UREDBA SVETA (EGS) št. 1911/91

z dne 26. junija 1991

o uporabi določb prava Skupnosti za Kanarske otoke

SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti,

ob upoštevanju Akta o pristopu Španije in Portugalske ter zlasti prvega pododstavka člena 25(4) Akta,

ob upoštevanju spremenjenega predloga Komisije[1],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[2],

ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora[3],

ker se Pogodbe in akti institucij Evropskih skupnosti na podlagi člena 25 Akta o pristopu uporabljajo za Kanarske otoke s pridržkom odstopanj iz navedenega člena, člena 155 in Protokola 2 k navedenemu aktu;

ker te ureditve izključujejo Kanarske otoke zlasti iz carinskega območja Skupnosti in uporabe skupne trgovinske politike, skupne kmetijske politike in skupne ribiške politike; ker izkušnje kažejo, da bi bila za razvoj Kanarskih otokov boljša njihova popolna vključitev v skupne politike in v proces dokončne vzpostavitve notranjega trga; ker bi bilo zato treba spremeniti ureditev iz Akta o pristopu in Kanarske otoke vključiti v carinsko območje Skupnosti;

ker lahko Svet po prvem pododstavku člena 25(4) Akta o pristopu na zahtevo Španije na predlog Komisije in po posvetovanju z Evropskim parlamentom soglasno odloči o vključitvi Kanarskih otokov v carinsko območje Skupnosti in opredelitvi primernih ukrepov, namenjenih razširitvi veljavnih določb prava Skupnosti na Kanarske otoke; ker je Španija po zgoraj navedenem členu 7. marca 1990 dala tako zahtevo;

ker je za vključitev Kanarskih otokov v vse politike Skupnosti potreben postopen proces v ustreznem prehodnem obdobju brez poseganja v katerikoli poseben ukrep, namenjen upoštevanju posebnih omejitev, ki izhajajo iz oddaljenosti Kanarskih otokov, lokacije njihovih otokov ter njihove zgodovinske gospodarske in davčne ureditve; ker bo treba takšne ukrepe vključiti v program posebnih možnosti za Kanarske otoke zaradi njihove oddaljenosti in izoliranosti, ki ga je treba sprejeti po tej uredbi;

ker bo uporaba skupne kmetijske politike za Kanarske otoke omogočila prosti pretok proizvodov pod pogoji, ki veljajo za celinsko Španijo (konec prehodnega obdobja: 31. decembra 1995) z izjemo dopolnilnih trgovinskih mehanizmov glede oskrbe Kanarskih otokov; ker bo v tem okviru zagotovljen prosti pretok proizvodov med Kanarskimi otoki in preostalo Španijo; ker je popolna uporaba skupne kmetijske politike odvisna od začetka veljavnosti posebnih dobavnih režimov; ker bodo morali uporabo te politike dodatno spremljati posebni ukrepi v zvezi s kmetijsko proizvodnjo na Kanarskih otokih; ker je zato treba ohraniti določbe Akta o pristopu v zvezi z uporabo skupne kmetijske politike za Kanarske otoke do začetka veljavnosti takih dobavnih režimov z izjemo tistih, ki urejajo dostop kmetijskih proizvodov s poreklom iz Kanarskih otokov do drugih delov Skupnosti; ker morajo določbe Protokola 2 v zvezi z bananami ostati v veljavi;

ker je treba z začetkom veljavnosti te uredbe na Kanarskih otokih uporabljati skupno ribiško politiko pod pogoji, ki se uporabljajo za celinsko Španijo (konec prehodnega obdobja: 31. decembra 1995), s pridržkom posebnih ukrepov, ki jih je treba določiti v okviru obstoječe zakonodaje;

ker se je zgodovinsko priznavanje statusa Kanarskih otokov odražalo v zaporednih posebnih gospodarskih in davčnih ureditvah, namenjenih izravnavi pomanjkljivosti, ki izhajajo iz geografske izolacije arhipelaga;

ker v tem kontekstu krepitev vključevanja Kanarskih otokov v Skupnost ni nezdružljiva z ohranjanjem posrednega obdavčenja, značilnega za te otoke, zlasti z izključitvijo Kanarskih otokov iz ozemeljskega območja uporabe skupnega sistema DDV po členu 26 v povezavi s Prilogo I, V, 2 k Aktu o pristopu o spremembi člena 3(2) Šeste direktive 77/388/EGS[4] ter nadaljnjo izključitvijo Kanarskih otokov iz ozemeljskega območja uporabe direktiv glede tobačnih izdelkov po členu 26 v povezavi s Prilogo I, V, 3 in 4 k Aktu o pristopu;

ker je Skupnost naklonjena ciljem reforme, ki jo je sprožila Španija glede davčnih vidikov gospodarske in davčne ureditve za Kanarske otoke; ker ta reforma predvideva postopno uvedbo najnovejše posredne obdavčitve kot instrumenta gospodarskega in socialnega razvoja ter financiranja lokalnih proračunov z ustvarjanjem pogojev za popolno vključitev v Skupnost na koncu prehodnega obdobja, ki ne presega 10 let;

ker je zaželeno, da se najpozneje do 31. decembra 2000 v dveh petletnih fazah kot del dinamičnega procesa v povezavi s postopnim vstopom Kanarskih otokov v carinsko unijo odobrijo številne popolne ali delne oprostitve za lokalne proizvode od uporabe novega tako imenovanega davka "arbitrio sur la production et sur les importations (APIM)" (davka na proizvodnjo in uvoz), pod pogojem, da te oprostitve prispevajo k spodbujanju lokalnih dejavnosti; ker bi bilo ttreba uporabo te dajatve za proizvode iz skupne kmetijske politike odložiti do uporabe te politike, pri čemer se šteje, da se ob uvozu teh proizvodov iz držav nečlanic do istega datuma ohranijo predpisi, ki veljajo za Kanarske otoke pri trgovanju s temi državami;

ker bo moralo odpravo te dajatve od začetka veljavnosti te uredbe in za enako prehodno obdobje spremljati postopno sprejemanje skupne carinske tarife, tako da bo zagotovljena popolna vključitev Kanarskih otokov v carinsko unijo do 31. decembra 2000;

ker je za proizvode, ki sodijo v skupno kmetijsko politiko, uporaba skupne carinske tarife in drugih uvoznih dajatev odvisna od začetka veljavnosti posebnih ukrepov za oskrbo Kanarskih otokov z bistvenimi kmetijskimi proizvodi; ker lahko postopno uporabo skupne carinske tarife za Kanarske otoke v vseh primerih po potrebi spremljajo posebni tarifni ukrepi ali odstopanja od skupne trgovinske politike za nekatere občutljive proizvode; ker se lahko taki ukrepi sprejmejo tudi za ureditev, ki velja za proste cone;

ker se dajatev, znana kot "arbitrio insular - tarifa especial", ki velja za proizvode, dobavljene iz drugih delov Skupnosti pod pogoji iz člena 6(3) Protokola 2, po 31. decembru 1992 več ne uporablja, razen v posameznih primerih najdlje do 31. decembra 2000, o čemer odloči Svet; ker bo treba zaračunavanje te dajatve na proizvode, uvožene na Kanarske otoke iz držav nečlanic Skupnosti, od 1. januarja 1996 postopno opuščati, tako da bo do 31. decembra 2000 popolnoma odpravljena, brez poseganja v obveznosti po obstoječih ureditvah;

ker je treba predvideti možnost uporabe zaščitnih ukrepov najpozneje do 31. decembra 1999,

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Določbe Pogodb in aktov institucij Evropskih skupnosti, za katere so v Aktu o pristopu predvidena odstopanja, veljajo za Kanarske otoke pod pogoji iz te uredbe.

Člen 2

1. Ob začetku veljavnosti posebnih ureditev iz odstavka 2 se skupna kmetijska politika uporablja za Kanarske otoke pod pogoji, določenimi za celinsko Španijo. Vendar:

- se dopolnilni trgovinski mehanizem, predviden v Aktu o pristopu, ne uporablja za vstop zadevnih proizvodov na Kanarske otoke,

- se predpisi, veljavni za celinsko Španijo, z začetkom veljavnosti te uredbe uporabljajo za proizvode s poreklom iz Kanarskih otokov in poslane v druge dele Skupnosti.

2. Izvajanje skupne kmetijske politike spremljajo posebni dobavni režimi.

3. Izvajanje skupne kmetijske politike upošteva posebne značilnosti proizvodnje na Kanarskih otokih.

Člen 3

Skupna ribiška politika se od začetka veljavnosti te uredbe uporablja za Kanarske otoke pod pogoji, določenimi za celinsko Španijo. Uporabo skupne ribiške politike spremljajo posebni ukrepi, po potrebi namenjeni upoštevanju posebnih značilnosti proizvodnje na Kanarskih otokih.

Člen 4

1. Po členu 26 v povezavi s Prilogo I, V, 2 k Aktu o pristopu o spremembi člena 3(2) Šeste direktive 77/388/EGS, ostane ozemlje Kanarskih otokov zunaj območja uporabe skupnega sistema DDV.

2. Po členu 26 v povezavi s Prilogo I, V, 3 in 4 k Aktu o pristopu se lahko Španija vzdrži uporabe določb direktiv 72/464/EGS[5] in 79/32/EGS[6] za Kanarske otoke.

Člen 5

1. V prehodnem obdobju, ki ne traja dlje kakor do 31. decembra 2000, se španske organe pooblasti za uvedbo davka na proizvodnjo in uvoz (APIM) za vse proizvode, ki vstopijo na Kanarske otoke ali se tam proizvedejo. Vendar se za proizvode, ki sodijo v skupno kmetijsko politiko, ta možnost ne sme uveljavljati do začetka veljavnosti posebnih dobavnih režimov iz člena 2(2).

2. Do 31. decembra 1995 se davčne stopnje določijo v skladu z odstavkom 3. Od 1. januarja 1996 se te stopnje vsako leto zmanjšajo za 20 %, tako da bo do konca obdobja iz odstavka 1, davek odpravljen.

3. Stopnje, ki se uporabljajo, se lahko razlikujejo glede na kategorijo proizvoda med 0,1 in 5 %; te stopnje pa lahko narastejo do 15 % v primeru tobačnih izdelkov (tarifni oznaki KN 2402 10 00 in 2402 20 00). V nobenem primeru se ne smejo povečati za več kakor 15 % prvotne stopnje. Ta spremenljivost stopenj ne sme v nobenem primeru povzročiti razlikovanja proizvodov s poreklom iz Skupnosti.

4. V prehodnem obdobju iz odstavka 1 se lahko do 31. decembra 1995, glede na poseben položaj Kanarskih otokov in njihovo pričakovano popolno vključitev v carinsko unijo, odobrijo delne ali popolne oprostitve davka za lokalne proizvode, odvisno od gospodarskih zahtev. Ob upoštevanju okvira podpore Skupnosti morajo biti take oprostitve del strategije gospodarskega in socialnega razvoja Kanarskih otokov ter pomagati pospeševati lokalne dejavnosti, čeprav ne smejo biti take, da bi spreminjale trgovinske pogoje do obsega, ki bi nasprotoval skupnim interesom.

5. Ureditev za oprostitve, ki jo sprejmejo pristojne oblasti po odstavku 4, se uradno sporoči Komisiji, ki o tem obvesti države članice in v dveh mesecih oceni njeno skladnost s cilji, opredeljenimi v navedenem odstavku. Če Komisija v tem obdobju ne da pripomb, se ureditev šteje za odobreno.

6. V letu 1995 Komisija po posvetovanju s španskimi organi preuči vpliv ukrepov, sprejetih za gospodarstvo Kanarskih otokov in možnost njihove vključitve v carinsko območje Skupnosti. Na podlagi te preučitve se lahko španske organe v skladu z merili iz odstavka 4 in po postopku iz odstavka 5 pooblasti, da najpozneje do 31. decembra 2000 v celoti ali delno ohranijo veljavne oprostitve.

Člen 6

1. V prehodnem obdobju, ki ne traja dlje kakor do 31. decembra 2000, se postopoma uvede skupna carinska tarifa (SCT) v skladu z naslednjim časovnim razporedom:

- do 31. decembra 1992 stopnje dajatev, ki se uporabljajo, znašajo 30 % stopenj SCT; od 1. januarja 1993 te stopnje znašajo 35 % stopenj SCT in se od 1. januarja 1994 zvišajo na 40 % stopenj SCT in od 1. januarja 1995 na 50 %,

- od 1. januarja 1996 dalje se te stopnje zvišajo za 10 % letno, tako da se na koncu prehodnega obdobja SCT v celoti uporablja za Kanarske otoke.

2. Vendar se uporaba SCT in drugih uvoznih dajatev, ki se uporabljajo po skupni kmetijski politiki, odloži do začetka veljavnosti posebnih dobavnih režimov iz člena 2(2).

3. Če bi se pojavila potreba, se SCT brez poseganja v kakršne koli posebne tarifne ukrepe ali odstopanja od skupne trgovinske politike uporablja za nekatere občutljive proizvode za Kanarske otoke. Carinski ukrepi se lahko sprejmejo tudi za ureditev, ki velja za proste cone.

4. Dajatev, znana kot "arbitrio insular - tarifa especial" za Kanarske otoke, velja za proizvode, dobavljene iz drugih delov Skupnosti pod pogoji iz člena 6(3) Protokola 2 k Aktu o pristopu, čeprav se ne more uporabljati po 31. decembru 1992. Vendar lahko Svet na zahtevo Španije in po postopku iz člena 6(3) Protokola 2 za posamezne primere odobri uporabo te dajatve za nekatere občutljive proizvode najdlje do 31. decembra 2000. Brez poseganja v obveznosti, ki izhajajo iz obstoječih sporazumov, se zaračunavanje te dajatve na proizvode, uvožene na Kanarske otoke iz držav nečlanic Skupnosti, od 1. januarja 1996 postopno opušča, tako da bo do 31. decembra 2000 popolnoma odpravljeno.

5. Če se ugotovi, da uporaba prvega odstavka vodi v preusmeritev trgovinskih tokov, lahko Komisija odloči, da se razlika v uvoznih dajatvah zaračuna za blago v prostem prometu na Kanarskih otokih, kadar so te uvedene v drugih delih carinskega območja Skupnosti.

Člen 7

Skupna trgovinska politika velja za Kanarske otoke pod pogoji, določenimi za Španijo v Aktu o pristopu, brez poseganja v posebne ukrepe iz členov 2(2), 6(3) in 10(3) te uredbe.

Člen 8

Komisija sprejme ustrezne ukrepe za preprečitev kakršnega koli špekulativnega gibanja ali preusmeritve trgovinskih tokov, ki izhajajo iz spremembe trgovinskih ureditev, veljavnih za Kanarske otoke.

Člen 9

Svet na predlog Komisije ter po posvetovanju z Evropskim parlamentom in Ekonomsko-socialnim odborom sprejme program možnosti za Kanarske otoke zaradi njihove oddaljenosti in izoliranosti. Ta program vključuje posebne ukrepe iz člena 2(2) in (3), člena 3 in člena 6(3). Ta večsektorski program ukrepov, ki zajema zakonodajne ukrepe in finančne obveznosti ter pri izvajanju skupnih politik upošteva omejitve, značilne za Kanarske otoke, začne veljati pred 31. decembrom 1992, in sicer s sprejetjem potrebnih pravnih aktov Sveta ali Komisije v skladu z določbami Pogodbe.

Člen 10

1. Ta uredba začne veljati 1. julija 1991.

2. Določbe te uredbe glede uporabe skupne kmetijske politike se uporabljajo od začetka veljavnosti posebnih dobavnih režimov, predvidenih v členu 2(2). Ti režimi začnejo veljati najpozneje 1. januarja 1992. Vendar določbe Protokola 2 k Aktu o pristopu o dostopu proizvodov s poreklom s Kanarskih otokov do drugih delov Skupnosti s pridržkom odstavka 3 prenehajo veljati z začetkom veljavnosti te uredbe.

3. Določbe Protokola 2 k Aktu o pristopu v zvezi z bananami se še naprej uporabljajo.

Člen 11

Zaščitni ukrepi, predvideni v členu 379 Akta o pristopu, se po pogoji iz navedenega člena uporabljajo za vsak sektor, na katerega se nanaša nova ureditev, ki vključuje Kanarske otoke v Skupnost, vendar le do 31. decembra 1999.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah

V Luxembourgu, 26. junija 1991

Za Svet

Predsednik

R. STEICHEN

[1] UL C 67, 15.3.1991, str. 8.

[2] UL C 158, 17.6.1991.

[3] Mnenje, dano 30. maja 1991 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

[4]

UL L 145, 13.6.1977, str. 1.

[5] UL L 303, 31.12.1972, str. 1.

[6] UL L 10, 16.1.1979, str. 8.