SL Uradni list Evropske unije L 16/61

ODLOČBA KOMISIJE

z dne 11. januarja 2005

o določitvi usklajenih standardov za preizkušanje določenih ostankov v proizvodih živalskega izvora, uvoženih iz tretjih držav

(notificirana pod dokumentarno številko K(2004) 4992)

(Besedilo velja za EGP)

(2005/34/ES)

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Direktive Sveta 97/78/ES z dne 18. decembra 1997 o določitvi načel, ki urejajo organizacijo veterinarskih pregledov proizvodov, ki vstopajo v Skupnost iz tretjih držav (1), in zlasti členov 4(5) in 17(7) Direktive,

ob upoštevanju Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 882/2004 z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali, ter zlasti členov 11(4) in 63(1)(e) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Direktiva 97/78/ES zahteva, da vsako uvoženo pošiljko iz tretjih držav pregledajo veterinarji. Ti pregledi lahko vključujejo analitske teste za ostanke farmakološko aktivnih snovi, da se preveri, ali pošiljke izpolnjujejo zahteve zakonodaje Skupnosti.

(2) Zahtevane spodnje meje zaznavanja (MRL), ki se morajo uporabljati pri nadzoru živil, v skladu z Direktivo Sveta 96/23/ES z dne 29. aprila 1996 o ukrepih za spremljanje določenih snovi in njihovih ostankov v živih živalih in živalskih proizvodih ter ob razveljavitvi direktiv 85/358/EGS in 86/469/EGS ter odločb 89/187/EGS in 91/664/ES (2), so bile določene za farmakološko aktivne snovi z Uredbo (EGS) št. 2377/90 z dne 26. junija 1990 o določitvi postopka Skupnosti za določanje najvišjih mejnih vrednosti ostankov zdravil za uporabo v veterinarski medicini v živilih živalskega izvora (3). MRL se uporabljajo za uvožene pošiljke.

(3) Vendar Uredba (ES) št. 2377/90 ne zagotavlja MRL za vse snovi ter zlasti ne za tiste snovi, katerih uporaba je prepovedana ali neodobrena v Skupnosti. Prisotnost katerega koli ostanka je za tovrstne snovi lahko povod za zavrnitev ali uničenje ustrezne pošiljke pri uvozu.

(4) Primerno je, da Skupnost vzpostavi usklajen pristop za nadzorovanje uvoženih pošiljk ostankov prepovedanih ali neodobrenih snovi v Skupnosti.

(5) Zahtevane spodnje meje zaznavanja (MRPLs), določene glede na Odločbo Komisije 2002/657/ES z dne 12. avgusta 2002 o izvajanju Direktive Sveta 96/23/ES glede opravljanja analitskih metod in razlage rezultatov (4), so bile sprejete kot izvedbeni standard, ki zagotavlja učinkovito nadzorovanje zakonodaje Skupnosti pri preskušanju uradnih vzorcev na prisotnost določenih prepovedanih ali neodobrenih snovi; MRPL ustrezajo povprečni omejitvi, nad katero se lahko ugotavljanje snovi ali njihovih ostankov šteje kot metodološko pomembno.

(6) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 178/2002 z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje o ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (5), skladno s Codex alimentarius Načini delovanja za analize tveganja (6), zahteva, da živilska zakonodaja temelji na dejavnikih, pravno upravičenih do obravnavane zadeve, kot je izvedljivost nadzorov.

(7) Zato je ustrezno upoštevati, da posamezno ugotavljanje ostankov snovi pod MRPL, določenimi z Odločbo 2002/657/ES, ni razlog za takojšnjo zaskrbljenost, temveč problem, ki ga morajo države članice spremljati, in zato je treba kjer obstajajo, uporabiti MRPL kot referenčno točko za zagotovitev usklajenega izvajanja Direktive 97/78/ES.

(8) Kadar rezultati analitskih testov kažejo na prisotnost ostankov snovi, za katere so bile določene MRPL v skladu z Odločbo 2002/657/ES in do izvajanja Uredbe (ES) št. 882/2004 z dne 1. januarja 2006, je primerno podrobneje pojasniti ukrep, ki ga je treba izvesti ob upoštevanju resnosti grožnje, ki jo lahko pomenijo pošiljke za človekovo zdravje, ter določb iz direktiv 96/23/ES in 97/78/ES ter Uredbe (ES) št. 178/2002.

(9) Države članice morajo zlasti nadzorovati uvozne razmere glede kakršnega koli dokaza o ponavljajočem se problemu, saj takšna ugotovitev lahko nakazuje na vzorec napačne uporabe določene snovi ali prezrtje jamstev, zagotovljenih v tretjih državah v zvezi s proizvodnjo hrane, namenjene za uvoz v Skupnost. Države članice morajo Komisijo obvestiti o pojavljajočih se problemih.

(10) Ukrepi iz te odločbe so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehransko verigo in zdravstveno varstvo živali –

SPREJELA NASLEDNJO ODLOČBO:

Člen 1

Področje uporabe Odločbe

1. Ta odločba določa referenčne točke za ukrep glede ostankov snovi, za katere so bile določene MRPL v skladu z Odločbo 2002/657/ES, kjer analitski testi, izvedeni na podlagi Direktive 97/78/ES o uvoženih pošiljkah proizvodov živalskega izvora potrjujejo prisotnost tovrstnih ostankov, ter za ukrep, ki ga je treba izvesti po takšni potrditvi.

2. Ta odločba določa, ali so analitski testi izvedeni rutinsko, pod okrepljenimi kontrolnimi postopki ali v okviru varnostnih ukrepov glede pošiljk proizvodov živalskega izvora, uvoženih iz tretjih držav.

Člen 2

Referenčne točke za ukrep

Za namene pregleda ostankov določenih snovi, katerih uporaba je prepovedana ali neodobrena v Skupnosti, morajo biti zahtevane spodnje meje zaznavanja (MRPL), določene v Prilogi II Odločbe 2002/657/ES, uporabljene kot referenčne točke za ukrep, ne glede na testirano matriko.

Člen 3

Ukrep v primeru potrjene prisotnosti prepovedane ali neodobrene snovi

1. Kadar so rezultati analitskih testov v MRPL ali nad MRPL, določenimi v Odločbi 2002/657/ES, so te pošiljke obravnavane kot neusklajene z zakonodajo Skupnosti.

2. Do uporabe členov 19 do 22 Uredbe (ES) št. 882/2004 z dnem 1. januarja 2006 pristojni organi uradno zadržijo neusklajene pošiljke iz tretjih držav ter po zaslišanju dobaviteljev hrane, odgovornih za pošiljke, ukrenejo naslednje:

(a) odrediti, da se tovrstne pošiljke uničijo ali ponovno odpošljejo zunaj Skupnosti, v skladu z odstavkom 3;

(b) razveljaviti pošiljke pred izvajanjem enega od zgoraj navedenih ukrepov, če so bile pošiljke že dane v promet.

3. Pristojni organi dovoljujejo ponovno odpošiljanje pošiljk samo, če:

(a) je namembni kraj dogovorjen z dobaviteljem krmil ali živil, odgovornim za pošiljko; in

(b) je dobavitelj hrane najprej obvestil pristojni organ v tretji državi porekla ali namembni tretji državi o preprečevalnih vzrokih in okoliščinah za dajanje v promet zadevnih pošiljk znotraj Skupnosti; ter

(c) kadar namembna tretja država ni tretja država porekla in je pristojni organ v namembni tretji državi obvestil pristojni organ o svoji pripravljenosti za sprejetje pošiljk.

4. Brez poseganja v nacionalne zakone držav članic glede pregleda upravnih odločb se ponovno odpošiljanje izvede ne več kot 60 dni po dnevu, ko je pristojni organ odločil o namembnem kraju pošiljke, razen če ni bil izveden pravni ukrep. Če po izteku veljavnosti 60-dnevnega obdobja ponovno odpošiljanje ni izvedeno, je pošiljka uničena, razen če se pristojni organ strinja, da je zamuda upravičena.

5. Kjer so rezultati analitskih testov pod MRPL, določenimi v Odločbi 2002/657/ES, uvedba proizvodov v prehranjevalno verigo ni prepovedana. V primeru ponavljanja mora pristojni organ zadržati evidenco ugotovitev. Kadar rezultati analitskih testov proizvodov istega porekla prikazujejo ponavljajoč se vzorec, ki nakazuje potencialno težavo v zvezi z eno ali več prepovedanimi ali neodobrenimi snovmi, vključno z, na primer evidentiranjem štirih ali več potrjenih rezultatov pod referenčnimi točkami za ukrep glede iste uvožene snovi določenega porekla v okviru 6-mesečnega obdobja, pristojni organ obvesti Komisijo in druge države članice v Stalnem odboru za prehransko verigo in zdravstveno varstvo živali. Komisija zadevo predloži v roke pristojnega organa države ali držav porekla in da ustrezne predloge.

6. Dobavitelj krmil ali hrane, odgovoren za pošiljke, ali njegov predstavnik je dolžan poravnati stroške pristojnih organov, navedenih v odstavkih 1 do 4 tega člena.

Člen 4

Ta odločba se uporablja od 19. februarja 2005.

Člen 5

Ta odločba je naslovljena na države članice.

V Bruslju, 11. januarja 2005 Za Komisijo Markos KYPRIANOU Član Komisije

(1) UL L 24, 30.1.1998, str. 9. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 882/2004 (UL L 165, 30.4.2004, str. 1).

(2) UL L 125, 23.5.1996, str. 10. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 882/2004.

(3) UL L 224, 18.8.1990, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 2232/2004 (UL L 379, 24.12.2004, str. 71).

(4) UL L 221, 17.8.2002, str. 8. Odločba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Odločbo 2004/25/ES (UL L 6, 10.1.2004, str. 38).

(5) UL L 31, 1.2.2002, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1642/2003 (UL L 245, 29.9.2003, str. 4).

(6) Na voljo na spletni strani ftp://ftp.fao.org/codex/alinorm03/Al03_33e.pdf