IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2019/72

z dne 17. januarja 2019

o uvedbi dokončne izravnalne dajatve na uvoz električnih koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe (EU) 2016/1037 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (1), ter zlasti člena 15 in člena 24(1) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

1. POSTOPEK

1.1. Začetek

(1) Evropska komisija (v nadaljnjem besedilu: Komisija) je 21. decembra 2017 začela protisubvencijsko preiskavo v zvezi z uvozom električnih koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (v nadaljnjem besedilu: LRK, Kitajska ali zadevna država) v Unijo. Začetek je temeljil na členu 10 Uredbe (EU) 2016/1037 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: osnovna uredba). Obvestilo o začetku je objavila v Uradnem listu Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: obvestilo o začetku) (2).

(2) Komisija je preiskavo začela na podlagi pritožbe, ki jo je 8. novembra 2017 vložilo Združenje evropskih proizvajalcev koles (v nadaljnjem besedilu: združenje EBMA ali pritožnik) v imenu proizvajalcev Unije, ki predstavljajo več kot 25 % celotne proizvodnje električnih koles v Uniji. Pritožba je vsebovala dokaze o subvencioniranju in posledični škodi, ki so zadostovali za utemeljitev začetka preiskave.

(3) Komisija je pred začetkom protisubvencijske preiskave v skladu s členom 10(7) osnovne uredbe uradno obvestila kitajsko vlado (3), da je prejela pravilno dokumentirano pritožbo, in jo povabila na posvetovanje. Kitajska vlada je sprejela povabilo na posvetovanje, ki je bilo 18. decembra 2017. Njene pripombe so se med posvetovanjem ustrezno upoštevale. Toda sporazumne rešitve ni bilo mogoče doseči.

(4) Komisija je 18. julija 2018 uvedla začasno protidampinško dajatev na uvoz enakega izdelka s poreklom iz LRK (4) (v nadaljnjem besedilu: protidampinška uredba) v preiskavi, ki se je začela z obvestilom, objavljenim 20. oktobra 2017 (5) (v nadaljnjem besedilu: vzporedna protidampinška preiskava).

(5) Analizi škode, vzročne zveze in interesa Unije, izvedeni v tej protisubvencijski in vzporedni protidampinški preiskavi, sta smiselno enaki, saj je opredelitev industrije Unije enaka, reprezentativni proizvajalci Unije in obdobje preiskave pa isti v obeh preiskavah. Vsi ustrezni elementi, ki se nanašajo na te vidike, se upoštevajo tudi v tej preiskavi.

(6) Kitajska vlada, Kitajska gospodarska zbornica za uvoz in izvoz strojev in elektronskih izdelkov (v nadaljnjem besedilu: zbornica CCCME) ter Združenje evropskih uvoznikov električnih koles (v nadaljnjem besedilu: združenje CEIEB), pri čemer sta slednja predstavljala več zainteresiranih strani, so po začetku postopka predložili pripombe.

(7) Te stranke so trdile, da so razlogi, iz katerih je Komisija odobrila zaupno obravnavanje identitete nekaterih zainteresiranih strani, ki so podprle pritožbo, nezadostni in neutemeljeni. Dodale so, da nekateri proizvajalci Unije iz LRK uvažajo dokončana električna kolesa, zato jih ob upoštevanju člena 9(1) osnovne uredbe ni treba šteti za del industrije Unije. Poudarile so, da zaradi zaupnega obravnavanja identitete nekaterih zainteresiranih strani proizvajalci izvozniki ne morejo ustrezno proučiti njihovega stališča v tem primeru. Podobno so trdile, da pritožba ne vsebuje seznama vseh znanih proizvajalcev podobnega izdelka v Uniji niti obsega in vrednosti, ki so ju proizvedli ti proizvajalci.

(8) Komisija je to trditev zavrnila. Opozorila je, da člen 9(1) osnovne uredbe ne preprečuje, da bi se nekateri proizvajalci Unije obravnavali kot del domače industrije, samo zato ker uvažajo zadevni izdelek. Poleg tega je bila Komisija zadovoljna s stopnjo podpore, ki jo je industrija Unije izrazila začetku obravnavanega primera. Pritožba je vsebovala tudi seznam znanih proizvajalcev v Uniji (6) in njihov celotni obseg proizvodnje (7). Zainteresirane strani so zato lahko ocenile seznam znanih proizvajalcev podobnega izdelka v Uniji.

(9) Kitajska vlada, zbornica CCCME in združenje CEIEB so na podlagi teh informacij lahko ugotovili, da družbi, navedeni kot proizvajalki Unije, tudi uvažata električna kolesa iz zadevne države. Zato je jasno, da bi lahko te zainteresirane strani v zvezi s tem v celoti uveljavljale svoje pravice obrambe.

(10) Trditve so bile zato zavrnjene.

(11) Zbornica CCCME je nadalje trdila, da pritožba ne vsebuje ustrezne ravni zadostnih dokazov, potrebnih za začetek preiskave. V podporo tej trditvi je navedla štiri razloge.

(12) Prvič, podatki o uvozu, ki temeljijo na kitajskih statističnih podatkih o izvozu, pridobljenih od kitajskih carinskih organov, skupaj s prilagoditvami, narejenimi za izbor izdelka v tej preiskavi, ne bi smeli ostati zaupni, Komisija pa bi morala njihov vir ustrezno proučiti.

(13) Drugič, nekatere informacije v pritožbi, kot je na primer domnevna presežna zmogljivost v zadevnem sektorju v LRK, so zavajajoče, saj se ne nanašajo le na sektor električnih koles, ampak sektor električnih koles in koles skupaj. Podobno bi bila precenjena vrednost trga električnih koles v Uniji, saj ne zajema le električnih koles, ampak vsa lahka električna vozila.

(14) Tretjič, čeprav se pritožba osredotoča na trditve o subvencioniranju kitajskega trga električnih koles, ne obravnava subvencij, ki obstajajo v Evropi.

(15) Četrtič, po mnenju zbornice CCCME je bila v pritožbi vrsta neutemeljenih trditev, ki škodijo industriji električnih koles v LRK, in sicer da so proizvajalci Unije gonilna sila inovacij v tej panogi, kitajski proizvajalci pa le posnemajo obstoječe stanje tehnologije električnih koles, razvite v Uniji.

(16) Komisija je izvedla preiskavo pritožbe v skladu s členom 10 osnovne uredbe in zaključila, da so bile zahteve za začetek preiskave izpolnjene, in sicer da sta bili ustreznost in točnost dokazov, ki jih je predložil pritožnik, zadostni. V skladu s členom 10(2) osnovne uredbe pritožba vsebuje vse pritožniku pod razumnimi pogoji dostopne informacije o dejavnikih, navedenih v osnovni uredbi. Komisija je na podlagi predloženih dokazov menila, da je navedena zahteva izpolnjena. V zvezi s tem ni bil nobeden od vidikov, na katere je opozorila zbornica CCCME, odločilen za Komisijo, da bi sprožila preiskavo domnevnega škodljivega subvencioniranja.

(17) Prvič, kar zadeva kitajske podatke o uvozu, se Komisija sklicuje na oddelek 3.2 Izvedbene uredbe (EU) 2018/671 (v nadaljnjem besedilu: uredba o registraciji) (8) in oddelek 4.3.1 te uredbe, kjer je navedeni argument ustrezno obravnavan.

(18) Drugič, kar zadeva presežno zmogljivost na Kitajskem, je presežne zmogljivosti za električna kolesa in kolesa zagotovo treba proučiti skupaj, saj se lahko proizvodna zmogljivost za kolesa z malo stroški ali truda preoblikuje v proizvodno zmogljivost za električna kolesa (glej uvodno izjavo 634) in obstajajo dokazi, da je to redna praksa družb, ki proizvajajo oba izdelka.

(19) Nazadnje, elementi, ki se nanašajo na inovacije in posnemanja ali subvencije v EU, niso vplivali na oceno Komisije, ki je podlaga za začetek tega primera, saj ne spadajo med dejavnike, ki se upoštevajo v ta namen.

(20) Komisija je zato sklenila, da je pritožba vsebovala zadostne dokaze o subvencioniranju in posledični znatni škodi, kar je zadostovalo za začetek preiskave.

1.2. Registracija uvoza

(21) Pritožnik je 31. januarja 2018 vložil zahtevek za registracijo uvoza električnih koles iz LRK v skladu s členom 24(5) osnovne uredbe. Komisija je 3. maja 2018 objavila uredbo o registraciji, s katero je za uvoz električnih koles iz LRK s 4. majem 2018 postala obvezna registracija.

(22) Zainteresirane strani so v odziv na zahtevek za registracijo predložile pripombe, ki so bile obravnavane v uredbi o registraciji. Komisija je potrdila, da so pritožniki predložili zadostne dokaze, ki upravičujejo potrebo po registraciji uvoza. Zlasti uvoz in tržni deleži iz LRK so se skokovito povečali. Pripombe so bile zato zavrnjene.

1.3. Obdobje preiskave in obravnavano obdobje

(23) Preiskava subvencioniranja in škode je zajemala obdobje od 1. oktobra 2016 do 30. septembra 2017 (v nadaljnjem besedilu: obdobje preiskave ali OP). Proučitev trendov, pomembnih za oceno škode, je zajela obdobje od 1. januarja 2014 do 30. septembra 2017 (v nadaljnjem besedilu: obravnavano obdobje).

1.4. Zainteresirane strani

(24) Komisija je v obvestilu o začetku zainteresirane strani pozvala, naj se ji javijo, če želijo sodelovati v preiskavi. Poleg tega je o začetku preiskave posebej obvestila pritožnika, druge znane proizvajalce Unije, znane proizvajalce izvoznike in kitajsko vlado, znane uvoznike, dobavitelje in uporabnike, trgovce in združenja, za katera je znano, da jih to zadeva, ter jih povabila k sodelovanju.

(25) Zainteresirane strani so imele možnost, da predložijo pripombe o začetku preiskave in zahtevajo zaslišanje pred Komisijo in/ali pooblaščencem za zaslišanje v trgovinskih postopkih.

1.5. Vzorčenje

(26) Komisija je v obvestilu o začetku navedla, da bo morda izbrala vzorec zainteresiranih strani v skladu s členom 27 osnovne uredbe.

1.5.1. Vzorčenje proizvajalcev Unije

(27) Komisija je v obvestilu o začetku navedla, da je izbrala začasni vzorec proizvajalcev Unije. Izbrala ga je na podlagi največjega reprezentativnega obsega prodaje podobnega izdelka v obdobju preiskave, pri čemer je zagotovila porazdelitev po vrstah izdelka in geografsko porazdelitev.

(28) Ta vzorec je vključeval štiri proizvajalce Unije. Vzorčeni proizvajalci Unije so predstavljali 60 % celotnega obsega proizvodnje in 58 % celotne prodaje industrije Unije. Komisija je zainteresirane strani pozvala, naj predložijo pripombe glede začasnega vzorca.

(29) Glede na navedeno je Komisija potrdila, da je vzorec reprezentativen za industrijo Unije.

1.5.2. Vzorčenje uvoznikov

(30) Da bi se Komisija lahko odločila, ali je vzorčenje potrebno, in da bi v tem primeru lahko izbrala vzorec, je nepovezane uvoznike pozvala, naj predložijo informacije, določene v obvestilu o začetku.

(31) Zahtevane informacije je predložilo 21 nepovezanih uvoznikov, ki so se strinjali z vključitvijo v vzorec. Komisija je v skladu s členom 27(1) osnovne uredbe izbrala vzorec petih nepovezanih uvoznikov na podlagi največjega obsega uvoza v Unijo. V skladu s členom 27(2) osnovne uredbe so bila z vsemi znanimi zadevnimi uvozniki opravljena posvetovanja o izbiri vzorca.

(32) Glede na navedeno je Komisija sklenila, da je vzorec reprezentativen za sodelujoče uvoznike.

1.5.3. Vzorčenje proizvajalcev izvoznikov

(33) Da bi se Komisija lahko odločila, ali je vzorčenje potrebno, in da bi v tem primeru lahko izbrala vzorec, je vse proizvajalce izvoznike iz LRK pozvala, naj zagotovijo informacije, določene v obvestilu o začetku. Poleg tega je organe kitajske vlade zaprosila, naj navedejo morebitne druge proizvajalce izvoznike, ki bi jih zanimalo sodelovanje v preiskavi, in/ali vzpostavijo stik z njimi.

(34) Oseminsedemdeset proizvajalcev izvoznikov/skupin proizvajalcev izvoznikov iz zadevne države je zagotovilo zahtevane informacije in se strinjalo z vključitvijo v vzorec. Komisija je v skladu s členom 27(1)(b) osnovne uredbe na podlagi obsega izvoza zadevnega izdelka iz uvodne izjave 60, podane v nadaljevanju, v Unijo in tudi ob upoštevanju ravni naložb v zvezi z zadevnim izdelkom v obdobju preiskave ter geografske razširjenosti izbrala naslednji vzorec, v katerem je pet skupin proizvajalcev izvoznikov. To naj bi bil največji reprezentativni obseg izvoza v Unijo, ki ga je mogoče razumno preiskati v razpoložljivem času: — Bodo Vehicle Group Co., Ltd. (Bodo), — Giant Electric Vehicle (Kunshan) Co., Ltd. (Giant), — Jinhua Vision Industry Co., Ltd. in Yongkang Hulong Electric Vehicle Co., Ltd. (skupina Jinhua Vision Group), — Suzhou Rununion Motivity Co., Ltd. (skupina Rununion Group), — Yadea Technology Group Co., Ltd. (skupina Yadea Group).

(35) Vzorčene skupine proizvajalcev izvoznikov (v nadaljnjem besedilu: vzorčeni proizvajalci izvozniki) so predstavljale 43 % celotnega uvoza zadevnega izdelka v Unijo.

(36) V skladu s členom 27(2) osnovne uredbe so bila z vsemi znanimi zadevnimi proizvajalci izvozniki in kitajsko vlado opravljena posvetovanja o izbiri vzorca. Pripombe glede predlaganega vzorca so predložili pritožnik in trije proizvajalci izvozniki, od katerih je bil eden vključen v vzorec, dva pa ne.

(37) Pritožnik je navedel, da sta Tianjin in Jiangsu provinci z največjo proizvodnjo električnih koles. V zvezi s tem je pritožnik zatrjeval, da v predlagani vzorec ni zajetih dovolj družb s sedežem v Tianjinu, in predlagal, da se v vzorec vključi drug proizvajalec izvoznik.

(38) Komisija je ugotovila, da sta imeli dve družbi iz vzorčenih proizvajalcev izvoznikov ali skupine družb sedež v Tianjinu. Komisija je zato menila, da so bile družbe s sedežem v občini Tianjin dovolj pokrite.

(39) En sodelujoči proizvajalec izvoznik, ki ni bil vzorčen, je zaprosil, da ga vključijo v vzorec. Njegova prošnja je temeljila na treh elementih. Prvič, družba je v Unijo izvažala prek povezanega trgovca. Drugič, družba je uvozila veliko količino vhodnih materialov. Tretjič, vključitev družbe bi zagotovila večjo geografsko razpršenost vzorca.

(40) Komisija prvih dveh elementov ni štela za merilo za izbiro vzorca, ki bi moral v skladu s členom 27(1) temeljiti na največjem reprezentativnem obsegu izvoza izdelka, ki je predmet preiskave in ki ga je mogoče preiskati v razpoložljivem času. Poleg tega je med družbami, ki so se javile med vzorčenjem, nekaj takih, ki v Unijo prodajajo prek povezanega trgovca in ki so tudi izvažale vhodne materiale. Povrhu je Komisija geografsko razširjenost, doseženo s predlaganim vzorcem, ki je zajel tri najpomembnejše regije za proizvodnjo električnih koles, že štela za zadostno, zato je bila prošnja zavrnjena.

(41) En proizvajalec izvoznik, ki je bil vzorčen, je zaprosil, da ga izključijo iz vzorca. Njegova prošnja je temeljila na treh elementih. Prvič, družba je izvozila manjšo količino kot štiri druge vzorčene skupine. Drugič, navedli so nižjo raven naložb z obrazložitvijo, da je znesek, ki ga je upoštevala Komisija, vključeval naložbe v druge izdelke. Tretjič, prisotni so na geografskem območju, ki je že zajeto z drugimi družbami v vzorcu.

(42) Komisija je svojo izbiro oblikovala ne le na podlagi obsegov izvoza v Evropsko unijo, temveč tudi z upoštevanjem indicev domnevnega subvencioniranja glede na dostopne informacije o zadnjih razpoložljivih letnih računovodskih izkazih sodelujočih družb in geografsko razširjenost v obdobju preiskave. Ob upoštevanju vseh teh dejavnikov skupaj se je štelo, da zadevnega proizvajalca izvoznika že predstavlja izbrani vzorec.

(43) Komisija se je zato odločila, da predlagani vzorec ohrani kot končni vzorec.

1.6. Individualna preiskava

(44) Dva nevzorčena proizvajalca izvoznika sta z izpolnitvijo protisubvencijskega vprašalnika, namenjenega proizvajalcem izvoznikom, uradno zahtevala individualno preiskavo na podlagi člena 27(3) osnovne uredbe. Eden od njiju je skupina dveh povezanih družb, drugi proizvajalec pa nima povezanih družb, vključenih v zadevni izdelek. Kljub temu bi bila preiskava takega dodatnega števila zahtevkov poleg petih skupin vzorčenih družb prevelika obremenitev in je ni mogoče razumno opraviti v času, ki je za to preiskavo na voljo. Komisija je nadalje navedla, da se ta preiskava opravlja hkrati s protidampinško preiskavo istega zadevnega izdelka in se tudi prekriva z drugimi preiskavami, ki jih Komisija sočasno izvaja. Zato se je odločila, da ne ugodi nobenemu zahtevku za individualno preiskavo, in o tem obvestila zadevni družbi.

(45) En proizvajalec izvoznik, Wettsen Corporation, je znova poudaril, da bi bilo treba njegov položaj preiskati individualno ter da bi bilo mogoče zanj izračunati individualni znesek subvencije in stopnjo škode. Ta družba je trdila, da ne bi bilo pošteno niti razumno, če bi subvencija in stopnja škode, ki bi se uporabili zanjo, temeljili na podatkih iz vzorčenih družb.

(46) Komisija je te pripombe zavrnila, saj je menila, da je izbrani vzorec že reprezentativen, kot je navedeno v uvodni izjavi 35, saj je sestavljen iz petih skupin proizvajalcev, v katerih je 11 različnih pravnih oseb. Zato je vzorec skladen s členom 27(1)(b) osnovne uredbe, Komisija pa je potrdila, da v času, ki je bil na voljo za preiskavo, ne bi mogla opraviti analize za dodatno družbo. Komisija je opozorila, da lahko tak sodelujoči proizvajalec izvoznik vsekakor zahteva pospešen pregled v skladu s členom 20 osnovne uredbe.

1.7. Izpolnjeni vprašalniki in preveritveni obiski

(47) Kitajski vladi je bil poslan vprašalnik. Vključeval je posebne vprašalnike za Kitajsko razvojno banko (v nadaljnjem besedilu: banka CDB), Kitajsko izvozno-uvozno banko (v nadaljnjem besedilu: banka EXIM), Banko Kitajske (v nadaljnjem besedilu: banka BOC), Kitajsko kmetijsko banko (v nadaljnjem besedilu: banka ABC), Konstrukcijsko banko Kitajske (v nadaljnjem besedilu: banka CCB), Industrijsko in poslovno banko Kitajske (v nadaljnjem besedilu: banka ICBC) ter družbo China Export & Credit Insurance Corporation (v nadaljnjem besedilu: družba Sinosure). Zadevne banke in institucije so bile v pritožbi izrecno navedene (med drugim na podlagi ugotovitev Komisije v prejšnjih preiskavah) kot javni organi ali organi, ki jim je bilo ukazano in zaupano dodeljevanje subvencij spodbujanim industrijam, vključno s proizvajalci električnih koles.

(48) Poleg tega je bila kitajska vlada zaprošena, naj posebni vprašalnik za finančne institucije pošlje vsem drugim finančnim institucijam, ki so vzorčenim proizvajalcem izvoznikom ali kupcem vzorčenih proizvajalcev izvoznikov zagotavljale posojila ali izvozne kredite (v smislu izvoznih kreditov za kupce), kakor so navedli sami vzorčeni proizvajalci izvozniki. Komisija je proizvajalce izvoznike zaprosila, naj kitajski vladi predložijo ustrezen seznam finančnih institucij za stik. Kitajska vlada je bila zaprošena tudi, naj zbere vse odgovore teh finančnih institucij in jih pošlje neposredno Komisiji.

(49) Vprašalnik za kitajsko vlado je dalje vključeval posebne vprašalnike za tiste proizvajalce vhodnih materialov (tj. baterij, motorjev in drugih delov koles, ki so že ali pa še niso sestavljeni), ki so delno/v celoti v državni lasti (v nadaljnjem besedilu: podjetja v državni lasti) ali zasebne družbe, ki delujejo po navodilih vlade. V zvezi s tem je bila kitajska vlada zaprošena tudi, naj posebni vprašalnik za proizvajalce vhodnih materialov pošlje vsem drugim proizvajalcem, ki so vzorčenim proizvajalcem izvoznikom zagotovili vhodni material, kakor so navedli sami vzorčeni proizvajalci izvozniki. Komisija je proizvajalce izvoznike zaprosila, naj kitajski vladi predložijo ustrezen seznam subjektov za stik. Kitajska vlada je bila zaprošena tudi, naj zbere vse odgovore teh družb in jih pošlje neposredno Komisiji.

(50) En dobavitelj vhodnega materiala, Bafang Electric (Suzhou) Co., Ltd. (v nadaljnjem besedilu: družba Bafang), se je javil na lastno pobudo in zaprosil za vprašalnik za proizvajalce vhodnega materiala. Ta družba je vhodni material zagotovila trem od petih vzorčenih proizvajalcev izvoznikov. Komisija je zato družbi Bafang poslala posebni vprašalnik za proizvajalce vhodnih materialov.

(51) Vprašalniki so bili poslani tudi petim vzorčenim skupinam proizvajalcev izvoznikov, vzorčenim proizvajalcem Unije in nepovezanim uvoznikom.

(52) Komisija je prejela izpolnjene vprašalnike od kitajske vlade. Vključevali so izpolnjene posebne vprašalnike banke EXIM, banke ABC, banke BOC, banke ICBC in družbe Sinosure. Izpolnjene vprašalnike je prejela tudi od petih vzorčenih skupin proizvajalcev izvoznikov, kitajskega dobavitelja vhodnega materiala iz uvodne izjave 50 ter vzorčenih proizvajalcev Unije in vzorčenih nepovezanih uvoznikov.

(53) Komisija je zbrala in preverila vse informacije, ki so bile po njenem mnenju potrebne za določitev subvencije, nastale škode in interesa Unije.

(54) V prostorih kitajskega ministrstva za trgovino je bil opravljen preveritveni obisk, pri katerem so sodelovali tudi uradniki z drugih ustreznih ministrstev (v nadaljnjem besedilu: preveritveni obisk pri kitajski vladi). Tega preveritvenega obiska so se udeležili tudi predstavniki naslednjih finančnih institucij: — Kitajska izvozno-uvozna banka, Peking, Kitajska, — Industrijska in poslovna banka Kitajske, Peking, Kitajska, — Kitajska kmetijska banka, Peking, Kitajska, — Banka Kitajske, Peking, Kitajska, — China Export & Credit Insurance Corporation, Peking, Kitajska.

(55) Poleg tega so bili preveritveni obiski na podlagi člena 26 osnovne uredbe opravljeni v prostorih naslednjih družb: vzorčeni proizvajalci Unije. — skupina Accell Group (Heerenveen, Nizozemska), — Eurosport DHS SA (Deva, Romunija) in njegova povezana družba Prophete GmbH & Co. KG (Rheda-Wiedenbrück, Nemčija), — Derby Cycle Holding GmbH (Cloppenburg, Nemčija), — Koninklijke Gazelle NV (Dieren, Nizozemska); vzorčeni proizvajalci izvozniki v LRK: — Skupina Yadea Group — Yadea Technology Co., Ltd., Wuxi, Kitajska, — Tianjin Yadea Industry Co., Ltd., Tianjin, Kitajska, — Wuxi Yadea Import and Export Co., Ltd., Wuxi, Kitajska, — Wuxi Xingwei Vehicle Fittings Co., Ltd., Wuxi, Kitajska, — Jiangsu Yadea Technology Development Co., Ltd., Wuxi, Kitajska; — Skupina Giant Group — Giant (China) Co., Ltd., Kunshan, Kitajska, — Giant Electric Vehicle (Kunshan) Co. Ltd., Kunshan, Kitajska, — Giant (Tianjin) Co., Ltd., Tianjin, Kitajska, — Giant (Kunshan) Co., Ltd., Kunshan, Kitajska, — Kunshan Giant Light Metal Co., Ltd., Kunshan, Kitajska; — skupina Jinhua Group: — Jinhua Vision Industry Co., Ltd, Jinhua, Kitajska, — Yongkang Hulong Electric Vehicle Co., Ltd., Yongkang, Kitajska, — Kunshan Youheng Machinery co., Ltd., Kunshan, Kitajska; — Skupina Rununion Group — Suzhou Rununion Motivity Co., Ltd., Suzhou, Kitajska, — Suzhou Kaihua Electric Appliance Plastic Factory, Suzhou, Kitajska; — Skupina Bodo Group — Bodo Vehicle Group Co., Ltd., Tianjin, Kitajska, — Tianjin Xinbao Vehicle Co., Ltd., Tianjin, Kitajska; dobavitelj kitajskim proizvajalcem izvoznikom: — Bafang (Suzhou) Electric Motor Co., Ltd., Suzhou, Kitajska; vzorčeni nepovezani uvozniki v Uniji: — BHBIKES Europe S.L. (Vitoria, Španija), — Bizbike Bvba (Wielsbeke, Belgija), — Hartmobile B.V. (Amsterdam, Nizozemska), — NEOMOUV S.A.S. (La Flèche, Francija), — Stella Fietsen B.V. (Nunspeet, Nizozemska).

(56) Komisija je vse navedene družbe ustrezno obvestila o rezultatih preveritvenih obiskov.

1.8. Neuvedba začasnih ukrepov

(57) Glede na zapletenost preiskave in število zainteresiranih strani se je Komisija odločila, da v sedanji preiskavi ne bo uvedla začasnih ukrepov. Vse zainteresirane strani je 24. septembra 2018 obvestila, da se na uvoz električnih koles s poreklom iz LRK v Unijo ne bodo uvedle začasne izravnalne dajatve in da se bo preiskava nadaljevala.

(58) Komisija je nadaljevala zbiranje in preverjanje vseh informacij, ki so bile po njenem mnenju potrebne za oblikovanje dokončnih ugotovitev.

(59) 31. oktobra 2018 je vsem zainteresiranim stranem razkrila bistvena dejstva in premisleke, na podlagi katerih je nameravala uvesti dokončno protisubvencijsko dajatev na uvoz električnih koles v Unijo, ter jih pozvala, naj ji v 25 dneh predložijo pripombe. S takimi razkritji je zainteresirane strani še obvestila o rezultatih svojih preveritvenih obiskov, vključno s primeri, ko je morala uporabiti razpoložljiva dejstva.

2. ZADEVNI IZDELEK IN PODOBNI IZDELEK

2.1. Zadevni izdelek

(60) Zadevni izdelek so kolesa, s pedali, s pomožnim električnim motorjem, s poreklom iz LRK, ki se trenutno uvrščajo pod oznaki KN 8711 60 10 in ex 8711 60 90 (oznaka TARIC 8711609010) (v nadaljnjem besedilu: zadevni izdelek ali električna kolesa ali e-kolesa).

(61) Ta opredelitev zajema različne vrste električnih koles.

2.2. Podobni izdelek

(62) Preiskava je pokazala, da imajo naslednji izdelki enake osnovne fizikalne lastnosti in enake osnovne končne uporabe: (a) zadevni izdelek, (b) domači trg Kitajske, (a) izdelek, ki ga v Uniji proizvaja in prodaja industrija Unije.

(63) Navedeni izdelki se zato štejejo za podobne izdelke v smislu člena 2(c) osnovne uredbe.

2.3. Trditve glede obsega izdelka

(64) Kitajska vlada in zbornica CCCME sta v pripombah, ki sta jih predložili po začetku preiskave, nasprotovali nameri Komisije, da vse vrste električnih koles obravnava kot en sam izdelek. Zlasti sta trdili, da bi bilo treba iz obsega preiskave izključiti hitra električna kolesa (električna kolesa s hitrostjo več kot 25 km/h in manj kot 45 km/h). Trdili sta, da ima motor običajnih električnih koles največjo moč (9) 250 W, motor hitrih električnih koles pa ima lahko večjo moč, običajno od 350 do 500 W.

(65) Ti zainteresirani strani sta trdili, da imajo hitra električna kolesa bistveno drugačne lastnosti in predvidene uporabe ter tudi bistveno drugačne cene. Z vidika potrošnika hitra električna kolesa niso zamenljiva z nobenimi drugimi električnimi kolesi, zajetimi v to preiskavo.

(66) Po mnenju kitajske vlade in zbornice CCCME se hitra električna kolesa od drugih električnih koles razlikujejo iz več razlogov. Prvič, niso iz enakih surovin in sestavnih delov. Motor za hitra električna kolesa ima na primer večjo nazivno moč, materiali za električna kolesa pa so trdnejši in bolj kakovostni.

(67) Drugič, stroški in cene so bistveno drugačni. Za kakovost in moč delov, ki se uporabljajo pri proizvodnji hitrih električnih koles, veljajo strožje zahteve, zato je strošek proizvodnje hitrih električnih koles višji od stroška proizvodnje običajnih električnih koles, tako pa je višja tudi končna prodajna cena.

(68) Tretjič, imajo drugačne oznake KN. Od 1. januarja 2017 so običajna električna kolesa uvrščena pod oznako KN 8711 60 10, hitra električna kolesa pa pod oznako KN 8711 60 90. Pred letom 2017 so bila običajna električna kolesa uvrščena pod oznako (ex) KN 8711 90 10, hitra električna kolesa pa pod oznako (ex) KN 8711 90 90.

(69) Četrtič, hitra električna kolesa se štejejo za motorna vozila (kategorija vozil L1e-B), zato morajo imeti vozniki dovoljenje in nositi čelado. Za običajna električna kolesa takšnih zahtev ni. Te zahteve bodo močno omejile, kdo lahko kupi hitra električna kolesa in jih upravlja.

(70) Petič, hitrih električnih koles ne kupujejo iste vrste potrošnikov. Kupci običajnih električnih koles so navadno pisarniški delavci ali starejše osebe zaradi dodatnega pomožnega pogona, kupci hitrih električnih koles pa so večinoma mladi, ki ta električna kolesa uporabljajo za zahtevnejše ali športne dejavnosti.

(71) Pritožnik je trdil, da imajo vsa električna kolesa ključne skupne lastnosti. Zlasti je trdil, da gre v obeh primerih za kolesa, zasnovana tako, da se poganjajo s pedali, in opremljena s pomožnim električnim motorjem za pomoč pri poganjanju s pedali. Poleg tega se za vsa električna kolesa izvajajo isti preskusni postopki po evropskem standardu EN 15194. Pritožnik je na podlagi tega sklenil, da za namene teh preiskav pomenijo en sam izdelek.

(72) Pritožnik je to poudaril tudi zato, ker se lahko končna hitrost pomožnega motornega pogona s 25 km/h zlahka poveča na 45 km/h in obratno, saj je to zlasti vprašanje programiranja programske opreme in ne dejanskih fizikalnih razlik.

(73) Med preiskavo je en uvoznik trdil, da bi bilo treba električna kolesa, ki spadajo v kategorijo L1e-A, izključiti iz obsega izdelka v preiskavi. Kategorija L1e-A zajema električna kolesa s pomožnim motornim pogonom do 25 km/h in močjo motorja do 1 kW. Po njegovih trditvah se električna kolesa kategorije L1e-A ne proizvajajo v Uniji in niso posebej navedena v pritožbi. Uvoznik je nadalje trdil, da električna kolesa kategorije L1e-A niso mogla povzročiti škode industriji Unije, saj je bilo prvo električno kolo kategorije L1e-A na trgu Unije prodano več kot osem tednov po tem, ko je pritožnik vložil pritožbo.

(74) Komisija je vse te pripombe upoštevala. Opozorila je, da obseg izdelka v pritožbi dejansko zajema vsa kolesa s pedali, s pomožnim električnim motorjem. Obseg izdelka v pritožbi ne vsebuje nobenih omejitev glede klasifikacije vozila. Komisija je zato sklenila, da so električna kolesa kategorije L1e-A zajeta v pritožbi. Poleg tega je bilo s spletišča uvoznika iz uvodne izjave 73 razvidno, da imajo električna kolesa kategorije L1e-A vse prednosti običajnega električnega kolesa, vendar več moči.

(75) Kar zadeva hitra električna kolesa, je predložena trditev, da so stroški njihove proizvodnje in prodajna cena precej višji. To samo po sebi ni razlog za izključitev izdelka iz obsega izdelka, saj obseg izdelka navadno vključuje blago, ki se prodaja po različnih cenah. Vendar se ta dejavnik upošteva pri primerjavah cen in izračunu dampinga in stopnje škode.

(76) Kar zadeva različne predvidene uporabe in dojemanje potrošnikov, se trdi, da se običajna električna kolesa prodajajo pretežno starejšim ljudem, rekreativnim kolesarjem in tudi pisarniškim delavcem, hitra električna kolesa pa se večinoma uporabljajo za zahtevnejše dejavnosti, kot je dnevna migracija. Ker pa pisarniški delavci običajno električno kolo verjetno uporabljajo za vožnjo od doma do delovnega mesta, je ta uporaba zelo podobna uporabi hitrih električnih koles za dnevno migracijo. Komisija je zato sklenila, da se predvidena uporaba in dojemanje potrošnikov precej prekrivata ter zato ne upravičujeta izključitve izdelka.

(77) Kar zadeva obe trditvi glede izključitve, je Komisija sklenila, da imajo hitra električna kolesa in kolesa kategorije L1e-A enake fizikalne lastnosti kot druga električna kolesa in zato spadajo v obseg izdelka. Komisija je priznala, da splošna kategorija zadevnega izdelka zajema različne vrste izdelka, vendar to samo po sebi ne more voditi v izključitev iz obsega izdelka. Različna carinska razvrstitev v okviru iste splošne kategorije zadevnega izdelka prav tako ni merilo, ki bi samo po sebi vodilo v izključitev. V protidampinških in protisubvencijskih preiskavah je pravzaprav zelo običajno, da zadevni izdelek vključuje niz carinskih oznak. Nazadnje, zahteve glede uporabe zadevnega izdelka ali podobnega izdelka po prodaji ne vplivajo na osnovne fizikalne lastnosti, ki opredeljujejo navedeni izdelek za namene protisubvencijskih preiskav. Podobno obsega izdelka ne opredeljujejo kategorije potrošnikov, ki se bodo odločili za eno ali drugo vrsto izdelka. Trditve so bile zato zavrnjene.

(78) En uvoznik je trdil, da bi bilo treba električne trikolesnike izključiti iz obsega izdelka v preiskavi. Trdil je, da ni jasno, ali preiskava dejansko zajema vse vrste koles (vključno z dvo-, tri- in štirikolesniki) ali le dvokolesa, ker je v naslovu obvestila o začetku navedeno, da se protisubvencijski postopek nanaša na uvoz električnih koles.

(79) Komisija je opozorila, da obseg izdelka v preiskavi ni opredeljen z naslovom obvestila o začetku, ampak z njegovim oddelkom „2. Izdelek v preiskavi“. V tem oddelku je jasno opredeljeno, da izdelek v preiskavi zajema „kolesa“. Izraz „kolesa“ ni omejen na kolesa z dvema kolesoma, ampak vključuje tudi trikolesnike in štirikolesnike. Ker so dvokolesna kolesa daleč najobičajnejša vrsta koles, se je naslov nanašal na dvokolesna kolesa, pri čemer iz obsega preiskave niso bile izključene druge vrste koles. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

(80) Uvoznik je nadalje trdil, da je bila preiskava posebej osredotočena na dvokolesa. Komisija se s to trditvijo ni strinjala. Zbrala je informacije o vseh vrstah električnih koles. Proizvajalci Unije in proizvajalci izvozniki so morali navesti število koles za vse izdelke, ki so jih proizvedli in prodali na trgu Unije. Zato je jasno, da so bili trikolesniki v preiskavi ločeno opredeljeni in preiskani. Dvokolesa so nedvomno najobičajnejša vrsta koles, zato ni presenetljivo, da se izraz e-kolesa/električna kolesa v preiskavi in tudi na trgu na splošno uporablja za vse vrste električnih koles. To ne pomeni, da se med preiskavo niso upoštevale druge vrste koles.

(81) Komisija je zato sklenila, da imajo hitra električna kolesa, električna kolesa kategorije L1e-A in električna trikolesa enake osnovne fizikalne lastnosti ter končne uporabe kot druge vrste električnih koles, zato jih ni mogoče izključiti iz obsega izdelka v preiskavi.

(82) Po razkritju so trije kitajski proizvajalci izvozniki, en uvoznik in zbornica CCCME ponovili zahtevo za izključitev električnih koles s pomožnim motorjem za pomoč pri poganjanju s pedali do 45 km/h (v nadaljnjem besedilu: hitra električna kolesa).

(83) Navedene strani so trdile, da imajo hitra električna kolesa bistveno drugačne lastnosti in predvidene uporabe, da zanje ne veljajo iste regulativne zahteve, da imajo bistveno drugačne cene in stroške ter da z vidika potrošnika niso zamenljiva z drugimi električnimi kolesi s pomožnim motorjem za pomoč pri poganjanju s pedali do 25 km/h, zajetimi v to preiskavo.

(84) Zbornica CCCME je trdila, da je Komisija prezrla, da sprememba programske opreme glede končne hitrosti, ki jo izvedejo potrošniki in jo je omenil pritožnik, ni zakonita, in dodala, da te možnosti ni mogoče šteti za verjetno.

(85) Pritožnik se je strinjal, da je bilo potrošniško povečanje končne hitrosti pomoči pri poganjanju s pedali s pomožnim motorjem s spreminjanjem programske opreme nezakonito. Vendar je opozoril, da njegova trditev ni bila povezana s tako možnostjo, temveč s spremembami, ki so jih izvedli gospodarski subjekti (uvozniki, trgovci), preden so bila električna kolesa dana na trg Unije. Pravzaprav bi bile navedene spremembe programiranja programske opreme, če bi vključevale zmanjšanje končne hitrosti pomoči pri poganjanju s pedali s pomožnim motorjem, z vidika homologacije izdelka zakonite. Pritožnik je dodal, da so take spremembe programiranja programske opreme ustvarile očitno tveganje za izogibanje protisubvencijskim ukrepom.

(86) Komisija je poudarila, da se uvodna izjava 72 ne nanaša samo na potrošniško spreminjanje programske opreme, temveč na programiranje programske opreme na splošno. Poleg tega se jasno nanaša na možnost spremembe končne hitrosti navzgor in navzdol. Čeprav zbornica CCCME ugotavlja, da bi bilo potrošniško povečanje končne hitrosti pomoči pri poganjanju s pedali s pomožnim motorjem nezakonito, ne dvomi o drugih spremembah programiranja programske opreme, kakršno je zmanjšanje končne hitrosti pomožnega motorja za pomoč pri poganjanju s pedali, ki ga opravijo gospodarski subjekti, omenjeni v uvodni izjavi 85. Argument je bil zato zavrnjen.

(87) Zbornica CCCME je trdila, da navedba pritožnika, da se za vsa električna kolesa izvajajo isti preskusi na podlagi standarda EN 15194, ni točna. Trdila je, da po standardu EN 15194 za vsa električna kolesa veljajo isti preskusni postopki. Vendar navedeni standard ne vpliva na razliko v hitrosti, ki narekuje različne zahteve in zaradi katere hitra električna kolesa niso zamenljiva z drugimi električnimi kolesi. Poleg tega je trdila, da hitra električna kolesa v nasprotju z običajnimi električnimi kolesi ne spadajo na področje uporabe standarda EN 15194.

(88) Zbornica CCCME je trdila, da so hitra električna kolesa kot mopedi za uporabo na javnih cestah zajeti z Uredbo (EU) št. 168/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (10). Navedena uredba izključuje električna kolesa s pedali z dodatnim pogonom s pomožnim motorjem s hitrostjo do 25 km/h. Dodatna pravila, ki veljajo za hitra električna kolesa, zajemajo davke, izdajo dovoljenj in zavarovanje, registrske tablice in čelado, skladno z zahtevami za mopede, ter preglede skladnosti z varnostnimi zahtevami.

(89) Zbornica CCCME je trdila, da obrazložitev v uvodni izjavi 77, da imajo vsa električna kolesa enake fizikalne lastnosti, ne izpodbije trditve, da so s hitrimi električnimi kolesi povezane posebne zahteve glede opreme in regulativne zahteve. Trdila je, da hitra električna kolesa zaradi teh posebnih zahtev niso zamenljiva z drugimi električnimi kolesi in da se potrošniki s tem mnenjem strinjajo. Za utemeljitev te trditve je omenila nasprotovanje Evropske kolesarske federacije predlogu Komisije, da bi zahtevala zavarovanje odgovornosti do tretjih oseb za vsa električna kolesa, ne samo za hitra električna kolesa.

(90) Pritožnik je trdil, da imajo vsa električna kolesa enake fizikalne lastnosti. Trdil je zlasti, da so vsa električna kolesa izdelana iz enakih delov in sestavnih delov koles ter da ni delov, ki bi se uporabljali izključno za hitra električna kolesa. To velja tudi za motorje, ki jih izdelujejo glavni proizvajalci motorjev in jih je z ustreznim programiranjem programske opreme mogoče uporabiti za poganjanje vseh vrst električnih koles. Razlike med hitrimi električnimi kolesi in drugimi električnimi kolesi zato na podlagi njihovega videza ni mogoče zanesljivo ugotoviti.

(91) Pritožnik je trdil, da dojemanje potrošnikov ni odločilni dejavnik za določitev obsega izdelka v postopkih trgovinske zaščite ter da so električna kolesa z vsemi ravnmi pomoči pri poganjanju s pedali s pomožnim motorjem na voljo v različnih kategorijah uporabe (na primer za dnevne migracije, izlete, dirke in v gorah) in se prodajajo vsem skupinam strank ne glede na starost in spol. Potrošniško dojemanje in uporaba zato ne upravičujeta izključitve hitrih električnih koles iz obsega izdelka.

(92) Pritožnik je trdil, da merilo homologacije in splošneje uvrstitev po Uredbi (EU) št. 168/2013 v tem primeru nista primerna za opredelitev obsega izdelka. Trdil je, da homologacija ni obvezna za vsa hitra električna kolesa, temveč samo za tista, ki so namenjena uporabi na javnih cestah. To bi na primer izključilo gorsko električno kolo, ki se uporablja izključno za tekmovanja ali gorska brezpotja in za katero prav tako ne bi veljale dodatne zahteve, povezane s homologacijo (registrska tablica, čelada in zavarovanje).

(93) Poleg tega je pritožnik trdil, da za električna kolesa, za katera homologacija po Uredbi (EU) št. 168/2013 ni obvezna, kljub temu veljajo popolnoma enake zahteve glede varnosti izdelka po direktivi Unije o strojih. Dodal je še, da je veljavni standard, ki določa posebne zahteve, isti za vsa električna kolesa, in sicer usklajeni standard EN 15194, ter zato ponovil trditev, izraženo v uvodni izjavi 71.

(94) Komisija je opozorila, da je njen predlog za razširitev zahteve za zavarovanje odgovornosti do tretjih oseb na vsa električna kolesa, ki ga je zbornica CCCME uporabila za utemeljitev zatrjevane razlike v dojemanju potrošnikov, prav tako pokazal, da se razlike v regulativnih zahtevah spreminjajo ter da niso primerna in trdna osnova za izključitev hitrih električnih koles iz obsega izdelka. Komisija je sklepala, da predložene dodatne informacije niso bile takšne, da bi spremenile njene ugotovitve o obsegu izdelka, namreč, da imajo električna kolesa enake osnovne fizikalne lastnosti in značilnosti ter da se dojemanje potrošnikov in uporabe precej prekrivajo. Argumenti zbornice CCCME so bili zato zavrnjeni.

(95) Ker ni bilo drugih pripomb v zvezi z obsegom izdelka, je Komisija potrdila sklepe iz uvodnih izjav 74 do 81.

3. SUBVENCIONIRANJE

3.1. Uvod: Predstavitev vladnih načrtov, projektov in drugih dokumentov

(96) Komisija je pred analizo domnevnega subvencioniranja v obliki posebnih subvencij ali programov subvencij (oddelek 3.5 in naslednji spodaj) ocenila vladne načrte, projekte in druge dokumente, ki so bili pomembni za več kot eno subvencijo ali program subvencij. Ugotovila je, da so vse subvencije ali programi subvencij, ki se ocenjujejo, del izvajanja centralnega načrtovanja kitajske vlade iz razlogov, opisanih v nadaljevanju.

(97) V 13. petletnem načrtu za nacionalni gospodarski in družbeni razvoj LRK (v nadaljnjem besedilu: 13. petletni načrt), ki zajema obdobje 2016–2020, je poudarjena strateška vizija kitajske vlade za izboljšanje in spodbujanje ključnih industrij, kot je industrija električnih koles.

(98) Poudarjena sta vloga tehnoloških inovacij v gospodarskem razvoju LRK in stalni pomen načel „zelenega“ razvoja. V skladu s poglavjem 5 tega načrta je eno glavnih razvojnih načel spodbujanje posodobitve tradicionalne industrijske strukture, kar je veljalo že za 12. petletni načrt. Ta zamisel je podrobneje razdelana v poglavju 22, kjer je pojasnjena strategija za posodobitev tradicionalne industrije v LRK s spodbujanjem tehnološkega preoblikovanja industrije. V zvezi s tem je v 13. petletnem načrtu navedeno, da bodo družbe deležne podpore za „celovito izboljšanje na področjih, kot so tehnologija izdelkov, industrijska oprema, varstvo okolja in energetska učinkovitost“.

(99) Namen dela V (poglavja 22–24) je zlasti razvoj optimiziranega sodobnega industrijskega sistema, s katerim bo Kitajska do leta 2025 postala „proizvodna velesila“. Da bi nastajajoče industrije spodbudile gospodarstvo, načrt „spodbuja“ razvoj in uporabo vozil na pogon z novimi viri energije ter razvoj popolnoma električnih vozil. Poglavje 23 o razvoju strateških nastajajočih industrij podrobneje navaja, da bo kitajska vlada „podpirala razvoj informacijske tehnologije naslednje generacije, vozil na pogon z novimi viri energije, […], okoljsko neoporečne in nizkoogljične tehnologije, […]“. Kitajska vlada bo prav tako „spodbujala inovacije in industrijsko uporabo na nastajajočih najnaprednejših področjih, kot so […] sistemi za visokoučinkovito hrambo energije in distribuirano energijo, […], varstvo okolja […]“.

(100) V 13. petletnem načrtu so med šestimi „strateškimi industrijami“ za Kitajsko „vozila na pogon z novimi viri energije“, z njim pa „si prizadevajo poskrbeti, da bo dodana vrednost strateških nastajajočih industrij dosegla 15 % BDP Kitajske“. V poglavju 23 se kitajska vlada zlasti zavezuje, da bo: — „spodbujala uporabo vozil na pogon z novimi viri energije“; — „razvijala popolnoma električna vozila in hibridna električna vozila s poudarkom na izboljšavah na ključnih tehnoloških področjih, kot sta gostota energije v baterijah in temperaturna prilagodljivost baterij“; — „olajšala razvoj omrežja naprav za polnjenje in storitev, ki so medsebojno združljive in ustrezajo poenotenim standardom“; — „izboljšala politike, s katerimi bo v zvezi s tem zagotavljala stalno podporo“; — „poskrbela, da bo skupna vrednost celotne proizvodnje in prodaje vozil na pogon z novimi viri energije na Kitajskem dosegla pet milijonov“; — „krepila prizadevanja za predelavo in odstranjevanje rabljenih baterij iz vozil na pogon z novimi viri energije“.

(101) Načrt razvoja lahke industrije (2016–2020) (v nadaljnjem besedilu: načrt razvoja lahke industrije), ki ga je kitajska vlada pripravila za izvajanje 13. petletnega načrta in strategije Made in China 2025, prav tako opredeljuje industriji koles in baterij kot ključni.

(102) Industrija koles in električnih koles potrebuje „inženiring za tehnološko reformo“ z „industrializacijo kolesa iz novih materialov, tehnično preobrazbo inteligentne, do okolja prijazne in učinkovite linije za proizvodnjo električnih koles ter ključnih delov“. Zlasti tudi priporoča: „Spodbujanje industrije koles, da se razvija v smeri izdelave lahkih, raznovrstnih, modnih in inteligentnih koles. Pospeševanje raziskav in razvoja ter uporabe visokotrdnega lahkega materiala, prenosa moči, pogonskega sistema, nove energije, inteligentne tehnologije zaznavanja in tehnologije interneta stvari. Poudarek na razvoju raznovrstnih koles, primernih za modne in prostočasne namene, vadbo in pridobivanje telesne zdržljivosti, terensko vožnjo na dolge razdalje ter zlaganje ob zagotavljanju visoke zmogljivosti, in električnega kolesa, ki ustreza standardnemu in inteligentnemu električnemu kolesu z litij-ionsko baterijo“.

(103) Načrt razvoja lahke industrije navaja tudi nekatere konkretne ukrepe politik za spodbujanje ključnih industrij, kot sta industriji električnih koles in baterij, kakor je opisano v naslednjih treh uvodnih izjavah.

(104) Prvi sklop ukrepov se nanaša na povečanje reforme dostopa do trga, predvsem s poenostavitvijo upravnih korakov (tj. ukinitvijo nepotrebnih odobritev, zmanjšanjem in standardizacijo pristojbin ter postopka odobritve). Dalje kitajska vlada navaja industrijska področja in dejavnosti, pri katerih so naložbe prepovedane ali omejene (tj. katalogi naložb, glej uvodno izjavo 126).

(105) Drugi sklop ukrepov se nanaša na povečanje podpore politiki obdavčenja financiranja: — „Omogočiti skladu za razvoj srednjih in malih podjetjih popoln razvoj vodilne vloge, usmerjati srednja in mala podjetja, da povečajo naložbe v tehnološke inovacije, strukturno prilagoditev, ohranjanje energije in zmanjševanje emisij, izvajati različne preferenčne politike, izpopolniti storitveni sistem za srednja in mala podjetja“. — „Izvajati pospeševalno politiko amortizacije osnovnih sredstev, usmerjati podjetja, da povečajo naložbe v napredno opremo“. — „Omogočiti posebnim skladom za čisto proizvodnjo ustrezno vlogo, usmerjati uporabo tehnologije proizvodnje in spodbujanje tehnologije čiste proizvodnje v ključnih industrijah“. — „Izvajati preferenčne politike ustreznih davkov in pristojbin, zmanjšati stroške podjetij za ‚pet skladov socialnega zavarovanja in en stanovanjski sklad‘, razumno prilagoditi politiko davka na potrošnjo“. — „Spodbujati podjetja, da povečajo naložbe v raziskave in razvoj zelenih izdelkov, pri vladnih nakupih dajati prednost izdelkom s certifikatom o zelenem izdelku“.

(106) Namen ukrepov v tretjem sklopu je povečati podporo finančni politiki, zlasti: — „Izvajati finančno politiko, ki podpira razvoj srednjih in malih podjetij, dodatno raziskati finančne kanale srednjih in malih podjetij, izpopolniti sistem za zavarovanje kreditov za srednja in mala podjetja“. — „Pospešiti razvoj finančnih produktov in storitev za podporo podjetništvu in inovacijam med prebivalstvom na področju lahke industrije“. — „Povečati finančno podporo za tehnološko preobrazbo in posodobitev opreme podjetij“. — „Spodbujati bančne finančne institucije, da razvijejo posojilne storitve, ki za jamstvo uporabljajo tudi neopredmetena sredstva, vključno z lastnimi znamkami, posebnimi pravicami uporabe znamk, da bi se podprla graditev znamk na področju lahke industrije“. — „Še naprej igrati vlogo financiranja politik in razvoja, podpirati finančne institucije v obliki sindiciranih posojil, izvoznih kreditov, projektnega financiranja, da se vzpostavi platforma finančnih storitev za mednarodne raziskave in razvoj, proizvodni sistem, promocijo znamk za podjetja“. — „Povečati podporo za zavarovanje izvoznih kreditov podjetij z uveljavljenimi znamkami, spodbujati poslovne banke, da aktivno opravlja dejavnost financiranja politike zavarovanja izvoznih kreditov“.

(107) Načrti razvoja lahke industrije nastajajo tudi na lokalni ravni. Tak primer je občinski načrt razvoja lahke industrije in tekstilnih izdelkov v Tianjinu za 12. petletno obdobje (2011–2015), ki je zagovarjal vzpostavitev štirih industrijskih baz v provinci na nacionalni ravni: „Mesto Tianjin zgradi bazo za proizvodnjo in izvoz koles na nacionalni ravni. Z industrijskim parkom ‚Kitajsko kolesarsko kraljestvo‘ v okrožju Wuqing in industrijskim parkom za (električna) kolesa v okrožju Binhai kot jedrom bomo intenzivno razvijali predelovalne industrije (električnih) koles, nadomestnih delov itd.“.

(108) Podobno 13. petletni načrt Tianjina za razvoj industrijskega gospodarstva določa jasne podporne cilje za industriji koles in električnih koles, vključno z industrijami nadomestnih delov, kot so: — „Odločno razvijati industrijo koles“; — „Pospešiti graditev značilnih industrijskih baz, vključno s […] proizvodnjo koles, v okrožjih Jinghai in Wuqing“; — „Pospešiti preobrazbo in posodobitev podjetij. Energično izvajati strategijo znamk, usmerjati podjetja, da okrepijo tehnološke inovacije in popularizacijo izdelkov, ter krepiti in spodbujati tržne položaje konkurenčnih izdelkov, vključno s kolesi. Spodbujati priključevanje in reorganizacijo podjetij ter celovito izboljšati inovacijsko zmogljivost in dodano vrednost izdelkov pri srednjih in malih podjetjih ter zasebnih podjetjih“; — „Pospešiti graditev posebnih parkov, vključno z industrijskimi parki za kolesa v Quqingu in Jinghalu“; — „Odločno razviti baterijo za hrambo energije“; in — „Razširiti področja z razločnimi prednostmi. Vzeti litij-ionsko baterijo kot jedro za spodbujanje razvoja superkondenzatorja in visokozmogljive napajalne baterije“.

(109) Natančneje, 13. petletni načrt za industrijo koles in električnih koles (v nadaljnjem besedilu: 13. načrt za kolesa), ki ga je izdalo Kitajsko združenje za kolesa (v nadaljnjem besedilu: združenje CBA), uvršča kolesa med „nastajajoče industrije“: „Nastajajoče industrije se dvigujejo na raven nacionalne strategije, kot so nova energija, nov material, internet, ohranjanje energije in varstvo okolja ter informacijska tehnologija, zato je pri tradicionalnih industrijah vstop v srednje- in visokocenovno skupnost postal neizogiben trend. Zlasti po tem, ko je bilo na peti plenarni seji predlagano ‚spodbujanje nizkoogljičnega razvoja prometa in prevoza ter zelenih potovanj s kolesi‘, se bodo industriji koles zagotovo ponudile nove zgodovinske priložnosti za razvoj.“

(110) 13. načrt za kolesa določa merljive cilje, ki naj bi jih kitajska vlada dosegla v industriji koles do leta 2020: „Prihodki iz glavnih dejavnosti nadpovprečnih podjetij v celotni industriji bodo letno povprečno rasli po 6-odstotni stopnji ter do leta 2020 presegli 200 milijard RMB. Obseg izvoza koles in nadomestnih delov bo ostal stabilen, izvoz električnih koles pa se bo močno povečal. Integracija industrije se bo še naprej krepila, prispevek vodilnih podjetij k obsegu proizvodnje pa bo presegel 50 %. Industrija bo negovala, skupaj zgradila in izboljšala 3–5 industrijskih grozdov in značilnih regij. Delež srednje- in visokocenovnih koles in električnih koles na litijevo baterijo se bo vsako leto povečal.“

(111) Poleg tega 13. načrt za kolesa predvideva, da bosta „zgrajeni ena ali dve mednarodno znani znamki“. Poleg obstoječih nagrad, ki so jih proizvajalci električnih koles že pridobili (npr. znana kitajska znamka, uveljavljena kitajska znamka, sistem za razvoj znamk v lahki industriji, izjemna znamka iz lahke industrije in priznanje za podjetje, ki kaže razvoj industrijske znamke), načrt predvideva tudi izboljšanje „sistema za razvoj znamk“ ter izvedbo „kvantifikacije in ocene vrednosti znamke“.

(112) Prav tako je ena glavnih nalog iz 13. načrta za kolesa „nadaljevati spodbujanje razvoja raznovrstnih, oznamčenih in visokocenovnih koles v industriji ter postopoma povečati delež ljudi, ki potujejo s kolesom, in delež srednje- ter visokocenovnih koles; ustvariti lahka pametna električna kolesa na litijevo baterijo ter nenehno izboljševati tržni delež koles na litijevo baterijo in delež izvoza električnih koles“.

(113) Poleg tega 13. načrt za kolesa kot glavni cilj navaja tudi povečanje „deleža izvoza neodvisnih znamk električnih koles in njihovih pravic glede oblikovanja cen“.

(114) Katalog naložbenih projektov, za katere sta potrebna vladna preveritev in odobritev kitajske vlade, kaže na povečano dajanje prednosti vozilom na alternativne vire energije, vključno z električnimi kolesi: „Proizvodna zmogljivost, ki povečuje število vozil, ki jih poganjajo tradicionalna goriva, se strogo nadzoruje tako, da se graditev pri novih proizvajalcih vozil, ki jih poganjajo tradicionalna goriva, praviloma ne bo preverjala in odobravala. Prizadevati si je treba za aktivno usmerjanje zdravega in urejenega razvoja vozil na alternativne vire energije.“

(115) Po drugi strani je kitajska vlada mopede na gorivo uvrstila na seznam „zastarelih izdelkov“ v Katalogu za usmerjanje prestrukturiranja industrije (različica iz leta 2011, sprememba iz leta 2013).

(116) Prizadevanja kitajske vlade pa niso omejena na električna kolesa, temveč zajemajo tudi njihove dele, in sicer motorje, krmilno enoto in baterije.

(117) 13. načrt za kolesa je izrecno vzpostavil povezavo med razvojem električnih koles in njihovih delov, saj priporoča: „Nenehno širjenje uporabe aluminijeve zlitine, magnezijeve zlitine, titanove zlitine in drugih lahkih zlitin, ogljikovih vlaken in drugih kompozitov v končanih kolesih in delih. Povečanje zmožnosti neodvisne izdelave celotnih koles z izboljšanjem kakovosti in ravni delov. Dodatno izboljšanje celovitega delovanja štirih glavnih električnih delov, in sicer krmilnika, baterije, motorja in polnilnika, da se razvije učinkovit, energijsko varčen, varen in zanesljiv električni sistem električnega kolesa“.

(118) Poleg tega 13. načrt za kolesa predvideva, da bodo med „13. petletnim“ obdobjem „doseženi preboji pri naslednjih ključnih tehnologijah“: — „1. Spodbujanje in uporaba visokotrdnih in lahkih materialov “; — „2. Tehnologija precizne obdelave sestavnih delov prenosa moči v kolesu “; — „3. Celovito izboljšanje delovanja električnega krmilnega sistema v električnem kolesu “; — „4. Celovito izboljšanje delovanja svinčeve in litij-ionske baterije “; — „5. Uporaba in spodbujanje tehnologije zaznavanja navora “; — „6. Uporaba in spodbujanje digitalne tehnologije, tehnologije interneta stvari in inteligentne tehnologije “.

(119) Povezava med razvojem električnih koles in njihovih delov je bila že vzpostavljena v 12. petletnem načrtu za industrijo koles in električnih koles. V dokumentu se obsežno omenjata integracija „proizvodnih verig“ ter potreba po „pospešitvi raziskav in razvoja ključne tehnologije, skupne industrijam“.

(120) Natančneje, 12. načrt za kolesa med glavnimi cilji razvoja industrije v 12. petletnem obdobju navaja: — „nadaljnjo krepitev integracije industrije“; — „vzpostavitev profesionalnega oddelka za mehanizem dela višje in nižje v verigi, nadomestne dele za končana vozila in proizvodnjo, učenje ter raziskave“.

(121) 12. načrt za kolesa navaja tudi ključne tehnološke inovacije, ki jih je treba doseči med 12. petletnim obdobjem. Te med drugim zajemajo: — „uporabo litij-ionske baterije“; — „uporabo trajnega magneta, hitrih električnih strojev s ščetkami v električnih kolesih“; — „uporabo tehnologije mikroračunalniškega krmiljenja v električnih kolesih“.

(122) Dodaten znak podreditve razvoja sestavnih delov višje v verigi razvoju industrije električnih koles nižje v verigi je mogoče najti v obvestilu glavne pisarne občinske vlade Suzhoua o širitvi upravnih ukrepov na posebni sklad za posodobitev občinske industrije in gospodarstva (SU FU BAN 2014-137) ter povezanem obvestilu o uporabi programa posebnega občinskega fiskalnega sklada Suzhoua za leto 2016. Zlasti člen A3.1 navedenega programa med pogoji za pridobitev nepovratnih sredstev navaja: „Izdelki imajo lastnosti, kot so velik tržni potencial, velika gonilna sila in ‚zapolnjevanje vrzeli‘ v industrijski verigi.“

(123) 13. petletni načrt v poglavju 23 izrecno omenja podporo kitajske vlade razvoju „visokoučinkovite hrambe energije“ (glej tudi uvodno izjavo 97).

(124) Načrt razvoja lahke industrije (2016–2020) med „ključnimi industrijami“ navaja tudi industrijo baterij. Poleg splošnih ukrepov politik, obravnavanih v uvodnih izjavah 96 do 107, načrt priporoča tudi izvajanje „specifikacij industrije svinčevih baterij“.

(125) Občinski načrt razvoja lahke industrije in tekstilnih izdelkov v Tianjinu za 13. petletno obdobje (2016–2020) vzpostavlja povezavo med podporo proizvodnji električnih koles in njihovih delov: „Spodbujali bomo uporabo novih materialov, vključno s kompozitnimi materiali ter lahkolegiranim in nizkolegiranim jeklom, v proizvodnji koles in električnih koles. Spodbujali bomo uporabo tehnike mikroračunalniškega krmiljenja, novih energijskih baterij ter učinkovitih električnih strojev in električnih baterij.“

(126) Deli koles ter zlasti baterije in lahke kovine za okvire so del seznama „spodbujanih industrij“ v Katalogu smernic za industrije s tujimi naložbami (revidirano leta 2017). Seznam zajema zlasti naslednje: — „96. Razvoj in raziskave ter izdelava novih materialov za letalsko, vesoljsko, avtomobilsko industrijo in industrijo motornih koles, ki so lahki in do okolja prijazni (posebni materiali iz aluminijeve zlitine, zlitine aluminija in magnezija, okvir motornega kolesa iz aluminijeve zlitine itd.)“. — „236. Visokotehnološka izdelava zelenih baterij: napajalnih nikelj-kovinsko-hidridnih baterij, cink-nikljevih baterij, cink-srebrnih baterij, litij-ionskih baterij, sončnih celic, gorivnih celic itd. (razen za vozila na pogon z novimi viri energije, baterije, ki se napajajo z novimi viri energije)“.

(127) Podobno Katalog prednostnih industrij za tuje naložbe v srednji in zahodni Kitajski spodbuja tuje naložbe v industrijo, povezano z deli električnih koles, kar zajema: (i) proizvodnjo materialov in izdelkov iz aluminijeve zlitine, (ii) proizvodnjo servomotorjev in pogonskih naprav, (iii) raziskave in razvoj ter izdelavo posebne opreme za proizvodnjo litijevih baterij in drugih litijevih izdelkov, (iv) razvoj in izdelavo lahkih materialov, kot so visokotrdni materiali.

(128) Litijeve baterije so del „spodbujanega“ seznama iz Kataloga za usmerjanje prestrukturiranja industrije (sprememba iz leta 2013, različica iz leta 2011) (izdan z odlokom št. 9 Komisije za nacionalni razvoj in reforme).

(129) Industrija električnih koles je kot strateška, prednostna in/ali spodbujana industrija opredeljena tudi v naslednjih dokumentih: — Made in China 2025 državnega sveta (sklep št. 28 iz leta 2005) v svoja vodilna načela vključuje „zeleni razvoj“. Dokument navaja strateške naloge, ki jih je treba izvesti do leta 2025, vključno s krepitvijo „prizadevanj na področju raziskav in razvoja napredne energijsko varčne tehnologije in okoljevarstvene tehnologije, procesov in opreme“, krepitvijo „raziskav in razvoja zelenih izdelkov, posplošitvijo tehnik za izdelavo lahkih izdelkov, majhno porabo energije in preprosto predelavo, nenehnim spodbujanjem energijske učinkovitosti končnih izdelkov, ki rabijo energijo, vključno z motorji, kotli, motorji z notranjim zgorevanjem in električnimi aparati, […] in energičnim spodbujanjem zelenega in nizkoogljičnega razvoja industrije novih materialov, industrije novih virov energije, industrije visokocenovne opreme […]“. — Sklep št. 40 državnega sveta o razglasitvi in izvajanju začasnih določb o spodbujanju prilagajanja industrijske strukture (v nadaljnjem besedilu: sklep št. 40). V tem sklepu je navedeno, da je „Katalog smernic za prilagajanje industrijske strukture“ (11), ki je izvedbeni ukrep sklepa št. 40, pomembna podlaga za usmerjanje naložb. Kitajsko vlado tudi usmerja k upravljanju naložbenih projektov ter oblikovanju in izvrševanju politik na področju javnih financ, obdavčitve, kreditov, zemljišč, uvoza in izvoza (12). Čeprav električna kolesa v sklepu št. 40 niso izrecno navedena, državni svet z njim vsem kitajskim finančnim institucijam nalaga, da zagotovijo kreditno podporo, in obljublja izvajanje „drugih preferenčnih politik za spodbujane projekte“. Katalog smernic za prilagajanje industrijske strukture hkrati v poglavju XIX navaja baterije in lahke materiale kot spodbujane industrije. Kar zadeva njegovo pravno naravo, je Komisija ugotovila, da je sklep št. 40 odlok državnega sveta, ki je najvišji upravni organ v LRK. Zato je sklep pravno zavezujoč za druge javne organe in gospodarske subjekte (13). — Nacionalni okvir za srednje- in dolgoročni razvoj znanosti in tehnologije (2006–2020) podpira razvoj ključnih področij in prednostnih tem ter spodbuja finančno in fiskalno podporo za ta ključna področja in prednostne naloge.

(130) Industriji električnih koles in njihovih delov (in sicer baterij, motorjev, krmilnih enot in sestavnih delov iz lahkih kovin) se torej glede na dostopne informacije štejeta za ključni/strateški industriji, kitajska vlada pa si dejavno prizadeva, da bi se kot cilj politike ustrezno razvijali.

3.2. Trditve

3.2.1. Trditve kitajske vlade

(131) Kitajska vlada je najprej navedla, da ni mogla najti 13. petletnega načrta za industrijo koles in električnih koles ter da zato ne more dati nobenih pripomb glede načrta.

(132) Kitajska vlada je v izpolnjenem vprašalniku tudi navedla, da je združenje CBA le industrijsko združenje prostovoljno organiziranih proizvajalcev koles in električnih koles ter nadomestnih delov zanje. Kitajska vlada je tudi zatrdila, da združenje CBA ni vladni oddelek.

3.2.2. Trditve Kitajskega združenja za kolesa

(133) Združenje CBA je zatrdilo, da je neodvisno telo, ki ga kitajska vlada ne nadzoruje. V podporo temu so se sklicevali na „Splošni načrt ločitve gospodarskih zbornic in upravnih organov“, ki sta ga izdali glavna pisarna centralnega komiteja Komunistične partije Kitajske in glavna pisarna državnega sveta.

(134) Združenje CBA je tudi zatrdilo, da je 13. petletni načrt za kolesa zaupen.

3.2.3. Trditve skupine Giant Group

(135) Po razkritju je skupina Giant Group trdila, da je ena njenih povezanih družb samo proizvajala podobni izdelek, ni pa izvažala električnih koles v Unijo. Zato nobene subvencije, ki jo je prejela ta družba, ni mogoče samodejno šteti za subvencijo, ki je bila dodeljena izdelku, sproščenemu v prosti promet v Uniji, in povzročila škodo industriji Unije. Kakršne koli ugodnosti take dodeljene subvencije prav tako niso bile prenesene povezani družbi, ki je izvažala zadevni izdelek v Unijo. Skupina Giant Group je zato trdila, da nobena subvencija, ki jo je prejela družba, ki proizvaja podobni izdelek, ni koristila izvozu, zato jo je treba izključiti iz izračuna zneska subvencije izvozne družbe.

3.2.4. Izpodbijanje trditev

Obstoj in zaupnost 13. načrta za kolesa

(136) Komisija je menila, da bi kitajska vlada morala najti 13. načrt za kolesa in da se ta na podlagi naslednjih dejstev ne bi smel šteti za omejen: — združenje CBA je na svojem javnem spletišču objavilo sporočilo za javnost, da je bil 13. petletni načrt za kolesa uradno sprejet 14. junija 2016 (http://www.china-bicycle.com/News/View/b8da75cd-607f-4d84-8412-a487e07a0b78). O tem so poročala tudi druga spletišča, kot je Xuenshu.com (https://www.xueshu.com/zgzxc/201607/21087310.html). — Združenje CBA je v sporočilu za javnost širši javnosti razkrilo povzetek načrta: „Predsednik Ma Zhongchao je predstavil zahteve glede razvoja industrije med obdobjem ‚13. petletnega načrta‘: jedro ‚13. petletnega načrta‘ sta preobrazba in posodobitev, cilj pa je spremeniti se iz velikega v močnega z ustvaritvijo zlate priložnosti za razvoj industrije. Obdobje je postalo zlato razvojno obdobje. V ta namen mora industrija dobro razumeti naslednje točke: prvič, razumeti mora strateško umeščenost ‚13. petletnega‘ razvoja industrije; drugič, voditi mora preobrazbo načina razvoja s preobrazbo razvojnega koncepta […].“ — 13. načrt za kolesa je bil predložen v odprti različici pritožbe in je javno dostopen od 21. decembra 2017. Kljub temu do preveritvenega obiska septembra 2018 v prostorih kitajske vlade ne združenje CBA ne kitajska vlada nista podala nobenih trditev o zaupnosti načrta. Nasprotno, kitajska vlada je Komisijo obvestila, da načrta ni bilo mogoče najti, čeprav je bila njegova odobritev javno objavljena na spletišču združenja CBA in čeprav je bilo združenje CBA junija 2016 še vedno pod vplivom kitajske vlade, saj „Splošni načrt ločitve gospodarskih zbornic in upravnih organov“ še ni začel veljati. — Prejšnji 12. načrt za kolesa je bil javen dokument, čeprav je bil podobne narave kot 13. načrt za kolesa. Poleg tega nobeden od teh dokumentov ni vseboval nobenih podatkov o posameznih družbah.

(137) Nazadnje, združenje CBA ni predložilo dokazov o zaupnosti 13. načrta za kolesa.

Domnevna neodvisnost združenja CBA od kitajske vlade

(138) Komisija je zbrala številne elemente, ki so pripeljali do sklepa, da je bilo združenje CBA močno povezano s kitajsko vlado, zlasti leta 2016, ko je bil načrt za kolesa odobren: — Člen 3 statuta združenja CBA (javno dostopen na spletišču združenja CBA: http://www.china-bicycle.com/information/?cid=33) določa: „Namen in naloge tega združenja so: […] izvajanje nacionalne industrijske politike in zagotavljanje pomoči vladnim oddelkom pri krepitvi industrije, […] igranje vloge mostu ter vezi med vlado in podjetji, prizadevanje za delovanje v dobro podjetij, industrije in vlade ter spodbujanje trajnostnega in zdravega razvoja industrije.“ Člen 4 krepi to povezavo in določa naslednje: „Ta svet sprejema poslovne smernice in nadzor komisije državnega sveta za nadzor in upravljanje premoženja v državni lasti, ministrstva za civilne zadeve in pristojne poslovne enote družbe.“ — Na spletišču združenja CBA (http://www.china-bicycle.com/information/?cid=11) je navedeno: „Združenje usmerjajo in upravljajo državna uprava državnega sveta, komisija državnega sveta za upravljanje premoženja v državni lasti, Kitajsko združenje lahke industrije in uprava za registracijo podjetij ministrstva za civilne zadeve.“ — „Splošni načrt ločitve gospodarskih zbornic in upravnih organov“, ki sta ga izdali glavna pisarna centralnega komiteja Komunistične partije Kitajske in glavna pisarna državnega sveta, je bil sprejet 8. julija 2015. Kljub temu predvideva pilotni projekt v letu 2016 in razširitev na druga industrijska združenja ter začetek veljavnosti v celoti šele leta 2017. Komisija je tako na podlagi tega sklenila, da je združenje CBA ob odobritvi 13. načrta za kolesa leta 2016 upravljal državni svet in da mu je bilo poverjeno izvajanje državne politike, zato ga ni mogoče šteti za neodvisno telo.

(139) Komisija je na podlagi navedenega zavrnila trditve glede obstoja in zaupnosti 13. načrta za kolesa ter neodvisnosti združenja CBA.

(140) Kar zadeva trditev skupine Giant Group, je Komisija menila, da so vse različne pravne osebe, ki proizvajajo in prodajajo električna kolesa, del iste skupine. Temu skupina Giant Group ni oporekala. Zato se je posebna vloga prejemnika (ne glede na to, ali je v obdobju preiskave neposredno izvažal zadevni izdelek) štela za nepomembno, če je bil prejemnik povezan s proizvajalcem izvoznikom in je prejel ugodnosti, povezane z izdelkom v preiskavi. Skupina Giant Group ni zanikala, da je dejansko prejela take ugodnosti. Komisija je menila, da se ugodnosti, ki so jih prejele pravne osebe iste skupine, vključene v proizvodnjo in prodajo električnih koles, združijo na ravni skupine in porazdelijo, kjer je to primerno. Na podlagi tega je bilo treba to trditev zavrniti.

3.3. Delno nesodelovanje in uporaba razpoložljivih dejstev

3.3.1. Preferenčna posojila

(141) Komisija je kitajsko vlado zaprosila, naj posebne vprašalnike pošlje šestim bankam v državni lasti, navedenim v pritožbi, in vsem drugim finančnim institucijam, ki so vzorčenim proizvajalcem izvoznikom zagotavljale posojila ali izvozne kredite.

(142) Kitajska vlada je zatrdila, da je stopila v stik z navedenimi finančnimi institucijami. Kljub temu so vprašalnik izpolnile le štiri banke v državni lasti, ki so bile izrecno navedene v pritožbi.

(143) Kitajska vlada je navedla, da ni bila pristojna, da bi od bank v državni lasti, ki niso izpolnile vprašalnika, zahtevala informacije, saj delujejo neodvisno od nje. Menila je tudi, da ji je Komisija naložila nerazumno breme in da so bila navodila za predložitev zahtevanih informacij in pripravo nezaupnih različic odgovorov nezadostna.

(144) Komisija se s tem stališčem ni strinjala. Prvič, informacije, ki so se zahtevale od subjektov v državni lasti, so kitajski vladi na voljo za vse subjekte, v katerih je kitajska vlada glavni ali večinski delničar. Dejansko v skladu z zakonom Ljudske republike Kitajske o državnem premoženju v podjetjih (14) agencije za nadzor in upravljanje premoženja v državni lasti, ki jih je ustanovila komisija državnega sveta za nadzor in upravljanje premoženja v državni lasti, in lokalne ljudske vlade v imenu vlade izvajajo naloge in odgovornosti vlagatelja kapitala v podjetja, v katera se vlaga državni kapital. Take agencije so tako upravičene do prejemanja donosa na sredstva, sodelovanja pri pomembnih odločitvah in izbiranja vodstvenih uslužbencev podjetij, v katera se vlaga državni kapital. Poleg tega podjetja, v katera se vlaga državni kapital, v skladu s členom 17 zgoraj navedenega zakona o državnem premoženju sprejmejo upravljanje in nadzor s strani vlad ter ustreznih vladnih oddelkov in agencij ter javni nadzor in odgovarjajo vlagateljem kapitala.

(145) Povrhu ima Kitajska vlada potrebna pooblastila za sodelovanje s finančnimi institucijami, tudi če niso v državni lasti, saj so vse v pristojnosti kitajskega bančnega regulativnega organa. Na primer, v skladu s členoma 33 in 36 zakona o bančnem nadzoru (15) lahko komisija bančnih regulatorjev Kitajske od vseh finančnih institucij s sedežem v LRK zahteva, naj predložijo informacije, kot so računovodski izkazi, statistična poročila ter informacije v zvezi s poslovanjem in upravljanjem. Komisija bančnih regulatorjev Kitajske lahko finančnim institucijam tudi naroči, naj razkrijejo informacije javnosti. Glede na to Komisija ne razume, zakaj kitajska vlada finančnih institucij ni zaprosila, naj izpolnijo posebni vprašalnik, ki ga je Komisija pripravila za to preiskavo. Kitajska vlada ni bila zaprošena, naj zbere, pregleda in pripravi zahtevane informacije. Zaprošena je bila le za pomoč Komisiji pri pridobivanju potrebnih informacij od finančnih institucij.

(146) Nadalje, čeprav so sodelujoče banke v državni lasti zagotovile nekaj splošnih pojasnil o delovanju svojih sistemov odobritve posojil in obvladovanja tveganja, pa nobena od njih ni predložila posebnih informacij v zvezi s posojili, ki so jih zagotavljale vzorčenim proizvajalcem izvoznikom, češ da jih zakonske in regulativne zahteve ter pogodbene klavzule zavezujejo k zaupnosti informacij, povezanih z vzorčenimi proizvajalci izvozniki.

(147) Zato je Komisija menila, da kitajski vladi ni naložila nerazumnega bremena. Že na začetku je svojo preiskavo omejila na finančne institucije, ki so zagotovile posojila vzorčenim proizvajalcem izvoznikom. Komisija je menila tudi, da je vprašalnik vseboval zadostna navodila za predložitev zahtevanih informacij in pripravo nezaupnih različic odgovorov. Kitajska vlada niti ni navedla, katera navodila v vprašalniku so bila domnevno nerazumljena. Zaradi jasnosti je treba povedati, da je Komisija kitajsko vlado zaprosila le za pomoč pri pridobivanju potrebnih informacij od finančnih institucij, te pa kljub temu niso sodelovale. Zato meni, da so bile zahteve do kitajske vlade razumne, navodila pa zadostna.

(148) Poleg tega je Komisija sodelujoče banke zaprosila, da vzorčene proizvajalce izvoznike vprašajo za dovoljenje za dostop do informacij o posameznih družbah, ki jih hranijo banke. Kljub izrecni prošnji Komisije tega ni storila ne kitajska vlada ne nobena sodelujoča banka.

(149) Komisija je vzorčene proizvajalce izvoznike zaprosila tudi za odobritev dostopa do informacij o posameznih družbah, ki jih hranijo vse banke, bodisi v državni lasti bodisi zasebne, od katerih so prejemali posojila. Čeprav so vzorčeni proizvajalci izvozniki dali soglasje za odobritev dostopa do podatkov bank, ki se nanašajo nanje, banke niso hotele zagotoviti zahtevanih podrobnih informacij ob zatrjevanju, da so take informacije zaupne in da jih ni mogoče posredovati.

(150) Komisija je prejela le informacije o strukturi in lastništvu podjetja od štirih bank v državni lasti, navedenih v uvodni izjavi 52, ni pa prejela zgoraj navedenih informacij, ki se nanašajo na posojila, dana vzorčenim proizvajalcem izvoznikom. Poleg tega Komisija ni prejela nobenih informacij od drugih finančnih institucij, ki so zagotavljale posojila vzorčenim proizvajalcem izvoznikom. Ena od teh bank, banka EXIM, je zavrnila predložitev svojega statuta, češ da gre za zaupne informacije, in zato predložila le delne informacije o korporativnem upravljanju.

(151) Komisiji prav tako niso bile predložene nobene posebne informacije o ocenah tveganj, notranjem postopku odobritve posojila ali oceni kreditne sposobnosti v zvezi s posojili, danimi vzorčenim proizvajalcem izvoznikom, kakor je pojasnjeno v uvodnih izjavah 146 do 150 zgoraj. Take informacije pa so bile potrebne, da se ugotovi, ali so bila vzorčenim proizvajalcem izvoznikom posojila dana po preferenčnih obrestnih merah. Ker so taki dokumenti v ustreznih bankah običajno notranji dokumenti, jih ni mogoče predložiti tako, da vzorčeni proizvajalci izvozniki izpolnijo vprašalnik.

(152) Ker Komisija ni imela informacij glede večine bank v državni lasti, ki so vzorčenim proizvajalcem izvoznikom zagotavljale posojila, niti informacij o posojilih, ki so jih zagotavljale sodelujoče banke, glede posameznih družb, je menila, da ni prejela bistvenih informacij v zvezi s tem vidikom preiskave.

(153) Zato je glede na stopnjo nesodelovanja kitajsko vlado obvestila, da bo pri proučevanju obstoja in obsega domnevnega subvencioniranja, dodeljenega s preferenčnimi posojili, morda morala v skladu s členom 28(1) osnovne uredbe uporabiti razpoložljiva dejstva, in ji dala čas za pripombe.

(154) Kitajska vlada ni predložila nobenih pripomb glede uporabe določb člena 28(1) osnovne uredbe.

(155) Zato se je morala Komisija pri proučevanju obstoja in obsega domnevnega subvencioniranja, dodeljenega s preferenčnimi posojili, delno zanašati na razpoložljiva dejstva.

3.3.2. Zavarovanje izvoznih kreditov

(156) Komisija je kitajsko vlado zaprosila, naj posreduje posebni vprašalnik družbi Sinosure. Družba Sinosure je predložila izpolnjen vprašalnik.

(157) Vendar je le delno izpolnila posebni vprašalnik v zvezi z zavarovanjem izvoznih kreditov, zagotovljenih vzorčenim proizvajalcem izvoznikom. Poleg tega ni predložila zahtevane podporne dokumentacije glede svojega korporativnega upravljanja, kot je letno poročilo ali statut, pri čemer je trdila, da so to zaupne informacije.

(158) Predložila ni niti posebnih informacij o zavarovanju izvoznih kreditov, danih industriji električnih koles, višini premij ali podrobnih podatkov v zvezi z dobičkonosnostjo svoje dejavnosti zavarovanja izvoznih kreditov.

(159) Ker take informacije niso bile predložene, je Komisija menila, da ni prejela bistvenih informacij v zvezi s tem vidikom preiskave.

(160) Kakor je opisano v uvodni izjavi 144, Komisija meni, da so informacije, zahtevane od subjektov v državni lasti, kitajski vladi na voljo za vse subjekte, v katerih je ta glavni ali večinski delničar. To velja tudi za družbo Sinosure, ki je subjekt, ki je v celoti v državni lasti. Zato je Komisija kitajsko vlado obvestila, da bo pri proučevanju obstoja in obsega domnevnega subvencioniranja, dodeljenega z zavarovanjem izvoznih kreditov, morda morala v skladu s členom 28(1) osnovne uredbe uporabiti razpoložljiva dejstva, in ji dala čas za pripombe.

(161) Kitajska vlada ni predložila nobenih pripomb glede uporabe določb člena 28(1) osnovne uredbe.

(162) Komisija se je zato morala pri svojih ugotovitvah v zvezi z zavarovanjem izvoznih kreditov delno zanašati na razpoložljiva dejstva.

3.3.3. Zagotavljanje surovin za plačilo, ki je nižje od primernega

(163) Komisija je kitajsko vlado zaprosila, naj vprašalnik, ki ji ga je predložila, pošlje domačim dobaviteljem delov (in sicer motorjev, baterij ter krmilnih enot) vzorčenih proizvajalcev izvoznikov. V ta namen je Komisija poleg tega vse vzorčene proizvajalce izvoznike zaprosila, naj kitajski vladi predložijo seznam svojih domačih dobaviteljev.

(164) Čeprav so vzorčeni proizvajalci izvozniki kitajski vladi sporočili seznam svojih domačih dobaviteljev, kitajska vlada tem dobaviteljem ni želela poslati nobenega vprašalnika. Kitajska vlada je zatrjevala, da bi bila to zanje prevelika obremenitev. Zatrjevala je tudi, da njeno posredovanje ne bi dalo nobenih rezultatov, saj te družbe delujejo neodvisno od nje.

(165) Komisija se s tem stališčem ni strinjala. Prvič, menila je, da je breme pošiljanja že pripravljenega vprašalnika že predloženemu seznamu stikov zanemarljivo, zlasti ob upoštevanju predlagane možnosti uporabe elektronske pošte. Drugič, Komisija je menila, da bi organi lahko pomembno vplivali na to, da se družbe, ki niso neposredno preiskovane, pregovorijo v sodelovanje, zato da se ugotovi stanje trga na Kitajskem. Pravzaprav bi po mnenju Komisije bilo učinkoviteje, če bi družbe od kitajske vlade prejele zahtevo za sodelovanje v preiskavi, kot če bi iste družbe prejele dopis od Komisije. Komisija je vsekakor menila, da so informacije, ki jih lahko zagotovijo dobavitelji industrije električnih koles, bistvene za ugotavljanje, ali je industrija električnih koles prejela surovine za plačilo, ki je nižje od primernega. Zato je menila, da bi bilo treba v zvezi s tem zbrati informacije in da je kitajska vlada v najboljšem položaju, da to stori ali vsaj olajša postopek, kakor je zaprosila Komisija. Poleg tega bi bilo v interesu industrije električnih koles na Kitajskem, da izpodbijajo očitke iz pritožbe, da so dejansko prejemali surovine za plačilo, ki je nižje od primernega. Trditve kitajske vlade v zvezi s tem so bile zato zavrnjene.

(166) Kitajska vlada je prav tako zavrnila predložitev celotnega seznama domačih dobaviteljev surovin in njihove lastniške strukture, ker naj bi bile te informacije zaupne. Komisija v zvezi s tem ugotavlja, da osnovna uredba določa načine varovanja zaupnih informacij. Poleg tega kitajska vlada ni navedla, kateri znani dobavitelji so subjekti v državni lasti in kateri so v zasebni lasti. Kitajska vlada je pojasnila, da ni pristojna, da bi od družb, ki niso izpolnile vprašalnika, zahtevala take informacije, saj so delovale neodvisno od nje. Komisija kljub temu meni, da so informacije, zahtevane od subjektov v državni lasti, kitajski vladi na voljo za vse subjekte, v katerih je kitajska vlada glavni ali večinski delničar. Poleg tega morajo družbe ob vložitvi zahtevka za izdajo dovoljenja za opravljanje dejavnosti ali njegovo podaljšanje upravi za industrijo in trgovino predložiti informacije o lastniških deležih. V teh okoliščinah bi torej bile informacije o lastniških deležih dostopne kitajski vladi. Kitajska vlada prav tako ni priskrbela informacij o oblikovanju cen.

(167) Javil se je le en proizvajalec električnih motorjev in dobavitelj baterij, ki je vzorčenim proizvajalcem izvoznikom zagotovil surovine, in sicer družba Bafang, ki je prosila, naj se ji pošlje posebni vprašalnik, namenjen dobaviteljem. Ta dobavitelj je tudi predložil izpolnjen vprašalnik. Drugi dobavitelji vhodnih materialov se niso javili.

(168) Skratka, Komisija je menila, da nima pomembnih informacij glede treh vidikov: prvič, informacij o lastništvu in strukturi upravljanja dobaviteljev surovin. Komisija brez takih informacij ni mogla ugotoviti, ali so ti proizvajalci javni organi ali ne. Drugič, ni imela informacij o posameznih družbah, kot so informacije o določanju cen surovin, zagotovljenih vzorčenim izvoznikom. Tretjič, ni imela informacij glede strukture trga. Informacije, ki bi jih morali zagotoviti domači dobavitelji surovin, pa so potrebne, da se ugotovi, ali so bile surovine vzorčenim proizvajalcem izvoznikom zagotovljene za plačilo, ki je nižje od primernega. Poleg tega lahko take informacije zagotovijo samo dobavitelji surovin in jih tako ni mogoče predložiti z izpolnjenimi vprašalniki vzorčenih proizvajalcev izvoznikov. Bistvene so bile tudi informacije glede strukture trga, kitajska vlada pa je bila v najboljšem položaju, da take informacije zagotovi ali vsaj pomaga Komisiji, da jih pridobi od dobaviteljev surovin.

(169) Komisija je zato menila, da ni prejela bistvenih informacij v zvezi s tem vidikom preiskave.

(170) Tako je Komisija kitajsko vlado obvestila, da bo pri proučevanju obstoja in obsega domnevnega subvencioniranja, dodeljenega z zagotavljanjem surovin za plačilo, ki je nižje od primernega, morda morala v skladu s členom 28(1) osnovne uredbe uporabiti razpoložljiva dejstva, in ji dala čas za pripombe. Kitajska vlada ni predložila pripomb.

(171) Družba Giant je trdila, da je Komisija napačno razlagala člen 28 osnovne uredbe. Trdila je, da se člen 28 nanaša na nesodelovanje zainteresiranih strani ter da ponudniki motorjev in baterij niso zainteresirane strani. Trdila je tudi, da ni obtožb, da družba Giant ni sodelovala, ter da je zagotovila vse informacije v zvezi z nakupi motorjev in baterij. Poleg tega je trdila, da bi morala Komisija vzpostaviti stik neposredno z dobavitelji, namesto da se je zanašala, da bo kitajska vlada izvajala naloge preiskovalnega organa, tj. pošiljala vprašalnike dobaviteljem vhodnega materiala.

(172) V zvezi s tem je treba najprej opozoriti, da ni sporno, da je družba Giant v celoti sodelovala s preiskavo in zagotovila vse zahtevane informacije. Vendar je treba, kot je omenjeno v uvodnih izjavah 163 do 167 in povzeto v uvodni izjavi 168, opozoriti, da kitajska vlada ni sodelovala po svojih najboljših močeh, zato so Komisiji manjkale pomembne informacije v zvezi z različnimi vidiki tega dela preiskave, in sicer informacije o lastništvu in strukturi upravljanja dobaviteljev surovin, ter informacije glede strukture trga in ravnanja na trgu, saj kitajska vlada ni zagotovila ustrezno izpolnjenega vprašalnika, in tudi informacije dobaviteljev surovin o posameznih družbah, saj kitajska vlada ni posredovala ustreznih vprašalnikov seznamu stikov dobaviteljev vhodnih materialov. Kar zadeva pošiljanje vprašalnika, je to vprašanje že obravnavano v uvodnih izjavah 164 in 165. Ker je treba kitajsko vlado brez dvoma šteti za zainteresirano stran v tem postopku, se je vsekakor štelo, da Komisija ni napačno razlagala člena 28 osnovne uredbe, ko je štela, da je kitajska vlada sodelovala delno, in uporabila razpoložljiva dejstva glede zadev, v katerih so Komisiji zaradi delnega sodelovanja kitajske vlade manjkale pomembne informacije, ki bi jih morali zagotoviti neposredno kitajska vlada in dobavitelji vhodnih materialov, potem ko bi od kitajske vlade prejeli ustrezni vprašalnik. Na podlagi tega je bilo treba to trditev zavrniti.

(173) Komisija se je zato morala pri ugotovitvah v zvezi z zagotavljanjem električnih motorjev in baterij za plačilo, ki je nižje od primernega, v skladu s členom 28(1) začasno zanašati na razpoložljiva dejstva.

3.4. Subvencije in programi subvencij, ki spadajo v obseg sedanje preiskave

(174) Na podlagi informacij iz pritožbe, obvestila o začetku in izpolnjenega vprašalnika Komisije je bilo preverjeno domnevno subvencioniranje kitajske vlade z naslednjimi subvencijami: (a) zagotavljanje preferenčnih posojil in usmerjenih kreditov bank, ki izvajajo politike države, in poslovnih bank v državni lasti; (b) preferenčno zavarovanje izvoznih kreditov; (c) programi nepovratnih sredstev: — programi nepovratnih sredstev, kot so „program znanih znamk“, „znana kitajska znamka“, „podjetja z odličnimi znamkami“, „najboljši davkoplačevalec“, „podjetje z oceno AAA“, „slavna kitajska znamka“, in lokalni programi, kot je „medalja province Shandong za znanstveni in tehnološki napredek“ ali „znani izdelek province Jiangsu“, — nepovratna sredstva za tehnološke dosežke, kot so nepovratna sredstva za tehnološke inovacije, nepovratna sredstva za visokotehnološki industrijski razvoj, nepovratna sredstva za tehnološko nadgradnjo in preobrazbo ter nepovratna sredstva za energijsko učinkovitost izdelkov, subvencije za razvoj talentov z visokotehnološkimi sposobnostmi, subvencije za nove visokotehnološke izdelke, nagrade za napredek v znanosti in tehnologiji, druge subvencije, povezane s tehnologijo, — nepovratna sredstva za razvoj podjetij, kot so nepovratna sredstva za spodbujanje reform sistema lastniških deležev ali kotiranja na borzi, sredstva za industrijski razvoj, — sredstva za subvencioniranje zaposlenosti in sredstva za usposabljanje ter regionalna nepovratna sredstva za podporo gospodarskemu razvoju, kot je „program nagrajevanja za usposobitev enega milijona usposobljenih talentov“, „politika podoktorskega študija“ in druge sheme, katerih cilj je izboljšanje kompetenc zaposlenih v podjetjih in zmanjšanje njihovih stroškov dela, — sredstva lokalnih vlad več kitajskih provinc, na primer programi, ki jih sponzorira Tianjin, kot so nepovratna sredstva izvozne pomoči, ki jih zagotavlja mesto Tianjin; sklad za razvoj izvoznih znamk, ki ga zagotavlja mesto Tianjin, — sklad za znanost in tehnologijo za območji Tianjin Binhai New Area in Tianjin Economic and Technological Development Area, — tehnološki centri za podjetja (mesto Tianjin City in okrožje Jinnan); sklad razvojne pomoči za park industrije koles v Tianjinu ter poseben sklad pomoči za razvoj in graditev območja Tianjin Binhai New Area, — ad hoc nepovratna sredstva občinskih/provincijskih organov, kot so sredstva za patente, sredstva ter nagrade za znanost in tehnologijo, sredstva za razvoj dejavnosti, sredstva za spodbujanje izvoza; (d) odpust ali neizterjava zapadlih javnih prihodkov, vključno z: — ugodnejšo obravnavo davkov od dohodkov in davčno izravnavo pri raziskavah in razvoju ter ugodnejšo obravnavo dohodkov za podjetja s sedežem na posebnih razvojnih območjih, — ugodnostmi, ki znižujejo davek od dohodkov podjetij, za visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo, — zmanjšanjem pri viru odtegnjenih davkov za dividende iz kitajskih podjetij s tujimi naložbami in njihovih nekitajskih matičnih družb; (e) izpadli prihodki, nastali prek programov posrednih davkov in uvoznih tarif: — oprostitve plačila DDV in rabati v zvezi z uvoznimi tarifami za uporabo uvožene opreme in tehnologije, — oprostitve plačila uvoznih dajatev za predelovalno dejavnost; (f) blago in storitve, ki jih vlada zagotovi za plačilo, ki je nižje od primernega: — zagotavljanje zemljišč za plačilo, ki je nižje od primernega, — zagotavljanje energije (na primer električne energije ali plina) prednostnim industrijam za plačilo, ki je nižje od primernega, — zagotavljanje vhodnih materialov (tj. baterij, motorjev in drugih delov koles, ki so že ali pa še niso sestavljeni) za plačilo, ki je nižje od primernega.

3.5. Preferenčno financiranje in zavarovanje: posojila

(175) Po informacijah, ki jih je predložilo pet vzorčenih proizvajalcev izvoznikov, jim je posojila, kreditne linije ali bančne menične akcepte zagotavljalo 18 finančnih institucij s sedežem v LRK. Med temi 18 finančnimi institucijami je bilo 11 bank v državni lasti (16). Preostalih 7 finančnih institucij je bilo bodisi v zasebni lasti bodisi njihovega lastništva ni bilo mogoče ugotoviti zaradi nesodelovanja, opisanega v uvodnih izjavah 141 do 155. Le štiri banke v lasti države so izpolnile posebni vprašalnik, namenjen bankam (ali drugim finančnim institucijam), kljub prošnji kitajski vladi, naj stopi v stik z vsemi ustreznimi finančnimi institucijami, ki so zagotavljale posojila vzorčenim proizvajalcem izvoznikom, in jim pošlje ustrezne vprašalnike.

3.5.1. Banke v državni lasti, ki delujejo kot javni organi

(176) Komisija je ugotavljala, ali banke v državni lasti delujejo kot javni organi v smislu člena 3 in člena 2(b) osnovne uredbe. V zvezi s tem je preskusni postopek za preverjanje, ali je podjetje v državni lasti javni organ, naslednji (17): „Pomembno je, ali je subjekt pooblaščen za izvajanje vladnih funkcij, ne pa, kako je to doseženo. Obstaja veliko različnih načinov, na katere vlada v ožjem smislu pooblasti subjekte. Skladno s tem so lahko ustrezne različne vrste dokazov, ki kažejo, da je bil določen subjekt pooblaščen. Dokazilo, da subjekt dejansko izvaja vladne funkcije, se lahko uporablja kot dokaz, da ima pooblastilo vlade, zlasti kadar tak dokaz kaže na stalno in sistematično prakso. Po našem mnenju lahko zato dokaz, da vlada izvaja pomemben nadzor nad subjektom in njegovim ravnanjem, v določenih okoliščinah dokazuje tudi, da ima zadevni subjekt pooblastilo vlade, na podlagi katerega izvaja vladne funkcije. Treba pa je poudariti, da razen izrecnega pooblastila s pravnim instrumentom zgolj obstoj formalnih povezav med subjektom in vlado v ožjem smislu verjetno ne zadostuje za pooblastilo vlade. Tako na primer zgolj dejstvo, da je vlada večinski delničar subjekta, ne pomeni, da izvaja pomemben nadzor nad ravnanjem tega subjekta, še manj pa, da ga je pooblastila za izvajanje vladnih funkcij. Vendar je v nekaterih primerih, kadar dokazi kažejo, da so formalni indici vladnega nadzora večplastni, obstajajo pa tudi dokazi, da se je tak nadzor izvajal na smiseln način, na podlagi teh dokazov mogoče sklepati, da zadevni subjekt izvaja pooblastilo vlade.“ V tej zadevi ugotovitev, da je bankam v državni lasti podeljeno pooblastilo za izvajanje vladnih funkcij, temelji na naslednjih formalnih indicih vladnega nadzora in dokazih, da se je ta izvajal na smiseln način.

(177) Komisija je želela pridobiti informacije o državnem lastništvu in formalne indice vladnega nadzora v bankah v državni lasti. Analizirala je tudi, ali se je nadzor izvajal na smiseln način. V ta namen se je morala delno zanašati na razpoložljiva dejstva, ker kitajska vlada in banke v državni lasti niso hotele predložiti dokazov o postopku odločanja, ki je vodil do preferenčnih posojil.

(178) Da bi izvedla to analizo, je najprej proučila informacije v zvezi s tremi bankami v državni lasti, ki so izpolnile posebni vprašalnik in so bile na voljo za sestanek z osebjem Komisije.

3.5.1.1. Sodelujoče banke v državni lasti

(179) Izpolnjene vprašalnike so predložile naslednje štiri banke v državni lasti: banka EXIM, banka ABC, banka ICBC in banka BOC. Kakor je pojasnjeno v uvodni izjavi 150, banka EXIM kljub temu ni predložila celotnega statuta, ker naj bi šlo za zaupne informacije. Poleg tega Komisija predloženih informacij ni mogla preveriti, saj so vse te banke soglašale le, da se bodo sestale z uradniki Komisije v prostorih kitajske vlade, niso pa dovolile preveritvenega obiska na kraju samem v prostorih bank.

Lastništvo in formalni indici nadzora, ki ga izvaja kitajska vlada

(180) Komisija je na podlagi informacij, prejetih v izpolnjenih vprašalnikih in med preveritvenim obiskom kitajske vlade, ugotovila, da je ta imela neposredno ali posredno v lasti več kot 50 % delnic v vsaki od teh finančnih institucij.

(181) Kar zadeva formalne indice vladnega nadzora nad štirimi sodelujočimi bankami v državni lasti, je Komisija vse štela za „ključne finančne institucije v državni lasti“. Natančneje, v obvestilu „Začasne določbe o nadzornih odborih v ključnih finančnih institucijah v državni lasti“ je navedeno: „Ključne finančne institucije v državni lasti, ki so navedene v teh določbah, so državne politične banke, poslovne banke, družbe za upravljanje finančnih sredstev, delniške družbe, zavarovalnice itd. (v nadaljnjem besedilu: državne finančne institucije), v katere državni svet razpošlje nadzorne odbore.“

(182) Nadzorni odbor ključnih finančnih institucij v državni lasti je imenovan v skladu z „Začasnimi določbami o nadzornih odborih v ključnih finančnih institucijah v državni lasti“. Komisija je na podlagi členov 3 in 5 teh začasnih določb ugotovila, da člane nadzornega odbora imenuje državni svet, ki mu tudi odgovarjajo, iz česar je razviden institucionalni nadzor države nad poslovnimi dejavnostmi sodelujočih bank v državni lasti. Poleg teh splošno veljavnih indicev je v zvezi z zadevnimi tremi bankami v državni lasti ugotovila naslednje:

Banka EXIM

(183) Banka EXIM je bila ustanovljena in deluje v skladu z obvestilom o ustanovitvi, ki ga je izdal državni svet, ter svojim statutom. V skladu s statutom (18) te banke država neposredno imenuje njeno upravo. Nadzorni odbor imenuje državni svet v skladu z „Začasnimi določbami o nadzornih odborih v ključnih finančnih institucijah v državni lasti“ (odlok državnega sveta št. 282) ter drugimi zakoni in predpisi, odbor pa odgovarja državnemu svetu.

(184) V statutu je tudi navedeno, da ima partijski odbor banke EXIM vodilno in osrednjo politično vlogo pri zagotavljanju, da ta banka izvaja politike in pomemben razvoj partije in države. Vodstvo partije je vključeno v vse vidike korporativnega upravljanja.

(185) Poleg tega je v statutu navedeno, da je banka EXIM namenjena zagotavljanju podpore za razvoj zunanje trgovine in gospodarskega sodelovanja, čezmejne naložbe, pobudo „En pas, ena cesta“, sodelovanje na področju mednarodne zmogljivosti in proizvodnjo opreme. Njeno področje delovanja vključuje kratko-, srednje- in dolgoročna posojila, kot so odobrena in usklajena z državno politiko za zunanjo trgovino in spodbujanje naložb po svetu, kot so izvozni krediti, uvozni krediti, tuja pogodbena posojila na področju inženirstva, posojila za naložbe v tujini, posojila kitajske vlade za tujo pomoč in izvozna posojila za prodajalce.

Banka ABC

(186) Kot je navedeno v členu 137 statuta banke ABC, ima kitajska vlada kot glavni delničar z 79,62-odstotnim deležem pooblastila, da imenuje vse člane upravnega odbora. V skladu s členom 204 statuta to velja tudi za nadzorni odbor.

(187) Poleg tega upravni odbor v skladu s statutom banke ABC določa strategijo banke, odloča o njenem proračunu in naložbah, imenuje predsednika in sekretarja upravnega odbora ter vzpostavi in spremlja sistem obvladovanja tveganja banke. Iz tega neizčrpnega seznama pristojnosti je razviden institucionalni nadzor države nad dnevnim poslovanjem banke ABC.

(188) Komisija je tudi ugotovila, da so finančne institucije, ki so v državni lasti, vključno z bankami ABC, ICBC in BOC, leta 2017 spremenile svoje statute, da bi povečale vlogo Komunistične partije Kitajske na najvišji ravni odločanja bank.

(189) Ti novi statuti določajo, da: — sta predsednik upravnega odbora in sekretar partijskega odbora ista oseba; — je naloga Komunistične partije Kitajske zagotavljati in nadzorovati izvajanje politik in smernic Komunistične partije Kitajske in države v bankah ter imeti vodilno in nadzorno vlogo pri imenovanju osebja (vključno z višjimi vodstvenimi delavci); ter da — pred sprejetjem kakšnih koli pomembnih odločitev mnenja partijskega odbora obravnava upravni odbor.

Banka BOC

(190) Kot je navedeno v členu 125 statuta, ima kitajska vlada kot glavni delničar s 64,63-odstotnim deležem pooblastila, da imenuje izvršne in neizvršne direktorje banke, ki sestavljajo upravni odbor.

(191) Poleg tega upravni odbor v skladu s statutom banke BOC določa med drugim strateška načela, poslovne načrte in glavne naložbene načrte finančne institucije ter imenuje ali razrešuje višje uslužbence, kot so predsednik in sekretar upravnega odbora, podpredsednik in drugo višje vodstveno osebje. Odloča tudi o izvajanju resolucij na skupščini delničarjev in odobri politike upravljanja podjetja. Iz tega neizčrpnega seznama pristojnosti je razviden institucionalni nadzor države nad dnevnim poslovanjem banke BOC.

(192) Poleg tega se nove določbe v zvezi z vlogo Komunistične partije Kitajske iz uvodne izjave 189 uporabljajo tudi za banko BOC. — Dokazi, da je vlada izvajala pomemben nadzor nad ravnanjem navedenih institucij

Banka ICBC

(193) Kot je navedeno v členu 115 statuta, ima kitajska vlada kot glavni delničar z 69,31-odstotnim deležem pooblastila, da imenuje izvršne in neizvršne direktorje banke, ki sestavljajo upravni odbor.

(194) Poleg tega upravni odbor v skladu s statutom banke ICBC odloča med drugim o poslovnem načrtu, naložbenih predlogih in razvojnih strategijah banke ter imenuje ali razrešuje višje uslužbence, kot so predsednik in sekretar upravnega odbora, podpredsednik in drugo višje vodstveno osebje. Odloča tudi o izvajanju resolucij na skupščini delničarjev in oblikuje osnovne sisteme upravljanja. Iz tega neizčrpnega seznama pristojnosti je razviden institucionalni nadzor države nad dnevnim poslovanjem banke ICBC.

(195) Komisija je želela pridobiti tudi informacije o tem, ali je kitajska vlada izvajala pomemben nadzor nad ravnanjem štirih sodelujočih bank v državni lasti glede njihovih posojilnih politik in ocene tveganja, kadar so dodeljevale posojila industriji električnih koles. V zvezi s tem so se upoštevali naslednji regulativni dokumenti: — člen 34 zakona LRK o poslovnih bankah (v nadaljnjem besedilu: zakon o bankah); — člen 15 splošnih pravil o posojilih (ki jih izvaja Ljudska banka Kitajske); — sklep št. 40 državnega sveta o razglasitvi in izvajanju začasnih določb o spodbujanju prilagajanja industrijske strukture (v nadaljnjem besedilu: sklep št. 40); — izvedbeni ukrepi komisije bančnih regulatorjev Kitajske za vprašanja pridobitve upravnih dovoljenj za poslovne banke, ki jih financira Kitajska (odlok komisije bančnih regulatorjev Kitajske [2017] št. 1); — izvedbeni ukrepi komisije bančnih regulatorjev Kitajske za vprašanja pridobitve upravnih dovoljenj, povezana s poslovnimi bankami, ki se financirajo s tujim kapitalom (odlok komisije bančnih regulatorjev Kitajske [2015] št. 4); — upravni ukrepi za kvalifikacije direktorjev in višjih uradnikov finančnih institucij v bančnem sektorju (odlok komisije bančnih regulatorjev Kitajske [2013] št. 3).

(196) Komisija je pri pregledovanju teh regulativnih dokumentov ugotovila, da finančne institucije v LRK poslujejo v splošnem pravnem okolju, ki jim nalaga, da se pri sprejemanju finančnih odločitev prilagodijo industrijski politiki kitajske vlade iz razlogov, opisanih v nadaljevanju.

(197) Kar zadeva banko EXIM, so njena pooblastila v okviru javne politike določena v obvestilu o njeni ustanovitvi in v njenem statutu.

(198) Člen 34 zakona o bankah se uporablja za vse finančne institucije, ki delujejo na Kitajskem, in na splošni ravni določa: „Poslovne banke svojo posojilno dejavnost izvajajo v skladu s potrebami nacionalnega gospodarskega in družbenega razvoja ter smernicami industrijske politike države“. Čeprav člen 4 zakona o bankah določa: „Poslovne banke opravljajo posle brez vmešavanja katere koli enote ali posameznika. Poslovne banke so samostojno civilno odgovorne z vsem svojim premoženjem, ki ga imajo kot pravne osebe“, je preiskava pokazala, da se člen 4 zakona o bankah uporablja v skladu s členom 34 zakona o bankah, tj. kadar država vzpostavi javno politiko, jo banke izvajajo in sledijo njenim navodilom.

(199) Poleg tega člen 15 splošnih pravil o posojilih določa: „V skladu z državno politiko lahko ustrezne službe subvencionirajo posojilne obresti, in sicer za spodbujanje rasti nekaterih industrij in gospodarskega razvoja na nekaterih območjih.“

(200) Javno dostopne informacije so potrdile, da se zgoraj navedene določbe uporabljajo v praksi. Na primer v letnem poročilu banke ICBC za leto 2016 je med drugim navedeno, da je „banka aktivno izvajala nacionalne politike, dodatno podprla strukturno reformo na strani ponudbe […] Banka je nadaljevala podporo ključnim vladnim programom in pomembnim gradbenim projektom ter se proaktivno prilagodila nacionalnim razvojnim strategijam za ‚štiri regije‘ (zahodno, severovzhodno, vzhodno in osrednjo regijo) ter ‚tri podporne pasove‘ (pobuda ‚pas in cesta‘, usklajen razvoj regije Peking–Tianjin–Hebei in razvoj ekonomske cone reke Jangce)“ (19).

(201) Komisija je ugotovila tudi, da ima komisija bančnih regulatorjev Kitajske obsežna pooblastila za odobritev glede vseh vidikov upravljanja vseh finančnih institucij s sedežem v LRK (vključno s finančnimi institucijami v zasebni in tuji lasti), kot so (20): — odobritev imenovanja vseh vodstvenih delavcev finančnih institucij, tako na ravni sedežev kot na ravni lokalnih podružnic. Odobritev komisije bančnih regulatorjev Kitajske se zahteva pri zaposlovanju vodstvenega osebja na vseh ravneh, od najvišjih funkcij do vodij podružnic, in vključuje celo vodstvene delavce, imenovane v podružnicah v tujini, pa tudi pristojne za podporne funkcije (npr. upravljavce IT); ter — zelo dolg seznam upravnih odobritev, vključno z odobritvami za ustanovitev podružnic, uvedbo novih poslovnih področij ali prodajo novih izdelkov, spremembo statuta banke, prodajo več kot 5 % njihovih delnic, povečanje kapitala, spremembe sedeža, spremembe organizacijske oblike itd.; — zakon o bankah je pravno zavezujoč. V oddelku 3.1 je bilo ugotovljeno, da so petletni načrti in sklep št. 40 zavezujoči. Zavezujoča narava regulativnih dokumentov komisije bančnih regulatorjev Kitajske izhaja iz njenih pooblastil kot bančne