ne izvajajo več ali niso več ustrezni, čeprav se proizvodnja nadaljuje, navedeni organ za odobritev sprejme potrebne ukrepe, da zagotovi pravilno izvajanje postopka za nadzor skladnosti proizvodnje, ali prekliče homologacijo.

6. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 71 v zvezi s podrobnostmi glede skladnosti proizvodnje. Prvi taki delegirani akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.

POGLAVJE VI

SPREMEMBE EU-HOMOLOGACIJ

Člen 29

Splošne določbe

1. Proizvajalec takoj obvesti organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, o vsaki spremembi podatkov v opisni dokumentaciji.

Navedeni organ za odobritev odloči, kateri postopek iz člena 30 je treba uporabiti.

Po potrebi lahko organ za odobritev v posvetovanju s proizvajalcem odloči, da se podeli nova EU-homologacija.

2. Vloga za spremembo EU-homologacije se lahko vloži le pri organu za odobritev, ki je podelil prvotno EU-homologacijo.

3. Če organ za odobritev ugotovi, da je treba zaradi spremembe ponoviti preglede ali preskuse, o tem obvesti proizvajalca.

Postopki iz člena 30 se uporabljajo le, če organ za odobritev na podlagi navedenih pregledov in preskusov ugotovi, da se zahteve za EU-homologacijo še vedno izpolnjujejo.

Člen 30

Popravki in razširitve EU-homologacij

1. Če so bili podatki v opisni dokumentaciji spremenjeni in pregledov ali preskusov ni bilo treba ponoviti, se spremembe označijo kot „popravek“.

V takih primerih organ za odobritev po potrebi izda popravljeno stran opisne dokumentacije, pri čemer vsako popravljeno stran označi tako, da sta jasno vidna narava spremembe in datum ponovne izdaje. Tej zahtevi ustreza tudi izdaja konsolidirane posodobljene različice opisne dokumentacije z izčrpnim opisom sprememb.

2. Sprememba se označi kot „razširitev“, če so bili podatki v opisni dokumentaciji spremenjeni ter:

(a) so potrebni dodatni pregledi ali preskusi;

(b) so bili spremenjeni kateri koli podatki v certifikatu o EU-homologaciji, razen njegovih prilog;

(c) se začnejo uporabljati nove zahteve v skladu s katerim koli aktom, navedenim v Prilogi I, za odobren tip vozila ali za odobren sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto.

V primeru razširitve organ za odobritev izda posodobljen certifikat o EU-homologaciji, označen s številko razširitve, ki je za eno večja od številke zadnje podeljene razširitve. Na certifikatu o odobritvi sta jasno navedena razlog razširitve in datum ponovne izdaje.

3. Ob vsaki izdaji popravljenih strani ali konsolidirane posodobljene različice se vedno ustrezno spremeni tudi seznam opisne dokumentacije, ki je priložen certifikatu o odobritvi, tako da je na njem naveden datum zadnje razširitve oziroma spremembe ali datum zadnje konsolidacije posodobljene različice.

4. Če nove zahteve iz točke (c) odstavka 2 s tehničnega vidika niso veljavne za ta tip vozila ali če te zadevajo kategorije vozila, v katere to vozilo ne sodi, homologacije vozila ni treba spreminjati.

Člen 31

Izdaja sprememb in obveščanje

1. Pri razširitvi se ustrezni deli certifikata o EU-homologaciji, njegove priloge in seznam opisne dokumentacije posodobijo. Posodobljen certifikat in njegove priloge se vlagatelju izdajo takoj.

2. Pri popravku organ za odobritev vlagatelju takoj izda popravljene dokumente oziroma konsolidirano posodobljeno različico, vključno s popravljenim seznamom opisne dokumentacije.

3. Organ za odobritev o vseh spremembah EU-homologacij obvesti organe za odobritev drugih držav članic po postopkih iz člena 24.

POGLAVJE VII

VELJAVNOST EU-HOMOLOGACIJE

Člen 32

Prenehanje veljavnosti

1. EU-homologacije se izdajo za neomejen čas.

2. EU-homologacija za vozila preneha veljati v katerem koli od naslednjih primerov:

(a) nove zahteve, ki se uporabljajo za odobreni tip vozila, postanejo obvezne za dajanje na voljo na trgu, registracijo ali začetek uporabe vozil, homologacije pa ni mogoče ustrezno posodobiti;

(b) proizvodnja odobrenega vozila je prostovoljno popolnoma prenehala;

(c) odobritvi poteče veljavnost na podlagi omejitve v skladu s členom 35(6);

(d) odobritev se prekliče v skladu s členom 28(5), členom 44(1) ali členom 47(4).

3. Kadar samo ena varianta znotraj tipa ali ena izvedenka znotraj variante ni več veljavna, EU-homologacija za zadevno vozilo preneha veljati samo za to posamezno varianto oziroma izvedenko.

4. Kadar je proizvodnja določenega tipa vozila dokončno prenehala, proizvajalec o tem obvesti organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo za to vozilo.

Organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo za vozilo, v enem mesecu od prejema obvestila iz prvega pododstavka ustrezno obvesti organe za odobritev drugih držav članic.

5. Brez poseganja v odstavek 4 proizvajalec o primerih EU-homologacije za vozilo, ki se ji izteka veljavnost, obvesti organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo.

Organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, takoj sporoči vse ustrezne informacije organom za odobritev drugih držav članic ter tako omogoči uporabo člena 39, kadar je to ustrezno.

V sporočilu iz drugega pododstavka se navedeta zlasti datum proizvodnje in identifikacijska številka zadnjega izdelanega vozila.

POGLAVJE VIII

CERTIFIKAT O SKLADNOSTI IN OZNAKE

Člen 33

Certifikat o skladnosti

1. Proizvajalec kot imetnik homologacije za vozilo izda certifikat o skladnosti, ki se kot papirni dokument priloži vsakemu vozilu, dokončanemu, nedodelanemu ali dodelanemu, ki je izdelano v skladu z odobrenim tipom vozila.

Tak certifikat o skladnosti se kupcu izda brezplačno skupaj z vozilom. Njegove izdaje se ne sme pogojevati z izrecno zahtevo ali predložitvijo dodatnih informacij proizvajalcu.

Proizvajalec vozila na zahtevo lastnika vozila v obdobju 10 let po datumu proizvodnje vozila izda dvojnik certifikata o skladnosti proti plačilu, ki ne presega stroška njegove izdaje. Na sprednji strani vsakega ponovnega izvoda je jasno vidna beseda „dvojnik“.

2. Proizvajalec uporabi predlogo certifikata o skladnosti, kot jo je z izvedbenimi akti določila Komisija. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2). Certifikat o skladnosti se izdela tako, da ga ni mogoče ponarediti. V ta namen izvedbeni akti določijo, da je papir, ki se uporabi za certifikat, zaščiten z več metodami varnostnega tiskanja. Prvi taki izvedbeni akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.

3. Certifikat o skladnosti se sestavi vsaj v enem izmed uradnih jezikov Unije. Vsaka država članica lahko zahteva, da se certifikat o skladnosti prevede v njen uradni jezik oziroma jezike.

4. Osebe, pooblaščene za podpisovanje certifikatov o skladnosti, so del organizacije proizvajalca in jih vodstvo ustrezno pooblasti za celotno izvajanje pravne odgovornosti proizvajalca glede zasnove in izdelave ali skladnosti proizvodnje vozila.

5. Certifikat o skladnosti se v celoti izpolni in ne vsebuje omejitev glede uporabe vozila, razen tistih, ki so določene v tej uredbi ali delegiranih aktih, sprejetih na podlagi te uredbe.

6. Pri nedodelanem ali dodelanem vozilu proizvajalec na certifikatu o skladnosti izpolni samo tiste podatke, ki so bili dodani ali spremenjeni na trenutni stopnji odobritve, in certifikatu priloži vse certifikate o skladnosti, izdane na prejšnjih stopnjah.

7. Certifikat o skladnosti za vozila, odobrena v skladu s členom 35(2), v naslovu vsebuje besedilo „Za dokončana/dodelana vozila, homologirana v skladu s členom 26 Uredbe (EU) št. 167/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. februarja 2013 o odobritvi in tržnem nadzoru kmetijskih in gozdarskih vozil (začasna odobritev)“.

8. Certifikat o skladnosti, kakor je določeno v izvedbenih aktih iz odstavka 2 za vozila, homologirana v skladu s členom 37, v naslovu vsebuje besedilo „Za dokončana/dodelana vozila, homologirana v majhnih serijah“, v neposredni bližini naslova pa letnico proizvodnje, ki ji sledi zaporedna številka med 1 in mejno vrednostjo, navedeno v preglednici iz Priloge II, ki za vsako letnico proizvodnje označuje mesto navedenega vozila v proizvodnji, določeni za zadevno leto.

9. Brez poseganja v odstavek 1 lahko proizvajalec certifikat o skladnosti organu za registracijo katere koli države članice pošlje v elektronski obliki.

Člen 34

Predpisana tablica z ustrezno oznako vozila in homologacijsko oznako za sestavne dele ali samostojne tehnične enote

1. Proizvajalec na vsako vozilo, izdelano v skladu z odobrenim tipom, namesti predpisano tablico z ustrezno oznako, ki se zahteva z ustreznim izvedbenim aktom, sprejetim na podlagi odstavka 3.

2. Proizvajalec sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ne glede na to, ali je ta del sistema ali ne, vsak sestavni del ali samostojno tehnično enoto, izdelano skladno z odobrenim tipom, označi s homologacijsko oznako, ki se zahteva z ustreznimi izvedbenimi akti, sprejetimi na podlagi te uredbe ali ustreznim pravilnikom UNECE ali kodeksom OECD.

Kadar se homologacijska oznaka ne zahteva, proizvajalec namesti vsaj blagovno znamko, številko tipa ali identifikacijsko številko.

3. Predpisana tablica in oznaka EU-homologacije je v skladu z vzorcem, ki ga Komisija določi z izvedbenimi akti. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2). Prvi taki izvedbeni akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.

POGLAVJE IX

IZJEME ZA NOVE TEHNOLOGIJE ALI NOVE TEHNIČNE REŠITVE

Člen 35

Izjeme za nove tehnologije ali nove tehnične rešitve

1. Proizvajalec lahko vloži vlogo za EU-homologacijo za tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ki vključuje nove tehnologije ali tehnične rešitve, ki so nezdružljive z enim ali več akti, navedenimi v Prilogi I.

2. Organ za odobritev podeli EU-homologacijo iz odstavka 1, kadar so izpolnjeni vsi naslednji pogoji:

(a) v vlogi so navedeni razlogi, zaradi katerih zadevne tehnologije ali tehnične rešitve onemogočajo sistemu, sestavnemu delu ali samostojni tehnični enoti, da bi bila združljiva z enim ali več akti iz Priloge I;

(b) v vlogi so opisani varnostni in okoljski vidiki nove tehnologije ter sprejeti ukrepi, ki zagotavljajo najmanj enakovredno raven varnosti in varstva okolja kot zahteve, pri katerih je zaprošena izjema;

(c) vloga vsebuje opise preskusov in rezultate, ki dokazujejo, da je pogoj iz točke (b) izpolnjen.

3. Za podelitev take EU-homologacije z izjemo za nove tehnologije ali nove tehnične rešitve je treba pridobiti dovoljenje Komisije. To dovoljenje se podeli z izvedbenim aktom. Ta izvedbeni akt se sprejme v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2).

4. Organ za odobritev lahko do pridobitve dovoljenja Komisije za tip vozila, za katerega je zaprošena izjema, že izda EU-homologacijo, vendar začasno, veljavno le na ozemlju te države članice. Organ za odobritev o tem takoj obvesti Komisijo in druge države članice z dokumentacijo, ki vsebuje informacije iz odstavka 2.

Začasnost in omejena ozemeljska veljavnost je razvidna v naslovu certifikata o homologaciji ter v naslovu certifikata o skladnosti. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi usklajene predloge za certifikate o homologaciji in certifikata o skladnosti za namene tega odstavka. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2).

5. Drugi organi za odobritev se lahko pisno odločijo za sprejem začasne odobritve iz odstavka 4 na svojem ozemlju.

6. Kadar je ustrezno, Komisija v dovoljenju iz odstavka 3 navede tudi, ali je njegova veljavnost kakor koli omejena. Homologacija je v vsakem primeru veljavna najmanj 36 mesecev.

7. Če se Komisija odloči za zavrnitev dovoljenja, organ za odobritev takoj obvesti imetnika začasne homologacije iz odstavka 3, da bo začasna odobritev v šestih mesecih po datumu zavrnitve Komisije preklicana.

Vendar je vozila, izdelana v skladu z začasno odobritvijo, pred njenim prenehanjem veljavnosti dovoljeno dati na trg, registrirati ali začeti uporabljati v kateri koli državi članici, ki je sprejela začasno odobritev.

Člen 36

Naknadna prilagoditev delegiranih in izvedbenih aktov

1. Kadar Komisija dovoli podelitev izjeme v skladu s členom 35, takoj sprejme potrebne ukrepe za prilagoditev zadevnih delegiranih ali izvedbenih aktov tehnološkemu razvoju.

Kadar se izjema v skladu s členom 35 nanaša na pravilnik UNECE, Komisija predlaga spremembo ustreznega pravilnika UNECE po postopku, ki se uporablja v skladu z Revidiranim sporazumom iz leta 1958.

2. Takoj ko so ustrezni akti spremenjeni, se odpravijo vse omejitve iz sklepa Komisije o odobritvi izjeme.

Če potrebni ukrepi za prilagoditev delegiranih ali izvedbenih aktov niso bili sprejeti, lahko Komisija na zahtevo države članice, ki je podelila odobritev, s sklepom v obliki izvedbenega akta, sprejetim v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2), državi članici dovoli, da podaljša veljavnost homologacije.

POGLAVJE X

VOZILA, IZDELANA V MAJHNIH SERIJAH

Člen 37

Nacionalna homologacija za majhne serije

1. Proizvajalec lahko zaprosi za nacionalno homologacijo majhne serije tipa vozila znotraj letnih količinskih omejitev iz Priloge II. Te omejitve se uporabljajo za dajanje na voljo na trgu, registracijo ali začetek uporabe vozil odobrenega tipa na trgu vsake države članice v določenem letu.

Pri nacionalni homologaciji majhne serije lahko organ za odobritev, če za to obstajajo utemeljeni razlogi, opusti eno ali več določb te uredbe in ene ali več določb enega ali več aktov, navedenih v Prilogi I, če določi alternativne zahteve.

2. Alternativne zahteve iz odstavka 1 zagotavljajo tako raven funkcionalne varnosti ter varstva okolja in varnosti pri delu, ki je v največji možni meri enakovredna ravni, ki jo zagotavljajo ustrezni akti, navedeni v Prilogi I.

3. Za nacionalno homologacijo vozil v skladu s tem členom se sprejmejo sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote, homologirane v skladu z akti, navedenimi v Prilogi I.

4. Certifikat o homologaciji za vozila, homologirana v skladu s tem členom, se sestavi v skladu s predlogo iz člena 25(2), vendar ne sme imeti naslova „Certifikat o EU-homologaciji vozila“, v njem pa se navede vsebina opustitev, dovoljenih v skladu z odstavkom 1. Certifikati o homologaciji se oštevilčijo v skladu s harmoniziranim sistemom iz člena 24(4).

5. Veljavnost nacionalne homologacije majhne serije je omejena na ozemlje države članice, katere organ za odobritev jo je podelil.

6. Vendar se na zahtevo proizvajalca izvod certifikata o homologaciji skupaj s prilogami s priporočeno pošto ali po elektronski pošti pošlje organom za odobritev držav članic, ki jih določi proizvajalec.

7. Organi za odobritev držav članic, ki jih določi proizvajalec, v treh mesecih po prejemu zahteve iz odstavka 6 odločijo, ali sprejmejo homologacijo ali ne. Svojo odločitev uradno sporočijo organu za odobritev, ki je podelil nacionalno homologacijo majhne serije.

8. Organi za odobritev držav članic sprejmejo nacionalno homologacijo, razen če upravičeno domnevajo, da nacionalne tehnične zahteve, v skladu s katerimi je bilo vozilo odobreno, niso enakovredne njihovim.

9. Na zahtevo vlagatelja, ki želi vozilo z nacionalno homologacijo majhne serije dati na trg ali registrirati v drugi državi članici, organ za odobritev, ki je podelil nacionalno homologacijo majhne serije, izroči nacionalnemu organu druge države članice izvod certifikata o homologaciji, vključno z opisno dokumentacijo. Uporabljata se odstavka 7 in 8.

POGLAVJE XI

DAJANJE NA VOLJO NA TRGU, REGISTRACIJA ALI ZAČETEK UPORABE VOZILA

Člen 38

Dajanje na voljo na trgu, registracija ali začetek uporabe vozil

1. Brez poseganja v člena 41 in 44 se vozila, za katera je EU-homologacija celotnega vozila obvezna ali za katera je proizvajalec pridobil tako homologacijo v skladu s to uredbo, dajo na voljo na trgu, registrirajo ali začnejo uporabljati le, če jim je priložen veljaven certifikat o skladnosti, izdan v skladu s členom 33.

Kadar so taka vozila nedodelana, je dovoljeno ta vozila dati na voljo na trgu ali začeti uporabljati, vendar lahko organi držav članic, pristojni za registracijo vozil, zavrnejo registracijo takih vozil in prepovejo njihovo uporabo v cestnem prometu.

2. Odstavek 1 se ne uporablja za vozila, namenjena za uporabo v vojski, civilni zaščiti, gasilskih službah in službah za vzdrževanje javnega reda in miru, ter za vozila, odobrena v skladu s členom 37.

Člen 39

Dajanje na voljo na trgu, registracija ali začetek uporabe vozil iz zaključka serije

1. Ob upoštevanju omejitev števila vozil iz zaključka serije in roka iz odstavkov 2 in 4 se vozila, skladna s tipom vozila, katerega EU-homologacija na podlagi člena 32 ni več veljavna, lahko dajo na voljo na trgu, registrirajo ali dajo v uporabo.

Prvi pododstavek se uporablja samo za vozila na ozemlju Unije, ki so ob izdelavi imela veljavno EU-homologacijo, niso pa bila dana na voljo na trgu, registrirana ali se začela uporabljati, preden je navedena EU-homologacija prenehala veljati.

2. Odstavek 1 se pri dokončanih vozilih uporablja 24 mesecev od datuma prenehanja veljavnosti EU-homologacije, pri dodelanih vozilih pa 30 mesecev od navedenega datuma.

3. Proizvajalec, ki želi izkoristiti odstavek 1, predloži zahtevek nacionalnemu organu vsake države članice, v kateri bodo zadevna vozila dana na voljo na trgu, registrirana ali dana v uporabo. V tem zahtevku se navedejo vsi tehnični ali ekonomski razlogi, zaradi katerih ta vozila niso skladna z novimi zahtevami za homologacijo.

Zadevni nacionalni organ v treh mesecih po prejemu zahtevka odloči, ali bo dovolil registracijo navedenih vozil na svojem ozemlju in v kakšnem obsegu jo bo dovolil.

4. Število vozil iz zaključka serije ne sme presegati 10 % števila vozil, registriranih v preteklih dveh letih, ali 20 vozil na državo članico; uporabi se število, ki je večje.

5. V certifikat o skladnosti vozil, danih v uporabo po tem postopku, se vnese posebno poimenovanje „vozila iz zaključka serije“.

6. Države članice zagotovijo učinkovit nadzor nad številom vozil, ki so dana na voljo na trgu, se registrirajo in začnejo uporabljati po postopku iz tega člena.

7. Ta člen se uporablja samo za novo stanje zaradi prenehanja veljavnosti homologacije v primeru iz točke (a) člena 32(2).

Člen 40

Dajanje na voljo na trgu ali začetek uporabe sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot

1. Sestavni deli ali samostojne tehnične enote se smejo dati na voljo na trgu ali dati v uporabo, le če so skladni z zahtevami ustreznih aktov, navedenih v Prilogi I, in pravilno označeni v skladu s členom 34.

2. Odstavek 1 se ne uporablja za sestavne dele ali samostojne tehnične enote, ki so posebej izdelani ali zasnovani za nova vozila, ki jih ta uredba ne zajema.

3. Z odstopanjem od odstavka 1 lahko države članice dovolijo dajanje na voljo na trgu ali začetek uporabe sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki so bili izvzeti iz ene ali več določb te uredbe na podlagi člena 35 ali so namenjeni za vgradnjo v vozila v okviru odobritev iz člena 37, ki se nanašajo na zadevni sestavni del ali samostojno tehnično enoto.

4. Z odstopanjem od odstavka 1 lahko države članice, če v tej uredbi ali enem od delegiranih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe, ni določeno drugače, dovolijo dajanje na voljo na trgu ali začetek uporabe sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, namenjenih za vgradnjo v vozila, za katera se v tej uredbi ali Direktivi 2003/37/ES ob dajanju na voljo na trgu ali začetku njihove uporabe homologacija ni zahtevala.

POGLAVJE XII

ZAŠČITNE KLAVZULE

Člen 41

Postopek za obravnavo vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki pomenijo resno tveganje, na nacionalni ravni

1. Kadar organi za tržni nadzor ene države članice ukrepajo v skladu s členom 20 Uredbe (ES) št. 765/2008 ali utemeljeno menijo, da vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota iz te uredbe pomeni resno tveganje za zdravje ali varnost ljudi ali druge vidike zaščite javnega interesa, ki so zajeti v tej uredbi, organ za odobritev, ki je podelil odobritev, oceni, ali zadevno vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota izpolnjuje vse zahteve iz te uredbe. Zadevni gospodarski subjekti v celoti sodelujejo z organi za odobritev in/ali organi za tržni nadzor.

Kadar organ za odobritev, ki je podelil odobritev, pri tej oceni ugotovi, da vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota ne izpolnjuje zahtev iz te uredbe, od zadevnega gospodarskega subjekta nemudoma zahteva, da sprejme vse ustrezne korektivne ukrepe za uskladitev vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote z navedenimi zahtevami oziroma vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto umakne s trga ali odpokliče v razumnem roku, sorazmernem z naravo tveganja.

Za ukrepe iz drugega pododstavka tega odstavka se uporablja člen 21 Uredbe (ES) št. 765/2008.

2. Kadar organi za odobritev menijo, da neskladnost ni omejena na ozemlje države članice, Komisijo in druge države članice obvestijo o rezultatih ocene in ukrepih, ki se zahtevajo od gospodarskega subjekta.

3. Gospodarski subjekt zagotovi, da se vsi ustrezni korektivni ukrepi izvedejo za vsa neskladna vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, ki jih je d