DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) 2020/692

z dne 30. januarja 2020

o dopolnitvi Uredbe (EU) 2016/429 Evropskega parlamenta in Sveta glede pravil za vstop pošiljk nekaterih živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora v Unijo ter za njihove premike in ravnanje z njimi po vstopu

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe (EU) 2016/429 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o prenosljivih boleznih živali in o spremembi ter razveljavitvi določenih aktov na področju zdravja živali (v nadaljnjem besedilu: Pravila o zdravju živali) (1) in zlasti členov 234(2), 237(4) in 239(2) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Zakonodaja Unije na področju zdravja živali je bila nedavno posodobljena s sprejetjem Pravil o zdravju živali. Z navedeno uredbo, ki je začela veljati 20. aprila 2016 in se uporablja od 21. aprila 2021, je bilo razveljavljenih in nadomeščenih okrog 40 temeljnih aktov. Zaradi nje je treba tudi sprejeti veliko delegiranih in izvedbenih uredb Komisije o razveljavitvi in nadomestitvi okrog 400 aktov Komisije, ki so veljali na področju zdravja živali, preden je bil s Pravili o zdravju živali vzpostavljen nov pravni okvir.

(2) Od sprejetja prvih predpisov o zdravju živali na ravni Unije so se pogoji trgovanja spremenili, saj se je obseg trgovanja z živalmi, zarodnim materialom in proizvodi živalskega izvora znotraj Unije in s tretjimi državami občutno povečal. V istem obdobju so bile po zaslugi politik in pravil Unije o zdravju živali nekatere bolezni v Uniji izkoreninjene, druge pa so v veliko državah članicah preprečene ali so pod nadzorom. Toda porajajoče se bolezni so večkrat pomenile nov izziv za zdravstveni status živali v Uniji ter za trgovanje in lokalno gospodarstvo na področjih, ki so jih te bolezni prizadele.

(3) S pravili iz tega akta se dopolnjujejo pravila, ki so že določena v Pravilih o zdravju živali. Zagotoviti bodo morala zadostno jamstvo, da pošiljke živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora, ki vstopajo v Unijo, ne pomenijo tveganja za zdravje gojenih in divjih živali, ki bi lahko ogrozilo zdravstveni status Unije glede bolezni živali in povzročilo gospodarsko škodo za udeležene sektorje.

(4) Člen 234 Pravil o zdravju živali določa, da lahko države članice do sprejetja delegiranih aktov, s katerimi se določijo zahteve za zdravstveno varstvo živali za določeno vrsto in kategorijo živali, zarodnega materiala ali proizvodov živalskega izvora, na podlagi opravljene analize obstoječih tveganj uporabljajo nacionalna pravila, če so ta pravila v skladu z določenimi zahtevami iz navedene uredbe. Zato bi za vstop vrst in kategorij živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora v Unijo, ki niso zajete v tej uredbi, lahko veljala nacionalna pravila, ki jih uporabljajo države članice.

(5) Sedanja Pravila o zdravju živali, določena v prejšnjih aktih Komisije o vstopu živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora v Unijo, so se izkazala za učinkovita, zato bi bilo treba v tej uredbi ohraniti cilj in bistveno vsebino teh sedanjih pravil, le da bi bila posodobljena z ozirom na pravila o boljšem pravnem urejanju, novi pravni okvir iz Pravil o zdravju živali ter najnovejša znanstvena dognanja, mednarodne standarde ter izkušnje pri uporabi prejšnjih aktov Unije.

(6) Da ne bi prihajalo do nepotrebnih prekinitev trgovanja, bi morale zahteve za zdravstveno varstvo živali za vstop pošiljk, ki spadajo na področje uporabe te uredbe, v Unijo zagotoviti tekoč prehod od zahtev iz prejšnjih aktov Unije na nove.

(7) V Pravilih o zdravju živali so določena pravila za preprečevanje in obvladovanje bolezni živali, ki se prenašajo na živali ali na ljudi. Zlasti v poglavju 1 dela V navedene uredbe, ki določa zahteve za zdravstveno varstvo živali za vstop pošiljk živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora v Unijo, je določeno, da Komisija sprejema delegirane akte za dopolnitev zahtev za zdravstveno varstvo živali, ki so v njej že določene.

(8) Člen 229(1) Pravil o zdravju živali določa pogoje, pod katerimi države članice dovoljujejo vstop pošiljk živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora v Unijo. Te zahteve zajemajo pogoje v zvezi s tretjimi državami ali ozemljem izvora, obratom izvora, zahtevami za zdravstveno varstvo živali, ki jih morajo te pošiljke izpolnjevati, ter veterinarskimi spričevali, deklaracijami ali drugimi dokumenti, ki bi morali spremljati take pošiljke.

(9) Poleg tega člen 234(1) Pravil o zdravju živali določa, da morajo biti zahteve za zdravstveno varstvo živali za vstop pošiljk živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora iz tretjih držav, z njihovih ozemelj ali območij v Unijo vsaj tako stroge kot tiste iz navedene uredbe in delegiranih aktov, sprejetih na njeni podlagi, ki se uporabljajo za premike zadevnih vrst in kategorij tega blaga po Uniji. Če zahteve niso enako stroge kot v zahteve v Uredbi, morajo zagotoviti enakovredna jamstva za zahteve za zdravstveno varstvo živali iz dela IV navedene uredbe.

(10) Člen 234(2) Pravil o zdravju živali določa, da se sprejmejo delegirani akti za dopolnitev pravil iz navedene uredbe glede zahtev za zdravstveno varstvo živali za vstop vrst in kategorij živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora iz tretjih držav in ozemelj v Unijo, ter glede premikov v Uniji in ravnanja s temi živalmi, zarodnim materialom in proizvodi živalskega izvora po njihovem vstopu v Unijo, kadar je to potrebno, da se zmanjša s tem povezano tveganje.

(11) Člen 237(1) Pravil o zdravju živali določa, da države članice dovolijo, da v Unijo vstopijo le tiste pošiljke živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora, ki jih spremlja veterinarsko spričevalo in deklaracije ali drugi dokumenti, ki se zahtevajo v skladu z navedeno uredbo. Člen 237(2) navedene uredbe določa, da mora veterinarsko spričevalo potrditi in podpisati uradni veterinar v tretji državi ali na ozemlju izvora. V tej zvezi člen 237(4) Pravil o zdravju živali določa, da se Komisija pooblasti za sprejemanje delegiranih aktov v zvezi z odstopanji od zahtev za veterinarsko spričevalo iz člena 237(1) in (2) navedene uredbe in za določitev pravil, ki zahtevajo, da take pošiljke spremljajo deklaracije ali drugi dokumenti.

(12) Člen 239(2) Pravil o zdravju živali določa, da Komisija sprejme delegirane akte delegirane akte v zvezi s posebnimi pravili in dodatnimi zahtevami za določene posebne vrste vstopa pošiljk živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora v Unijo; določa tudi odstopanja od splošnih zahtev za zdravstveno varstvo živali iz členov 229(1) in 237(1) navedene uredbe ter iz dopolnilnih pravil v delegiranih aktih, sprejetih na podlagi členov 234(2) in 237(4) navedene uredbe.

(13) Dopolnilna pravila, ki se določajo v tej uredbi v skladu s členoma 234(2) in 239(2) Pravil o zdravju živali, so medsebojno povezana. Člen 234(2) določa, da Komisija določi splošne zahteve za vstop pošiljk živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora v Unijo, člen 239(2) pa določa, da Komisija določi posebna pravila in dodatne zahteve za odstopanje od teh splošnih zahtev.

(14) Veterinarska spričevala iz člena 237 pravil o zdravju živali so del okvira pravil, povezanih z vstopom pošiljk živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora v Unijo. Del tega splošnega okvira pravil je pooblastilo za odobritev odstopanj od zahtev za zdravstveno varstvo živali, podeljeno Komisiji na podlagi člena 237(4) navedene uredbe.

(15) Precej opredelitev pojmov je podanih že v pravilih o zdravju živali. Poleg njih bi morale biti v tej uredbi upoštevane tudi opredelitve iz drugih aktov Unije na sorodnih področjih živilske higiene in uradnega nadzora, kot so opredelitve pojmov iz Uredbe (ES) št. 853/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (2). Vendar pa je za namen določitve zahtev za zdravstveno varstvo živali za vstop živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora v Unijo primerno vključiti posebne opredelitve, med njimi opredelitve določenih kategorij živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora. Te opredelitve so potrebne, da bi pojasnili, katere kategorije živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora pomenijo tveganje za zdravje živali in zanje zato veljajo zahteve za zdravstveno varstvo živali glede vstopa v Unijo.

(16) Da bi bila zakonodaja Unije usklajena in glede na tveganja za zdravje živali v zvezi s temi vrstami blaga bi morala opredelitev pojma „sveže meso“ za namene te uredbe zajemati opredelitve pojmov „sveže meso“, „mleto meso“ in „mesni pripravki“ iz Priloge I k Uredbi (ES) št. 853/2004.

(17) Poleg tega bi morala opredelitev pojma „mesni proizvodi“ za namene te uredbe zajemati opredelitve pojmov „mesni izdelki“, „obdelani želodci“, „mehurji“, „čreva“, „topljene živalske maščobe“ in „mesni izvlečki“, določene v Uredbi (ES) št. 853/2004. Razlog za to je, da z vidika zdravja živali vse navedeno blago predstavlja enako tveganje za zdravje živali in bi morali zanj veljati enaki ukrepi za zmanjšanje tveganja.

(18) Opredelitev pojma „trup“ iz Uredbe (ES) št. 853/2004 bi bilo treba prilagoditi tako, da bi bil v njej opredeljen „trup kopitarja“, da bi se ločil od pojma „drobovina“. Razlog za to je, da ti vrsti blaga pomenita različno tveganje za zdravje živali, saj je tveganje pri drobovini večje.

(19) Pojem „ovitki“ bi moral biti opredeljen v tej uredbi, v opredelitvi pa bi morala biti upoštevana opredelitev pojmov v glosarju Zoosanitarnega kodeksa za kopenske živali Svetovne organizacije za zdravje živali. V opredelitvi pojma bi moralo biti pojasnjeno, katere proizvode živalskega izvora je treba šteti za ovitke in so zato predmet posebnih vrst obdelave za zmanjšanje tveganja, določenih v tej uredbi.

(20) Člen 229(1) Pravil o zdravju živali določa, da se pošiljkam živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora dovoli vstop v Unijo le, če prihajajo iz tretje države ali z ozemlja, ki je v skladu z merili iz člena 230(1) na seznamu za določeno vrsto in kategorijo zadevnih živali ali zarodnega materiala ali proizvodov živalskega izvora, in če pošiljke izpolnjujejo zahteve za zdravstveno varstvo živali iz člena 234 in delegiranih aktov, sprejetih na njegovi podlagi. V skladu s to uredbo bi moral biti pristojni organ odgovoren za preverjanje, da take pošiljke, ki vstopajo v Unijo, izpolnjujejo navedene zahteve.

(21) Člen 237(1) Pravil o zdravju živali določa, da se vstop pošiljk vrst in kategorij živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora v Unijo iz tretjih držav in ozemelj dovoli le, če jih spremlja veterinarsko spričevalo, ki ga izda pristojni organ tretje države ali ozemlja izvora, deklaracije ali drugi dokumenti ali vsi navedeni dokumenti. Zato bi bilo treba v tej uredbi pojasniti, kateri dokumenti se v vsakem od primerov zahtevajo, pristojnemu organu pa naložiti odgovornost, da preveri, ali take pošiljke, ki vstopajo v Unijo, izpolnjujejo to splošno zahtevo.

(22) Iz informacij, ki jih vsebujejo veterinarska spričevala, deklaracije in drugi dokumenti, ki spremljajo pošiljke živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora, mora biti jasno razvidno, ali te pošiljke izpolnjujejo splošne zahteve iz Pravil o zdravju živali in ustrezne zahteve iz te uredbe. Zato bi morala ta uredba določiti obveznosti za izvajalce dejavnosti, ki so odgovorni za vstop takih pošiljk v Unijo, in za pristojne organe države članice vstopa v Unijo glede veljavnosti dokumentov, ki spremljajo pošiljke, ter primernost takih dokumentov za vstop v Unijo.

(23) Ob upoštevanju tveganj za zdravje živali, kot je inkubacijska doba bolezni, in da ne bi prihajalo do zlorabe veterinarskih spričeval, je treba določiti rok veljavnosti teh spričeval samo v primeru živali in valilnih jajc. Razlog za to je, da te živali in vrste zarodnega materiala pomenijo večje tveganje za zdravje živali kot proizvodi živalskega izvora, pri katerih so bili morda izvedeni ukrepi za zmanjšanje tveganja, in zarodni material, ki se prevaža zamrznjen in zaprt v zapečatenih zabojnikih. Ker pa prevoz živih živali in valilnih jajc po morju lahko traja dolgo, bi bilo treba obdobje veljavnosti spričevala v tem primeru podaljšati, če so bili izvedeni določeni ukrepi za zmanjšanje tveganja.

(24) Zahteve za zdravstveno varstvo živali, ki jih je treba izpolnjevati, in jamstva, ki jih morajo zagotoviti tretje države in ozemlja, za vstop pošiljk živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora v Unijo, so odvisna od bolezni, navedenih v členu 5 in Prilogi II Pravil o zdravju živali, in njihove kategorizacije v skladu s členom 9(1) navedene uredbe ter v Prilogi k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) 2018/1882 (3). Navedena uredba določa opredelitve bolezni kategorije A, B, C, D in E ter določa, da se pravila za preprečevanje in obvladovanje bolezni s seznama iz člena 9(1) Uredbe (EU) 2016/429 uporabljajo za vrste s seznama in skupine vrst s seznama iz Priloge k navedeni uredbi.

(25) Poglavje 1 dela II Pravil o zdravju živali določa pravila za prijavljanje bolezni in poročanje o njih, da bi bilo zagotovljeno hitro odkrivanje in učinkovito obvladovanje bolezni v Uniji. Ta uredba bi morala določiti podrobnosti o sistemih prijavljanja in poročanja, ki morajo biti vzpostavljeni v tretjih državah ali ozemljih, da bi zagotovili jamstva za enakovrednost sistemov tistim, ki se uporabljajo v Uniji, vključno z boleznimi, za katere bi morala obstajati obveznost prijavljanja in poročanja. V tem smislu lahko žive živali sicer prenašajo bolezni, za katere so med vrstami s seznama v Izvedbeni uredbi (EU) 2018/1882, vendar teh bolezni ne morejo prenašati vsi proizvodi živalskega izvora in zarodni material, pridobljeni iz teh živali. V tej uredbi bi bilo treba pojasniti, katere so tiste bolezni živali, ki vzbujajo zaskrbljenost in zanje zato obstaja obveznost prijavljanja in poročanja za vsako določeno vrsto in kategorijo živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora, predvidenih za vstop v Unijo.

(26) Zahteve za zdravstveno varstvo živali iz te uredbe bi morale temeljiti na različnih ravneh zaščite pred tveganji za zdravje živali. Zahteve so različne glede na to, ali se nanašajo na tretjo državo izvora, ozemlje izvora, območje v tej tretji državi ali na tem ozemlju, pri živalih iz akvakulture pa na kompartment v tej tretji državi ali na tem ozemlju, obrat izvora živali ali proizvodov živalskega izvora ali na obrat ali središče za zbiranje zarodnega materiala.

(27) Ključna elementa politike obvladovanja bolezni v Uniji sta spremljanje bolezni in sledljivost v obratih. Ta uredba bi morala zajemati nekatere osnovne zahteve glede sledljivosti in veterinarskih obiskov v obratih izvora živali, namenjenih za vstop v Unijo, ter v obratih izvora živali, od katerih so bili pridobljeni zarodni material in proizvodi živalskega izvora, namenjeni za vstop v Unijo. Te zahteve bi morale biti enakovredne zahtevam iz Uredbe (EU) 2016/429 ter delegiranih in izvedbenih aktov, sprejetih na njeni podlagi.

(28) Poleg tega bi moral obrat določene vrste, ki goji živali ali hrani zarodni material v tretji državi ali na ozemlju in ki predstavlja posebno tveganje za zdravje živali, za izvoz v Unijo pridobiti posebno odobritev pristojnega organa v tretji državi ali ozemlju, v katerem bi morala biti zagotovljena enaka jamstva kot tista iz členov 92 do 100 Uredbe (EU) 2016/429 za določene obrate v Uniji.

(29) Pošiljke živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora, namenjene za vstop v Unijo, se v svoji državi ali na ozemlju izvora ne bi smele šteti za tveganje za zdravje živali in ne bi smele biti predmet nacionalnih programov izkoreninjenja ali kakršnih koli drugih nacionalnih omejitev zaradi vprašanj zdravja živali.

(30) Zahteve za zdravstveno varstvo živali za vstop pošiljk živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora v Unijo morajo zagotavljati učinkovito zaščito pred vnosom in širjenjem prenosljivih bolezni živali v Uniji. Ne bi smel biti dovoljen vstop teh pošiljk v Unijo iz tretjih držav, njihovih ozemelj ali območij oziroma, pri živalih iz akvakulture, kompartmentov, okuženih z nekaterimi boleznimi s seznama, za katere ima Unija status prost bolezni in ki zato pomenijo resno tveganje za zdravje živali v Uniji.

(31) Ali je tretja država, ozemlje ali območje oziroma, v primeru živali iz akvakulture, kompartment izvora brez določene bolezni, oceni Unija. Unijina ocena bi morala temeljiti na informacijah v zvezi s spremljanjem bolezni, ki jih da na razpolago pristojni organ tretje države ali ozemlja, in bi morala upoštevati predpise Unije o zdravju živali, kot so določena v delu II Pravil o zdravju živali in Delegirani uredbi Komisije (EU) 2020/689 (4). Pri določenih boleznih in okoliščinah se lahko zahtevajo posebni pogoji kot dodatni ukrepi za zmanjšanje tveganja.

(32) Ugotovitev, da je tretja država, njeno ozemlje ali območje brez določene bolezni, mora temeljiti na mednarodno priznanih diagnostičnih testih in metodah, ki so bili izvedeni po enakih standardih in postopkih kot tisti, ki se uporabljajo v Uniji.

(33) Zagotoviti je treba, da je zdravstveni status živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora, namenjenih za vstop v Unijo, v skladu z jamstvi, ki jih je zagotovila tretja država, ozemlje ali območje izvora. Ta uredba bi morala zato določati najkrajše obdobje, v katerem so bile živali nastanjene v tretji državi, na ozemlju, območju ali v obratu izvora, ter najkrajše obdobje, v katerem niso bile v stiku z blagom z nižjim zdravstvenim statusom, preden so bile odpremljene v Unijo. V trajanju najkrajšega obdobja nastanitve bi morala biti upoštevana inkubacijska doba zadevnih bolezni ter namembni kraj in uporaba živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora.

(34) Pri psih, mačkah in belih dihurjih obdobje nastanitve ni potrebno, saj se v vseh primerih zahteva cepljenje proti steklini, bolezni, ki pri treh vrstah vzbuja največjo skrb. Od nekaterih zahtev glede obdobja nastanitve bi morali biti izvzeti tudi registrirani konji za tekmovanje, dirke in kulturne konjeniške prireditve, če izpolnjujejo dodatna jamstva. Ta izjema temelji na pričakovanju, da bodo taki konji zelo zdravi.

(35) Zdravstveni status živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora, namenjenih za vstop v Unijo, je lahko ogrožen med prevozom od kraja izvora do kraja vstopa v Unijo, če pridejo v stik z živalmi ali proizvodi, ki ne izpolnjujejo istih zahtev, ali če so v tranzitu skozi tretje države, ozemlja ali območja z nižjim zdravstvenim statusom kot država izvora, njeno ozemlje ali območje. Zato bi bilo treba izvesti nekatere preventivne ukrepe, da bi ohranili njihov zdravstveni status.

(36) Da bi zagotovili, da bodo v Unijo odpremljene samo zdrave živali, bi morale živali v pošiljkah pred odpremo opraviti klinični pregled, ki bi ga opravil uradni veterinar. Časovni okvir za izvedbo tega pregleda bi bilo treba prilagoditi za nekatere vrste in z njimi povezano tveganje.

(37) Kopenske živali, valilna jajca in vodne živali, namenjene za vstop v Unijo, bi se smele prevažati samo preko tretjih držav, ozemelj ali območij, ki so tudi na seznamu za vstop iste vrste in kategorij živali in valilnih jajc v Unijo, in bi se smele tudi raztovarjati samo v takih državah ali na ozemljih. Dejstvo, da so te države, ozemlja ali območja vključena na seznam, kaže, da zagotavljajo enakovredna jamstva za zdravje živali kot tretja država izvora, njeno ozemlje ali območje.

(38) Pri prevozu kopenskih živali in valilnih jajc z letalom ali ladjo bi lahko prišlo do nepredvidenih dogodkov, kot so mehanski problemi prevoznega sredstva, stavke na letališčih ali v pristaniščih ali nepredvidene zamude. Zato je primerno predvideti odstopanja v primerih, v katerih je mogoče zagotoviti jamstva. Tako se bo lahko prevoz kopenskih živali in valilnih jajc v Unijo nadaljeval, hkrati pa bo zagotovljen zdravstveni status tega blaga in bodo preprečena dodatna tveganja za zdravje živali.

(39) V primeru enoprstih kopitarjev so pretovarjanje in postanki v državah, ki niso na seznamu, pri prevozu običajni, zato bi morali biti ob določenih preventivnih ukrepih dovoljeni.

(40) Ključnega pomena za preprečevanje tveganja širjenja bolezni živali je čiščenje in razkuževanje prevoznih sredstev. Pri prevozu pošiljk živih živali, namenjenih v Unijo, bi bilo treba čiščenje in razkuževanje prevoznih sredstev opraviti neposredno pred natovarjanjem živali za odpremo v Unijo.

(41) Dodatno tveganje za zdravstveni status živali, namenjenih za vstop v Unijo, so lahko postopki zbiranja živali v tretjih državah ali na ozemljih izvora, saj se živali mešajo in prihajajo v stik z živalmi različnega izvora. Zato bi bilo treba število in trajanje takih postopkov ter vrste, pri katerih se lahko izvajajo, čim bolj omejiti, in sicer na vrste z zanesljivimi sistemi sledljivosti.

(42) Poleg splošnih zahtev za zdravstveno varstvo živali je treba določiti posebne zahteve, v katerih bodo upoštevana tveganja za zdravje živali, povezana z različnimi vrstami in kategorijami kopenskih živali, ki spadajo na področje uporabe te uredbe.

(43) Različne vrste kopitarjev, kot so opredeljene v Pravilih o zdravju živali, so v Izvedbeni uredbi (EU) 2018/1882 navedene kot dovzetne vrste za različne bolezni s seznama. V isti uredbi so bolezni s seznama tudi naštete pri različnih kategorijah za različne vrste kopitarjev. Zato bi morala ta uredba jasno določiti posebne zahteve in jamstva za bolezni s seznama za različne vrste in kategorije kopitarjev.

(44) Da bi preprečili pojav bolezni kategorije A, za katere se šteje, da jih je Unija prosta, bi morala splošna zahteva za tretjo državo izvora kopitarjev, njeno ozemlje ali območje biti enakovredna odsotnost bolezni za obdobje, ki jamči, da vstop živali iz tretje države, ozemlja ali območja ne ogrozi Unijinega statusa prost bolezni. Pri boleznih iz kategorije B, za katere ima Unija obvezne programe izkoreninjenja, bi morala ta uredba določiti ukrepe za zmanjšanje tveganja, kadar tretja država ali ozemlje izvora ni popolnoma brez takih bolezni.

(45) Če so pošiljke kopitarjev namenjene za vstop v države članice, ki so uradno proste bolezni ali imajo odobren program izkoreninjenja za infekciozni bovini rinotraheitis/infekciozni pustularni vulvovaginitis, bovino virusno diarejo ali okužbo z virusom bolezni Aujeszkega, bi morale te pošiljke izpolnjevati dodatne zahteve, s katerimi bi bilo zagotovljeno, da živali ne bodo ogrozile zdravstvenega statusa teh konkretnih držav članic glede teh bolezni.

(46) Če kopitarji izvirajo iz zaprtega obrata in so namenjeni za vstop v zaprti obrat v Uniji, bi se morala uporabljati posebna pravila glede tretje države ali ozemlja izvora in dodatne zahteve za zdravstveno varstvo živali. Posebna pravila bi morala upoštevati posebnosti teh zaprtih obratov in posebne pogoje, ki jih izpolnjujejo, da jih odobrita pristojni organ tretje države ali ozemlja izvora in pristojni organ namembne države članice.

(47) Zaprti obrat izvora bi se lahko nahajal v tretji državi ali na ozemlju, ki nista na seznamu za vstop v Unijo za določeno vrsto kopitarjev. Toda prej bo treba oceniti nacionalno zakonodajo in veterinarsko službo tretje države ali ozemlja. Poleg tega bi moral obrat izvora izpolnjevati dodatne zahteve glede spremljanja bolezni, veterinarskega nadzora, evidenc in postopkov. Da bi zagotovili, da bo mogoče zagotoviti ta jamstva, bi morala ta uredba določiti posebne pogoje za odobritev teh zaprtih obratov s strani pristojnega organa v tretji državi ali na ozemlju. Seznam takih zaprtih obratov bi morala sestaviti namembna država članica, če bo rezultat ocene tveganja, ki jo opravi pristojni organ te države članice za vse ustrezne informacije glede zadevnih tveganj za zdravje živali, ki jih da na razpolago zaprti obrat, ugoden.

(48) Za vstop perutnine in ptic v ujetništvu v Unijo so potrebne posebne zahteve za zdravstveno varstvo živali, da bi lahko našli rešitve za posebna tveganja, ki izhajajo iz zadevnih bolezni s seznama pri teh živalih. Te zahteve bi morale upoštevati kategorijo, vrsto in predvideno uporabo perutnine in ptic v ujetništvu ter zagotavljati učinkovito zaščito pred širjenjem bolezni, ki vzbujajo zaskrbljenost, iz tretjih držav ali ozemelj v Unijo.

(49) Za lažje trgovanje s pošiljkami majhnih količin perutnine bi bilo treba določiti posebne zahteve in odstopanja za pošiljke manj kot 20 glav perutnine razen tekačev.

(50) Glede na dejavnosti in tveganja za zdravje živali, povezana s pticami v ujetništvu, bi moral biti vstop pošiljk teh živali v Unijo dovoljen samo, če prihajajo iz obratov, ki so jih odobrili pristojni organi v tretji državi, na ozemlju ali območju izvora ptic v ujetništvu. Ptice v ujetništvu bi bilo treba ob prispetju v Unijo dati v karanteno za potrditev, da pri njih ni nobene bolezni, ki vzbuja zaskrbljenost.

(51) Poleg tega bi morale pošiljke ptic in valilnih jajc, ki so namenjene v države članice s statusom prost okužbe z virusom atipične kokošje kuge brez cepljenja, izpolnjevati dodatne zahteve za zagotovitev, da te pošiljke ne ogrožajo zdravstvenega statusa zadevnih držav članic za to bolezen.

(52) Pri boleznih čebel vzbuja največ zaskrbljenosti infestacija z malim panjskim hroščem (Aethina tumida). V Uniji je večinoma eksotičen, a se je v zadnjih desetletjih razširil po svetu in povzroča hude težave čebelarski panogi, morda pa bi lahko prizadel tudi čmrlje. Pršice Tropilaelaps (Tropilaelaps spp.) so patogeni organizmi, ki bi lahko imeli uničujoče posledice za medonosne čebele. Tudi ti škodljivci so eksotični v Uniji. Za ti bolezni trenutno ni učinkovitega in varnega načina zdravljenja. Če bi ti bolezni vstopili v Unijo preko pošiljk, bi pomenili tveganje za trajnostnost čebelarskega sektorja in še drugih, saj bi lahko vplivali na kmetijstvo in okolje, ki ima korist od opraševanja, ki ga izvajajo domače in divje čebele.

(53) Huda gniloba čebelje zalege se v Uniji včasih pojavi, vendar je pod nadzorom, kar zadeva trgovanje z medonosnimi čebelami, za nekatera področja v Uniji pa je bilo priznano, da so prosta pršic Varroa, in jih varujejo dodatna trgovinska jamstva, da bi namembni kraji v Uniji ostali varni. Pravila na ravni Unije so slej ko prej bistvenega pomena za zmanjšanje tveganja vstopa navedenih patogenih organizmov v Unijo s pošiljkami medonosnih čebel in čmrljev. Zato bi bilo treba taka pravila določiti v tej uredbi.

(54) Samo matice medonosnih čebel brez zalege z majhnim spremstvom v posameznih matičnicah za čebeljo matico je mogoče brez težav pregledati glede infestacije z malim panjskim hroščem ali pršicami Tropilaelaps, zato bi bilo treba vstop čebel v Unijo omejiti na take pošiljke.

(55) Za potrebe hortikulturne panoge se pogosto trguje s kolonijami čmrljev, ki so bile vzrejene in gojene v okoljsko izoliranih obratih. Glede na skupno uporabo objektov, postopkov in zaprtih zabojnikov, ki se uporabljajo za prevoz kolonij, bi bilo treba vstop čmrljev (Bombus spp.) v Unijo dovoliti za kolonije, ki se vzrejajo, gojijo in pakirajo v obratih samo v okoljsko nadzorovanih pogojih in ki jih je mogoče pregledati, da bi se prepričali, da so prosti malega panjskega hrošča.

(56) Steklina je zaradi možnih učinkov na ljudi in živali bolezen s seznama, ki prizadene pse, mačke in bele dihurje in ki v Uniji vzbuja največjo zaskrbljenost. Zato morajo države članice za okužbo z virusom stekline izvajati obvezen program izkoreninjenja v skladu z Delegirano uredbo (EU) 2020/689. Da bi preprečili kakršno koli možnost vdora stekline v Unijo, bi bilo treba za vse pošiljke psov, mačk in belih dihurjev ob vstopu v Unijo zahtevati cepljenje ob upoštevanju razpoložljivosti in učinkovitosti obstoječih cepiv proti tej bolezni.

(57) Psi, namenjeni za vstop v državo članico s statusom prost bolezni ali z odobrenim programom izkoreninjenja za trakuljo Echinococcus multilocularis, bi morali izpolnjevati dodatne zahteve za zagotovitev zaščite tega statusa v teh državah članicah. Zato bi bilo treba pri takih psih pred vstopom v Unijo izvesti preventivno zdravljenje. Če pa so psi, mačke in beli dihurji namenjeni v zaprti obrat v Uniji, bi se morala uporabljati posebna pravila glede stekline in infestacije s trakuljo Echinococcus multilocularis in dodatne zahteve za zdravstveno varstvo živali, pri katerih bi se upoštevala posebna narava dejavnosti takih obratov in posebni pogoji, pod katerimi so živali nastanjene v njih.

(58) Zarodni material lahko pomeni veliko tveganje za širjenje bolezni živali. To še posebej velja za seme, v manjši meri pa tudi za oocite in zarodke. Zarodni material se zbira ali odvzema pri omejenem številu živali darovalk, vendar se široko uporablja pri splošni populaciji živali, zato je, če se z njim ne ravna primerno ali če ni razvrščen v pravilni zdravstveni status, lahko vir bolezni za veliko živali. Taki primeri so se v preteklosti že zgodili in so povzročili velike gospodarske izgube. Zato je treba uvesti zahteve za zdravstveno varstvo živali za vstop zarodnega materiala nekaterih gojenih kopenskih živali v Unijo.

(59) Zahteve za vstop zarodnega materiala kopitarjev v Unijo bi morale izhajati iz zahtev za vstop živih živali v Unijo.

(60) V posebnih zahtevah za obrate, v katerih se zarodni material kopitarjev, primeren za vstop v Unijo, odvzema, pridobiva, obdeluje in shranjuje, bi morale biti upoštevane zahteve za premike znotraj Unije. Enak pristop velja za zahteve za sledljivost in za zdravstveno varstvo živali pri zarodnem materialu.

(61) Ker je treba zarodni material iz zaprtih obratov v tretjih državah prepeljati v zaprte obrate v Uniji, bi morala ta uredba za tak vstop določiti posebne zahteve za sledljivost in za zdravstveno varstvo živali.

(62) Zahteve za zdravstveno varstvo živali za vstop valilnih jajc v Unijo bi morale nuditi rešitve za tveganja glede bolezni s seznama, ki bi se lahko v Unijo prenesle z valilnimi jajci različnih kategorij. Zato bi morale take zahteve ustrezati zahtevam za vstop ustreznih vrst ali kategorij ptic v Unijo.

(63) Če so valilna jajca perutnine namenjena za vstop v države članice s statusom prost okužbe z virusom atipične kokošje kuge brez cepljenja, bi morala jajca izpolnjevati dodatne zahteve, s katerimi bi bilo zagotovljeno, da ne ogrožajo zdravstvenega statusa zadevnih držav članic za to bolezen.

(64) Povzročitelji bolezni se lahko prenašajo na živali in proizvode s proizvodi živalskega izvora. Tveganje za zdravje živali, povezano s svežimi in surovimi proizvodi živalskega izvora, je seveda večje, kot če bi bili ti proizvodi obdelani in predelani. Zato bi morale biti zahteve za zdravstveno varstvo živali za tretjo državo ali ozemlje izvora svežega mesa, surovega mleka, kolostruma in proizvodov na osnovi kolostruma strožje od zahtev za mesne in mlečne proizvode. Toda obdelava teh obdelanih izdelkov mora biti učinkovita, da bi se z njo zmanjšalo tveganje, ki ga predstavljajo glede na vrsto izvora proizvoda in državo ali ozemlje izvora.

(65) Načini obdelave za zmanjševanje tveganja, ki se uporabljajo za proizvode živalskega izvora, ki izvirajo z območij z omejitvami, vzpostavljenih po potrditvi bolezni kategorije A v Uniji, so določeni v Delegirani uredbi Komisije (EU) 2020/687 (5) na podlagi razpoložljivih znanstvenih dognanj in izkušenj pri uporabi prejšnje zakonodaje. Zato bi se morale za te proizvode, ki izvirajo iz tretjih držav, njihovih ozemelj ali območij in pomenijo enakovredno tveganje za zdravje živali, uporabljati iste obdelave za zmanjšanje tveganja.

(66) Tveganja v zvezi s svežim mesom, ki vstopa v Unijo, bi bilo treba zmanjšati z zahtevami, da mora biti tretja država ali ozemlje izvora brez bolezni, in z zahtevami glede bolezni živali za žive živali, iz katerih je pridobljeno meso, o odpremi gojenih živali v klavnico, o postopkih zakola in usmrtitve ter o postopkih priprave mesa in ravnanja z njim.

(67) Sveže mesto kopenskih živali se lahko pridobi iz gojenih živali, vključno z gojeno divjadjo, kot je opredeljena v Uredbi (ES) št. 853/2004, in iz divjih živali. Toda v Uniji je treba meso, pridobljeno iz živali, ki se gojijo kot proizvodne živali, zlasti živali vrst Bos taurus, Capra hircus, Ovis aries in Sus scrofa, pridobiti v klavnici. Zato je za zagotovitev ustreznih in enakovrednih jamstev primerno te vrste izključiti iz možnosti, da bile uvrščene v kategorijo gojene divjadi ali divjih živali, če iz njih izvira sveže meso, namenjeno za vstop v Unijo.

(68) Če v tretji državi ali na ozemlju pride do izbruha bolezni živali, ki je pomembna za zdravje živali, je datum in lokacija zakola gojenih živali ali datum usmrtitve divjih živali ali gojene divjadi ključnega pomena za ugotovitev morebitnih tveganj za zdravje živali, povezanih s temi živalmi in proizvodi živalskega izvora, pridobljenimi iz njih. Zato je treba ugotoviti datum zakola ali usmrtitve živali za potrditev, da so bile živali zaklane ali usmrčene v obdobju, ko ni bilo izbruhov bolezni, ter ugotoviti, kdaj je bila tretja država ali ozemlje uvrščeno na seznam kot država ali ozemlje, s katerega je dovoljeno vnašati sveže meso v Unijo.

(69) Vrsta obdelave, ki se uporablja za proizvode živalskega izvora, bi morala biti v skladu s tveganji, ki izhajajo iz tretje države, z njenega ozemlja ali območja, kjer je bil proizvod proizveden. Vstop predelanih proizvodov živalskega izvora, ki so bili obdelani na način, za katerega ni dokazano, da pri določeni kategoriji proizvodov živalskega izvora učinkovito odpravlja tveganja, povezana z boleznimi, ki vzbujajo zaskrbljenost, v Unijo bi moral biti dovoljen samo iz tretjih držav, z njihovih ozemelj ali območij, ki zagotavljajo vsa jamstva, da so brez zadevnih bolezni. Za tretje države, njihova ozemlja ali območja, ki ne zagotavljajo vseh teh jamstev, bi bilo treba dovoliti vstop v Unijo samo za tiste proizvode živalskega izvora, ki so bili predmet posebne obdelave.

(70) V nekaterih primerih tretja država, njeno ozemlje ali območje pridobi surovo meso za proizvodnjo mesnih proizvodov iz tretje države, z njenega ozemlja ali območja, ki je na seznamu za vstop mesnih izdelkov zadevne vrste v Unijo, za katere se izvaja posebna obdelava. V takih primerih bi bilo treba mesni proizvod vedno podvreči najstrožji posebni obdelavi za zmanjšanje vseh možnih tveganj za zdravje živali.

(71) Mesne proizvode, ki vsebujejo meso perutnine iz tretje države, z njenega ozemlja ali območja, kjer je prišlo do izbruha visokopatogene aviarne influence ali okužbe z virusom atipične kokošje kuge, bi bilo treba podvreči obdelavi, s katero se učinkovito zmanjša tveganje v tretji državi, na njenem ozemlju ali območju, ki je na seznamu za vstop v Unijo. Tako se lahko dovoli nadaljevanje trgovanja, preden se izvedejo ukrepi za obvladovanje, kot je regionalizacija. Z neposrednim izvajanjem obdelave za zmanjšanje tveganja po izbruhu se zmanjšajo tveganja za zdravje živali, obenem pa se zmanjša vpliv na trgovanje.

(72) Če se mesni proizvodi proizvajajo iz svežega mesa iz različnih vrst, bi bilo treba z obdelavo odpraviti kakršna koli možna tveganja za zdravje živali. Če se obdelava izvede pred mešanjem, je treba različne vrste svežega mesa podvreči ustrezni obdelavi, določeni za vrsto izvora svežega mesa. Če pa se obdelava izvede po mešanju, bi bilo treba končni mesni izdelek podvreči obdelavi, določeni za tisto sestavino svežega mesa, ki pomeni največje tveganje za zdravje živali.

(73) Načine obdelave za zmanjšanje posebnih tveganj za zdravje živali v zvezi z vstopom ovitkov bi bilo treba pregledati in posodobiti ob upoštevanju ugotovitev in priporočil iz najnovejših znanstvenih dognanj, ki jih je ocenil Svet za zdravje in zaščito živali Evropske agencije za varnost hrane (6).

(74) Pogoji za vstop surovega mleka, mlečnih proizvodov, kolostruma in proizvodov na osnovi kolostruma v Unijo izhajajo iz tveganj za zdravje živali, ki jih pomenijo ti proizvodi. Taka tveganja so povezana z državo izvora, njenim ozemljem ali območjem in vrsto živali, iz katere so bili proizvodi pridobljeni. V primeru mleka in kolostruma sta bolezni, ki vzbujata zaskrbljenost, slinavka in parkljevka ter okužba z virusom goveje kuge, zato bi morala surovo mleko in kolostrum vstopati samo iz tretjih držav, njihovih ozemelj ali območij, ki so brez teh bolezni. Tudi proizvodi na osnovi kolostruma bi morali izvirati samo iz teh tretjih držav, ozemelj ali območij, saj v tej kategoriji proizvodov ni nobenega načina obdelave za zagotovitev uničenja povzročitelja bolezni na znanstveni podlagi.

(75) Pri mleku, pridobljenem iz vrst Bos taurus, Ovis aries, Capra hircus, Bubalus bubalis in Camelus dromedarius, je mogoče tveganje v zvezi s slinavko in parkljevko zmanjšati z uporabo splošno znanih posebnih načinov obdelave za zmanjšanje tveganja. Ker pa pri nekaterih od teh načinov obdelave ni mogoče zagotoviti učinkovitosti za mlečne proizvode iz živalskih vrst, ki niso Bos taurus, Ovis aries, Capra hircus, Bubalus bubalis in Camelus dromedarius, bi jih bilo treba podvreči najstrožji obdelavi za zmanjšanje tveganja.

(76) Obdelavo proizvodov živalskega izvora bi bilo treba vedno izvajati v tretji državi izvora, na njenem ozemlju ali območju, ki je na seznamu za vstop teh proizvodov v Unijo.

(77) Vodne živali vrst s seznama se včasih prevažajo po morju v plovilih, tudi ladjah z bazeni, ki lahko med potovanjem zamenjajo vodo. V takih primerih bi morala živali poleg veterinarskega spričevala spremljati tudi deklaracija, ki jo podpiše kapitan plovila in v kateri so navedeni podatki o pristanišču izvora, namembnem pristanišču ter vseh drugih pristaniščih, ki jih je plovilo obiskalo med potovanjem. Ta deklaracija bi morala potrditi, da živali vrst s seznama na krovu plovila med potovanjem v namembni kraj niso bile izpostavljene pogojem, zaradi katerih bi se lahko spremenil njihov zdravstveni status.

(78) Vodne živali lahko vstopijo v Unijo za veliko različnih namenov. Glede na tveganje za nastanek bolezni, povezano s premiki živih živali, bi bilo treba take živali, ki vstopajo v Unijo za prehrano ljudi, obdelati na enak način, kot če bi vstopale v Unijo za druge namene, npr. rejo ali izpust v naravo. Proizvodi živalskega izvora iz vodnih živali, razen živih vodnih živali, pomenijo manjše tveganje od vodnih živali, zato so ukrepi, ki jih je treba sprejeti glede vstopa takih proizvodov v Unijo, manj strogi od tistih, ki veljajo za žive živali.

(79) Izpust vodnih živali v naravne vode pomeni veliko tveganje, če so te živali okužene z boleznijo s seznama. Iz tega razloga bi morala biti posebej glede bolezni kategorije A in B tretja država ali ozemlje izvora, njegovo območje ali kompartment brez teh bolezni, če so vodne živali namenjene za izpust v naravo v naravne vode Unije. Poleg tega bi morale vodne živali, pripeljane v Unijo, da bi jih izpustili v naravne vode, v vsakem primeru izvirati iz tretje države, ozemlja, območja ali kompartmenta, ki je razglašeno kot brez bolezni kategorije C, tudi če namembna država članica, njeno območje ali kompartment niso brez te bolezni.

(80) V primeru bolezni vodnih živali lahko države članice sprejmejo nacionalne ukrepe na podlagi člena 226 Pravil o zdravju živali, da bi na svojem ozemlju z njimi omejile učinek bolezni, ki ne spadajo med bolezni s seznama. V takih primerih bodo morale tudi pošiljke vrst, dovzetnih za bolezni, za katere se uporabljajo ti nacionalni ukrepi, izvirati iz tretjih držav, njihovih ozemelj, območij ali kompartmentov, ki so brez teh bolezni.

(81) Namen člena 226 pravil o zdravju živali je enak kot namen člena 43 Direktive Sveta 2006/88/ES (7), saj državam članicam omogoča, da sprejmejo nacionalne ukrepe proti boleznim, ki niso na seznamu. Zato je primerno še naprej priznavati seznam bolezni in zadevnih vrst, za katere so ti ukrepi uvedeni. Te podatke bi bilo treba določiti v tej uredbi.

(82) V Uniji se za registracijo in odobritev obratov akvakulture uporabljajo določena pravila. Razlikovanje med tem, ali je mogoče obrat registrirati ali pa bi ga bilo treba odobriti, je odvisno od tveganja, ki ga predstavlja za okužbo z boleznijo ali njeno širjenje. Zato je pomembno, da bi morale živali iz akvakulture, ki vstopajo v Unijo iz obratov akvakulture v tretji državi, na njenem ozemlju, območju ali v kompartmentu izvirati iz obratov akvakulture, ki se ocenjujejo na podoben način. V tej zvezi bi morali taki obrati izpolnjevati zahteve za registracijo ali odobritev, ki so najmanj enako stroge kot zahteve, ki veljajo za take obrate v Uniji.

(83) Zahteve, da vodne živali vrst s seznama in proizvodi živalskega izvora iz teh živali izvirajo iz tretje države, njenega ozemlja, območja ali kompartmenta, ki so brez bolezni, ni obvezno uporabljati v vseh primerih. Sprejmejo se lahko nekateri ukrepi za zmanjšanje tveganja za lažji vstop vodnih živali in nekaterih proizvodov živalskega izvora iz teh živali, katerih izvor je drugačen, v Unijo. Nekateri ukrepi za zmanjšanje tveganja so sprejemljivi za vodne živali vrst s seznama in glede na nižjo stopnjo tveganja, povezano s takimi premiki, so za proizvode živalskega izvora iz vodnih živali, razen živih vodnih živali, sprejemljivi drugačni, manj strogi ukrepi za zmanjšanje tveganja.

(84) Eden od ukrepov za zmanjšanje tveganja, ki se uporabljajo za vodne živali, je to, da so po vstopu v Unijo nameščeni izključno v obratu za predelavo vodnih živali za namen obvladovanja bolezni, zaprtem obratu ali odobrenem karantenskem obratu. Več drugih ukrepov za zmanjšanje tveganja se uporablja za mehkužce in rake vrst s seznama, ki vstopijo v Unijo živi in so skladni z Uredbo (ES) št. 853/2004, vendar pomenijo sprejemljivo tveganje, ker so bili pred odpremo primerno obdelani ali pakirani ali ker niso namenjeni za shranjevanje v Uniji pred predelavo.

(85) Možno je izvzetje od zahteve, da morajo nekateri proizvodi živalskega izvora iz vodnih živali, razen živih vodnih živali, izvirati iz tretje države, z njenega ozemlja, območja ali iz kompartmenta, ki so brez zadevnih bolezni s seznama. Ukrepi za zmanjšanje tveganja, s katerimi bi omogočili tako trgovanje, so lahko pošiljanje proizvodov živalskega izvora v obrat za predelavo ribiških proizvodov za namene obvladovanja bolezni v Uniji za nadaljnjo predelavo ali zagotovitev, da so proizvodi živalskega izvora sestavljeni iz rib, ki so bile zaklane in eviscerirane pred odpremo v Unijo. V obeh primerih se tveganje, ki ga predstavljajo proizvodi živalskega izvora, šteje za zanemarljivo,

(86) Izvedbena uredba (EU) 2018/1882 določa seznam vrst in skupin vrst vodnih živali, ki pomenijo znatno tveganje za širjenje bolezni iz člena 5 in Priloge II k Pravilom o zdravju živali. V seznamu so naštete tudi vektorske vrste, in sicer v stolpcu 4 razpredelnice v Prilogi k navedeni uredbi. Toda številne izmed teh vrst niso vektorji v vseh okoliščinah. V zvezi s premiki so podrobnosti o okoliščinah, v katerih se te vrste štejejo za vektorje bolezni s seznama, določene v Prilogi XXX k tej uredbi. V okoliščinah, v katerih vodne živali vrst s seznama ne izpolnjujejo pogojev, da bi bile vektorji, pravila iz te uredbe zanje ne veljajo. Poleg tega se glede na nižjo stopnjo tveganja, ki jo predstavljajo proizvodi živalskega izvora iz vodnih živali, razen živih vodnih živali, ukrepi iz te uredbe v zvezi s temi proizvodi ne uporabljajo za vrste iz stolpca 4 razpredelnice v Prilogi k Izvedbeni uredbi (EU) 2018/1882.

(87) Vsa odstopanja in zahteve za ravnanje iz te uredbe v zvezi z vodnimi živalmi vrst s seznama in s proizvodi živalskega izvora iz teh vrst s seznama, razen živih vodnih živali, bi se morala uporabljati tudi za vrste iz stolpca 4 razpredelnice v Prilogi k Izvedbeni uredbi (EU) 2018/1882, za katere so države članice sprejele nacionalne ukrepe na podlagi člena 226 Pravil o zdravju živali. Prav tako bi se morala ta odstopanja in zahteve za ravnanje uporabljati tudi za nekatere dovzetne vrste.

(88) Pomembno je, da se z vodnimi živalmi vrst s seznama in vodo, v kateri se prevažajo, po vstopu v Unijo ravna ustrezno, s čimer bi zagotovili, da ne predstavljajo tveganja za nastanek bolezni. Primerno ravnanje med drugim pomeni, da je treba poskrbeti za to, da se živali prepeljejo neposredno na namembni kraj in se jih ne izpusti ali kako drugače potopi v naravne vode Unije, kjer bi lahko povzročili tveganje za nastanek bolezni.

(89) Toda v nekaterih primerih lahko pristojni organ namembnega kraja dovoli, da se take živali izpustijo v naravno vodo. V vseh takih primerih bi moral pristojni organ zagotoviti, da izpust ali potopitev ne bo ogrozila zdravstvenega statusa na kraju izpusta. Tudi če sprejemno vodno telo ni prosto določene bolezni kategorije C, morajo biti izpuščene živali proste te bolezni za zagotovitev najboljšega skupnega zdravstvenega statusa populacij divjih živali v naravnih vodah Unije.

(90) Glede na prisotno tveganje za zdravje živali bi bilo treba vse tranzite skozi Unijo šteti kot premike za vstop v Unijo, saj obstaja pri njih enako tveganje. Pri tranzitih bi morale biti zato izpolnjene vse ustrezne zahteve za vstop v Unijo. Toda pod posebnimi pogoji za zmanjšanje tveganja, povezanimi s krajem izvora, bi bilo treba določiti odstopanja in posebne pogoje za tranzit. Namen takih odstopanj in posebnih pravil je zajeti primere, v katerih Unija ni namembni kraj za živali in proizvode iz njih, ter upoštevati geografske omejitve in geopolitične dejavnike.

(91) Odstopanja in posebna pravila bi bilo treba določiti tudi za omogočanje tranzita pošiljk živali in proizvodov iz njih preko tretje države ali ozemlja med državami članicami. To velja za primere, v katerih tak vstop v Unijo zahteva država članica.

(92) V nekaterih primerih za blago, ki izvira iz Unije, pristojni organi tretje države ali ozemlja po opravljenem nadzoru na svoji meji zavrnejo vstop. Uporabiti bi bilo treba posebna pravila na podlagi člena 239 Pravil o zdravju živali, da bi za tako blago omogočili vrnitev, ker je bilo proizvedeno na podlagi zakonodaje Unije o zdravju živali.

(93) Potrebna so tudi posebna pravila za vrnitev registriranih konj v Unijo po začasnem izvozu v tretje države zaradi udeležbe na dirkah, tekmovanjih in kulturnih konjeniških prireditvah.

(94) Da bi se zakonodaja Unije o vstopu živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora v Unijo uporabljala enotno ter da bi bila jasna in pregledna, bi bilo treba s to uredbo razveljaviti Uredbo Komisije (EU) št. 206/2010 (8), Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 139/2013 (9), Uredbo Komisije (EU) št. 605/2010 (10), Uredbo Komisije (ES) št. 798/2008 (11), Odločbo Komisije 2007/777/ES (12), Uredbo Komisije (ES) št. 119/2009 (13),, Uredbo Komisije (EU) št. 28/2012 (14) in Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/759 (15).

(95) Pravila iz te uredbe so povezana s Pravili o zdravju živali, ki se uporabljajo od 21. aprila 2021, in jih dopolnjujejo. Iz tega razloga in za lažjo uporabo novega pravnega okvira za zdravje živali bi se morala tudi ta uredba uporabljati od 21. aprila 2021 –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

DEL I

SPLOŠNA PRAVILA

NASLOV 1

PREDMET UREJANJA, PODROČJE UPORABE IN OPREDELITEV POJMOV

Člen 1 Predmet urejanja in področje uporabe 1. Ta uredba določa dopolnilna pravila o zdravju živali v zvezi z vstopom pošiljk določenih vrst in kategorij živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora iz tretjih držav, z njihovih ozemelj ali območij ali, v primeru živali iz akvakulture, iz kompartmentov v Unijo. Določa tudi pravila o premikih teh pošiljk in ravnanju z njimi po njihovem vstopu v Unijo. 2. Del I določa: (a) obveznosti pristojnih organov držav članic za dovolitev vstopa pošiljk živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora iz vrst in kategorij živali, ki jih zajemajo deli II do VI (člena 3 in 4), v Unijo; (b) obveznosti izvajalcev dejavnosti glede vstopa pošiljk živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora v Unijo ter njihovih premikov in ravnanja z njimi po vstopu, ki jih zajemajo deli II do VI (člen 5); (c) splošne zahteve za zdravstveno varstvo živali za vstop pošiljk iz točk (a) in (b) v Unijo ter njihove premike in ravnanje z njimi po vstopu, kot tudi odstopanja od teh splošnih zahtev, ki se uporabljajo za vse vrste in kategorije živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora, ki jih zajemajo deli II do VI (členi 6 do 10). 3. Del II določa splošne zahteve za zdravstveno varstvo živali za vstop nekaterih kopenskih živali v Unijo ter njihove premike in ravnanje z njimi po vstopu ter odstopanja od takih zahtev (naslov 1). Določa tudi posebne zahteve za zdravstveno varstvo živali, ki se uporabljajo tudi za vsako od naslednjih vrst in kategorij kopenskih živali, zlasti: (a) gojeni kopitarji vrst s seznama (naslov 2); (b) perutnina in ptice v ujetništvu, razen ptic v ujetništvu, uvoženih za programe ohranitve, ki jih je odobril pristojni organ države članice namembnega kraja (naslov 3); (c) medonosne čebele (Apis mellifera) in čmrlji (Bombus spp.) (naslov 4); (d) psi, mačke in beli dihurji (naslov 5). 4. Del III določa splošne zahteve za zdravstveno varstvo živali za vstop gojenih kopenskih živali v Unijo ter njihove premike in ravnanje z njimi po vstopu, kot tudi odstopanja od takih zahtev za zarodni material, za naslednje vrste in kategorije: (a) govedo, prašiči, ovce, koze in enoprsti kopitarji (naslov 1); (b) perutnina in ptice v ujetništvu (naslov 2); (c) druge živali, ki niso navedene v točkah (a) in (b) (naslov 3). 5. Del IV določa splošne zahteve za zdravstveno varstvo živali za vstop kopenskih živali v Unijo ter njihove premike in ravnanje z njimi po vstopu, kot tudi odstopanja od teh zahtev za proizvode živalskega izvora, za naslednje vrste in kategorije: (a) gojeni in divji kopitarji vrst s seznama; (b) perutnina; (c) divje ptice. 6. Del V določa zahteve za zdravstveno varstvo živali za vstop vodnih živali na vseh razvojnih stopnjah in proizvodov živalskega izvora iz njih, razen divjih vodnih živali in proizvodov živalskega izvora iz teh divjih vodnih živali, iztovorjenih z ribiških ladij za neposredno prehrano ljudi, v Unijo ter njihove premike in ravnanje z njimi po vstopu za naslednje vrste: (a) ribe vrst s seznama, ki spadajo v nadrazred Agnatha ter v razrede Chondrichthyes, Sarcopterygii in Actinopterygii; (b) vodni mehkužci iz debla Mollusca; (c) vodni mehkužci vrst s seznama iz poddebla Crustacea; (d) vodne živali iz vrst s seznama v Prilogi XXIX, ki so dovzetne za bolezni vodnih živali in za katere imajo nekatere države članice nacionalne ukrepe za omejitev učinka bolezni, ki niso bolezni s seznama, kot določa člen 226 Uredbe (EU) 2016/429. 7. Del VI določa splošna pravila, nekatera odstopanja in dodatne zahteve za tranzit nekaterih vrst in kategorij živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora skozi Unijo in njihovo vrnitev v Unijo. 8. Del VII vsebuje končne določbe.

Člen 2 Opredelitve pojmov V tej uredbi se uporabljajo opredelitve pojmov iz Izvedbene uredbe (EU) 2018/1882 in Priloge I k Uredbi (ES) št. 853/2004, razen kjer se te opredelitve pojmov nanašajo na izraze, opredeljene v drugem odstavku tega člena. Poleg teh se uporabljajo tudi naslednje opredelitve pojmov: (1) „tretja država s seznama, njeno ozemlje ali območje“ pomeni tretjo državo, njeno ozemlje ali območje, ki je vključeno v seznam tretjih držav, njihovih ozemelj ali območij ali, če gre za živali iz akvakulture, kompartmentov, iz katerih je v skladu z izvedbenimi akti, sprejetimi na podlagi člena 230(1) Uredbe (EU) 2016/429, dovoljen vstop določene vrste in kategorije živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora v Unijo; (2) „seznam“ pomeni seznam tretjih držav, njihovih ozemelj ali območij ali, če gre za živali iz akvakulture, kompartmentov, iz katerih je z izvedbenimi akti, sprejetimi na podlagi člena 230(1) Uredbe (EU) 2016/429, dovoljen vstop pošiljk določenih vrst in kategorij živali, zarodnega materiala ali proizvodov živalskega izvora v Unijo; (3) „prevozno sredstvo“ pomeni cestna ali železniška vozila, plovila in zrakoplove; (4) „zabojnik“ pomeni vsak zaboj, boks, posodo ali drugo trdno strukturo, ki se uporablja za prevoz živali, zarodnega materiala ali proizvodov živalskega izvora in ni prevozno sredstvo; (5) „govedo“ pomeni žival iz vrst kopitarjev rodov Bison, Bos (vključno s podrodovi Bos, Bibos, Novibos, Poephagus) in Bubalus (vključno s podrodom Anoa) ter potomce križancev navedenih vrst; (6) „ovca“ pomeni žival iz vrst kopitarjev rodu Ovis in potomce križancev navedenih vrst; (7) „koza“ pomeni žival iz vrst kopitarjev rodu Capra, in potomce križancev navedenih vrst; (8) „prašič“ pomeni žival vrste kopitarjev družine Suidae iz Priloge III k Uredbi (EU) 2016/429; (9) „enoprsti kopitar“ pomeni žival iz vrst enoprstih kopitarjev rodu Equus (vključno s konji, osli in zebrami) in potomce križancev navedenih vrst; (10) „kamela“ pomeni žival vrste kopitarjev družine Camelidae iz Priloge III k Uredbi (EU) 2016/429; (11) „jelen“ pomeni žival vrste kopitarjev družine Cervidae iz Priloge III k Uredbi (EU) 2016/429; (12) „registrirani enoprsti kopitar“ pomeni: (a) čistopasemsko plemensko žival iz vrst Equus caballus in Equus asinus, vpisano ali primerno za vpis v glavni del rodovniške knjige, ki jo je vzpostavilo rejsko društvo ali rejski organ, priznan v skladu s členom 4 ali 34 Uredbe (EU) 2016/1012; (b) gojeno žival iz vrste Equus caballus, registrirano pri mednarodni zvezi ali organizaciji, bodisi neposredno bodisi prek njenega nacionalnega združenja ali podružnic, ki upravlja s tekmovalnimi ali dirkalnimi konji (registrirani konj); (13) „živali, namenjene za zakol“ pomeni gojene kopenske živali, namenjene za prevoz v klavnico neposredno ali po dejavnosti zbiranja; (14) „bolezen ni bila prijavljena“ pomeni, da nobena žival ali skupina živali zadevnih vrst, nastanjena v obratu, ni bila klasificirana kot potrjen primer navedene bolezni in da je bil vsakršen sum navedene bolezni ovržen; (15) „sanitarna skupina“ pomeni skupino tretjih držav s seznama, v katerih glede bolezni s seznama za enoprste kopitarje prevladujejo skupna tveganja za zdravje živali, zaradi katerih so potrebni posebni ukrepi za zmanjševanje tveganja in jamstva za zdravje živali, kadar enoprsti kopitarji vstopajo v Unijo; (16) „jata“ pomeni vso perutnino ali ptice v ujetništvu z enakim zdravstvenim statusom, ki se goji v istem prostoru ali v isti obori in predstavlja eno samo epidemiološko enoto; pri vhlevljeni perutnini so to vse živali, ki si delijo isti zračni prostor; (17) „matična perutnina“ pomeni perutnino, staro 72 ur ali več, namenjeno za proizvodnjo valilnih jajc; (18) „proizvodna perutnina“ pomeni perutnino, staro 72 ur ali več, ki se goji za proizvodnjo mesa, konzumnih jajc ali drugih proizvodov ali za obnovo populacije pernate divjadi; (19) „enodnevni piščanci“ pomenijo perutnino, mlajšo od 72 ur; (20) „medonosna čebela“ pomeni žival vrste Apis mellifera; (21) „čmrlj“ pomeni žival iz vrst rodu Bombus; (22) „pes“ pomeni gojeno žival iz vrste Canis lupus; (23) „mačka“ pomeni gojeno žival iz vrste Felis silvestris; (24) „beli dihur“ pomeni gojeno žival iz vrste Mustela putorius furo; (25) „edinstvena številka odobritve“ pomeni številko, ki jo dodeli pristojni organ; (26) „jajca, prosta specificiranih patogenov“ pomeni valilna jajca jat kokoši, prosta specificiranih patogenov, kot je opisano v Evropski farmakopeji, ter ki se uporabljajo izključno za diagnostične, raziskovalne ali farmacevtske namene. (27) „pošiljke semena, oocitov ali zarodkov“ ali „pošiljke zarodnega materiala“ pomeni določeno količino semena, oocitov ali zarodkov, pridobljenih in vivo ali in vitro, ki so bili odpremljeni iz enega samega odobrenega obrata z zarodnim materialom, za katerega velja eno samo veterinarsko spričevalo. (28) „seme“ pomeni nespremenjeni, pripravljeni ali razredčeni ejakulat ene ali več živali; (29) „oociti“ pomeni haploidne faze ootidogeneze, vključno s sekundarnimi oociti in jajčeci (ova); (30) „zarodek“ pomeni začetni razvojni stadij živali, ki ga je možno vsaditi v žival prejemnico; (31) „odobreni obrat z zarodnim materialom“ pomeni osemenjevalno središče, skupino za zbiranje zarodkov, skupino za pridobivanje zarodkov, obrat za pripravo zarodnega materiala ali središče za shranjevanje zarodnega materiala; (32) „veterinar središča“ pomeni veterinarja, odgovornega za dejavnosti, ki se izvajajo v osemenjevalnem središču, obratu za pripravo zarodnega materiala ali središču za shranjevanje zarodnega materiala, kot je določeno v tej uredbi; (33) „veterinar skupine“ pomeni veterinarja, odgovornega za dejavnosti, ki jih izvaja skupina za zbiranje zarodkov ali skupina za pridobivanje zarodkov, kot je določeno v tej uredbi; (34) „karantenska nastanitev“ pomeni objekt, ki ga pristojni organ odobri za osamitev goveda, prašičev, ovac ali koz za vsaj 28 dni pred njihovim sprejemom v osemenjevalno središče; (35) „osemenjevalno središče“ pomeni obrat z zarodnim materialom, ki ga je pristojni organ odobril za odvzem, pripravo, shranjevanje in prevoz semena goveda, prašičev, ovac, koz ali enoprstih kopitarjev, namenjenih za vstop v Unijo; (36) „skupina za zbiranje zarodkov“ pomeni obrat z zarodnim materialom, ki ga sestavlja skupina strokovnjakov, ali strukturo, ki jo je pristojni organ odobril za zbiranje, pripravo, shranjevanje in prevoz zarodkov, pridobljenih in vivo, za vstop v Unijo; (37) „skupina za pridobivanje zarodkov“ pomeni obrat z zarodnim materialom, ki ga sestavlja skupina strokovnjakov, ali strukturo, ki jo je pristojni organ odobril za zbiranje, pripravo, shranjevanje in prevoz oocitov ter pridobivanje in vitro, po možnosti s shranjenim semenom, obdelavo, shranjevanje in prevoz zarodkov, oboje namenjeno za vstop v Unijo; (38) „obrat za pripravo zarodnega materiala“ pomeni obrat z zarodnim materialom, ki ga je pristojni organ odobril za pripravo, po potrebi vključno s sortiranjem semena po spolu, in shranjevanje semena, oocitov ali zarodkov ene ali več vrst ali kakršne koli kombinacije teh vrst zarodnega materiala ali živalskih vrst, namenjene za vstop v Unijo; (39) „središče za shranjevanje zarodnega materiala“ pomeni obrat z zarodnim materialom, ki ga je pristojni organ odobril za shranjevanje semena, oocitov ali zarodkov ene ali več vrst ali kakršne koli kombinacije teh vrst zarodnega materiala ali živalskih vrst, namenjenega za vstop v Unijo; (40) „meso“ pomeni vse dele kopitarjev, perutnine in pernate divjadi, ki so primerni za prehrano ljudi, tudi kri; (41) „sveže meso“ pomeni meso, mleto meso in mesne pripravke, vključno z vakuumsko pakiranimi ali pakiranimi v kontrolirani atmosferi, ki niso bili obdelani z nobenim postopkom za podaljšanje obstojnosti razen hlajenja, zamrzovanja ali hitrega zamrzovanja; (42) „trup kopitarja“ pomeni celotno telo zaklanega ali usmrčenega kopitarja po: (a) izkrvavitvi za zaklane živali; (b) evisceraciji; (c) odstranitvi okončin v karpalnem in tarzalnem sklepu; (d) odstranitvi repa, vimena, glave in kože, razen pri prašičih; (43) „drobovina“ pomeni sveže meso razen mesa trupa kopitarja, tudi če ostane naravno povezano s trupom; (44) „mesni proizvodi“ pomenijo predelane proizvode, vključno z obdelanimi želodci, mehurji, črevi, topljenimi živalskimi maščobami in mesnimi izvlečki, ki nastanejo pri predelavi mesa ali z nadaljnjo predelavo takih predelanih proizvodov, tako da zarezana površina pokaže, da proizvod nima več značilnosti svežega mesa; (45) „ovitki“ pomenijo mehurje in čreva, ki so bili po čiščenju obdelani s strganjem, razmaščevanjem in pranjem tkiva ter so obdelani s soljo ali sušeni; (46) „kolostrum“ pomeni tekočino, ki se pred proizvodnjo surovega mleka do največ tri do pet dni po kotitvi izloča iz mlečnih žlez gojenih živali in je bogata s protitelesi in minerali; (47) „proizvodi na osnovi kolostruma“ pomenijo predelane proizvode, ki izvirajo iz predelave kolostruma ali iz nadaljnje predelave takih predelanih proizvodov; (48) „ladja z bazeni“ pomeni plovilo, kakršno se uporablja v panogi akvakulture, ima posodo ali vsebnik za shranjevanje in prevoz živih rib v vodi; (49) „IMSOC“ pomeni sistem upravljanja informacij za uradni nadzor, določen v členu 131 Uredbe (EU) 2017/625 (16).

NASLOV 2

SPLOŠNE ZAHTEVE ZA ZDRAVSTVENO VARSTVO ŽIVALI ZA VSTOP POŠILJK ŽIVALI, ZARODNEGA MATERIALA IN PROIZVODOV ŽIVALSKEGA IZVORA V UNIJO TER NJIHOVE PREMIKE IN RAVNANJE Z NJIMI PO VSTOPU

Člen 3 Obveznosti pristojnih organov držav članic Pristojni organ dovoli vstop v Unijo tistim pošiljkam živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora iz vrst in kategorij, zajetih v delih II do VI, ki so predložene za namen uradnega nadzora v skladu s členom 47(1) Uredbe (EU) 2017/625, pod pogojem, da: (a) te pošiljke prihajajo iz: (i) če gre za kopenske živali, iz tretje države s seznama, z njenega ozemlja ali območja za določeno vrsto in kategorijo živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora; (ii) če gre za vodne živali, iz tretje države s seznama, z njenega ozemlja ali območja za določeno vrsto in kategorijo živali in proizvodov živalskega izvora ter, če gre za živali iz akvakulture, iz tretje države s seznama, z njenega ozemlja ali območja ali iz kompartmenta s seznama za ta namen. (b) je pristojni organ tretje države ali ozemlja izvora izdal spričevalo, da pošiljke izpolnjujejo: (i) splošne zahteve za zdravstveno varstvo živali za vstop živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora iz tega člena, člena 4 in členov 6 do 10 v Unijo; (ii) zahteve za zdravstveno varstvo živali, ki se uporabljajo za določeno vrsto in kategorijo živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora ter nameravano uporabo, kot je določeno v delih II do VI; (c) pošiljke spremljajo naslednji dokumenti, pri čemer je pristojni organ tretje države ali ozemlja izvora zagotovil potrebna jamstva glede izpolnjevanja zahtev za zdravstveno varstvo živali iz točke (b): (i) veterinarsko spričevalo, ki ga je izdal uradni veterinar tretje države ali ozemlja izvora posebej za določeno vrsto in kategorijo živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora ter njihovo nameravano uporabo; (ii) deklaracija in drugi dokumenti, če se tako zahteva v tej uredbi. V primeru pošiljk živali in valilnih jajc mora biti veterinarsko spričevalo iz točke (c)(i) izdano v zadnjih 10 dneh pred datumom prispetja pošiljke na mejno kontrolno točko; v primeru prevoza po morju pa se navedeno obdobje lahko podaljša za dodatno obdobje, ki ustreza trajanju potovanja po morju.

Člen 4 Datum certificiranja pošiljk 1. Pošiljke živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora iz vrst in kategorij, ki spadajo na področje uporabe te uredbe, smejo vstopiti v Unijo le, če so bile certificirane za odpremo v Unijo na datum ali po datumu, ko je bila tretja država izvora, njeno ozemlje ali območje oziroma, če gre za živali iz akvakulture, kompartment uvrščeno na seznam za vstop določene vrste in kategorije živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora v Unijo. 2. Vstop pošiljk živali, valilnih jajc in proizvodov živalskega izvora, ki izvirajo iz tretje države, z njenega ozemlja, območja ali, če gre za živali iz akvakulture, kompartmenta v Unijo ni dovoljen od datuma, ko ne izpolnjujejo več zahtev za zdravstveno varstvo živali za vstop določene vrste in kategorije živali, valilnih jajc ali proizvodov živalskega izvora v Unijo, razen če je Unija na seznamu za tretjo državo s seznama, njeno ozemlje ali območje in za določene vrste in kategorije živali, valilnih jajc ali proizvodov živalskega izvora predpisala posebne pogoje.

Člen 5 Obveznosti izvajalcev dejavnosti 1. Izvajalci dejavnosti, odgovorni za vstop pošiljk živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora vrst in kategorij, ki spadajo na področje uporabe te uredbe, v Unijo, pristojnemu organu predložijo te pošiljke za namen uradnega nadzora v skladu s členom 47(1) Uredbe (EU) 2017/625 in poskrbijo, da take pošiljke izpolnjujejo naslednje zahteve: (a) splošne zahteve za zdravstveno varstvo živali za vstop živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora iz členov 3 in 4 ter členov 6 do 10 v Unijo; (b) zahteve za zdravstveno varstvo živali, ki se uporabljajo za določeno vrsto in kategorijo živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora iz pošiljke ter za nameravano uporabo, kot je določeno v delih II do VI. 2. Izvajalci dejavnosti, odgovorni za premike pošiljk živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora iz vrst in kategorij, ki spadajo na področje uporabe te uredbe, od točke vstopa v Unijo do njihovega namembnega kraja, ter izvajalci dejavnosti, ki so odgovorni za ravnanje s takimi pošiljkami po njihovem vstopu v Unijo, zagotovijo, da pošiljke: (a) imajo dovoljenje pristojnega organa za vstop v Unijo v skladu s členom 3; (b) izpolnjujejo zahteve za zdravstveno varstvo živali za premike takih pošiljk in ravnanje z njimi po vstopu v Unijo za določene vrste in kategorije živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora iz delov II do VI; (c) niso preusmerjene za rabo, ki se razlikuje od tiste, za katero jim je pristojni organ tretje države ali ozemlja izvora izdal spričevalo za vstop v Unijo.

Člen 6 Nacionalna zakonodaja in sistemi tretje države ali ozemlja izvora za zdravje živali 1. Pošiljke živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora smejo vstopiti v Unijo samo iz tretje države ali ozemlja, kjer: (a) zakon nalaga, da je treba vsak sumljivi in potrjeni primer bolezni s seznama iz Priloge I, ki zadeva živalsko vrsto s seznama v pošiljki ali živalsko vrsto izvora zarodnega materiala ali proizvodov živalskega izvora s seznama v pošiljki, ki jim je odobren vstop v Unijo, pristojnemu organu prijaviti in o njem poročati; (b) so vzpostavljeni sistemi za odkrivanje porajajočih se bolezni; (c) so vzpostavljeni sistemi, s katerimi je zagotovljeno, da krmljenje s pomijami ni izvor bolezni s seznama iz Priloge I za: (i) živali, namenjene za vstop v Unijo, ali (ii) živali, od katerih je pridobljen zarodni material, namenjen za vstop v Unijo, ali (iii) živali, iz katerih so pridobljeni proizvodi živalskega izvora, namenjeni za vstop v Unijo. 2. Pošiljke živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora, namenjene za vstop v Unijo, smejo vstopiti v Unijo iz tretje države, z njenega ozemlja ali območja samo, če se lahko take pošiljke v tej tretji državi izvora, njenem ozemlju ali območju zakonito dajo na trg in se lahko z njimi trguje.

Člen 7 Splošne zahteve glede zdravstvenega statusa živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora 1. Pošiljke živali smejo vstopiti v Unijo samo, če živali v pošiljki: (a) ne spadajo med živali, ki bi morale biti v tretji državi ali ozemlju izvora usmrčene v okviru nacionalnega programa izkoreninjenja bolezni vključno z ustreznimi boleznimi s seznama iz Priloge I in porajajočimi se boleznimi; (b) v času natovarjanja za odpremo v Unijo niso kazale simptomov prenosljivih bolezni; (c) izvirajo iz obrata, za katerega v času njihove odpreme iz tega obrata v Unijo niso veljali nacionalni omejitveni ukrepi: (i) iz razlogov zdravja živali; (ii) če gre za živali iz akvakulture, iz razlogov v zvezi z zdravjem živali ali zaradi pojava povečane umrljivosti iz neznanega razloga. 2. Pošiljke zarodnega materiala smejo vstopiti v Unijo samo, če je bil zarodni material pridobljen od živali, ki v času zbiranja: (a) niso kazale simptomov prenosljivih bolezni; (b) so se gojile v obratu, za katerega niso veljali nacionalni omejitveni ukrepi iz razlogov zdravja živali, vključno z omejitvami, povezanimi z ustreznimi boleznimi s seznama iz Priloge I in porajajočimi se boleznimi. 3. Pošiljke proizvodov živalskega izvora smejo vstopiti v Unijo samo, če so bili proizvodi živalskega izvora pridobljeni iz živali, ki: (a) če gre za kopenske živali, niso kazale simptomov prenosljivih bolezni v času: (i) usmrtitve ali zakola za proizvodnjo svežega mesa in mesnih proizvodov ali (ii) zbiranja mleka ali jajc; (b) če gre za vodne živali, niso kazale simptomov prenosljivih bolezni v času zakola ali odvzema za proizvodnjo proizvodov živalskega izvora. (c) niso bile usmrčene, zaklane ali, če gre za mehkužce ali žive rake, pobrane iz vode v okviru nacionalnega programa izkoreninjenja bolezni; (d) so se gojile v obratu, za katerega niso veljali nacionalni omejitveni ukrepi iz razlogov zdravja živali, po potrebi vključno z ustreznimi boleznimi s seznama iz Priloge I in porajajočimi se boleznimi, v času: (i) usmrtitve ali zakola teh živali za proizvodnjo svežega mesa in mesnih proizvodov ali proizvodov živalskega izvora iz vodnih živali ali (ii) zbiranja mleka in jajc.

Člen 8 Splošne zahteve glede obrata izvora živali Poleg posebnih zahtev iz delov II do V smejo pošiljke živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora vstopiti v Unijo samo, če obrat izvora gojenih živali ali obrat izvora gojenih živali, od katerih je bil pridobljen zarodni material ali iz katerih so bili pridobljeni proizvodi živalskega izvora, izpolnjuje naslednje zahteve: (a) biti mora registriran s strani pristojnega organa tretje države ali ozemlja izvora in dodeljena mu mora biti edinstvena registracijska številka; (b) odobriti ga mora pristojni organ tretje države ali ozemlja izvora, če je potrebno, v skladu s to uredbo in pogoji, določenimi v njej, in mu dodeliti edinstveno številko odobritve; (c) biti mora pod nadzorom pristojnega organa tretje države ali ozemlja izvora; (d) imeti mora vzpostavljen sistem, s katerim lahko najmanj tri leta vzdržuje in hrani posodobljene evidence, ki vsebujejo vsaj naslednje informacije: (i) vrste, kategorije, število in po potrebi identifikacijo živali v obratu; (ii) premike živali v obrat in iz njega; (iii) umrljivost v obratu; (e) v njem morajo potekati redni veterinarski obiski z namenom odkrivanja znakov, značilnih za pojav bolezni, vključno z boleznimi s seznama iz Priloge I, ki so pomembne za določeno vrsto in kategorijo živali, zarodnega materiala ali proizvoda živalskega izvora, in porajajočimi se boleznimi, ter informiranja o njih. Pogostost takih veterinarskih obiskov je sorazmerna s tveganji, ki jih predstavlja zadevni obrat.

Člen 9 Vzorčenje, laboratorijski testi in drugi testi Pošiljke živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora smejo vstopiti v Unijo samo, če je bilo v skladu s to uredbo opravljeno vzorčenje, laboratorijski testi in drugi testi: (a) na vzorcih, odvzetih s strani pristojnega organa ali pod njegovim nadzorom: (i) tretje države ali ozemlja izvora, če se zahteva vzorčenje in testiranje pred vstopom v Unijo, ali (ii) namembne države članice, če se zahteva vzorčenje in testiranje po vstopu v Unijo; (b) v skladu: (i) z ustreznimi postopki in metodami iz Delegirane uredbe Komisije (EU) 2020/689 in Delegirane uredbe Komisije (EU) 2020/688 (17). ali (ii) s postopki in metodami iz Priloge II k Delegirani uredbi Komisije (EU) 2020/686 (18) ali (iii) s postopki, opisanimi v tej Uredbi, če se izrecno zahtevajo; (c) v uradnem laboratoriju, določenem v skladu s členom 37 Uredbe (EU) 2017/625.

Člen 10 Odsotnost bolezni v kraju izvora in posebni pogoji 1. Pošiljke živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora smejo vstopiti v Unijo samo, če je pristojni organ tretje države izvora, njenega ozemlja ali območja dokazal, da je tretja država, njeno ozemlje ali območje oziroma obrat izvora živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora v skladu s to uredbo brez določene bolezni: (a) v skladu z Delegirano uredbo (EU) 2020/689 ali (b) pri boleznih, ki ne spadajo na področje uporabe Delegirane uredbe (EU) 2020/689, v skladu s posebnimi pravili, če so taka pravila določena v tej uredbi, in programom spremljanja bolezni, ki ga izvaja tretja država ali ozemlje izvora, ki: (i) mora biti predložen Komisiji v oceno in vsebuje vsaj informacije iz Priloge II; (ii) ga je Komisija ocenila, da zagotavlja potrebna jamstva glede odsotnosti bolezni na podlagi: — pravil o spremljanju bolezni iz členov 24, 25, 26 in 27 Uredbe (EU) 2016/429, — dopolnilnih pravil o načrtu spremljanja, pravilih za potrditev bolezni in opredelitvi primera iz oddelkov 1 in 2 ter člena 10 poglavja 1 dela II Delegirane uredbe (EU) 2020/689; (iii) mora veljati dovolj dolgo, da ga je bilo mogoče v celoti izvesti in ustrezno nadzorovati. 2. V primeru živali iz akvakulture in proizvodov živalskega izvora iz živali iz akvakulture, pri katerih se za kompartment izvora zahteva odsotnost določene bolezni, smejo pošiljke tega blaga vstopiti v Unijo samo, če je pristojni organ tretje države izvora dokazal odsotnost bolezni v skladu z odstavkom 1(a) in (b). 3. Če se v tej uredbi zahtevajo posebni pogoji v zvezi z odsotnostjo določenih bolezni v tretji državi izvora, na njenem ozemlju ali območju, je: (a) pristojni organ tretje države ali ozemlja izvora moral predhodno jamčiti za njihovo izpolnjevanje; (b) Unija na seznamu izrecno določila pogoje za tretjo državo s seznama, njeno ozemlje, območje ali kompartment in za določeno vrsto in kategorijo živali, zarodnega materiala in proizvodov živalskega izvora.

DEL II

ZAHTEVE ZA ZDRAVSTVENO VARSTVO ŽIVALI ZA VSTOP GOJENIH KOPENSKIH ŽIVALI IZ ČLENOV 3 IN 5 V UNIJO

NASLOV 1

SPLOŠNE ZAHTEVE ZA ZDRAVSTVENO VARSTVO ŽIVALI ZA GOJENE KOPENSKE ŽIVALI

Člen 11 Obdobje nastanitve, ki se zahteva za gojene kopenske živali Pošiljke gojenih kopenskih živali razen psov, mačk in belih dihurjev smejo vstopiti v Unijo samo, če izpolnjujejo naslednje zahteve: (a) živali, ki izpolnjujejo zahtevo za ustrezno obdobje nepretrgane nastanitve neposredno pred datumom odpreme v Unijo, določenega v naslednjih razpredelnicah v Prilogi III: (i) razpredelnica 1 za kopitarje, medonosne čebele in čmrlje; (ii) razpredelnica 2 za perutnino in ptice v ujetništvu; (b) živali: (i) so se v obdobju, navedenem v drugem stolpcu razpredelnice 1 v Prilogi III in tretjem stolpcu razpredelnice 2 v Prilogi III, ves čas nahajale v tretji državi izvora, na njenem ozemlju ali območju; (ii) so se ves čas nahajale v obratu izvora, v obdobju, navedenem v tretjem stolpcu razpredelnice 1 v Prilogi III in četrtem stolpcu razpredelnice 2 v Prilogi III, pa v ta obrat niso prišle nobene druge živali; (iii) v obdobju, navedenem v četrtem stolpcu razpredelnice 1 v Prilogi III in petem stolpcu razpredelnice 2 v Prilogi III, niso bile v stiku z živalmi z nižjim zdravstvenim statusom.

Člen 12 Odstopanja glede obdobja nastanitve registriranih konj za tekmovanja, dirke in kulturne prireditve 1. Z odstopanjem od člena 11(b)(i) se šteje, da enoprsti kopitarji razen enoprstih kopitarjev, namenjenih za zakol, izpolnjujejo pogoj o obdobju nastanitve iz razpredelnice 1 v Prilogi III, če so bili pred odpremo v Unijo v obdobju iz drugega stolpca razpredelnice 1 v Prilogi III poleg tretje države izvora, njenega ozemlja ali območja nastanjeni tudi: (a) v državi članici ali (b) če gre za registrirane konje, v tretji državi vmesne nastanitve s seznama, na njenem ozemlju ali območju, od koder je dovoljen vstop registriranih konj v Unijo za ta namen, če so prišli v tretjo državo izvora, na njeno ozemlje ali območje v skladu z zahtevami za zdravstveno varstvo živali, ki zagotavljajo jamstvo za zdravje živali, ki je vsaj tako strogo kot tisto, ki se uporablja za neposreden vstop registriranih konj v Unijo za tekmovanja in dirke iz te tretje države vmesne nastanitve, z njenega ozemlja ali območja. 2. Z odstopanjem od člena 11(b)(ii) se šteje, da registrirani konji za tekmovanja, dirke in kulturne konjeniške prireditve izpolnjujejo zahteve glede nastanitve iz tretjega stolpca razpredelnice 1 v Prilogi III, če so bili nastanjeni v tretji državi izvora ali tretji državi vmesne nastanitve v obratih, ki niso obrati izvora, če drugi obrati izpolnjujejo naslednje zahteve: (a) bili so pod nadzorom uradnega veterinarja v tretji državi ali na ozemlju; (b) zanje niso veljali nacionalni omejitveni ukrepi iz razlogov zdravja živali, vključno z ukrepi, povezanimi z ustreznimi boleznimi s seznama iz Priloge I in ustreznimi porajajočimi se boleznimi; (c) izpolnjujejo zahteve za zdravstveno varstvo živali iz člena 23. 3. Prav tako z odstopanjem od člena 11(b)(ii) smejo registrirani konji za tekmovanja, dirke in kulturne konjeniške prireditve, ki so bili v stiku z enoprstimi kopitarji, ki so prišli v tretjo državo, na njeno ozemlje ali območje iz druge tretje države, z njenega ozemlja ali območja oziroma z drugega območja v tretji državi izvora ali na njenem ozemlju, vstopiti v Unijo, če izpolnjujejo naslednje zahteve: (a) ti enoprsti kopitarji so prišli v tretjo državo izvora, njeno ozemlje ali območje v skladu z zahtevami za zdravstveno varstvo živali, ki so vsaj tako stroge kot tiste, ki se uporabljajo za neposreden vstop teh enoprstih kopitarjev v Unijo; (b) možnost neposrednega stika z drugimi živalmi je omejena na obdobje tekmovanj, dirk ali kulturnih konjeniških prireditev ter z njimi povezanega treninga, ogrevanja in predstavitve pred dirko.

Člen 13 Pregled kopenskih živali pred odpremo v Unijo 1. Pošiljke kopenskih živali smejo vstopiti v Unijo samo, če je bil pri živalih iz pošiljke opravljen klinični pregled, ki ga je izvedel uradni veterinar v tretji državi izvora, na njenem ozemlju ali območju največ 24 ur pred natovarjanjem za odpremo v Unijo, da bi odkril znake, značilne za pojav bolezni, vključno z ustreznimi boleznimi s seznama iz Priloge I in porajajočimi se boleznimi. Pri perutnini in pticah v ujetništvu se pregledajo tako živali, namenjene za odpremo v Unijo, kot tudi izvorna jata. 2. Z odstopanjem od prvega pododstavka odstavka 1 se pri registriranih enoprstih kopitarjih pregled iz navedenega pododstavka opravi največ 48 ur pred natovarjanjem za odpremo v Unijo ali zadnji delovni dan pred odpremo v Unijo. 3. Z odstopanjem od prvega pododstavka odstavka 1 se pri psih, mačkah in belih dihurjih pregled iz navedenega pododstavka opravi največ 48 ur pred natovarjanjem za odpremo v Unijo.

Člen 14 Splošna pravila za odpremo kopenskih živali v Unijo 1. Pošiljke kopenskih živali smejo vstopiti v Unijo samo, če živali iz pošiljke od natovarjanja v obratu izvora za odpremo v Unijo do prispetja v Unijo niso bile v stiku z drugimi kopenskimi živalmi: (a) iste vrste, ki niso bile namenjene za vstop v Unijo; (b) drugih vrst, ki so na seznamu za iste bolezni in niso bile namenjene za vstop v Unijo; (c) z nižjim zdravstvenim statusom. 2. Pošiljke iz odstavka 1, ki potujejo po zraku, morju, železnici, cesti ali peš, smejo vstopiti v Unijo samo, če niso potovale skozi tretjo državo, njeno ozemlje ali območje, ki ni na seznamu za vstop določene vrste in kategorije živali v Unijo in za njihovo predvideno uporabo v Uniji, ter v taki tretji državi, njenem ozemlju ali območju niso bile raztovorjene ali pretovorjene. 3. Če so pošiljke iz odstavka 1 potovale po morju, tudi samo deloma, smejo vstopiti v Unijo samo, če jih ob prihodu v Unijo spremlja deklaracija, priložena veterinarskemu spričevalu za te živali, ki jo podpiše kapitan plovila in ki vsebuje naslednje informacije: (a) pristanišče odhoda v tretji državi izvora, na njenem ozemlju ali območju; (b) pristanišče prihoda v Unijo; (c) pristanišča postanka, če je ladja pristala v pristaniščih zunaj tretje države izvora teh živali, njenega ozemlja ali območja; (d) potrdila o tem, da so bile med potovanjem v Unijo izpolnjene naslednje zahteve: (i) živali so ostale na krovu; (ii) živali niso bile v stiku z živalmi z nižjim zdravstvenim statusom, dokler so bile na krovu.

Člen 15 Odstopanje za pretovarjanje kopenskih živali razen enoprstih kopitarjev v tretjih državah in na ozemljih, ki niso na seznamu, v primeru tehničnih težav ali drugega nepredvidenega zapleta 1. Z odstopanjem od člena 14(2) pristojni organ dovoli vstop v Unijo pošiljkam kopenskih živali, razen enoprstih kopitarjev, ki so bile v tretji državi, na njenem ozemlju ali območju, ki ni na seznamu tretjih držav, njihovih ozemelj ali območij za vstop določene vrste in kategorije živali v Unijo, pretovorjene s prvotnega prevoznega sredstva odpreme na drugo prevozno sredstvo za nadaljnji prevoz, samo, če je bil postopek pretovarjanja opravljen zaradi tehničnih težav ali drugega nepredvidenega zapleta, ki je med prevozom živali v Unijo po morju ali zraku povzročil logistične težave, da bi bil zaključen prevoz do vstopne točke v Unijo, in če: (a) je vstop pošiljk živali v Unijo dovolil pristojni organ namembne države članice in, če obstajajo, držav članic prehoda do prispetja živali na namembni kraj v Uniji; (b) je pretovarjanje v tretji državi ali na ozemlju ves čas nadzoroval uradni veterinar, da bi zagotovil, da: (i) so uvedeni učinkoviti ukrepi za zaščito pred vektorji zadevnih bolezni živali; (ii) so uvedeni učinkoviti ukrepi za preprečevanje neposrednega in posrednega stika živali, namenjenih za vstop v Unijo, z drugimi živalmi; (iii) na prevozna sredstva za nadaljnji prevoz v Unijo ni bila dodana krma, voda ali nastilj, ki bi izviral iz tretje države, z njenega ozemlja ali območja, ki ni na seznamu tretjih držav, njenih ozemelj ali območij za vstop določene vrste in kategorije živali v Unijo; (iv) so bile živali iz pošiljke za nadaljnji prevoz v Unijo čim hitreje pretovorjene neposredno na ladjo ali letalo, ki izpolnjuje zahteve iz člena 17, ne da bi zapustile območje pristanišča ali letališča; (c) pošiljko živali spremlja deklaracija pristojnega organa tretje države ali ozemlja, kjer je bilo opravljeno pretovarjanje, z informacijami o postopku pretovarjanja in s potrdilom, da so bili uvedeni ustrezni ukrepi za izpolnjevanje zahtev iz točke (b). 2. Odstopanje iz odstavka 1 se ne uporablja za pošiljke medonosnih čebel in čmrljev.

Člen 16 Odstopanje za pretovarjanje enoprstih kopitarjev v tretjih državah ali na ozemljih, ki niso na seznamu Z odstopanjem od člena 14(2) smejo pošiljke enoprstih kopitarjev, ki so bile med prevozom živali v Unijo pretovorjene na drugo prevozno sredstvo v tretji državi, na njenem ozemlju ali območju, ki ni na seznamu tretjih držav, njihovih ozemelj ali območij za vstop določene kategorije enoprstih kopitarjev v Unijo, vstopiti v Unijo samo, če izpolnjujejo naslednje zahteve: (a) živali iz pošiljke so bile prepeljane v Unijo po morju ali zraku; (b) živali iz pošiljke so bile pretovorjene neposredno s prvotnega prevoznega sredstva odpreme na drugo prevozno sredstvo za nadaljnji prevoz; (c) med postopkom pretovarjanja: (i) je bilo poskrbljeno za učinkovito zaščito pred vektorji zadevnih bolezni živali, enoprsti kopitarji pa niso prišli v stik z enoprstimi kopitarji z nižjim zdravstvenim statusom; (ii) so bile živali iz pošiljke pod neposrednim nadzorom uradnega veterinarja za nadaljnji prevoz čim hitreje pretovorjene neposredno na ladjo ali letalo, ki izpolnjuje zahteve iz člena 17, ne da bi zapustile območje pristanišča ali letališča; (d) uradni veterinar je potrdil, da pošiljka izpolnjuje zahteve iz točk (a), (b) in (c).

Člen 17 Splošne zahteve glede prevoznih sredstev za kopenske živali 1. Pošiljke gojenih kopenskih živali smejo vstopiti v Unijo samo, če prevozna sredstva, ki se uporabljajo za njihov prevoz, izpolnjujejo naslednje zahteve: (a) konstruirana so tako, da: (i) živali ne morejo pobegniti ali pasti iz njih; (ii) je mogoč vizualni pregled prostora, v katerem so živali; (iii) uhajanje živalskih iztrebkov, uporabljenega nastilja ali krme je preprečeno ali zmanjšano na najmanjšo možno mero; (iv) pri perutnini in pticah v ujetništvu je uhajanje perja preprečeno ali zmanjšano na najmanjšo možno mero; (b) neposredno pred vsakim natovarjanjem živali, namenjenih za vstop v Unijo, so bila očiščena in razkužena z razkužilom, ki ga je odobril pristojni organ tretje države ali ozemlja odpreme, ter so bila osušena ali so se posušila; 2. Odstavek 1 se ne uporablja za prevoz pošiljk medonosnih čebel in čmrljev, namenjenih za vstop v Unijo.

Člen 18 Zahteve za zabojnike, v katerih se kopenske živali prevažajo v Unijo Pošiljke gojenih kopenskih živali smejo vstopiti v Unijo samo, če zabojniki, v katerih se na prevoznih sredstvih prevažajo v Unijo gojene kopenske živali: (a) izpolnjujejo zahteve iz člena 17(1)(a); (b) vsebujejo le živali iste vrste in kategorije, ki prihajajo iz istega obrata; (c) so: (i) neuporabljeni in namenski zabojniki za enkratno uporabo, ki se po prvi uporabi uničijo, ali (ii) očiščeni in razkuženi ter so bili osušeni ali so se posušili pred natovarjanjem živali, namenjenih za vstop v Unijo.

Člen 19 Premiki kopenskih živali in ravnanje z njimi po vstopu 1. Pošiljke kopenskih živali se po vstopu v Unijo nemudoma prepeljejo neposredno: (a) v namembni obrat v Uniji, kjer ostanejo vsaj do roka, ki je za zadevno vrsto določen v delih II do V; (b) v namembno klavnico v Uniji, če so namenjene za zakol, kjer jih je treba zaklati v petih dneh od datuma prihoda v Unijo. 2. Če je namembni kraj pošiljk kopenskih živali, ki so vstopile iz tretje države, z njenega ozemlja ali območja, klavnica, odobren karantenski obrat ali zaprti obrat v Uniji, se prevoz in prispetje na namembni kraj pošiljke spremlja v skladu s členoma 2 in 3 Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/1666 (19). 3. Odstavka 1 in 2 se ne uporabljata za vstop registriranih enoprstih kopitarjev v Unijo iz tretjih držav in ponovni vstop po začasnem izvozu registriranih konj.

NASLOV 2

ZAHTEVE ZA ZDRAVSTVENO VARSTVO ŽIVALI ZA KOPITARJE

POGLAVJE 1

Posebne zahteve za zdravstveno varstvo živali za kopitarje

Člen 20 Odprema kopitarjev v Unijo 1. Pošiljke kopitarjev smejo vstopiti v Unijo samo, če so bile odpremljene iz obrata izvora v Unijo, ne da bi šle skozi kakšen drug obrat. 2. Z odstopanjem od odstavka 1 se lahko pošiljkam kopitarjev, ki prihajajo iz več kot enega obrata izvora, dovoli vstop v Unijo, če je bil pri živalih iz pošiljke opravljen en sam postopek zbiranja v tretji državi izvora, na njenem ozemlju ali območju in so izpolnjeni naslednji pogoji: (a) kopitarji spadajo v eno od naslednjih vrst ali kategorij: (i) Bos taurus, Ovis aries, Capra hircus ali Sus scrofa; ali (ii) Equidae, namenjeni za zakol; (b) postopek zbiranja je potekal v obratu: (i) ki ga je pristojni organ tretje države ali ozemlja odobril za izvajanje dejavnosti zbiranja kopitarjev v skladu z zahtevami, ki so najmanj enako stroge kot zahteve iz člena 5 Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/2035 (20); (ii) ki ga je pristojni organ tretje države ali ozemlja odpreme za ta namen uvrstil na seznam, vključno z informacijami iz člena 21 Delegirane uredbe (EU) 2019/2035; (iii) v katerem se najmanj tri leta hranijo in posodabljajo evidence z naslednjimi podatki: — izvor živali, — datum prihoda v zbirni center in odpreme iz tega centra, — identifikacijska koda živali, — registracijska številka obrata izvora živali, — registracijska številka prevoznikov in prevoznih sredstev, ki so dostavili pošiljko kopitarjev v ta center ali jo odpeljali iz njega; (iv) ki izpolnjuje zahteve iz člena 8 in člena 23(1). (c) postopek zbiranja v zbirnem centru je trajal največ 6 dni; ta čas se šteje za del obdobja za vzorčenje za testiranje pred odpremo v Unijo, če se tako vzorčenje zahteva v tej uredbi; (d) kopitarji so prišli v Unijo v največ 10 dneh od dneva odpreme iz obrata izvora.

Člen 21 Identifikacija kopitarjev 1. Pošiljke kopitarjev, ki niso enoprsti kopitarji, smejo vstopiti v Unijo samo, če so bile živali iz pošiljke pred odpremo iz obrata izvora individualno identificirane s fizičnimi sredstvi za identifikacijo, na katerih je vidno, čitljivo in neizbrisno prikazana: (a) identifikacijska koda živali, ki žival nedvoumno povezuje s spremljajočim veterinarskim spričevalom; (b) koda države izvoza v skladu s standardom ISO 3166 v obliki dvočrkovne oznake. 2. Pošiljke enoprstih kopitarjev smejo vstopiti v Unijo samo, če so bile živali iz pošiljke pred odpremo iz obrata izvora individualno identificirane z najmanj eno od naslednjih metod: (a) injicirni transponder ali ušesna znamka, na kateri je vidno, čitljivo in neuničljivo prikazana: (i) identifikacijska koda živali, ki žival nedvoumno povezuje s spremljajočim veterinarskim spričevalom; (ii) dvočrkovna oznaka ali trištevilčna oznaka države izvoznice v skladu s standardom ISO-3166; (b) če gre za enoprste kopitarje, ki niso namenjeni za zakol, identifikacijski dokument, izdan najpozneje ob izdaji spričevala za vstop v Unijo: (i) v katerem je žival opisana in upodobljena, vključno z alternativnimi možnostmi za identifikacijo, s čimer se vzpostavi enoznačna povezava med živaljo in spremljajočim identifikacijskim dokumentom; (ii) ki vsebuje podatke o individualni kodi, ki jo oddaja vsajeni injicirni transponder, če ta koda ni skladna s specifikacijami iz točke (a). 3. Z odstopanjem od odstavka 1 se lahko dovoli, da pošiljke kopitarjev, namenjene v zaprte obrate, vstopijo v Unijo, če so živali v teh pošiljkah individualno identificirane z injicirnim transponderjem ali alternativno metodo identifikacije, ki zagotavlja povezavo med živaljo in njeno spremljajočo vstopno dokumentacijo. 4. Če so kopitarji identificirani z elektronskim identifikatorjem, ki ni skladen s standardoma ISO 11784 in 11785, izvajalec dejavnosti, ki je odgovoren za vstop pošiljk kopitarjev v Unijo, priskrbi čitalnik, s katerim je mogoče kadar koli preveriti identifikacijo živali.

Člen 22 Tretja država izvora kopitarjev ali njeno ozemlje ali območje 1. Pošiljke kopitarjev, ki niso enoprsti kopitarji, smejo vstopiti v Unijo samo, če živali iz pošiljke izvirajo iz tretje države, z njenega ozemlja ali območja, ki so brez bolezni kategorije A iz razpredelnice v točki 1 dela A Priloge IV za obdobje, navedeno v tej razpredelnici. 2. Pošiljke enoprstih kopitarjev smejo vstopiti v Unijo samo, če te živali iz pošiljke izvirajo iz tretje države, z njenega ozemlja ali območja: (a) ki je brez bolezni s seznama iz razpredelnice v točki 2 dela A Priloge IV v obdobju, navedenem v tej razpredelnici; (b) v katerem ni bila v navedenem obdobju prijavljena nobena bolezen s seznama iz razpredelnice v točki 3 dela A Priloge IV. 3. Pri boleznih iz dela B Priloge IV se lahko obdobja iz odstavkov 1 in 2 skrajšajo, če so izpolnjeni ustrezni posebni pogoji iz navedenega dela. 4. Pošiljke kopitarjev smejo vstopiti v Unijo samo, če živali iz pošiljke izvirajo iz tretje države, z njenega ozemlja ali območja, kjer ni bilo izvedeno cepljenje proti boleznim kategorije A iz dela C Priloge IV v skladu s podatki iz: (a) točke 1 navedene priloge, če gre za kopitarje, ki niso enoprsti kopitarji; (b) točke 2 navedene priloge, če gre za enoprste kopitarje. 5. V zvezi z okužbo z Mycobacterium tuberculosis complex (M. bovis, M. caprae, M. tuberculosis) smejo pošiljke goveda vstopiti v Unijo samo, če živali iz pošiljke: (a) izvirajo iz tretje države, z njenega ozemlja ali območja, ki je brez te bolezni brez cepljenja, ali (b) izpolnjujejo zahteve iz točke 1 Priloge V. 6. V zvezi z okužbo z Brucella abortus, B. melitensis in B. suis smejo pošiljke goveda, ovac in koz vstopiti v Unijo samo, če živali iz pošiljke: (a) izvirajo iz tretje države, z njenega ozemlja ali območja, ki je brez te bolezni brez cepljenja, ali (b) izpolnjujejo zahteve iz točke 2 Priloge V. 7. V zvezi z okužbo z virusom modrikastega jezika (serotipi 1–24) smejo pošiljke kopitarjev iz vrst s seznama vstopiti v Unijo samo, če živali iz pošiljke: (a) izvirajo iz tretje države, z njenega ozemlja ali območja, ki je brez te bolezni dve leti pred datumom odpreme v Unijo, ali (b) izpolnjujejo enega od posebnih pogojev iz dela A Priloge VI. 8. V zvezi z enzootsko govejo levkozo smejo pošiljke goveda vstopiti v Unijo samo, če živali: (a) izvirajo iz tretje države, z njenega ozemlja ali območja, ki je brez te bolezni, ali (b) izpolnjujejo enega od posebnih pogojev iz dela B Priloge VI. 9. Pošiljke kopitarjev, namenjene za vstop v države članice ali na njihova območja s statusom prost bolezni ali z odobrenim programom izkoreninjenja bolezni kategorije C iz Priloge VII, za katere so te vrste kopitarjev na seznamu, smejo vstopiti v Unijo samo, če živali iz pošiljke: (a) izvirajo iz tretje države, z njenega ozemlja ali območja, ki je brez te bolezni za zadevno vrsto, ali (b) izpolnjujejo ustrezne dodatne zahteve iz navedene priloge.

Člen 23 Obrat izvora kopitarjev 1. Pošiljke kopitarjev smejo vstopiti v Unijo samo, če živali iz pošiljke: (a) prihajajo iz obrata, v katerem in v okolici katerega, po potrebi vključno z ozemljem sosednje države, ni bila prijavljena nobena bolezen s seznama iz Priloge VIII, za katero so na seznamu vrste kopitarjev, namenjene za vstop v Unijo, in sicer v obdobju, navedenem v razpredelnicah v: (i) točkah 1 in 2 navedene priloge za kopitarje, ki niso enoprsti kopitarji, ali (ii) točkah 3 in 4 navedene priloge za enoprste kopitarje; (b) kopitarji v obdobju iz točke (a) niso prišli v stik z živalmi z nižjim zdravstvenim statusom. 2. V zvezi z okužbo z Mycobacterium tuberculosis complex (M. bovis, M. caprae, M. tuberculosis) smejo pošiljke goveda, koz, ovac, kamel in jelenov vstopiti v Unijo samo, če obrat izvora živali iz pošiljke izpolnjuje ustrezne zahteve iz točke 1 Priloge IX. 3. V zvezi z okužbo z Brucella abortus, B. melitensis in B. suis smejo pošiljke goveda, ovac, koz, prašičev, kamel in jelenov vstopiti v Unijo samo, če obrat izvora živali iz pošiljke izpolnjuje ustrezne zahteve iz točke 2 Priloge IX.

Člen 24 Kopitarji iz pošiljke 1. Pošiljke kopitarjev smejo vstopiti v Unijo samo, če živali iz pošiljke izpolnjujejo naslednje zahteve: (a) niso bile cepljene proti boleznim kategorije A iz razpredelnic v: (i) točki 1 dela C Priloge IV, če gre za kopitarje, ki niso enoprsti kopitarji, ali (ii) točki 2 dela C Priloge IV, če gre za enoprste kopitarje; (b) od odpreme iz svojega obrata izvora do prihoda v Unijo niso bile raztovorjene na nobenem kraju, ki ne izpolnjuje zahtev iz razpredelnic v: (i) točkah 1 in 2 Priloge VIII, če gre za kopitarje, ki niso enoprsti kopitarji, ali (ii) točkah 3 in 4 Priloge VIII, če gre za enoprste kopitarje. 2. V zvezi z okužbo z Mycobacterium tuberculosis complex (M. bovis, M. caprae, M. tuberculosis) in okužbe z Brucella abortus, B. melitensis in B. suis) smejo pošiljke kopitarjev vrst s seznama vstopiti v Unijo samo, če živali iz pošiljke niso bile cepljene proti tem boleznim. 3. V zvezi z okužbo z virusom modrikastega jezika (serotipi 1–24) smejo pošiljke vrst kopitarjev s seznama vstopiti v Unijo samo, če živali iz pošiljke v zadnjih 60 dneh pred datumom premika niso bile cepljene z živim cepivom proti tej bolezni. 4. Pošiljke kopitarjev, namenjene za vstop v države članice ali na njihova območja s statusom prost bolezni ali z odobrenim programom izkoreninjenja bolezni kategorije C iz Priloge VII, za katere so te vrste kopitarjev na seznamu, smejo vstopiti v Unijo samo, če živali iz pošiljke niso bile cepljene proti tem boleznim. 5. Poleg zahtev iz odstavka 1 smejo pošiljke nekastriranih ovnov in kopitarjev iz družine Tayassuidae vstopiti v Unijo samo, če živali iz pošiljke izpolnjujejo ustrezne posebne zahteve glede okužbe z brucelo, navedene v Prilogi X. 6. Poleg zahtev iz odstavka 1 smejo pošiljke enoprstih kopitarjev vstopiti v Unijo samo, če živali iz pošiljke izpolnjujejo posebne pogoje iz točke 2 Priloge XI glede na sanitarno skupino, določeno v skladu s točko 1 Priloge XI, v katero je bila uvrščena tretja država, njeno ozemlje ali območje na seznamu.

Člen 25 Odstopanja in dodatne zahteve za vstop kopitarjev za zakol v Unijo Z odstopanjem od zahtev iz člena 22(5) in (6) pošiljke kopitarjev iz vrst, navedenih v teh dveh odstavkih, ki ne izpolnjujejo teh zahtev, smejo vstopiti v Unijo, če so živali iz pošiljke namenjene samo za zakol.

Člen 26 Premiki kopitarjev in ravnanje z njimi po vstopu v Unijo Kopitarji, razen konj, ki vstopajo za tekmovanja, dirke ali kulturne konjeniške prireditve, po vstopu v Unijo ostanejo v svojem namembnem obratu vsaj 30 dni po prihodu v ta obrat.

POGLAVJE 2

Posebna pravila za vstop gojenih kopitarjev, namenjenih v zaprte obrate, v Unijo

Člen 27 Zahteve za zdravstveno varstvo živali, ki se ne uporabljajo za kopitarje, namenjene v zaprte obrate Za pošiljke kopitarjev, ki vstopajo v Unijo pod pogoji iz členov 28 do 34, razen enoprstih kopitarjev, se ne uporabljajo členi 11, 22, 23, 24 in 26.

Člen 28 Posebna pravila za vstop kopitarjev, namenjenih v zaprte obrate 1. Pošiljke kopitarjev, namenjenih v zaprte obrate, smejo vstopiti v Unijo samo, če živali iz pošiljke izpolnjujejo naslednje zahteve: (a) prihajajo iz zaprtega obrata, ki je na seznamu zaprtih obratov, iz katerih je dovoljen vstop kopitarjev v Unijo, sestavljenem v skladu s členom 29; (b) odpremljeni so bili neposredno iz zaprtega obrata izvora v zaprti obrat v Uniji. 2. Pristojni organ namembne države članice izda posebno dovoljenje za vstop vsake pošiljke kopitarjev iz odstavka 1, če je bila ocena možnih tveganj, ki bi jih vstop take pošiljke predstavljal za Unijo, ugodna. 3. Vstop v Unijo in premik vsake pošiljke kopitarjev iz odstavka 1 skozi države članice, ki niso namembna država članica, je dovoljen samo, če ga dovolijo pristojni organi držav članic prehoda. Tako dovoljenje se izda samo na podlagi ugodne ocene tveganja, ki jo opravi pristojni organ držav članic prehoda na podlagi informacij, ki mu jih je predložila država članica namembnega kraja v Uniji. 4. Pred morebitnim premikom skozi druge države članice in pred prihodom kopitarjev na njeno ozemlje država članica namembnega kraja pošiljk iz odstavka 1 obvesti Komisijo in druge države članice v okviru Stalnega odbora za rastline, živali, hrano in krmo in neposredno obvesti točko vstopa kopitarjev v Unijo o dovoljenjih, izdanih v skladu z odstavkoma 1 in 2.

Člen 29 Seznami zaprtih obratov izvora kopitarjev v tretjih državah ali na ozemljih 1. Države članice lahko sestavijo seznam zaprtih obratov v tretjih državah in na ozemljih, iz katerih je dovoljen vstop kopitarjev na njihovo ozemlje. Na tem seznamu se navedejo vrste kopitarjev, ki jim je dovoljen vstop na ozemlje države članice iz vsakega zaprtega obrata v zadevni tretji državi ali ozemlju. 2. Države članice lahko na seznam zaprtih obratov iz odstavka 1 uvrstijo zaprte obrate, ki so že uvrščeni na take sezname drugih držav članic. Razen določbe iz prvega pododstavka lahko države članice na seznam zaprtih obratov iz odstavka 1 uvrstijo zaprti obrat v tretji državi ali na ozemlju samo, če je bila z ugodnim izidom opravljena popolna ocena na podlagi naslednjega: (a) zaprti obrat izpolnjuje zahtevo, da ga je odobril pristojni organ tretje države ali ozemlja izvora iz člena 30; (b) pristojni organ tretje države ali ozemlja izvora je zagotovil zadostne informacije, da je mogoče jamčiti, da zaprti obrat izpolnjuje zahteve v zvezi z odobritvami zaprtih obratov iz člena 30. 3. Države članice posodabljajo sezname zaprtih obratov iz odstavka 1 in pri tem upoštevajo zlasti kakršen koli začasni preklic ali odvzem odobritve, ki jo je izdal pristojni organ tretje države ali ozemlja izvora v skladu s členom 30 ali pristojni organ druge države članice. 4. Države članice sezname iz odstavka 1 objavijo na svojih spletnih mestih.

Člen 30 Pogoji za zaprte obrate izvora kopitarjev v tretjih državah ali na ozemljih za namen člena 29 Države članice uvrstijo zaprti obrat, ki se nahaja v tretji državi ali na ozemlju, na seznam zaprtih obratov iz člena 29 samo, če je zaprti obrat odobril pristojni organ tretje države ali ozemlja in če izpolnjuje naslednje pogoje: (a) je jasno razmejen, dostop živali in ljudi do objektov za živali pa je nadzorovan; (b) ima ustrezna sredstva za lovljenje, zaprtje in osamitev živali ter ima na razpolago ustrezne karantenske objekte in odobrene standardne operativne postopke za živali, ki na novo pridejo v obrat; (c) območja za nastanitev živali izpolnjujejo ustrezne standarde in so zgrajena tako, da: (i) je preprečen stik z živalmi iz okolice in je mogoče enostavno izvajati inšpekcijske preglede in morebitno potrebno zdravljenje; (ii) je mogoče tla, stene in vse druge materiale ali opremo brez težav čistiti in razkuževati; (d) v zvezi z ukrepi spremljanja in obvladovanja bolezni: (i) izvajati mora primeren