Smernice o državni regionalni pomoči

(98/C 74/06)

(Besedilo velja za EGP)

1. Uvod

Merila, ki jih Komisija uporablja pri preverjanju združljivosti državne regionalne pomoči s skupnim trgom iz člena 92(3)(a) in 92(3)(c) Pogodbe ES, so določena v številnih raznovrstnih dokumentih, ki se pošiljajo državam članicam in drugim zainteresiranim stranem [1].

Naraščanje števila teh dokumentov, njihova raznovrstnost in dolgo obdobje nastajanja, spremembe v mišljenju in delu Komisije in držav članic, ter potreba po koncentraciji pomoči in zmanjšanju izkrivljanja konkurence zahtevajo poenostavitev, večjo preglednost in posodobitev, tako da se ponovno pregledajo vsa trenutno veljavna merila, omenjeni dokumenti [2] pa zamenjajo z enotnim besedilom. Naslednje besedilo poskuša izpolniti ta namen.

Ukrepi pomoči, ki so predmet teh smernic ("regionalna pomoč"), se razlikujejo od drugih kategorij državnih podpor (zlasti od pomoči za raziskave in razvoj (RR), za varovanje okolja ali za podjetja v težavah) v tem, da so rezervirane za nekatere regije in da je njihov specifični cilj razvoj teh regij [3].

Cilj regionalne pomoči je razvoj manj razvitih regij s podpiranjem investicij in ustvarjanjem delovnih mest v zvezi s trajnostnim razvojema. Pospešuje širitev, modernizacijo in raznovrstnost dejavnosti obratov v teh regijah ter spodbuja prihod novih podjetij. Da bi pospešili razvoj in zmanjšali morebitne negativne učinke zaradi spremembe lokacije, je treba za dodelitev take pomoči postaviti pogoj, da se neko minimalno obdobje ohranijo investicije in ustvarjena delovna mesta v manj razviti regiji.

V izjemnih primerih se lahko zgodi, da je ta pomoč sama premajhna, da bi sprožila regionalni razvoj, če so strukturni razvojni problemi regije preveliki. Samo v takih primerih se lahko poleg regionalne pomoči dodeli pomoč za tekoče poslovanje.

Komisija meni, da regionalna pomoč lahko učinkovito izpolni svojo vlogo in tako upraviči s tem povezano izkrivljanje konkurence, če spoštuje določena načela in upošteva določena pravila. Med njimi je najpomembnejše načelo, da ima ta instrument naravo izjeme, v skladu z duhom in vsebino člena 92.

Taka pomoč je v Evropski uniji mogoča le, če se uporablja zmerno in ostane osredotočena na regije, ki so v najneugodnejšem položaju [4]. Če bi jo posplošili in bi postala pravilo, bi izgubila lastnost spodbude in izničila ekonomski učinek. Hkrati bi posegla v normalno delovanje tržnih sil in zmanjšala učinkovitost celotnega gospodarstva v Skupnosti.

2. Področje uporabe

Komisija bo uporabila te smernice za regionalno pomoč, dodeljeno za vse sektorje gospodarstva razen za proizvodnjo, predelavo in trženje kmetijskih proizvodov, naštetih v Prilogi II k Pogodbi, ter za ribištvo in premogovništvo. Nekatere sektorje, ki so zajeti v smernicah, urejajo tudi njim posebej namenjena sektorska pravila [5].

Odstopanje od načela nezdružljivosti, kakor ga določa člen 92(1) Pogodbe, je pri regionalni pomoči lahko dovoljeno samo, če je mogoče zagotoviti ravnovesje med povzročenim izkrivljenjem konkurence in koristmi, ki jih pomoč prinese razvoju regije z omejenimi možnostmi [6]. Koristim bo verjetno pripisan različen pomen glede na uporabljeno izjemo, negativni učinek na konkurenco pa bo večji v primerih iz člena 92(3)(a) kakor pa iz 92(3)(c) [7].

Individualna ad hoc pomoč [8] enemu samemu podjetju ali pomoč, ki je namenjena samo eni dejavnosti, ima lahko velik vpliv na konkurenco na relevantnem trgu, njeni učinki na regionalni razvoj pa bodo verjetno premajhni. Tovrstna pomoč navadno nastopa v okviru specifične ali sektorske industrijske politike in pogosto ni v duhu politike regionalne pomoči [9]. Slednja mora ostati nevtralna do razporeditve proizvodnih sredstev med različne gospodarske sektorje in dejavnosti.

Komisija meni, da taka pomoč ne izpolnjuje pogojev iz prejšnjega odstavka, če se ne dokaže drugače [10].

Zato bodo omenjene izjeme praviloma dovoljene le pri več-sektorskih shemah pomoči, ki bodo v neki regiji odprte vsem podjetjem iz zadevnih sektorjev.

3. Določitev regij

3.1 Da bi lahko sheme pomoči, namenjene zadevnim regijam, izkoristile eno od izjem, morajo zadevne regije izpolnjevati pogoje, navedene v teh izjemah. Komisija ugotavlja izpolnjevanje pogojev z uporabo vnaprej določenih analitskih meril.

3.2 Skladno z načelom, omenjenim v uvodu k Smernicam (da ima pomoč naravo izjeme), Komisija prima facie meni, da mora biti skupni obseg regij prejemnic pomoči v Skupnosti manjši od skupnega obsega regij, ki ne prejmejo pomoči. Pri uporabi najobičajnejše enote za merjenje obsega pomoči (odstotek zajetega prebivalstva) to pomeni, da mora celoten obseg regionalne pomoči v Skupnosti zajeti manj kakor 50 % prebivalstva Skupnosti.

3.3 Ker se obravnavani izjemi nanašata na regionalne težave različne narave in intenzivnosti, je treba v okviru celotnega obsega pomoči iz točke 3.2 dati prednost regijam, ki jih tarejo najhujše težave [11].

3.4 Določitev upravičenih regij mora tako privesti do prostorske koncentracije pomoči v skladu z načeli iz točk 3.2 in 3.3.

Izjema iz člena 92(3)(a)

3.5 Člen 92(3)(a) določa, da se pomoč za pospeševanje gospodarskega razvoja območij, kjer je življenjska raven izjemno nizka ali kjer je velika brezposelnost, lahko šteje za pomoč, združljivo s skupnim trgom. Kakor je poudarilo Sodišče Evropskih skupnosti, se iz besed "izjemno" in "velika" v izjemi iz člena 92(3)(a) kaže, da ta izjema velja samo za območja, v katerih je gospodarski položaj glede na Skupnost kot celoto izrazito neugoden [12].

Komisija tako, na podlagi preverjenega in preskušenega pristopa, meni, da so predpisani pogoji izpolnjeni, če je v regiji, ki je geografska enota, uvrščena na raven NUTS II [13], bruto domači proizvod na prebivalca (BDP), merjen s standardom kupne moči (SKM), manjši od 75 %povprečja Skupnosti [14]. BDP/SKM posamezne regije in povprečje Skupnosti, ki bodo uporabljeni v analizi, se morajo nanašati na povprečje zadnjih treh let, za katerega so na voljo statistični podatki. Te vrednosti se izračunajo iz podatkov, ki jih predloži Statistični urad Evropskih skupnosti.

Izjema iz člena 92(3)(c)

3.6 Drugače od člena 92(3)(a), kjer je situacija natančno in formalno opredeljena, člen 92(3)(c) daje več svobode pri opredeljevanju težav regije, ki jih lahko ublažijo ukrepi pomoči. V tem primeru torej ni nujno, da se kazalci omejijo na življenjski standard in na podzaposlenost. Vsekakor pa lahko ustrezen okvir za presojo teh težav določa zlasti tudi ustrezna država članica in ne samo Skupnost kot celota.

Sodišče Evropskih skupnosti se je v sodnem primeru 248/84 (glej opombo 12) takole izrazilo o teh dveh zadevah (o vrsti obravnavanih težav in referenčnem okviru za analizo): "Po drugi strani, pa je izjema iz člena 92(3)(c) obsežnejša, ker dovoljuje razvoj nekaterih območij brez omejevanja z gospodarskimi pogoji iz člena 92(3)(a), če taka pomoč "nima tolikšnega škodljivega vpliva na trgovinske pogoje, da bi bila v nasprotju s skupnim interesom". Ta določba pooblašča Komisijo, da odobri pomoč, namenjeno pospeševanju gospodarskega razvoja na območjih države članice, ki so v neugodnem položaju glede na nacionalno povprečje."

3.7 Regionalna pomoč, zajeta v izjemi iz točke (c), pa mora biti sestavni del skladne regionalne politike države članice in upoštevati načelo prej omenjene geografske koncentracije. Ker je namenjena regijam, ki so v manj neugodnem položaju od tistih iz točke (a), predstavlja ta pomoč še večjo izjemo in je lahko dovoljena le v zelo omejenem obsegu. Torej je lahko samo majhen del nacionalnega ozemlja države članice prima facie upravičen do te pomoči. Iz tega razloga obseg prebivalstva v regijah, ki spadajo pod člen 92(3)(c), ne sme preseči 50 % prebivalstva države, ki ni zajeto v izjemi iz člena 92(3)(a) [15].

Po drugi strani pa dejstvo, da narava take pomoči omogoča upoštevanje nacionalnih posebnosti države članice, ne pomeni, da pomoči ni treba natančno pretehtati glede na interese Skupnosti. Določitev upravičenih regij v posamezni državi članici mora biti zato v skladu z okvirom, ki zagotavlja vsesplošno skladnost take določitve na ravni Skupnosti [16].

3.8 Da bi državnim organom omogočili dovolj svobode pri izbiri upravičenih regij ter pri tem ne ogrozili učinkovitosti sistema nadzora, ki ga Komisija izvaja pri tovrstnih oblikah pomoči, in enakega obravnavanja vseh držav članic, je določitev regij, upravičenih do pomoči na podlagi obravnavane izjeme, sestavljena iz dveh delov:

- določitve s strani Komisije zgornje meje obsega pomoči za posamezne države,

- izbire upravičenih regij.

Izbira bo potekala po preglednih pravilih, bo pa tudi dovolj prožna pri upoštevanju različnih situacij, ki lahko upravičijo uporabo izjeme. Zgornja meja obsega pomoči mora omogočiti omenjeno prožnost pri izbiri upravičenih regij, hkrati pa zagotoviti enotno obravnavo, ki je potrebna za sprejetje take pomoči s stališča Skupnosti.

3.9 Za zagotovitev učinkovitega nadzora nad regionalno pomočjo, ob prizadevanju za doseganje ciljev iz člena 3 Pogodbe, zlasti točk (g) in (j), Komisija določi celotno zgornjo mejo obsega regionalne pomoči v Skupnosti s številom prebivalcev. Celotna zgornja meja vključuje vse regije, ki so upravičene do pomoči na podlagi izjem iz člena 92(3)(c) in 92(3)(a). Ker so regije, upravičene do regionalne pomoči na podlagi izjeme iz člena 92(3)(a), in njihov celotni obseg na ravni Skupnosti določeni zunanje in avtomatično z uporabo merila 75 % BDP/SKM na prebivalca, se z odločitvijo Komisije o celotni zgornji meji določi sočasno tudi zgornja meja obsega pomoči na podlagi izjeme iz člena 92(3)(c) na ravni Skupnosti. Zgornja meja pri izjemi iz člena 92(3)(c) se izračuna tako, da se od celotne zgornje meje odšteje prebivalstvo regij, ki so upravičene na podlagi izjeme iz člena 92(3)(a). Razlika se nato porazdeli med države članice glede na socialno-ekonomski položaj regij v posamezni državi članici, ki ga ocenjujejo na ravni Skupnosti. Način določitve tega odstotka v posamezni državi članici je opisan v Prilogi III.

3.10 V skladu s členom 93(3) države članice priglasijo Komisiji metodologijo in kvantitativne kazalce, ki jih želijo uporabiti za določitev upravičenih regij, seznam regij, ki jih predlagajo za izjeme po točki (c), in ustrezno intenzivnost [17]. Odstotek prebivalstva teh regij ne sme presegati omenjene zgornje meje obsega po izjemi iz člena 92(3)(c).

3.10.1 Metodologija mora izpolnjevati naslednje pogoje:

- biti mora objektivna,

- omogočati mora merjenje nesorazmernosti socialno-ekonomskih razmer v regijah držav članic in izpostaviti bistvene razlike,

- biti mora jasno in podrobno predstavljena, da lahko Komisija oceni njeno ustreznost.

3.10.2 Kazalci morajo izpolnjevati naslednje pogoje:

- obeh vrst kazalcev, enostavnih in sestavljenih, sme biti po številu največ pet,

- biti morajo objektivni in ustrezni za preverjanje socialno-ekonomskih razmer v regijah,

- temeljiti morajo ali na serijah statističnih podatkov, ki se nanašajo na kazalce iz obdobja vsaj treh let pred trenutkom priglasitve, ali pa jih je treba vzeti iz zadnje opravljene preiskave, če ni na voljo ustreznih letnih statističnih podatkov,

- sestavljeni morajo biti iz zanesljivih statističnih virov.

3.10.3 Seznam regij mora izpolnjevati naslednje pogoje:

- regije morajo ustrezati ravni NUTS III ali, v upravičenih okoliščinah, neki drugi homogeni geografski enoti. Vsaka država članica lahko predloži le eno vrsto geografskih enot,

- posamezne predlagane regije ali skupine sosednjih regij morajo tvoriti strnjene cone, od katerih mora imeti vsaka vsaj 100000 prebivalcev. Če je število prebivalcev regij manjše, se bo za izračun odstotka zajetega prebivalstva upoštevalo namišljeno število 100000 prebivalcev. Izjema od tega pravila so regije na ozemeljski ravni NUTS III z manj kakor 100000 prebivalci, otoki in druge podobno geografsko izolirane regije [18]. Če ena regija meji na druge regije, ki so upravičene do regionalne pomoči v drugih državah članicah, velja pravilo za celotno območje teh regij,

- seznam regij mora biti pripravljen na podlagi kazalcev iz točke 3.10.2. Predlagane regije morajo po enem ali drugem v metodi uporabljenem kazalcu izkazovati občutno nesorazmerje (polovico standardnega odklona) v primerjavi s povprečjem regij države članice, za katere naj bi veljal člen 92(3)(c).

3.10.4 Regije z nizko gostoto prebivalstva:

- v okviru zgornje meje za posamezno državo članico, omenjene v točki 3.9, so lahko za obravnavano izjemo upravičene tudi regije z gostoto pod 12,5 prebivalca na kvadratni kilometer [19].

3.10.5 Skladnost s strukturnimi skladi:

- da bi spodbudili države članice k zagotavljanju skladnosti med izbiranjem teh regij in tistih, ki izpolnjujejo pogoje za pomoč Skupnosti, se lahko tudi regije, upravičene do pomoči iz strukturnih skladov, uvrstijo pod obravnavano izjemo ob upoštevanju zgornje meje iz točke 3.9 in v skladu s pogoji iz druge alinee točke 3.10.3.

4. Cilj, oblika in višina pomoči

4.1 Cilj regionalne pomoči je zagotavljanje produktivnih investicij (začetne investicije) ali ustvarjanje delovnih mest, ki so povezana z investicijo. Ta metoda torej ne daje prednosti niti dejavniku kapitala niti dejavniku dela.

4.2 Če hočemo zagotoviti, da bo podprta produktivna investicija donosna in zdrava, mora prejemnik k njenemu financiranju prispevati [20] vsaj 25 % finančnih sredstev.

Oblika pomoči je različna: dotacija, posojilo z znižano obrestno mero ali regresiranje obresti, državna poroštva, ugoden nakup deleža v lasti države, davčna oprostitev, znižanje prispevkov za socialno varnost, dobava blaga in storitev po posebno ugodnih cenah itd.

Poleg tega morajo sheme pomoči vključevati določilo, da je treba vloge za pomoč vložiti pred začetkom izvajanja projektov.

4.3 Višina pomoči je določena kot intenzivnost glede na referenčne stroške (glej 4.5, 4.6 in 4.13).

Pomoč za začetne investicije

4.4 Začetna investicija pomeni vlaganje v osnovna sredstva pri postavitvi novega obrata, širitvi obstoječega obrata ali začetku dejavnosti, ki pomeni temeljito spremembo proizvoda ali proizvodnega procesa v obstoječem obratu (z racionalizacijo, povečevanjem raznovrstnosti ali posodobitvijo) [21].

Investicija v osnovna sredstva, uresničena z nakupom obrata, ki se je zaprl ali bi se zaprl, če ne bi bil prodan, se tudi lahko šteje kot začetna investicija, razen če ta obrat ne pripada podjetju v težavah. V takem primeru je lahko pomoč za nakup obrata ugodnost za podjetje v težavah, ki jo je treba preveriti v skladu s Smernicami o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah [22].

4.5 Pomoč za začetno investicijo se izračuna kot odstotek od vrednosti investicije. Ta vrednost se ugotovi na podlagi enotnega sklopa odhodkovnih postavk (standardne osnove), ki zajema naslednje elemente investicije: zemljišča, stavbe in opremo [23].

V primeru nakupa se upoštevajo samo stroški nakupa teh osnovnih sredstev [24] (transakcija mora potekati po tržnih pogojih). Osnovna sredstva, pridobljena s pomočjo, ki je bila dodeljena že pred nakupom, je treba odšteti.

4.6 Upravičeni stroški lahko vključujejo tudi nekatere vrste nematerialnih investicij, vendar pri velikih podjetjih [25] le v višini do 25 % standardne osnove.

Ti stroški morajo biti omejeni na izdatke, nastale s prenosom tehnologije za pridobitev:

- patentov,

- licenc za izkoriščanje ali za patentirano tehnološko znanje,

- nepatentiranega tehnološkega znanja.

Za upravičena nematerialna sredstva bodo veljali pogoji, ki so nujni za zagotovitev, da se sredstva ohranijo v regiji prejemnici, upravičeni do regionalne pomoči, in zatorej ne bodo prešla v korist drugih regij, predvsem tistih, ki niso upravičene do te pomoči. Upravičena nematerialna sredstva bodo morala zato izpolnjevati zlasti naslednje pogoje:

- uporabljati se morajo izključno v obratu, ki je prejemnik regionalne pomoči,

- obravnavati jih je treba kot sredstva, ki se amortizirajo,

- kupiti jih mora tretja oseba po tržnih pogojih,

- biti morajo vključena v sredstva podjetja in ostati vsaj pet let v obratu, ki je prejel regionalno pomoč.

4.7 Države članice morajo priglasiti pomoč v bruto znesku, to je v višini pred obdavčitvijo. Komisija zato, da omogoči (i) medsebojno primerjavo različnih oblik pomoči in (ii) primerjavo intenzivnosti pomoči med posameznimi državami članicami, preračuna priglašeno pomoč držav članic v pomoči, izraženi z neto ekvivalentom dotacije (NED) [26].

4.8 Intenzivnost pomoči mora biti prilagojena naravi in velikosti obravnavanih regionalnih težav. Zato je treba najprej razlikovati med intenzivnostjo, dovoljeno v regijah, ki so upravičene na podlagi izjeme iz točke (a), in intenzivnostjo, dovoljeno v regijah, ki so upravičene na podlagi izjeme iz točke (c). V zvezi s tem je treba upoštevati, da za regije, ki so upravičene na podlagi izjeme iz člena 92(3)(c), nista značilni izjemno nizka življenjska raven ali velika brezposelnost v pomenu, kakršen izhaja iz izjeme v točki (a) istega odstavka. Izkrivljajoči učinki pomoči so torej v teh regijah manj upravičeni kakor v regijah, ki izpolnjujejo pogoje za izjemo na podlagi točke (a). To pomeni, da je že od vsega začetka dovoljena manjša intenzivnost pomoči v regijah, ki izpolnjujejo pogoje za izjemo na podlagi točke (c), kakor pa v regijah, ki izpolnjujejo pogoje za izjemo na podlagi točke (a).

Zato Komisija meni, da pri regijah, zajetih v členu 92(3)(a), intenzivnost regionalne pomoči ne sme presegati stopnje 50 % NED, razen v najbolj oddaljenih regijah [27], kjer lahko doseže 65 % NED. V regijah iz člena 92(3)(c) zgornja meja regionalne pomoči praviloma ne sme preseči 20 % NED, razen v regijah z nizko gostoto prebivalstva ali najbolj oddaljenih regijah, kjer lahko doseže 30 % NED.

V regijah na ravni NUTS II, ki so upravičene na podlagi člena 92(3)(a) in katerih BDP/SKM na prebivalca je večji od 60 % povprečja Skupnosti, intenzivnost regionalne pomoči ne sme preseči 40 % NED, razen v najbolj oddaljenih regijah, kjer lahko doseže 50 % NED.

V regijah, ki so upravičene na podlagi člena 92(3)(c) in ki imajo višji BDP/SKM na prebivalca in nižjo stopnjo brezposelnosti od povprečja Skupnosti [28], intenzivnost regionalne pomoči ne sme biti višja od 10 % NED, razen v regijah z nizko gostoto prebivalstva ali zelo oddaljenih regijah, kjer lahko doseže 20 % NED. Izjemoma se pri regijah, za katere velja omenjena 10-odstotna zgornja meja NED, lahko odobri večja intenzivnost, ki pa ne sme presegati običajne zgornje meje 20 % NED, če gre za regije (uvrščene na raven NUTS III ali manjše), ki mejijo na regijo s statusom iz člena 92(3)(a).

Vse omenjene zgornje meje pomenijo skrajne meje. Pod temi mejami bo Komisija zagotavljala tako intenzivnost regionalne pomoči, ki bo pri preverjanju glede na Skupnost ustrezala resnosti in velikosti obravnavanih regionalnih težav.

4.9 Zgornje meje iz točke 4.8 se lahko zvišajo za dodatke za MSP, predvidene v Obvestilu Komisije o pomoči majhnim in srednje velikim podjetjem [29], to je za 15 odstotnih točk bruto [30] pri regijah, ki izpolnjujejo pogoje za izjemo na podlagi točke (a), in za 10 odstotnih točk bruto pri regijah, ki izpolnjujejo pogoje za izjemo na podlagi točke (c). Končna zgornja meja se uporablja za osnovo za MSP. Dodatki za MSP pa se ne uporabljajo za podjetja v sektorju transporta.

4.10 Pomoč za začetne investicije je pogojena z načinom plačila ali s pogoji za pridobitev pomoči z ohranitvijo investicije za najmanj pet let.

Pomoč za ustvarjanje delovnih mest

4.11 Kakor je navedeno že v točki 4.1, je lahko regionalna pomoč usmerjena tudi v ustvarjanje delovnih mest. Drugače od pomoči za ustvarjanje delovnih mest, ki je opredeljena v Smernicah o pomoči za zaposlovanje in se nanaša na delovna mesta, ki niso povezana z investicijskimi projekti [31], gre tu samo za delovna mesta, ki so povezana z izvedbo projekta začetne investicije [32].

4.12 Ustvarjanje delovnih mest pomeni neto povečanje števila delovnih mest [33] v nekem obratu v primerjavi s povprečjem nekega obdobja. Vsako delovno mesto, izgubljeno v tem obdobju, je treba odšteti od celotnega števila delovnih mest, ustvarjenih v istem obdobju [34].

4.13 Tako kakor investicijska pomoč mora biti tudi pomoč za ustvarjanje delovnih mest, predvidena s temi smernicami, prilagojena naravi in velikosti obravnavanih regionalnih težav. Komisija meni, da znesek pomoči ne sme biti višji od določenega odstotka stroška dela [35] novozaposlenega delavca, izračunanega za obdobje dveh let. Odstotek je enak intenzivnosti, ki je dovoljena za investicijsko pomoč na obravnavanem območju.

4.14 Pomoč za ustvarjanje delovnih mest je pogojena z načinom plačila ali pogoji za pridobitev pomoči z ohranitvijo ustvarjenega delovnega mesta za najmanj pet let.

Pomoč za tekoče poslovanje

4.15 Regionalna pomoč, namenjena zmanjšanju tekočih izdatkov podjetja (pomoč za tekoče poslovanje), je praviloma prepovedana. Izjemoma se lahko dodeli v regijah, ki so upravičene na podlagi izjeme iz člena 92(3)(a), pod pogojem, da (i) so upravičene zaradi svojega prispevka k regionalnemu razvoju in zaradi svoje narave ter (ii) da je višina sorazmerna razvojnim problemom, ki jih želijo ublažiti [36]. Država članica mora sama dokazati obstoj kakršnih koli problemov in njihovo pomembnost.

4.16 V najbolj oddaljenih regijah, ki izpolnjujejo pogoje za izjemo na podlagi člena 92(3)(a) in (c), in v regijah z nizko gostoto prebivalstva, ki na podlagi merila gostote prebivalstva iz točke 3.10.4 izpolnjujejo pogoje za izjemo bodisi po členu 92(3)(a) ali po členu 92(3)(c), se lahko pomoč, namenjena delnemu povračilu dodatnih prevoznih stroškov [37], odobri pod posebnimi pogoji [38]. Države članice morajo same dokazati obstoj takih dodatnih stroškov in določiti njihov obseg.

4.17 Razen v primerih iz točke 4.16 mora biti pomoč za tekoče poslovanje časovno omejena in se postopno zmanjševati. Pomoč za tekoče poslovanje, ki je namenjena spodbujanju izvoza [39] med državami članicami, pa je izključena.

Določbe o kumulaciji pomoči

4.18 Zgornje meje intenzivnosti pomoči, določene v skladu z merili iz točk 4.8 in 4.9, veljajo za celotno pomoč:

- kadar je dodeljena po več regionalnih shemah hkrati,

- če prihaja iz lokalnih, regionalnih, državnih virov ali iz virov Skupnosti.

4.19 Pomoč za ustvarjanje delovnih mest, opisana v točkah od 4.11 do 4.14, in pomoč za investicije, opisana v točkah od 4.4 do 4.10, se lahko združita [40] ob upoštevanju zgornje meje intenzivnosti, določene za regijo [41].

4.20 Kadar so izdatki, ki so upravičeni do regionalne pomoči, v celoti ali delno upravičeni tudi do pomoči za druge namene, bo za skupni del veljala najugodnejša zgornja meja iz teh shem.

4.21 Kadar država članica določi, da se lahko državna pomoč po eni shemi združi s pomočjo druge sheme, mora za vsako shemo določiti metodo, s katero bo zagotovila združljivost z zgoraj naštetimi pogoji.

5. Regionalna karta pomoči in izjava o združljivosti pomoči

5.1 Regije države članice, ki so upravičene na podlagi izjem, in zgornje meje intenzivnosti pomoči za začetne investicije ali pomoči za ustvarjanje delovnih mest, odobrene za vsako regijo, tvorijo skupaj regionalno karto pomoči države članice.

5.2 Države članice v skladu s členom 93(3) Pogodbe priglasijo osnutek karte, pripravljene v skladu z merili, navedenimi v zgornjih točkah 3.5, 3.10, 4.8 in 4.9. Komisija v skladu s postopkom, določenim v členu 93 Pogodbe, sprejme karto praviloma za vse regije države članice z enotno odločbo in za določeno obdobje. Nacionalne karte regionalnih pomoči se bodo zato periodično revidirale.

5.3 Zaradi zagotavljanja doslednosti med odločitvami Komisije o politiki konkurence in odločitvami v zvezi z regijami, upravičenimi do pomoči iz strukturnih skladov, je čas veljavnosti map načelno prilagojen časovnemu načrtu za pomoč iz strukturnih skladov.

5.4 Komisija odobri osnutke shem pomoči, bodisi ko je karta pripravljena ali naknadno, ob upoštevanju v njej določenih regij, zgornjih mej in trajanja.

5.5 O izvajanju shem iz točke 5.4. države članice v skladu z veljavnimi predpisi predložijo Komisiji letno poročilo [42].

5.6 Med obdobjem veljavnosti karte lahko države članice zaprosijo za prilagoditev karte, če ugotovijo, da so se socialno-ekonomski pogoji občutno spremenili. Spremembe se lahko nanašajo na stopnjo intenzivnosti in na upravičene regije, pod pogojem, da se morebitna vključitev novih regij kompenzira z izključitvijo regij z enakim številom prebivalcev. Veljavnost prilagojene karte poteče na dan, ki je bil določen že za izvirno karto.

5.7 Pri regijah, ki pri pregledu karte regionalne pomoči izgubijo status iz člena 92(3)(a) in pridobijo status iz člena 92(3)(c), lahko Komisija v prehodnem obdobju sprejme postopno zmanjševanje intenzivnosti pomoči, do katere so bile regije upravičene na podlagi člena 92(3)(a), linearno ali hitreje, dokler ni dosežena ustrezna zgornja meja intenzivnosti v skladu z uporabo točk 4.8 in 4.9 [43] [44]. Prehodno obdobje ne bi smelo biti daljše od dveh let pri pomoči za tekoče poslovanje ter štirih let pri pomoči za začetne investicije in ustvarjanje delovnih mest.

5.8 Države članice so pozvane, da pri izdelavi karte v skladu členom 93(3) Pogodbe Komisiji priglasijo, poleg seznama regij, ki jih predlagajo kot upravičene do obravnavanih izjem in zgornjih mej intenzivnosti, tudi vse druge dejavnike, ki jih je treba upoštevati pri določitvi okvirne sheme za sheme pomoči (namen in oblika pomoči, velikost podjetij itd.), ki jih predlagajo v sprejetje bodisi na centralni, regionalni ali lokalni ravni. V obdobju veljavnosti karte in v okviru njenega trajanja se lahko vse sheme, ki so skladne z okvirno shemo, priglasijo po pospešenem postopku.

6. Začetek veljavnosti, izvajanje in ponoven pregled

6.1 Razen za prehodne določbe, navedene v nadaljevanju v točkah 6.2. in 6.3., bo Komisija ocenila združljivost regionalne pomoči s skupnim trgom na podlagi teh smernic takoj, ko bodo začele veljati. Predlogi pomoči, ki bodo priglašeni, preden bodo te smernice sporočene državam članicam in o katerih Komisija še ni sprejela končne odločitve, bodo ocenjeni na podlagi meril, ki so veljala ob priglasitvi.

Poleg tega bo Komisija na podlagi člena 93(1) Pogodbe ES predlagala državam članicam ustrezne ukrepe za zagotovitev združljivosti vseh regionalnih kart in vseh regionalnih shem, veljavnih na dan 1. januarja 2000, s temi smernicami.

V zvezi s tem bo Komisija kot ustrezen ukrep na podlagi člena 93(1) predlagala, da države članice za vse sezname regij prejemnic pomoči, ki jih je odobrila Komisija z nedoločenim rokom veljavnosti ali z veljavnostjo, daljšo od 31. decembra 1999, omejijo veljavnost do 31. decembra 1999.

Komisija bo kot ustrezen ukrep na podlagi člena 93(1) tudi predlagala, da države članice spremenijo vse obstoječe sheme regionalne pomoči, ki bodo veljale po 31. decembru 1999, tako da bodo od 1. januarja 2000 združljive s temi smernicami, in da sporočijo predvidene spremembe v šestih mesecih.

6.2 Ker je bila upravičenost do regionalne pomoči na podlagi izjem iz člena 92(3)(a) in (c) za večino regij prejemnic pomoči odobrena do 31. decembra 1999, lahko Komisija, zaradi nepristranskega obravnavanja držav članic do tega dne, odstopi od teh smernic do 31. decembra 1999, če gre za preverjanje upravičenosti (novih ali spremenjenih) seznamov regij prejemnic pomoči, priglašenih pred 1. januarjem 1999, pod pogojem, da omenjeni seznami prenehajo veljati 31. decembra 1999. V teh primerih se bo Komisija še naprej opirala na metodo, opredeljeno v njenem Sporočilu [45].

6.3 Da bi bila tudi tu zagotovljena nepristranska obravnava držav članic, lahko Komisija odstopi od Smernic do 31. decembra 1999, če gre za preverjanje združljivosti intenzivnosti pomoči in zgornje meje kumulacije, predvidenih v novih shemah, individualnih primerih in spremembah obstoječih shem, priglašenih pred 1. januarjem 1999, če omenjena intenzivnost in zgornja meja kumulacije prenehata veljati 31. decembra 1999 ali če sta intenzivnost in zgornja meja kumulacije, predvideni po 1. januarju 2000, združljivi s temi smernicami.

6.4 Komisija bo ponovno pregledala te smernice v petih letih od začetka veljavnosti. Poleg tega se lahko kadar koli odloči za spremembe, če bi bile potrebne zaradi politike konkurence ali zaradi upoštevanja drugih politik Skupnosti in mednarodnih obveznosti.

[1] Glej Commission of the European Communities, Competition law in the European Communities, Volume IIA: Rules applicable to State aids, Bruselj – Luxembourg, 1995, od str. 187 naprej.

[2] Te smernice nadomeščajo naslednje dokumente skupaj s prilogami:

- Sporočilo Komisije Svetu (UL C 111, 4.11.1971, str. 7);

- Sporočilo Komisije Svetu (KOM(73) 1110, 27.6.1973);

- Sporočilo Komisije Svetu (KOM(75) 77 dokončen, 26.2.1975);

- Sporočilo Komisije državam članicam (UL C 31, 3.2.1979, str. 9);

- Sporočilo Komisije državam članicam o načinu uporabe člena 92(3)(a) in (c) za regionalno pomoč (UL C 212, 12.8.1988, str. 2);

- Sporočilo Komisije državam članicam o referenčnih in diskontnih stopnjah, ki se uporabljajo v Franciji, na Irskem in Portugalskem (UL C 10, 16.1.1990, str. 8);

- Sporočilo Komisije državam članicam o načinu uporabe člena (92)(3)(a) za regionalno pomoč (UL C 163, 4.7.1990, str. 6);

- Obvestilo Komisije, naslovljeno na države članice in druge zainteresirane strani o spremembi dela II Sporočila o načinu uporabe člena 92(3)a in (c) za regionalno pomoč (UL C 364, 20.12.1994, str. 8).Smernice so skladne z merili iz Resolucije Sveta z dne 20. oktobra 1971 (UL C 111, 4.11.1971, str. 1).Sporočilo o referenčni in diskontni stopnji (UL C 273, 9.9.1997, str. 3) ni več sestavni del dokumentov o regionalni pomoči, ker se nanaša na vse vrste državne pomoči.

[3] Za regionalno pomoč se šteje tudi pomoč malim in srednje velikim podjetjem (MSP), ki predvidevajo povečanje pomoči za podporo regionalnega razvoja.

[4] Glej sklepe Sveta z dne 6.–7. novembra 1995 o politiki konkurence in konkurenčnosti industrije.

[5] Sektorji, za katere veljajo posebna pravila (nad temi v Smernicah), so za zdaj: transport, jeklarstvo, ladjedelništvo, sintetična vlakna in motorna vozila. Posebna pravila pa veljajo tudi za investicije, zajete v večsektorskem okviru regionalnih pomoči za velike projekte.

[6] V tej zvezi glej sodbo Sodišča ES v primeru 730/79 Philip Morris, ECR [1980], odstavek 17, in v primeru C-169/95 Španija proti Komisiji, ECR [1997] I-135, odstavek 20.

[7] V tej zvezi glej sodbo Sodišča prve stopnje v primeru T-380/94 AIUFFASS in AKT, ECR [1996] II-2169, odstavek 54.

[8] V tej zvezi glej sodbo Sodišča ES v združenih primerih C-278/92, C-279/92 in C-280/92 in v primeru Španija proti Komisiji, ECR [1994] I-4103.

[9] Zato je bila tovrstna pomoč v skladu s Sporazumom STO o subvencijah in izravnalnih ukrepih izrecno izključena iz kategorije neizpodbojne regionalne pomoči (odobrene brez predhodne presoje).

[10] Ad hoc pomoč za podjetja v težavah urejajo posebna pravila in se kot taka ne šteje kot regionalna pomoč. Trenutno veljavna pravila so objavljena v UL C 368, 23.12.1994, str. 12.

[11] Regije, ki izpolnjujejo pogoje za izjemo po odstavku (a), za zdaj zajemajo 22,7 % prebivalstva Skupnosti v primerjavi s 24 % za tiste regije, ki izpolnjujejo pogoje za izjemo po odstavku (c).

[12] Primer 248/84, Nemčija proti Komisiji, ECR [1987] 4013, odstavek 19.

[13] Klasifikacija statističnih ozemeljskih enot.

[14] Osnovna podmena je, da lahko kazalec BDP sintetično izraža oba omenjena pojava.

[15] Razen v prehodni izjemi, ki izhaja iz uporabe točke 8 Priloge III teh smernic.

[16] V tej zvezi glej sodbi Sodišča ES v primerih 730/79 Philip Morris, odstavek 26, in 310/85 Deufil, ECR [1987] 901, odstavek 18.

[17] Glej točki 4.8 in 4.9.

[18] Zaradi maloštevilnega prebivalstva je izjema od tega pravila tudi Luksemburg.

[19] Merilo za ugotavljanje upravičenosti je določeno v Obvestilu Komisije iz osme alinee opombe 2.

[20] 25-odstotni minimalni prispevek ne sme vsebovati nobene pomoči. Vendar ni tako, na primer ko gre za posojilo s subvencioniranimi obrestmi ali za posojilo, zavarovano z državnim poroštvom, ki vsebuje elemente pomoči.

[21] Nadomestna investicija je torej izključena. Pomoč za tovrstne investicije spada v kategorijo pomoči za tekoče poslovanje, za katero veljajo pravila, opisana v točkah od 4.15 do 4.17.Izključena je tudi pomoč za finančno prestrukturiranje podjetij v težavah v pomenu, ki izhaja iz Smernic Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah (UL C 368, 23.12.1994, str. 12).Pomoč za prestrukturiranje v pomenu točke 2.5 iz omenjenih smernic se lahko dodeli, če se nanaša na investicijske ukrepe (racionalizacijo, posodobitev, večjo raznovrstnost), brez ponovne priglasitve po shemi regionalne pomoči. Ker pa je tovrstna regionalna pomoč del načrtovane pomoči za prestrukturiranje podjetja v težavah, jo je treba upoštevati pri preverjanju, izvedenem v skladu z omenjenimi smernicami.

[22] Za trenutno veljavno besedilo glej opombo 10.

[23] V transportnem sektorju izdatki za nakup prevozne opreme (premičnin) ne morejo biti vključeni v enotni sklop stroškovnih postavk (standardno osnovo). Tovrstni izdatki torej niso upravičeni do pomoči za začetne investicije.

[24] Če nakup spremljajo druge začetne investicije, se morajo izdatki zanje prišteti k stroškom nakupa.

[25] Za MSP veljajo merila in pogoji, opredeljeni v Smernicah Skupnosti o državni pomoči za majhna in srednje velika podjetja, UL C 213, 23.7.1996, str. 4.

[26] Za način izračunavanja NED glej Prilogo I.

[27] Najbolj oddaljene regije so: francoski prekomorski departmaji (FPD), Azori, Madeira in Kanarski otoki (glej Deklaracijo 26 o najbolj oddaljenih regijah Skupnosti, priloženo Pogodbi o Evropski uniji).

[28] BDP in brezposelnost je treba meriti na ravni NUTS III.

[29] Dodatki regionalne pomoči so predvideni tudi pri pomoči za raziskave in razvoj ter za varovanje okolja. Izračun take pomoči pa temelji na drugačni osnovi kakor izračun regionalne pomoči (z različico MSP vred). Ti dodatki tako niso prišteti regionalni pomoči, ampak drugi vrsti obravnavane pomoči. Besedili, ki trenutno veljata za omenjeni vrsti pomoči, sta objavljeni v UL C 45, 17.2.1996, str. 5, za raziskave in razvoj ter v UL C 72, 10.3.1994, str. 3, za varovanje okolja.

[30] Uporabljajo se dodatki intenzivnosti pomoči v bruto vrednostih, kakor je opredeljeno v smernicah o pomoči za MSP.

[31] Za trenutno veljavno besedilo glej UL C 334, 12.12.1995, str. 4.

[32] Šteje se, da je delovno mesto povezano z izvedbo investicijskega projekta, če se nanaša na dejavnost, za katero je bila izvedena investicija, in če je ustvarjeno v treh letih po dokončani investiciji. Delovna mesta, ki so bila ustvarjena v tem obdobju zaradi povečanja stopnje izkoriščenosti zmogljivosti, ustvarjenih z investicijo, so prav tako povezana z investicijo.

[33] Število delovnih mest ustreza številu delovnih enot/leto (DEL), to je število delavcev, zaposlenih v enem letu za polni delovni čas. Delo s skrajšanim delovnim časom in sezonsko delo sta del DEL.

[34] Ni treba posebej omenjati, da ta definicija velja za obstoječe in za nove obrate.

[35] Strošek dela zajema bruto plačo, to je pred obdavčitvijo, in obvezne prispevke za socialno varnost. Komisija si pridržuje pravico, da uporabi za referenco statistične podatke Skupnosti o povprečnih stroških dela v državah članicah.

[36] Oblike pomoči za tekoče poslovanje so predvsem davčne oprostitve in znižanje socialnih prispevkov.

[37] Dodatni prevozni stroški so dodatni stroški, ki nastanejo pri prevozu blaga znotraj državnih meja. Ta pomoč nikakor ne sme biti izvozna pomoč ali ukrepi, ki imajo enak učinek kakor količinske omejitve uvoza v skladu s členom 30 Pogodbe ES.

[38] Posebni pogoji za regije, ki izpolnjujejo pogoje za izjemo iz člena 92(3)(c) na podlagi merila gostote prebivalstva, so v Prilogi II. Za druge regije, upravičene do pomoči za delno povračilo dodatnih prevoznih stroškov, se uporabljajo podobni pogoji kakor v Prilogi II.

[39] Glej opombo št. 3, Obvestilo o pomoči de minimis, UL C 68, 6.3.1996, str. 9.

[40] Pomoč za ustvarjanje novih delovnih mest in pomoč za investicije, predvideni v teh smernicah, se ne smeta združevati s pomočjo za ustvarjanje delovnih mest, kakor je opredeljena v Smernicah o pomoči za zaposlovanje iz opombe št. 31, ker se uporablja v drugačnih okoliščinah in obdobjih. Povečanje pomoči za kategorije prejemnikov z zelo omejenimi možnostmi pa bo sprejemljivo na način, ki ga je treba določiti v Smernicah o pomoči za zaposlovanje.

[41] Šteje se, da je pogoj izpolnjen, če seštevek pomoči začetnemu investitorju, izražene v odstotku investicije, in pomoči za ustvarjanje delovnih mest, izražene v odstotku stroškov dela, ni večji od najugodnejšega zneska, ki ga dobimo pri uporabi zgornje meje, določene za regijo v skladu z merili iz točk 4.8 in 4.9, ali zgornje meje, določene za regijo v skladu z merili iz točke 4.13.

[42] Za trenutno veljavne predpise glej pismo Komisije državam članicam z dne 22. 2. 1994 skupaj s spremembami iz pisma Komisije državam članicam z dne 2. 8. 1995.

[43] Prehodne določbe ne veljajo za dele regij na ravni NUTS II, ki so izgubili status iz člena 92(3)(a) in ki bi morali biti izključeni iz nove karte pomoči, če ne bi mogli uveljavljati dodatnega odstotka za gostoto prebivalstva na podlagi drugega popravka iz točke 8 v Prilogi III k Smernicam.

[44] Severna Irska bo zaradi svojega posebno težkega položaja obdržala status izjemne regije, njen prag pa bo znašal 40 %.

[45] Sporočilo Komisije o načinu uporabe člena 92(3)(a) in (c) za regionalno pomoč: glej peto alineo opombe 2.

--------------------------------------------------

PRILOGA 1

NETO EKVIVALENT DOTACIJE INVESTICIJSKE POMOČI

Metoda izračunavanja neto ekvivalenta dotacije (NED) je metoda, ki jo uporablja Komisija pri oceni shem pomoči, ki jo priglasijo države članice. Državam članicam te metode zato načelno ni treba uporabljati in je tu objavljena le zaradi preglednosti.

1. SPLOŠNA NAČELA

Za izračun neto ekvivalenta dotacije (NED) se vse oblike pomoči, povezane z investicijo, [1] združijo na skupni imenovalec ne glede na zadevno državo, t. j. neto intenzivnost, kar omogoča primerjavo pomoči med seboj ali z vnaprej določeno zgornjo mejo. Gre za predhodno primerjalno metodo, ki ne izraža vedno računovodske prakse.

Neto intenzivnost je končna korist, ki naj bi jo podjetje pridobilo od neobdavčene vrednosti pomoči v zvezi s subvencionirano investicijo. Pri tem izračunu se lahko upoštevajo samo izdatki za osnovna sredstva, to so zemljišča, stavbe in oprema, ki predstavljajo standardno osnovo.

Pri shemah, katerih osnova vključuje dodatne izdatke, morajo biti ti omejeni na neki sorazmerni del standardne osnove. Tako bodo vse sheme pregledane glede na svojo intenzivnost, preračunano na izdatke iz standardne osnove, kakor je razvidno iz naslednjih primerov [2].

Primer št. 1

Osnova sheme: | oprema |

Najvišja intenzivnost sheme: | 30 % |

Ker so vsi po tej shemi upravičeni izdatki zajeti v standardni osnovi, Komisija brez odlašanja upošteva največjo mogočo intenzivnost sheme, torej 30 %. Če je zgornja meja intenzivnosti, ki jo odobri Komisija, za obravnavano regijo 30 %, se šteje, da je shema v tem pogledu združljiva.

Primer št. 2

Osnova sheme: | oprema, stavbe + patenti v vrednosti do 20 % prejšnjih izdatkov |

Najvišja intenzivnost sheme: | 30 % |

Vsi izdatki, upravičeni po tej shemi, so zajeti v standardni osnovi (oprema, zgradbe) ali v seznamu upravičenih nematerialnih izdatkov (patenti). Slednji ne smejo presegati 25 % standardne osnove. V teh okoliščinah bo Komisija brez odlašanja upoštevala najvišjo intenzivnost sheme, torej 30 %. Če je zgornja meja intenzivnosti, ki jo odobri Komisija za obravnavo regijo, 30 %, se šteje, da je shema v tem pogledu združljiva.

Primer št. 3

Osnova sheme: | stavbe, oprema, zemljišča + zaloge v vrednosti do 50 % prejšnjih izdatkov |

Najvišja intenzivnost sheme: | 30 % |

Komisija bo upoštevala najvišjo intenzivnost sheme, preračunano na standardno osnovo, t. j. 30 % × 1,5 = 45 %. Če znaša zgornja meja intenzivnosti, ki jo odobri Komisija za obravnavano regijo, 30 %, shema ne bo združljiva, če se njena intenzivnost ne zmanjša na 30 %: 1,5 = 20 %.

Primer št. 4

Osnova sheme: | stavbe |

Najvišja intenzivnost sheme: | 60 % |

Če znaša regionalna zgornja meja, ki jo odobri Komisija, 30 %, ni zagotovljeno, da bo pomoč ustrezala tej zgornji meji. Intenzivnost, ki jo določa shema, je višja od regionalne zgornje meje, vendar se uporablja za zmanjšano osnovo. Shema tako v tem pogledu ne bo združljiva, razen če se doda izrecni pogoj glede upoštevanja regionalne zgornje meje, uporabljene za celotno osnovo.

Določitev NED temelji, razen pri nekaterih oblikah pomoči, ki zahtevajo posebno obravnavanje, zgolj na izračunih davka in sedanje vrednosti. Ti izračuni temeljijo na podatkih, vsebovanih v shemi pomoči ali davčni zakonodaji zadevne države, in na nekaterih parametrih, določenih z dogovorom.

1.1 Obdavčevanje

Intenzivnost pomoči se mora izračunati po obdavčitvi, t. j. po odštetju davkov, ki se plačajo nanjo, predvsem davka na dobiček podjetij. Od tod izvira izraz neto ekvivalent dotacije (NED), ki predstavlja pomoč, ki ostane prejemniku po plačilu ustreznega davka, ob predvidevanju, da podjetje posluje z dobičkom že v prvem letu, tako da se na pomoč zaračuna najvišji davek.

1.2 Diskontiranje

Pri določitvi NED se sedanja vrednost izračuna v različnih fazah. Prvič, kadar so pomoč in/ali investicijski izdatki časovno razmejeni, je treba upoštevati dejanske datume izplačila pomoči in izdatkov. Zato se investicijski izdatki in plačila pomoči diskontirajo nazaj na konec leta, v katerem je podjetje odpisalo prvo amortizacijo. Drugič, sedanja vrednost se izračuna tudi od koristi, ki ostane po odplačilu subvencioniranega posojila, ali od davka na dotacijo.

Stopnja, ki se uporablja v teh primerih, je referenčna/diskontna stopnja, ki jo določi Komisija za vsako državo članico. Poleg tega da se uporablja kot diskontna stopnja, se uporablja tudi za izračun subvencioniranih obresti pri posojilih z znižano obrestno mero.

1.3 Posebni primeri

Poleg izračunov za davek in diskontiranje, ki so opisani zgoraj, zahtevajo nekatere oblike pomoči posebno obravnavanje. Tako se pri pomoči za najem stavbe izračuna pomoč z diskontiranjem razlike med najemnino, ki jo plača podjetje, in teoretično najemnino, ki ustreza referenčni stopnji za vrednost stavbe, ter se poveča za znesek amortizacije za stavbo v tistem letu. Podobna metoda se uporablja tudi za pomoč pri financiranju lizinga [3].

Pri pomoči za najem zemljišča se teoretična najemnina izračuna na podlagi referenčne stopnje, odšteje se stopnja inflacije, prenesene na vrednost zemljišča.

2. NETO EKVIVALENT DOTACIJE INVESTICIJSKE POMOČI KOT DOTACIJE ZA KAPITALSKE VLOŽKE

2.1 Splošno

Investicijska pomoč, ki se dodeli podjetju kot dotacija za kapitalske vložke, se najprej izrazi kot odstotek investicije in predstavlja nominalni ekvivalent dotacije ali bruto ekvivalent dotacije.

V skladu s skupno metodo o oceni pomoči pomeni neto ekvivalent dotacije (NED) korist, ki ostane prejemniku po plačilu davka na dobiček podjetja.

Večinoma dotacije same niso obdavčljive, temveč se odštejejo od vrednosti investicije, ki se amortizira. To pomeni, da investitor letno odpiše manjši znesek, kakor če ne bi prejel pomoči. Ker se zneski amortizacije odštejejo od obdavčljivega dobička, se z dotacijo zviša delež, ki se kot davek na dobiček vsako leto plača državi.

Zgoraj omenjena metoda obdavčenja dotacije, v skladu s katero se dotacija v enakem časovnem zaporedju kakor odpisi vključi v dobiček, je metoda, ki se najpogosteje uporablja v vseh državah članicah, vendar obstajajo pri nekaterih shemah tudi druge metode obdavčenja.

2.2. Primeri izračunov

Primer št. 1: | Pomoč ni obdavčena |

V vseh državah članicah se dotacije načelno knjižijo kot prihodek in so obdavčene. V nekaterih primerih, predvsem pri pomoči za raziskave in razvoj, dotacije niso obdavčene. V tem primeru je NED enak nominalni dotaciji.

Primer št. 2: | Investicija zajema samo eno kategorijo izdatkov in dotacija je na koncu prvega obračunskega leta v celoti obdavčena |

To pomeni, da se na celotno dotacijo že od prvega leta zaračuna davek na dobiček podjetja. To niti ni pretirano, če vemo, da lahko podjetja, ki na splošno v prvih letih poslujejo z izgubo, to prenesejo na več naslednjih obračunskih let.

NED za to dotacijo se izračuna tako, da se od nje odšteje zaračunani davek.

Na primer: | investicija: 100 |

nominalna dotacija: 20 |

davčna stopnja: 40,0 % |

Zaračunani davek na dotacijo tako znaša 20 × 40 % = 8.

NED tako znaša: (20 – 8)/100 = 12 %.

Primer št. 3: | Investicija zajema samo eno kategorijo izdatkov in dotacija je linearno obdavčena v petletnem obdobju |

V tem primeru se dotacija obdavči v enakih delih skozi pet let. V teh petih letih se dobiček vsako leto poveča za petino vrednosti pomoči. Za izračun NED se diskontirani zneski davka, ki se v skladu z veljavnimi davčnimi predpisi letno zaračunajo za vsako petino, odštejejo od dotacije.

Na primer: | investicija: 100 |

nominalna dotacija: 20 |

davčna stopnja: 40,0 % |

diskontna stopnja: 8 % |

Naslednja tabela prikazuje letni izračun davkov in diskontiranih vrednosti:

Obdobje | Davek na dotacijo (1) | Diskontni faktor (2) | Diskontirana vrednost (1) × (2) |

Konec 1. leta | (20/5) × 40 % | 1,0 | 1,600 |

Konec 2. leta | (20/5) × 40 % | 1/(1 + 0,08)1 | 1,481 |

Konec 3. leta | (20/5) × 40 % | 1/(1 + 0,08)2 | 1,372 |

Konec 4. leta | (20/5) × 40 % | 1/(1 + 0,08)3 | 1,270 |

Konec 5. leta | (20/5) × 40 % | 1/(1 + 0,08)4 | 1,176 |

Skupaj | 6,900 |

Seštevek v zadnjem stolpcu predstavlja vsoto diskontiranih davkov, ki se zaračunajo vsako leto. Za izračun neto ekvivalenta dotacije se ta znesek odšteje od nominalne dotacije.

NED je tako: (20 – 6,9)/100 = 13,1 %

Opomba:

Davek, ki se zaračuna na dotacijo, se diskontira na koncu prvega leta ob predvidevanju, da podjetje opravi takrat prvi amortizacijski odpis.

Primer št. 4: | Investicija zajema tri kategorije investicijskih izdatkov: zemljišča, stavbe in opremo, ki se obdavčijo v različnem časovnem zaporedju |

Te tri kategorije izdatkov tvorijo tako imenovano standardno osnovo za pomoč. Razdelitev teh izdatkov se znotraj standardne osnove določi po razdelitvenem ključu, ki je drugačen za vsako državo članico, kakor je prikazano v spodnji tabeli.

| Zemljišče | Stavbe | Oprema |

Belgija | 5 | 40 | 55 |

Nemčija | 5 | 30 | 65 |

Francija | 5 | 50 | 45 |

Italija | 5 | 30 | 65 |

Luksemburg | 5 | 50 | 45 |

Nizozemska | 5 | 40 | 55 |

Velika Britanija | 10 | 20 | 70 |

Danska | 5 | 45 | 50 |

Grčija | 3 | 27 | 70 |

Španija | 5 | 40 | 55 |

Irska | 5 | 50 | 45 |

Portugalska | 3 | 25 | 72 |

Avstrija | 5 | 30 | 65 |

Finska | 1 | 19 | 80 |

Švedska | 5 | 45 | 50 |

Ti koeficienti se uporabljajo za izračun teoretičnega NED po shemah pomoči. V individualnih primerih pomoči pa se uporablja dejanski razdelitveni ključ treh kategorij izdatkov v standardni osnovi.

Ker je časovno zaporedje, v katerem se na dotacijo zaračuna davek, različno glede na kategorijo izdatkov, je treba dotacijo najprej proporcionalno razdeliti med postavke, ki tvorijo osnovo za pomoč.

Nato je treba za vsako kategorijo izdatkov posebej izračunati zneske, ki se zaračunajo kot davek (gre za enak izračun kakor v primeru 3).

Nazadnje se davki odštejejo od nominalne dotacije in tako dobimo NED.

NED = | nominalna dotacija, znižana za: |

| davek na pomoč za zemljiščadavek na pomoč za stavbedavek na pomoč za opremo |

Na primer: | investicija: 100 |

od tega: | zemljišče: 3 se ne amortizirastavbe: 33 linearna amortizacija na 20 letoprema: 64 degresivna amortizacija na 5 let |

|

| nominalna dotacija: 20 |

| davčna stopnja: 55 % |

| diskontna stopnja: 8 % |

Izračun davka na pomoč za zemljišča

Na splošno se zemljišča ne amortizirajo. Če vzamemo, da je pomoč obdavčena z enako dinamiko kakor amortizacija, se pomoč, dodeljena za zemljišče, ne obdavči, zato se od dotacije za zemljišča ne odšteje noben davek.

Izračun davka na pomoč za stavbe

Vzemimo, da se pomoč za stavbe obdavči v enakih deležih z enako dinamiko kakor amortizacija, t. j. na 20 let:

- nominalna dotacija za stavbe bi tako znašala: 20 × 33 % = 6,6

- delež dotacije, letno vključen v dobiček, bi znašal: 6,6/20 = 0,33

- znesek davka na ta delež bi znašal: 0,33 × 55 % = 0,18

Glede na dotacijo za stavbe bi se v obdobju 20 let vsako leto od dobička odvedel znesek 0,18. Če se serija zneskov diskontira na konec prvega leta (enak način izračuna kakor v tabeli v primeru 3), znaša celotni davek, ki se v tem času zaračuna na dotacijo za stavbe, 1,925.

Izračun davka na pomoč za opremo

Vzemimo, da je pomoč za opremo obdavčena z enako dinamiko kakor amortizacija, t. j. degresivno, v obdobju petih let po naslednjih stopnjah: 40 %, 24 %, 14,4 %, 10,8 % in 10,8 %.

Drugače kakor pri stavbah je obdavčitev v tem primeru vsako leto različna. Davek se mora zato izračunati za vsako leto posebej. Delež nominalne dotacije za opremo znaša 20 × 64 % = 12, 8.

Izračun davka

Obdobje | Davek na dotacijo (1) | Diskontni faktor (2) | Diskontirana vrednost (1) × (2) |

Konec 1. leta | 12,8 × 40 % × 55 % | 1,0 | 2,816 |

Konec 2. leta | 12,8 × 24 % × 55 % | 1/(1 + 0,08)1 | 1,564 |

Konec 3. leta | 12,8 × 14,4 % × 55 % | 1/(1 + 0,08)2 | 0,869 |

Konec 4. leta | 12,8 × 10,8 % × 55 % | 1/(1 + 0,08)3 | 0,604 |

Konec 5. leta | 12,8 × 10,8 % × 55 % | 1/(1 + 0,08)4 | 0,559 |

Skupaj | 6,412 |

Izračun NED:

Nominalna dotacija | 20 |

znižana za: |

davek na pomoč za zemljišča | 0 |

davek na pomoč za stavbe | –1,925 |

× | |

davek na pomoč za opremo | –6,412 |

NED = | 11,6 % |

Opombe:

1. Obdavčitev dotacij, omenjenih v skupni metodi za oceno pomoči, ureja davčna zakonodaja zadevnih držav članic in posebne določbe v posamezni shemi.

2. Za izračun NED je treba natančno poznati:

- stopnje davka na dobiček v zadevni državi,

- veljavne predpise za amortizacijo ali posebne metode za vključitev pomoči v dobiček, predpisane v posamezni shemi.

3. NETO EKVIVALENT DOTACIJE INVESTICIJSKE POMOČI KOT SUBVENCIONIRANEGA POSOJILA

3.1 Splošno

Investicijska pomoč, dodeljena podjetju kot subvencionirano posojilo, je najprej izražena v številu odstotnih točk znižanja, ki predstavlja razliko med referenčno obrestno mero in obrestno mero, ki jo zahteva posojilodajalec.

Edini rezultat znižanja obresti je znižanje stroškov obresti, saj se predvideva, da odplačilo glavnice poteka na enak način pri običajnih in znižanih obrestnih merah.

Korist, ki ostane po odplačilu posojila, je podobno kakor pri dotaciji za kapitalske vložke izražena v odstotku investicije. Tako dobimo nominalni ekvivalent dotacije ali bruto ekvivalent dotacije.

To ne predstavlja končne koristi, ki jo ima podjetje zaradi subvencioniranih obresti. Ker se lahko stroški obresti odštejejo od obdavčljivega dobička, se pri subvencioniranih obrestih del davčne ugodnosti izgubi zaradi povišanja deleža, ki ga pobere država z davkom na dobiček podjetij.

Neto ekvivalent dotacije (NED) se torej izračuna tako, da se od bruto ekvivalenta dotacije odšteje davek, ki ga zaračuna država na višji obdavčljivi dobiček zaradi znižanja obresti.

Kakor pri dotaciji se NED subvencioniranega posojila izračuna na podlagi elementov, vsebovanih v shemi pomoči ali davčni zakonodaji zadevne države z upoštevanjem mogočih drugih elementov, določenih z dogovorom.

Za izračun NED investicijske pomoči kot subvencioniranega posojila so potrebni naslednji podatki:

- obdobje trajanja posojila,

- obdobje mirovanja, t. j. začetno obdobje, v katerem se posojilo ne odplačuje, plačati pa se morajo obresti za celotno glavnico,

- število odstotnih točk znižanja,

- trajanje znižanja, ki ni nujno enako kakor trajanje posojila,

- višina posojila v odstotku ali deležu investicije,

- referenčna/diskontna stopnja,

- davčna stopnja.

Treba je poznati tudi pogoje za odplačilo posojila. Večinoma se posojilo odplačuje linearno v enakih deležih, pri čemer se plačajo obresti na neodplačani del. Včasih poteka odplačevanje v enakih anuitetah, kar se upošteva pri izračunu NED.

3.2 Primeri izračuna

Primer št. 1

1. Parametri

- obdobje trajanja posojila je deset let, odplačilo poteka linearno brez obdobja mirovanja,

- znižanje znaša tri odstotne točke v celotnem obdobju trajanja posojila,

- višina posojila ustreza 40 % investicije,

- referenčna/diskontna stopnja je 8 %,

- davčna stopnja je 35 %.

2. Izračun elementa koristi na enoto

Element koristi na enoto je enak nominalnemu ekvivalentu dotacije pri posojilu v višini 100 % investicije z 1 odstotno točko znižanja obresti ob upoštevanju značilnosti pomoči, določenih s parametri. Izračuna se na naslednji način:

Konec leta | Posojilo: neodplačani del (1) | Znižanje 1 odstotne točke (2) | Dobljena korist (1) × (2) | Diskontni faktor (3) | Diskontirana vrednost [4] (1) × (2) × (3) |

1 | 100 | 1 % | 1 | 1/(1 + 0,08)1 | 0,926 |

2 | 90 | 1 % | 0,9 | 1/(1 + 0,08)2 | 0,772 |

3 | 80 | 1 % | 0,8 | 1/(1 + 0,08)3 | 0,635 |

4 | 70 | 1 % | 0,7 | 1/(1 + 0,08)4 | 0,515 |

5 | 60 | 1 % | 0,6 | 1/(1 + 0,08)5 | 0,408 |

6 | 50 | 1 % | 0,5 | 1/(1 + 0,08)6 | 0,315 |

7 | 40 | 1 % | 0,4 | 1/(1 + 0,08)7 | 0,233 |

8 | 30 | 1 % | 0,3 | 1/(1 + 0,08)8 | 0,162 |

9 | 20 | 1 % | 0,2 | 1/(1 + 0,08)9 | 0,100 |

10 | 10 | 1 % | 0,1 | 1/(1 + 0,08)10 | 0,046 |

Elementi koristi na leto | 4,112 |

3. Izračun neto ekvivalenta dotacije

Neto ekvivalent dotacije dobimo z množenjem elementa koristi na enoto z značilnostmi pomoči (znižanje treh odstotnih točk, delež posojila 40 %, delež neobdavčljive pomoči: 1–35 %):

NED = 4,112 × 3 × 40% ×

= 3,21 %

Primer št. 2

1. Parametri

Parametri so enaki kakor v primeru št. 1, le da znaša obdobje mirovanja dve leti. To pomeni, da se glavnica v prvih dveh letih ne odplačuje. Posojilo z obdobjem trajanja 10 let se tako v osmih enakih delih odplačuje od tretjega do desetega leta. Obresti za neodplačani del se odplačujejo deset let.

2. Izračun elementa koristi na enoto

Konec leta | Posojilo: neodplačani del (1) | Znižanje 1 odstotne točke (2) | Dobljena korist (1) × (2) | Diskontni faktor (3) | Diskontirana vrednost [5] (1) × (2) × (3) |

1 | 100 | 1 % | 1 | 1/(1 + 0,08)1 | 0,926 |

2 | 100 | 1 % | 1 | 1/(1 + 0,08)2 | 0,857 |

3 | 100 | 1 % | 1 | 1/(1 + 0,08)3 | 0,794 |

4 | 87,5 | 1 % | 0,875 | 1/(1 + 0,08)4 | 0,643 |

5 | 75,0 | 1 % | 0,750 | 1/(1 + 0,08)5 | 0,510 |

6 | 62,5 | 1 % | 0,625 | 1/(1 + 0,08)6 | 0,394 |

7 | 50 | 1 % | 0,500 | 1/(1 + 0,08)7 | 0,292 |

8 | 37,5 | 1 % | 0,375 | 1/(1 + 0,08)8 | 0,203 |

9 | 25,0 | 1 % | 0,250 | 1/(1 + 0,08)9 | 0,125 |

10 | 12,5 | 1 % | 0,125 | 1/(1 + 0,08)10 | 0,058 |

Element koristi na enoto | 4,802 % |

3. Izračun neto ekvivalenta dotacije

Kakor v primeru št. 1 element koristi na enoto pomnožimo s številom odstotnih točk znižanja, deležem izdatkov, pokritih s posojilom, ter razliko med 1 in davčno stopnjo:

NED = 4,802 × 3 × 40% ×

= 3,75 %

Opomba:

Ugotovimo lahko, da se, če faktorji ostanejo nespremenjeni, zaradi uvedbe obdobja mirovanja na odplačilo glavnice poveča NED. Zaradi obdobja mirovanja se namreč vsako leto poveča neodplačani del, torej korist na račun znižanja, in tako posledično element koristi na enoto.

Primer št. 3

1. Parametri

Enaki podatki kakor v primeru št. 2, vendar poteka odplačevanje posojila v enakih anuitetah.

V tem primeru se metoda izračuna popolnoma razlikuje od tiste, ki je uporabljena v prejšnjih dveh primerih: najprej se izračunajo "običajne" anuitete brez znižanja obresti in potem "znižane" anuitete; razlika med obema se izračuna za vsako leto in rezultati diskontirajo, da dobimo ekvivalent dotacije.

2. Izračun ekvivalenta dotacije

Stalne anuitete, izražene v odstotku posojila, se izračunajo po naslednji formuli:

A = i/

,

r = 1/

.

i pomeni obrestno mero in n število let, za katere se računa anuiteta. Naslednji izračuni temeljijo na posojilu 100 enot:

Leto | Običajna anuiteta (1) | Regresirana anuiteta (2) | Dobljena korist (3) | Diskontni faktor (4) | Diskontirana vrednost [6] (3) × (4) |

1 | 8 | 5 | 3 | 1/(1 + 0,08)1 | 2,778 |

2 | 8 | 5 | 3 | 1/(1 + 0,08)2 | 2,572 |

3 | 17,401 | 15,472 | 1,929 | 1/(1 + 0,08)3 | 1,532 |

4 | 17,401 | 15,472 | 1,929 | 1/(1 + 0,08)4 | 1,418 |

5 | 17,401 | 15,472 | 1,929 | 1/(1 + 0,08)5 | 1,313 |

6 | 17,401 | 15,472 | 1,929 | 1/(1 + 0,08)6 | 1,216 |

7 | 17,401 | 15,472 | 1,929 | 1/(1 + 0,08)7 | 1,126 |

8 | 17,401 | 15,472 | 1,929 | 1/(1 + 0,08)8 | 1,042 |

9 | 17,401 | 15,472 | 1,929 | 1/(1 + 0,08)9 | 0,965 |

10 | 17,401 | 15,472 | 1,929 | 1/(1 + 0,08)10 | 0,894 |

Ekvivalent dotacije | 14,85 % |

3. Izračun neto ekvivalenta dotacije

Neto ekvivalent dotacije dobimo z množenjem ekvivalenta dotacije z deležem posojila in odštetjem deleža davka:

NED = 14,85 × 40% ×

= 3,86 %

Opomba:

Brez obdobja mirovanja znaša na enak način izračunani NED 3,41 %.

3.3 Formuli za izračun NED pri subvencioniranem posojilu

Opisane metode, ki jih zlahka preoblikujemo v preglednice, omogočajo izračun NED pri posojilu z znižano obrestno mero v skladu s posebnostmi vsakega primera. V standardnih primerih se lahko NED izračuna tudi neposredno z uporabo naslednjih formul.

1. Oznake

i pomeni referenčno stopnjo za obdobje odplačila in r = 1/(1 + i)

i' pomeni subvencionirano stopnjo za obdobje odplačila in r = 1/(1 + i')

P pomeni obdobje (v številu odplačilnih obdobij) posojila

Q pomeni delež posojila

T pomeni davčno stopnjo

F

pomeni čas, izražen s številom obdobij mirovanja, ko se ne odplačuje glavnica: v obdobju mirovanja se plačujejo le obresti za posojilo po subvencionirani stopnji

(F = 0, če ni obdobja mirovanja)

2. Linearno odplačevanje

NED =

Q

iʼ

i

r

– r

i ×

P – F

3. Odplačevanje v enakih anuitetah

NED =

Q

i'

i

1 – r

+

rF – rP1 – r'P–F

[1] Davčna pomoč se lahko šteje kot pomoč, povezana z investicijo, če temelji na znesku, ki se investira v območje. Tako je lahko vsaka davčna pomoč povezana z investicijo, če je zgornja meja izražena v odstotku zneska, ki se investira v regiji. Če se davčna pomoč razdeli na več let, se vsak neporavnan znesek, ki ostane na koncu leta, lahko prenese v naslednje leto in poveča v skladu z referenčno stopnjo.

[2] Ta sistem preračunavanja intenzivnosti se ne uporablja za nematerialne naložbe iz točke 4.6 osrednjega besedila.

[3] Poudariti je treba, da lahko izdatek, povezan z nakupom zemljišča ali stavbe, najemno podjetje šteje kot upravičen pod pogojem, da se izkaže potreba za tovrstno pomoč.

[4] Diskontiranje se začne na začetku prvega leta.

[5] Diskontiranje se začne na začetku prvega leta.

[6] Diskontiranje se začne na začetku prvega leta.

--------------------------------------------------

PRILOGA II

POMOČ ZA NADOMESTILO DODATNIH PREVOZNIH STROŠKOV V REGIJAH, ZA KATERE NA PODLAGI MERILA GOSTOTE PREBIVALSTVA VELJA IZJEMA IZ ČLENA 92(3)(C)

Pogoji, ki morajo biti izpolnjeni

- pomoč se lahko nameni samo za nadomestilo dodatnih prevoznih stroškov. Zadevna država članica mora na podlagi objektivnih meril dokazati, da je nadomestilo potrebno. Nikakor pa nadomestilo ne sme biti višje, kakor je potrebno za dosego namena. V takem primeru je treba upoštevati še druge sheme pomoči za prevoz,

- pomoč se lahko dodeli samo za dodatne prevozne stroške, ki nastanejo s prevozom blaga znotraj državnih meja zadevne države. Ta pomoč nikakor ne sme postati izvozna pomoč,

- višino pomoči mora biti možno vnaprej objektivno določiti, in sicer na podlagi koeficienta pomoči na kilometer ali na podlagi koeficienta pomoči na kilometer in pomoči na enoto teže; za pomoč je treba sestaviti tudi letno poročilo, ki med drugim vključuje učinkovanje tega/teh koeficienta/-ov,

- ocena dodatnih stroškov mora temeljiti na najbolj ekonomičnem prevozu in najkrajši poti med krajem izdelave ali predelave in trgom,

- pomoč se lahko dodeli samo podjetjem na območjih, ki so upravičena do regionalne pomoči na podlagi novega merila gostote prebivalstva. Pri teh območjih gre predvsem za geografske regije NUTS III, v katerih znaša gostota prebivalstva manj kakor 12,5 prebivalca na km2. Pri izbiri območij je dopustno odstopanje z naslednjimi omejitvami:

- prožnost pri izbiri območij ne sme povzročiti povečanja deleža prebivalstva, za katerega se dodeli pomoč za prevoz,

- v delih regij NUTS III, ki izpolnjujejo pogoje za prožnost, mora znašati gostota prebivalstva manj kakor 12,5 prebivalca na km2,

- mejiti morajo na regije NUTS III, ki izpolnjujejo merilo nizke gostote prebivalstva,

- gostota prebivalstva na tem območju mora ostati nizka v primerjavi s prebivalstvom, ki je skupno zajeto v dodelitev pomoči za transport,

- pomoč se ne sme dodeliti za prevoz ali prenos izdelkov podjetij brez alternativne lokacije (izdelki ekstraktivne industrije, hidroelektrarne itd.),

- pomoč za transport, dodeljena podjetjem v sektorjih, za katere Komisija meni, da so občutljivi (motorna vozila, umetna vlakna, ladjedelništvo, jeklarstvo), mora biti priglašena vnaprej in bo obravnavana v skladu s smernicami, ki veljajo za posamezne sektorje.

--------------------------------------------------

PRILOGA III

METODA ZA DOLOČITEV PRAGA PREBIVALSTVA, ZA KATEREGA VELJA IZJEMA IZ ČLENA 92(3)(C)

1. Komisija najprej določi celotno zgornjo mejo obsega regionalne pomoči v Skupnosti. Ta določa najvišji odstotek prebivalstva, ki ga lahko skupaj dosežejo regije v Skupnosti, upravičene na podlagi regionalnih izjem iz člena 92(3).

2. Regije, ki so po izjemi iz člena 92(3)(a) upravičene do regionalne pomoči, in njihov celotni obseg na ravni Skupnosti so določene od zunaj in avtomatično z uporabo merila 75 % BDP na prebivalca, izraženega v standardih kupne moči (SKM). Z odločitvijo Komisije o celotni zgornji meji se sočasno določi tudi zgornja meja obsega na podlagi izjeme iz člena 92(3)(c) na ravni Skupnosti. Zgornja meja pri izjemi iz člena 92(3)(c) se izračuna tako, da se od zgornje meje celotnega obsega odšteje prebivalstvo regij, ki so upravičene po izjemi na podlagi 92(3)(a).

3. Razdelitev zgornje meje Skupnosti iz člena 92(3)(c) med različne države članice poteka po delitvenem ključu (glej poglavje 1), ki upošteva regionalna nesorazmerja na nacionalni ravni in na ravni Skupnosti.

Tako dobljeni rezultati se nato uskladijo z upoštevanjem nekaterih drugih vidikov (glej poglavje II).

1. DELITVENI KLJUČ

4. Delitveni ključ za zgornjo mejo Skupnosti iz člena 92(3)(c) se izračuna na podlagi prebivalstva regij, ki imajo na nacionalni ravni najmanjše mogoče nesorazmerje glede BDP/SKM na prebivalca in/ali brezposelnosti, določeno na podlagi nekaterih pragov (glej točko 5).

Geografska enota, ki se uporabi, je raven NUTS III. Za vsako regijo NUTS III se za triletno obdobje izračunajo poprečne vrednosti indeksov BDP/SKM na prebivalca in brezposelnosti, določenih glede na nacionalno poprečje. Kazalce BDP/SKM na prebivalca in brezposelnosti priskrbi Eurostat.

5. Omenjeni pragi se izračunajo za vsakega od obeh meril (BDP/SKM na prebivalca in brezposelnost) in za vsako zadevno državo članico. Izračun poteka v dveh delih. Najprej se določi enak osnovni prag za vse države članice, ki znaša 85 za BDP na prebivalca in 115 za stopnjo brezposelnosti. Potem se osnovni pragi tako uskladijo, da se upošteva relativni položaj v vsaki državi članici v primerjavi s poprečjem v Skupnosti. Uporabi se naslednja formula:

Prag = 1

2 ×

Osnovni prag + Osnovni prag × 100Evropski indeks

pri čemer evropski indeks izraža položaj posameznih držav članic glede brezposelnosti ali BDP/SKM na prebivalca v odstotku ustreznega povprečja Skupnosti. Evropski indeks se izračuna kot poprečna vrednost za enako obdobje treh let kakor regionalni indeksi.

Bolj ko je položaj države članice ugoden glede brezposelnosti ali življenjskega standarda, bolj selektivni so pragi za razdelitev zgornje meje obsega iz člena 92(3)(c) in obratno.

Da merilo brezposelnosti ne bi postalo prestrogo, se ustrezni prag določi na največ 150. To olajša dodeljevanje regionalne pomoči v državah članicah, v katerih obstaja veliko nesorazmerje pri domači brezposelnosti, katerih položaj pa se na ravni Skupnosti ne zdi tako neugoden. Ker so razlike pri pragu BDP/SKM na prebivalca, opažene med državami članicami, majhne, se ni zdelo potrebno določiti spodnje meje.

6. Regionalni kazalci se potem primerjajo z zgoraj omenjenimi pragi, na podlagi česar se lahko presodi, ali je v zadevni regiji zadostno regionalno nesorazmerje za upoštevanje v izračunu delitvenega ključa.

Prebivalstvo vseh regij, ki niso upravičene do regionalne pomoči po izjemi iz člena 92(3)(a), vendar je v njih zadostno regionalno nesorazmerje v primerjavi z vsaj enim od obeh zgoraj omenjenih pragov, se za vsako državo članico sešteje. Delitveni ključ za prag Skupnosti po členu 92(3)(c) se določi kot delež vsake države članice glede na ustrezno skupno število prebivalcev Skupnosti.

7. Ob upoštevanju zgoraj navedenih popravkov se zgornja meja prebivalstva za vsako državo članico po izjemi iz člena 92(3)(c) izračuna z neposredno uporabo delitvenega ključa, t. j. da se pomnoži zgornja meja Skupnosti iz člena 92(3)(c), izražena v številu prebivalcev, z deležem zadevne države članice v skupni vsoti.

2. POPRAVKI

8. Tako dobljeni rezultati se po potrebi popravijo, zato da se:

- zagotovi vsaki državi članici, da delež prebivalstva, upravičenega po izjemi iz člena 92(3)(c), znaša najmanj 15 % in največ 50 % njenega prebivalstva, ki ni zajeto v členu 92(3)(a),

- doseže v vsaki državi članici zadostna raven za vključitev vseh regij, ki so pravkar izgubile status po izjemi iz člena 92(3)(a), in območij z nižjo gostoto prebivalstva,

- omeji znižanje celotnega obsega (po obeh regionalnih izjemah iz člena 92(3)) v državi članici na 25 % njenega prejšnjega skupnega obsega.

9. Rezultati, pridobljeni za države članice, ki jih zgoraj navedeni popravki ne zadevajo neposredno, se nato sorazmerno prilagodijo tako, da je vsota posameznih zgornjih mej enaka zgornji meji iz člena 92(3)(c), določeni za Skupnost.

--------------------------------------------------