SL Uradni list Evropske unije L 367/22

IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1379/2014

z dne 16. decembra 2014

o uvedbi dokončne izravnalne dajatve na uvoz nekaterih izdelkov iz steklenih vlaken s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ter o spremembi Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 248/2011 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih izdelkov iz brezkončnih steklenih vlaken s poreklom iz Ljudske republike Kitajske

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 597/2009 z dne 11. junija 2009 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (1), zlasti člena 15 Uredbe, in Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (2), ter zlasti členov 9(4) in 11(3) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

A. POSTOPEK

1. Veljavni ukrepi

(1) Z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 248/2011 (3) je Svet uvedel dokončno protidampinško dajatev na uvoz nekaterih izdelkov iz brezkončnih steklenih vlaken s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ki so trenutno uvrščeni pod oznake KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 in 7019 31 00.

2. Začetek protisubvencijske preiskave

(2) Evropska komisija („Komisija“) je 12. decembra 2013 z obvestilom, objavljenim v Uradnem listu Evropske unije („obvestilo o začetku protisubvencijske preiskave“) (4), napovedala začetek protisubvencijskega postopka glede uvoza nekaterih izdelkov iz steklenih vlaken s poreklom iz Ljudske republike Kitajske („LRK“ ali „zadevna država“) v Evropsko unijo.

(3) Komisija je preiskavo začela na podlagi pritožbe, ki jo je 28. oktobra 2013 vložilo Evropsko združenje proizvajalcev steklenih vlaken („APFE“) („pritožnik“) v imenu proizvajalcev, ki predstavljajo več kot 25 % celotne proizvodnje nekaterih izdelkov iz steklenih vlaken v Uniji. Pritožba je vsebovala dokaze prima facie o subvencioniranju nekaterih izdelkov iz steklenih vlaken in o znatni škodi, ki je zaradi tega nastala, o čemer je Komisija menila, da zadostuje za utemeljitev začetka preiskave.

(4) Pred začetkom preiskave in v skladu s členom 10(7) Uredbe (ES) št. 597/2009 („osnovna protisubvencijska uredba“) je Komisija vlado LRK obvestila, da je prejela pravilno dokumentirano pritožbo o domnevnem subvencioniranem uvozu nekaterih izdelkov iz steklenih vlaken s poreklom iz LRK, ki povzroča znatno škodo industriji Unije. Komisija je povabila vlado LRK na posvetovanja, da se pojasni vsebina pritožbe in doseže sporazumna rešitev.

(5) Vlada LRK je sprejela povabilo na posvetovanja, ki so potekala 5. decembra 2013. Na posvetovanjih ni bila dosežena sporazumna rešitev. Vendar je Komisija ustrezno upoštevala pripombe vlade LRK v zvezi s shemami iz pritožbe. Po posvetovanjih je vlada LRK 9. decembra 2013 predložila svoje pisno stališče.

(6) Vlada LRK je bila povabljena na nadaljnja posvetovanja glede dodatnih shem, ki so bile ugotovljene v preiskavi. Vendar je povabilo zavrnila s trditvijo, da ni prejela zadostnih informacij o zadevnih shemah.

3. Vzporedni zahtevek za delni vmesni pregled veljavnih protidampinških ukrepov

(7) Komisija je prejela zahtevek za začetek delnega vmesnega pregleda veljavnih protidampinških ukrepov (5), omejenega na škodo, v skladu s členom 11(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 („osnovna protidampinška uredba“). Zahtevek je 28. oktobra 2013 vložilo združenje APFE v imenu proizvajalcev Unije, ki predstavljajo več kot 25 % celotne proizvodnje nekaterih izdelkov iz steklenih vlaken v Uniji.

(8) Komisija je ugotovila, da obstajajo zadostni dokazi za začetek delnega vmesnega pregleda, zato je 18. decembra 2013 z obvestilom, objavljenim v Uradnem listu Evropske unije („obvestilo o začetku protidampinškega delnega vmesnega pregleda“) (6), napovedala začetek delnega vmesnega pregleda v skladu s členom 11(3) osnovne protidampinške uredbe.

(9) En proizvajalec izvoznik je trdil, da so sedanji ukrepi, ki so bili uvedeni z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 248/2011, zanj nični in da bi bilo torej treba potekajočo preiskavo v zvezi pregledom zadevnih ukrepov, uvedenih z navedeno uredbo, zaključiti. Trdil je, da sedanji ukrepi kršijo Protidampinški sporazum STO, saj mu je bila zavrnjena individualna obravnava v skladu z določbami člena 9(5) osnovne protidampinške uredbe, ki so veljale ob njenem sprejetju. Svojo trditev je podprl s sklicevanjem na poročilo pritožbenega organa STO z dne 28. julija 2011 v zadevi DS397 (7).

(10) Po objavi poročila pritožbenega organa STO z dne 28. julija 2011 v zadevi DS397 je bil člen 9(5) osnovne protidampinške uredbe spremenjen (8). Sprememba velja za vse preiskave, ki so se začele po 6. septembru 2012, ko je uredba začela veljati. Kar zadeva proizvajalce izvoznike, za katere se uporabljajo ukrepi, ki so bili veljavni že pred tem datumom, je Komisija 23. marca 2012 (9) objavila obvestilo, v katerem je vse proizvajalce izvoznike iz držav brez tržnega gospodarstva pozvala, naj zahtevajo pregled, če menijo, da bi bilo treba ukrepe, ki se uporabljajo zanje, pregledati s stališča navedenega poročila pritožbenega organa. V tem obvestilu je bila posebej navedena Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 248/2011. Ta proizvajalec izvoznik Komisiji ni predložil zahtevka za pregled niti ni zahteval vmesnega pregleda v skladu s členom 11(3) osnovne uredbe.

(11) Veljavnost sedanjih ukrepov torej ni sporna, zato se trditev zavrne.

4. Obdobje preiskave in obravnavano obdobje, ki velja za obe preiskavi

(12) Preiskava subvencioniranja in škode je zajemala obdobje od 1. oktobra 2012 do 30. septembra 2013 („obdobje preiskave“ ali „OP“). Proučitev gibanj, pomembnih za oceno škode, je zajemala obdobje od 1. januarja 2010 do konca OP („obravnavano obdobje“).

(13) Analizi škode, izvedeni v protisubvencijskem in protidampinškem delnem vmesnem pregledu, temeljita na isti opredelitvi industrije Unije, reprezentativnih proizvajalcih Unije in obdobjih preiskave ter sta privedli do enakih sklepov, razen če ni določeno drugače. To se je štelo za primerno zaradi poenostavitve analize škode ter doseganja doslednih ugotovitev v obeh preiskavah. Zato so bile pripombe glede vidikov škode, predložene v katerem koli od teh dveh postopkov, upoštevane v obeh preiskavah.

5. Stranke, ki jih preiskava zadeva

(14) Komisija je v obeh obvestilih o začetku vse zainteresirane strani pozvala, naj se ji javijo, če so pripravljene sodelovati v preiskavi. Poleg tega je Komisija pritožnika, druge znane proizvajalce Unije, znane proizvajalce izvoznike in organe v LRK, znane uvoznike, dobavitelje ter uporabnike, trgovce in združenja, za katera je znano, da jih to zadeva, posebej obvestila o začetku obeh preiskav in jih povabila k sodelovanju.

(15) Zainteresirane strani so imele možnost, da predložijo pripombe glede začetka obeh preiskav in zaprosijo za zaslišanje pred Komisijo in/ali pooblaščencem za zaslišanje v trgovinskih postopkih.

6. Vzorčenje

(16) Komisija je v obeh obvestilih o začetku napovedala, da bo v skladu s členom 17 osnovne protidampinške uredbe in členom 27 osnovne protisubvencijske uredbe z izbiro vzorcev morda smiselno omejila število proizvajalcev izvoznikov iz LRK, nepovezanih uvoznikov in proizvajalcev Unije, ki jih bo preiskala.

6.1 Vzorčenje proizvajalcev Unije, ki velja za obe preiskavi

(17) Komisija je v obeh obvestilih o začetku navedla, da je začasno izbrala vzorec proizvajalcev Unije. Komisija je izbrala vzorec na podlagi proizvodnje podobnega izdelka v Uniji in obsega prodaje podobnega izdelka na trgu Unije v OP ter na podlagi geografske porazdelitve. Ta vzorec je zajemal proizvodne obrate treh proizvajalcev Unije v Belgiji, Franciji in na Slovaškem (10), ki zajemajo približno 52 % celotne proizvodnje Unije in 49 % celotne prodaje na trgu Unije. Vzorec se je zato štel za reprezentativnega za celotno industrijo Unije. Komisija je zainteresirane strani pozvala, naj predložijo pripombe v zvezi z začasnim vzorcem.

(18) Med preiskavama je vlada LRK trdila, da je bila za proizvajalce Unije v prvotni protidampinški preiskavi brez razloga uporabljena drugačna metodologija vzorčenja kot v trenutnih preiskavah. Vlada LRK je navedla, (i) da je Komisija izbrala vzorec že pred začetkom preiskav in je torej tudi pred začetkom preiskav določila, da je vzorec potreben, (ii) da so morale v prvotni preiskavi vse strani, ki so želele biti vključene v vzorec, Komisiji predložiti informacije v 15 dneh po začetku preiskave, medtem ko v trenutnih preiskavah proizvajalcem, ki so že vključeni v vzorec, tega ni treba storiti, (iii) da strani, ki so želele biti vključene v vzorec, v nobenem od obeh obvestil o začetku niso bile obveščene o tem, katere informacije morajo predložiti za vključitev v vzorec, in da niso bile zagotovljene nikakršne informacije v zvezi z obsegom proizvodnje in prodaje, ki ju predstavljajo vzorčeni proizvajalci, ter (iv) da uporabljeno merilo za izbor, v skladu s katerim „ta vzorec predstavlja največji reprezentativni obseg proizvajalcev, ki ga je mogoče v razpoložljivem času ustrezno preiskati“, ni bilo vključeno v člen 17 osnovne protidampinške uredbe, zato vzorec, izbran na podlagi tega merila, ni bil v skladu s to določbo.

(19) Komisija je v obeh obvestilih o začetku pojasnila, da se je zaradi velikega števila proizvajalcev Unije in dokončanja preiskav v določenih rokih odločila za vzorčenje, hkrati pa je predlagala tudi začasni vzorec. Enako metodologijo, tj. vzorčenje, je uporabila tudi v predhodni preiskavi. Metodologija se zaradi uporabe začasnega vzorca ni spremenila, pač pa je tako zgolj postala učinkovitejša, saj je pridobila več časa, medtem ko so bile v celoti upoštevane tudi pravice do obrambe. Komisija je seveda omogočila, da se ji javijo tudi drugi proizvajalci Unije, ki menijo, da obstajajo razlogi za njihovo vključitev v vzorec, ali katere koli druge zainteresirane strani, ki bi želele predložiti kakršne koli drugi pomembne informacije v zvezi z vzorcem. V končnem vzorcu bi bilo treba upoštevati vse morebitne predložene pripombe. Ker v zvezi s predlaganim vzorcem ni bila predložena nobena pripomba, je bil začasni vzorec potrjen. Kar zadeva drugo trditev, so proizvajalci, ki so bili začasno izbrani za vzorec, izpolnili uveljavljeni obrazec z informacijami, ki jih je Komisija potrebovala za izbiro začasnega vzorca. Obrazec in odgovori so na voljo za pregled v nezaupnem spisu. Kar zadeva tretjo trditev, so bile strani, ki so želele biti vključene, pozvane, naj to sporočijo Komisiji v 15 dneh od datuma objave obeh obvestil o začetku, imele pa so tudi možnost vpogleda v nezaupni spis, kjer so bili na voljo uveljavljeni obrazci. Na teh uveljavljenih obrazcih so bile navedene informacije o obsegu proizvodnje in prodaje. Tudi četrta trditev je neutemeljena, saj je v členu 17(1) osnovne protidampinške uredbe jasno naveden največji reprezentativni obseg, ki ga je mogoče v razpoložljivem času ustrezno preiskati.

(20) Vlada LRK je po dokončnem razkritju ponovila svoje trditve v zvezi z domnevno postopkovno neskladnostjo pri izbiri vzorca proizvajalcev Unije pred začetkom obeh preiskav in poudarila: i) da je utemeljitev Komisije glede izpolnjevanja rokov preiskav nesprejemljiva, saj člen 17(2) osnovne protidampinške uredbe in člen 27(2) osnovne protisubvencijske uredbe jasno predvidevata vzorčenje po začetku obeh preiskav in v skladu s pripombami, predloženimi v treh tednih po začetku obeh preiskav, ii) da je začasni vzorec diskriminatoren ali neobjektiven in bi druge proizvajalce Unije odvrnil od tega, da bi se javili, ter iii) da Komisija drugim proizvajalcem Unije ni dala na voljo treh tednov časa, da bi se javili.

(21) V členu 17(2) osnovne protidampinške uredbe in členu 27(2) osnovne protisubvencijske uredbe je navedeno, da „je dana prednost izbiranju vzorca ob hkratnem posvetovanju z zadevnimi strankami oz. njihovem soglašanju, pod pogojem, da se te stranke javijo in dostavijo dovolj informacij v treh tednih po začetku preiskave“. V zvezi s prvo trditvijo osnovna protidampinška uredba in osnovna protisubvencijska uredba Komisiji ne preprečujeta, da bi ob začetku preiskave predlagala začasni vzorec, v zvezi s katerim lahko strani predložijo svoje pripombe. Glede na to, da se proizvajalci Unije (ali vsaj večina izmed njih) strinjajo s pritožbo, in ob upoštevanju informacij, pridobljenih z uveljavljenimi obrazci, je imela Komisija na voljo potrebne informacije o industriji Unije, da je lahko v začetni fazi izbrala začasni vzorec. Zaradi teh informacij se postopek vzorčenja proizvajalcev Unije razlikuje od postopka, uporabljenega pri proizvajalcih izvoznikih. V zvezi z drugo in tretjo trditvijo je bilo v obvestilih o začetku navedeno, da morajo proizvajalci Unije, ki menijo, da bi morali biti vključeni v vzorec, to Komisiji sporočiti v 15 dneh. Komisija ne vidi razloga, zakaj bi to kršilo osnovno uredbo ali se štelo za diskriminatorno, neobjektivno ali celo odvračajoče.

(22) Vlada LRK je trdila, da vzorec ni reprezentativen, ker vanj ni bila vključena nobena družba s precejšnjo proizvodnjo za lastno uporabo in torej del domače industrije preprosto ni bil ocenjen.

(23) Ta trditev se zavrne, saj so vzorčeni proizvajalci Unije imeli prodajo za lastno uporabo. Poleg tega vlada LRK ni navedla, katerega proizvajalca Unije bi bilo treba vključiti in katerega izključiti.

(24) En proizvajalec izvoznik je trdil, da vzorec proizvajalcev Unije ni reprezentativen, ker noben vzorčeni proizvajalec Unije ni izdeloval/prodajal rogoznic iz rezanih niti.

(25) Vzorčeni subjekti treh proizvajalcev Unije res niso izdelovali rogoznic iz rezanih niti, izdelovali pa rogoznice iz filamentov in druge glavne vrste izdelkov. Vzorčeni subjekti so se zato šteli za reprezentativne, tudi zato, ker so predstavljali 52 % celotne proizvodnje v Uniji in 49 % celotne prodaje na trgu Unije ter je bila z njimi dosežena dobra geografska porazdelitev. Dejstvo, da vzorčeni proizvajalci Unije niso izdelovali ene od številnih vrst izdelkov, ne spremeni te sklepne ugotovitve.

6.2 Vzorčenje uvoznikov, ki velja za obe preiskavi

(26) Da bi se Komisija lahko odločila, ali je vzorčenje potrebno, in da bi v tem primeru lahko izbrala vzorec, je nepovezane uvoznike pozvala, naj predložijo informacije, določene v obeh obvestilih o začetku.

(27) Ker sta obrazec za vzorčenje izpolnila samo dva nepovezana uvoznika, vzorčenje ni bilo potrebno.

6.3 Vzorčenje proizvajalcev izvoznikov iz LRK, ki velja za obe preiskavi

(28) Da bi se Komisija lahko odločila, ali je vzorčenje potrebno, in da bi v tem primeru lahko izbrala vzorec, je proizvajalce izvoznike iz LRK pozvala, naj predložijo informacije, določene v obvestilih o začetku. Poleg tega je Komisija prosila stalno predstavništvo LRK pri Uniji, naj navede in/ali obvesti morebitne druge proizvajalce izvoznike, ki bi bili lahko zainteresirani za sodelovanje v preiskavi.

(29) Osem proizvajalcev izvoznikov iz zadevne države je zagotovilo zahtevane informacije in se strinjalo z vključitvijo v vzorec. Komisija je v skladu s členom 27(1) osnovne protisubvencijske uredbe in členom 17(1) osnovne protidampinške uredbe izbrala vzorec treh proizvajalcev izvoznikov na podlagi največjega reprezentativnega obsega izvoza, ki ga je bilo mogoče v razpoložljivem času ustrezno preiskati. V skladu s členom 27(2) osnovne protisubvencijske uredbe in členom 17(2) osnovne protidampinške uredbe je Komisija pozvala vse znane zadevne proizvajalce izvoznike in organe zadevne države, naj predložijo pripombe o začasno izbranem vzorcu. Prejela ni nobenih pripomb. Komisija je zato sklenila, da ohrani predlagani vzorec, pri čemer so bile vse zainteresirane strani ustrezno obveščene o končnem izbranem vzorcu.

(30) Vzorec proizvajalcev izvoznikov ali skupin proizvajalcev izvoznikov je torej naslednji: — Chongqing Polycomp International Corporation („CPIC“); — Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd („OCH“) in povezani družbi; Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd („NCH“) in Changzhou Tianma Group Co., Ltd („Tianma“). Za vse tri družbe se uporablja ime „Jiangsu Changhai Group“; — Jushi Group Co., Ltd in povezani družbi; Jushi Group Chengdu Co., Ltd in Jushi Group Jiujiang Co., Ltd. Za vse tri družbe se uporablja ime „Jushi Group“.

(31) Glede na odgovore na obrazcih za vzorčenje je vzorec zajemal 78 % celotnega izvoza iz LRK v Unijo v OP.

7. Izpolnjeni vprašalniki in preveritveni obiski

(32) Komisija je vprašalnike poslala vladi LRK, vsem kitajskim proizvajalcem izvoznikom, ki so to zahtevali, in vzorčenim proizvajalcem Unije, uporabnikom ter trgovinskim združenjem, ki so se javili v rokih, določenih v obeh obvestilih o začetku.

(33) Izpolnjene vprašalnike so poslali vlada, trije vzorčeni kitajski proizvajalci izvozniki, trije vzorčeni proizvajalci Unije, 14 uporabnikov in dva nepovezana uvoznika. Vendar je eden od uporabnikov vprašalnik izpolnil neustrezno, tako da Komisija ni mogla opraviti smiselne analize predloženih podatkov, čeprav je uporabnika na to večkrat pisno opomnila.

(34) Poleg tega se je kot zainteresirana stran v imenu svojih članov javilo združenje „Glass Alliance Europe“, ki zastopa steklarsko industrijo, in predložilo svoje stališče.

(35) Pisna stališča so poslala tudi številna druga združenja uporabnikov, med drugim „Danish Wind Industry Association“, „Danish Plastics Federation“ in „Groupement de la Plasturgie Industrielle et des Composites“ (GPIC) ter družba Siemens Wind Power AG.

(36) Poleg tega je pripombe predložila kitajska trgovinska zbornica za uvoz in izvoz proizvodov lahke industrije in obrti („CCCLA“).

(37) Komisija je zbrala in preverila vse informacije, ki so bile po njenem mnenju potrebne za ugotovitev subvencioniranja, nastale škode in interesa Unije. Preveritveni obiski v skladu s členom 16 osnovne protidampinške uredbe in členom 26 osnovne protisubvencijske uredbe so potekali v prostorih vlade LRK in naslednjih družb: proizvajalci Unije: — 3B Fibreglass SPRL, Belgija, — Owens Corning Fibreglass France, Francija, — Johns Manville Slovakia a.s., Slovaška; proizvajalci izvozniki iz LRK: — Chongqing Polycomp International Corporation, — Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd, — Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd, — Changzhou Tianma Group Co., Ltd, — Jushi Group Co., Ltd, — Jushi Group Chengdu Co., Ltd, — Jushi Group Jiujiang Co., Ltd; trgovci, povezani s proizvajalci izvozniki iz LRK: — China National Building Materials and Equipment Import and Export Corporation („CMBIE“), — China National Building Materials International Corporation („CNBMIC“); trgovci, povezani s proizvajalci izvozniki v Uniji: — Jushi Italia Srl, — Jushi Spain SA, — Jushi France SAS; nepovezani uvozniki: — Helm AG, Nemčija; uporabniki: — Basell Polyolefine, Nemčija, — DSM, Nizozemska, — DuPont de Nemours, Belgija, — Exel Composites, Belgija, — Fiberline Composites, Danska, — Formax, Združeno kraljestvo, — Polyone, Nemčija, — Vestas Wind Systems, Danska.

(38) Vlada LRK je skratka trdila, da so bile njene pravice do obrambe glede dostopa do dokumentacije, ki je na voljo za pregled zainteresiranim stranem, kršene, ker v nezaupnih dokumentih ni bilo informacij brez jasnega „dobrega razloga“ ali dovolj podrobni povzetki ali izjemoma razlogi, zakaj nezaupen povzetek ni naveden.

(39) Komisija je menila, da je bilo v nezaupni dokumentaciji, ki je na voljo za pregled zainteresiranim stranem, dovolj informacij, na podlagi katerih so lahko zainteresirane strani pregledale podatke, ki jih je Komisija uporabila v analizi, zato se je trditev štela za neutemeljeno. Komisija je vladi sporočila razloge, zakaj je trditve označila za neutemeljene.

(40) Vlada LRK in en proizvajalec izvoznik sta po dokončnem razkritju ponovila svoje trditve, da je bila določba o zaupnosti preširoko uporabljena, ter zahtevala razkritje vrst izdelkov, ki so jih prodajali proizvajalci Unije, in skupne količine na kontrolno številko izdelka (PCN).

(41) Komisija meni, da pravice do obrambe niso bile kršene, saj so vsi proizvajalci izvozniki prejeli poseben dokument o razkritju številk PCN, ki jih izdelujejo vzorčeni proizvajalci Unije in pri katerih je šlo za konkurenco z LRK. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

B. ZADEVNI IZDELEK IN PODOBNI IZDELEK

1. Zadevni izdelek

(42) Izdelek, obravnavan v obeh preiskavah, je enak izdelku, ki je opredeljen v Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 248/2011 in opisan v obeh obvestilih o začetku, in sicer rezane niti iz steklenih vlaken dolžine 50 mm ali manj, rovingi iz steklenih vlaken, razen tistih, ki so impregnirani in premazani ter imajo izgubo pri sežigu več kot 3 % (kot je določeno v standardu ISO 1887), in rogoznice iz steklenih vlaken, razen rogoznic iz steklene volne („zadevni izdelek“ ali „izdelki iz steklenih vlaken“), s poreklom iz LRK, ki so trenutno uvrščeni pod oznake KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 in 7019 31 00 (zadnja oznaka je 1. januarja 2014 nadomestila oznako 7019 31 10).

(43) Zadevni izdelek je surovina, ki se najpogosteje uporablja za termoplastične in duroplastne smole v industriji kompozitov. Taki kompozitni materiali (s steklenimi vlakni ojačane plastike) se uporabljajo v številnih sektorjih, kot so avtomobilska industrija, elektrika/elektronika, vetrnice za mline na veter, gradbeništvo, rezervoarji/cevi, potrošniško blago, vesoljska/vojaška industrija itd.

(44) Obstajajo tri osnovne vrste izdelkov iz steklenih vlaken, ki jih zajema ta postopek – tj. rezane niti (11), rovingi (12) in rogoznice (13) (razen iz steklene volne). Preiskava je pokazala, da imajo različne vrste zadevnega izdelka kljub različnemu videzu in morebitnim razlikam pri končni uporabi enake osnovne fizikalne, kemijske in tehnične lastnosti ter se v osnovi uporabljajo za iste namene.

2. Zahtevki za izključitev izdelka

2.1 Oznaka KN 7019 31 90

(45) Po objavi obeh obvestil o začetku je CCCLA izrazila pripombo, da obe obvestili o začetku navajata oznako KN 7019 31 10, medtem ko je pritožnik navedel oznako KN 7019 31 00, ki ne obstaja več. Navedla je, da so izdelki, ki so bili prej uvrščeni pod oznako KN 7019 31 00, zdaj uvrščeni pod dve različni oznaki KN: 7019 31 10 (rogoznice iz steklenih vlaken – iz filamentov) in 7019 31 90 (rogoznice iz steklenih vlaken – drugo). Glede na to, da trenutni preiskavi zajemata nekatere izdelke iz steklenih vlaken, CCCLA meni, da bi bilo treba izdelke, uvrščene pod oznako KN 7019 31 90, torej „rogoznice iz steklenih vlaken brez filamentov“, izključiti iz obsega zadevnega izdelka.

(46) Ta zahteva je brezpredmetna, ker ta izdelek sploh ne velja za zadevni izdelek.

(47) Pritožnik je navedel oznako KN ex 7019 31 00 in izrecno poudaril, da so rogoznice iz steklene volne (tj. druge rogoznice ali rogoznice iz steklenih vlaken brez filamentov) izključene. Zato je pred oznako KN „ex“.

(48) Obe obvestili o začetku sta bili objavljeni decembra 2013 in v obeh je bilo navedeno „ki so trenutno uvrščeni pod oznake KN […] 7019 31 10“. Glede na to, da so od 1. januarja 2012 izdelki, ki so bili prej uvrščeni pod oznako KN 7019 31 00, zdaj razdeljeni pod oznaki KN 7019 31 10 in 7019 31 90, obvestilo o začetku ne vsebuje „rogoznic iz steklenih vlaken brez filamentov“, ker je v njem navedeno „ki so trenutno uvrščeni pod oznake KN […] 7019 31 10“.

(49) Vendar je v veljavni Uredbi navedeno „ki so trenutno uvrščeni pod oznake KN […] 7019 31 00“, pri čemer se upošteva, da sta bili oznaki KN 7019 31 10 in 7019 31 90 vnovič združeni 1. januarja 2014, ker ni bil pod oznako KN 7019 31 90 uvrščen praktično noben izdelek (saj so bile rogoznice iz steklenih vlaken – drugo, tj. rogoznice iz steklene volne, uvrščene pod oznako KN 7019 39 00).

(50) Zahteva za izključitev oznake KN 7019 31 90 torej ni ustrezna.

2.2 Teksturirani rovingi

(51) En uporabnik je zahteval, naj se iz obsega izdelka odstranijo teksturirani rovingi (14), ker jih proizvajalci steklenih vlaken v Uniji ne izdelujejo.

(52) Vendar je bilo pri treh družbah v Uniji ugotovljeno, da proizvedejo dovolj teksturiranih rovingov za nabavne potrebe trga. Preiskavi sta pokazali, da imajo vse različne vrste zadevnega izdelka kljub morebitnim razlikam pri končni uporabi enake osnovne fizikalne, kemijske in tehnične lastnosti ter se dejansko uporabljajo za iste namene. Zahteva za izključitev teksturiranih rovingov iz obsega izdelka se zato zavrne.

(53) Vlada LRK je po končnem razkritju trdila, da bi bilo treba teksturirane rovinge izključiti, ker (i) je samo en proizvajalec Unije oskrboval trg s teksturiranimi rovingi v omejenih količinah in zato kakršen koli uvoz takih izdelkov ne bi mogel škodovati industriji Unije, (ii) se teksturirani rovingi razlikujejo od neposrednih rovingov, ki imajo zaradi sestavljenega profila, proizvedenega s pultruzijo, večjo moč v navzkrižni smeri, in se izdelujejo v drugačnem proizvodnem procesu, ter (iii) v nasprotju z ukrepi, izvedenimi v zvezi s prejo v prvotni protidampinški preiskavi, Komisija meni, da omejena nadomestljivost ni zadosten dejavnik za to, da bi dovolila izključitev teksturiranih rovingov.

(54) V zvezi s prvo trditvijo Komisija ponavlja, da je v Uniji več proizvajalcev z zadostno zmogljivostjo za izpolnjevanje tržnih potreb po teksturiranih rovingih, vendar trenutno to vrsto izdelka prodaja le eden. Argument vlade LRK, da izdelek dejansko prodaja le en proizvajalec Unije, prej kaže na škodo, saj to pomeni, da so se uporabniki preusmerili k drugim dobaviteljem zunaj Unije, zlasti iz LRK.

(55) V zvezi z drugo trditvijo je proizvodni proces za teksturirane rovinge enak proizvodnemu procesu za „običajne“ rovinge; edina razlika je dodatni korak vpihavanja zraka v roving, za kar je potrebna le razmeroma poceni dodatna oprema, osnovne tehnične in fizikalne lastnosti izdelka pa ostanejo enake. Teksturirani rovingi so le videti nekoliko bolj kosmati kot „običajni“ rovingi.

(56) V zvezi s tretjo trditvijo je Komisija uporabila enak pristop kot v predhodni preiskavi, v kateri so bili teksturirani rovingi prav tako del zadevnega izdelka in je bila zahteva za izključitev zavrnjena. Predložen ni bil noben argument, na podlagi katerega bi bilo mogoče sklepati drugače.

(57) Zahteva za izključitev teksturiranih rovingov iz obsega izdelka se zato zavrne.

2.3 Izdelki, pri katerih industrija Unije ni izpostavljena konkurenci iz LRK

(58) Vlada LRK je zahtevala, naj se izdelki, pri katerih industrija Unije ni izpostavljena konkurenci uvoza iz Kitajske (kot je navedeno v nezaupni različici protisubvencijske pritožbe), odstranijo iz obsega izdelka. Izdelki, na katere se zahteva nanaša, so rezane niti za mokro uporabo (RNMU) in rogoznice.

(59) RNMU imajo omejen rok uporabe in večje stroške prevoza, ki so posledica dodatne teže zaradi vsebnosti vode. Kljub temu se z RNMU globalno trguje. Preiskava je pokazala, da imajo vse različne vrste zadevnega izdelka kljub različnemu videzu in morebitnim razlikam pri končni uporabi enake osnovne fizikalne, kemijske in tehnične lastnosti ter se dejansko uporabljajo za iste namene. RNMU in rogoznice se kot vse druge vrste zadevnega izdelka uporabljajo kot material za utrjevanje. Poleg tega trditev vlade LRK, da nekateri kitajski izdelki iz steklenih vlaken še niso v velikih količinah prisotni na trgu Unije, ne izključuje možnosti, da bo v prihodnjem poslovnem ravnanju prišlo do spremembe, kar zadeva izvoz teh določenih vrst. Zahteva za izključitev teh izdelkov iz obsega izdelka se zato zavrne.

(60) Vlada LRK je po končnem razkritju trdila, da (i) RNMU izdeluje samo en proizvajalec Unije in zato kakršen koli uvoz takih izdelkov ne bi mogel škodovati industriji Unije, (ii) proizvajalci Unije ne trpijo škode v zvezi z navedenimi izdelki, saj je industrija Unije v odprti različici pritožbe trdila, da lahko pri navedenih izdelkih ustvarja 8- do 10-odstotni dobiček, (iii) so za RNMU značilni večja vsebnost vode, omejen rok uporabe in drugačen proizvodni proces, zato se po fizikalnih in kemijskih lastnostih razlikujejo od običajnih rezanih niti, in (iv) v nasprotju z ukrepi, izvedenimi v zvezi s prejo v predhodni preiskavi, Komisija meni, da omejena nadomestljivost ni zadosten dejavnik za to, da bi dovolila izključitev RNMU in rogoznic.

(61) Prva trditev se zavrne, ker RNMU izdeluje več proizvajalcev Unije in zato je škoda v zvezi s to vrsto izdelka mogoča tudi za industrijo Unije.

(62) V zvezi z drugo trditvijo dejstvo, da so nekatere vrste izdelkov v nekem trenutku dobičkonosne, ni zadosten razlog za izključitev teh vrst izdelkov. Poleg tega se RNMU v Unijo uvažajo v veliko manjših količinah kot drugi izdelki iz steklenih vlaken. Stopnja dobička samo za to vrsto izdelka zato ni reprezentativna za zadevni izdelek.

(63) V zvezi s tretjo trditvijo zadevni izdelek ni opredeljen glede na svojo vsebnost vode. Vsebnost vode RNMU zato ne zadošča za izključitev izdelka. Poleg tega je proizvodni proces za RNMU enak proizvodnemu procesu za rezane niti za suho uporabo (RNSU), le da ima slednji en proizvodni korak manj, in sicer fazo sušenja.

(64) V zvezi s četrto trditvijo je Komisija uporabila enak pristop kot v predhodni protidampinški preiskavi, v kateri so bili RNMU prav tako del zadevnega izdelka. Predložen ni bil noben argument, na podlagi katerega bi bilo mogoče sklepati drugače.

(65) Zahteva za izključitev RNMU iz obsega izdelka se zato zavrne.

3. Podobni izdelek

(66) Podobno kot pri prejšnji protidampinški preiskavi je bilo za zadevni izdelek in izdelke iz steklenih vlaken, ki se proizvajajo in prodajajo na domačem trgu LRK, ter izdelke iz steklenih vlaken, ki jih v Uniji proizvaja in prodaja industrija Unije, ugotovljeno, da imajo enake osnovne fizikalne, kemične in tehnične lastnosti ter enako uporabo. Ti izdelki se zato za namene sedanjih preiskav obravnavajo kot podobni izdelki v smislu člena 1(4) osnovne protidampinške uredbe in člena 2(c) osnovne protisubvencijske uredbe.

C. SUBVENCIJA

1. Uvod

(67) V 12. petletnem načrtu za nacionalni gospodarski in družbeni razvoj LRK je poudarjena strateška vizija vlade LRK za izboljšanje in spodbujanje ključnih industrij, med drugim proizvodnje izdelkov iz steklenih vlaken. V poglavju 9 12. petletnega načrta, ki zadeva preoblikovanje in posodobitev predelovalne industrije, je navedeno: „Osredotočili se bomo na razvoj novih materialov, kot so fotonapetostno steklo, ultra tanek stekleni substrat, posebna steklena vlakna in posebne keramike.“

(68) V oddelku 3 poglavja 9 navedenega načrta, ki zadeva tehnološko posodobitev podjetij, je izrecno navedeno, da bo vlada LRK „[…] podjetja spodbujala k izboljšanju zmogljivosti za razvoj novih izdelkov, povečanju tehnološkega vidika in dodane vrednosti izdelkov ter k hitrejši posodobitvi in nadgradnji lastnih izdelkov“.

(69) Poleg tega je v oddelku 1 poglavja 10 načrta določeno: „V industriji novih materialov bo poudarek na razvoju novih funkcionalnih materialov, naprednih strukturnih materialov, visokozmogljivih vlaken in kompozitnih materialov, narejenih iz teh vlaken, ter osnovnih materialov za splošne namene.“

(70) Pomen inovacij in novih materialov na splošno je jasno opredeljen v „12. petletnem programu za industrijske tehnološke inovacije“ in „Nacionalnem načrtu za dolgoročni razvoj znanosti in tehnologije (2006–2020)“.

(71) Poleg tega so v „glavnem katalogu o prestrukturiranju industrije iz leta 2011 (sklep št. 9)“ kot spodbujana industrija izrecno navedeni „peč za vlečenje žice iz E-steklenih vlaken […], razvoj in proizvodnja visokozmogljivih steklenih vlaken in z njimi povezanih izdelkov“. Tudi v „katalogu za usmerjanje industrij za tuje naložbe“, v katerem so naštete industrije, pri katerih se spodbujajo tuje naložbe (15), sta izrecno navedeni proizvodnja izdelkov iz steklenih vlaken in proizvodnja posebnih steklenih vlaken.

(72) Vlada LRK je trdila, da so ti načrti le smernice in niso zavezujoči. Toda 12. petletni načrt je, kot je jasno navedeno v njem, pravno zavezujoč: „Po opravljenem posvetovanju z Nacionalnim ljudskim kongresom glede načrta in njegovi odobritvi je ta načrt pravno veljaven.“

(73) Vlada LRK je po razkritju trdila, da gre pri zadevnem izdelku samo za izdelke iz standardnih steklenih vlaken (E-stekla), ne iz tehnološko naprednejših visokozmogljivih steklenih vlaken (steklena vlakna za posebne namene ali S-stekla). Izdelek, ki ga zadeva ta preiskava, je zato zunaj obsega spodbujanih industrij, saj so med spodbujanimi industrijami samo posebna steklena vlakna ali visokozmogljiva vlakna. Vlada LRK se med drugim sklicuje na 12. petletni načrt, v katerem so navedena le „visokozmogljiva vlakna“ in „posebna steklena vlakna“.

(74) Prvič, zadevni izdelek zajema nekaterih izdelkov iz steklenih vlaken. V opredelitvi izdelka ni posebej navedeno, ali so ti izdelki narejeni iz standardnih steklenih vlaken („E-stekla“) ali posebnih steklenih vlaken („S-stekla“). Drugič, nobena zainteresirana stran ni predložila zahtevka za izključitev izdelka, v katerem bi trdila, da posebna steklena vlakna ne bi smela biti v obsegu izdelka. Tretjič, vlada LRK ni oporekala dejstvu, da vlada spodbuja razvoj „posebnih steklenih vlaken“. Dejansko so tudi izdelki iz standardnih steklenih vlaken navedeni med industrijami, za katere se spodbujajo tuje naložbe (glej uvodno izjavo 71).

(75) Tudi če bi se strinjali s tem, da vlada LRK spodbuja le razvoj visokozmogljivih steklenih vlaken (na primer S-stekla), v preiskavi ni bila ugotovljena nikakršna razlika med industrijo standardnih steklenih vlaken in industrijo posebnih steklenih vlaken. Nasprotno, vse izdelke iz steklenih vlaken, izdelane iz E-stekla ali iz visokozmogljivih steklenih vlaken, kot je S-steklo, izdeluje ista industrija steklenih vlaken. Komisija je v zvezi s tem ugotovila predvsem, da vsi vzorčeni kitajski proizvajalci izvozniki v svojih proizvodnih procesih uporabljajo standardna steklena vlakna (E-steklo) in visokozmogljiva steklena vlakna (na primer S-steklo) ter da ni vzpostavljen nikakršen mehanizem za omejevanje zagotovljene podpore enemu segmentu proizvodnje, ali v obliki prednostnih posojil ali zagotavljanja pravic do rabe zemljišč. Iz tega sledi, da izrecno spodbujanje razvoja izdelkov iz visokozmogljivih steklenih vlaken ne more niti z zakonodajo niti z dejstvi izključiti industrije osnovnih steklenih vlaken iz splošne strateške politike za spodbujanje podjetij k izboljševanju zmogljivosti za razvoj novih izdelkov, povečanju tehnološkega vidika in dodane vrednosti izdelkov ter k hitrejši posodobitvi in nadgradnji izdelkov.

(76) Na podlagi tega se sklene, da je trditev, da zadevni izdelek ni del spodbujane industrije, neutemeljena in se zato zavrne.

(77) Poleg tega je v „Sklepu št. 40 državnega sveta o razglasitvi in izvajanju začasnih določb o spodbujanju prilagajanja industrijske strukture“ (ki se skupaj s priloženimi „začasnimi določbami o spodbujanju prilagajanja industrijske strukture“ imenuje „sklep št. 40“) navedeno, da bo kitajska vlada dejavno podpirala razvoj različnih vrst industrij (16).

(78) Čeprav v sklepu št. 40 ni izrecno navedena industrija steklenih vlaken ali splošneje industrija novih materialov, je vendarle vsem finančnim institucijam naročeno, naj zagotovijo kreditno podporo samo za spodbujane projekte, predvideva a se tudi izvajanje „drugih politik ugodnosti za spodbujane projekte“ (17). Iz tega se torej lahko zaključi, da določbe sklepa št. 40 veljajo za industrijo steklenih vlaken.

(79) Vlada LRK je trdila, da sklep št. 40 pomeni le, da bi morale spodbujane industrije prejeti kreditno podporo „v skladu s kreditnimi načeli“ in da iz tega ni mogoče sklepati, da bi morala biti takšna podpora zagotovljena prednostno.

(80) Preiskava je pokazala, da so imele vzorčene družbe koristi od politike prednostnih posojil. Nekatere od družb, ki so poslovale z izgubo, so celo še naprej pridobivale financiranje po prednostnih pogojih. Zato Komisija zavrača trditev vlade LRK, da je bilo posojilo industriji steklenih vlaken zagotovljeno „v skladu s kreditnimi načeli“. Ključno je še vedno dejstvo, da v skladu s sklepom št. 40 vse finančne institucije zagotavljajo kreditno podporo spodbujanim industrijam, med katere je vključena industrija steklenih vlaken, in da se ta podpora dejansko zagotavlja prednostno.

(81) Poleg tega je v „Nacionalnem okviru za srednjeročne in dolgoročne znanosti in tehnološki razvoj (za obdobje 2006–2020)“ napovedano, da bo „na prvo mesto postavil finance politike“, „spodbujal finančne institucije k dodeljevanju prednostne kreditne podpore velikim nacionalnim projektom znanstvene in tehnološke industrializacije“, „spodbujal finančne institucije k izboljšanju in krepitvi finančnih storitev za visokotehnološke družbe“ in „izvajal preferencialne davčne politike za spodbujanje razvoja visokotehnoloških družb“.

(82) Proizvodnja steklenih vlaken sodi pod opis visokotehnoloških podjetij, kot kaže število proizvajalcev, katerih podjetje ima status podjetja z novo tehnologijo ali visokotehnološkega podjetja v LRK. Preiskava je dejansko pokazala, da so nekatere vzorčene družbe prejele potrdilo o visokotehnoloških podjetjih in podjetjih z novo tehnologijo, zaradi česar bi lahko izkoristile prednostno obravnavo, opredeljeno v navedenem „Nacionalnem okviru za srednjeročne in dolgoročne znanosti in tehnološki razvoj (za obdobje 2006–2020)“.

2. Nesodelovanje in uporaba razpoložljivih dejstev

2.1 Uporaba določb člena 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe pri enem proizvajalcu izvozniku

(83) Med preveritvenim obiskom ene od družb v LRK je bilo ugotovljeno, da je družba zamenjala revidiran računovodski izkaz, ki ga je prvotno predložila Komisiji v izpolnjenem protisubvencijskem vprašalniku. Družba te informacije ni razkrila prostovoljno, pač pa je bil drugi revidiran finančni izkaz odkrit šele, ko je morala družba na zahtevo predložiti izvirnik finančnega izkaza. Poleg tega je bil novi izkaz na voljo samo v kitajščini. Ker je pošiljanje dveh različnih revidiranih finančnih izkazov v nasprotju z mednarodnimi revizijskimi standardi (št. 560 v zvezi s „poznejšimi dogodki“), je delovna skupina za preveritveni obisk poudarila, da je zadeva zelo zaskrbljujoča, saj zbuja dvome o verodostojnosti predloženih finančnih izkazov. V družbi so pojasnili, da so bile v revidiranem finančnem izkazu, ki so ga prvotno predložili v izpolnjenem vprašalniku, napake in so ga zato zamenjali z novo različico, ki jo je izdala ista revizorska družba, ter navedli datum za nazaj in ga ponovno izdali z isto zaporedno številko kot prvotno poročilo o finančnih izkazih, ki je bilo uničeno.

(84) Komisija je po preveritvenem obisku in prejemu prevodov „drugega“ sklopa finančnih izkazov družbi poslala dopis s posebnimi in natančno opredeljenimi razlogi, zakaj se po njenem mnenju nekateri podatki iz izpolnjenega vprašalnika ne morejo šteti za preverjene. Komisija je družbo obvestila, da se lahko odloči, da bo svoje ugotovitve sprejela na podlagi razpoložljivih dejstev v skladu s členom 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe, in ji dala priložnost, da predloži pripombe.

(85) Družba je predložila pripombe v pisni obliki ter med zaslišanjem, ki ga je vodil pooblaščenec za zaslišanje. Iz njenega odgovora je bilo razvidno, da obstaja še en (tretji) revidirani finančni izkaz (v obliki, ki se uporablja za družbe, ki kotirajo na borzi). Čeprav ni bilo videti, da bi se „drugi“ in „tretji“ izkaz bistveno razlikovala, je slednji veliko natančnejši in obsežnejši. Izkaz je bil med preveritvenim obiskom (18) že izdan in družbi tudi na voljo, vendar ta med preveritvenim obiskom kljub temu ni pravočasno obvestila Komisije o njegovem obstoju. V nasprotju z drugimi finančnimi izkazi so bile v tej „tretji“ različici izrecno in podrobno navedene vse subvencije (skupaj s pravnimi podlagami), ki jih je družba prejela med OP. Pregled tega finančnega izkaza med preveritvenim obiskom bi bil torej izredno koristen za ponovno preverjanje vseh predloženih informacij v zvezi s posameznimi subvencijskimi shemami, ki jih je prejela družba.

(86) Revidirani finančni izkaz je ključni dokument za ustrezno preverjanje informacij, ki jih družba predloži Komisiji v zvezi z nepovratnimi sredstvi, posojili, pravicami do uporabe zemljišč, odlogi plačila davkov itd.

(87) Kot je bilo navedeno zgoraj, družba ni bila pripravljena sodelovati in je s tem močno ovirala ustrezno preverjanje informacij, predloženih Komisiji, zato slednja ni mogla ustrezno preveriti informacij, ki jih je med drugim prejela v zvezi s subvencijami, ki jih je prejela družba. Zato Komisija ni mogla priti do primerno natančne ugotovitve, predvsem kar zadeva raven prejetih subvencij.

(88) Šteje se, da je družba predložila zavajajoče informacije in ni ustrezno sodelovala. Komisija se je zato odločila uporabiti določbe člena 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe. Ker je bila družba del skupine, so se določbe člena 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe uporabile za celo skupino.

(89) Kar zadeva določitev ravni subvencioniranja za skupino, pa je Komisija uporabila dejanske podatke dveh družb v skupini, ki sta v celoti sodelovali v obeh preiskavah in katerih informacije glede stopnje subvencioniranja so se štele za zanesljive. Raven subvencioniranja za družbo v skupini, ki je predložila zavajajoče informacije, se je določila na podlagi razpoložljivih dejstev. Pri določitvi ravni subvencioniranja za ta pravni subjekt so bila dejstva, ki jih je imela Komisija na voljo, najvišja raven subvencioniranja, ugotovljena za posamezno subvencijsko shemo za vsako pravno osebo, ki je pripadala vzorčenim družbam ali skupini družb iz uvodne izjave 30 in ki je v celoti sodelovala v preiskavi.

(90) Pritožnik je po razkritju trdil, da ni bila uporabljena pravilna metodologija za izračun ravni subvencioniranja skupine. Trdil je, da bi morala biti ta precej višja, glede na to, da je subvencijska stopnja skupine vsota najvišjih subvencijskih stopenj, ugotovljenih za posamezno subvencijsko shemo za vsako sodelujočo družbo.

(91) Ta trditev temelji na nesporazumu. Metodologija, ki je bila uporabljena za izračun ravni subvencioniranja iz uvodne izjave 89, se je uporabila samo za družbo (v skupini), ki je predložila zavajajoče informacije, in ne za celotno skupino. Trditev je bila zato zavrnjena.

(92) Družba, ki je predložila zavajajoče informacije, zadevnega izdelka ni izvažala. V skupini je zadevni izdelek izvažala ena od njenih povezanih družb. Ta pa je v celoti sodelovala v obeh preiskavah in zagotovila zanesljive informacije o izvozni ceni skupine. Komisija je predložene informacije zato uporabila kot dokončne ugotovitve v zadevnem postopku.

(93) Proizvajalec izvoznik je po razkritju trdil, da je Komisija napačno uporabila določbe člena 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe.

(94) Najprej je trdil, da Komisija v dopisu družbi, v katerem je podrobno opisala razloge za predlagano uporabo določb člena 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe, ni navedla, da ni mogla preveriti informacij v zvezi s subvencijami. Zato Komisija svojih dokončnih sklepov ne more utemeljiti na tem argumentu, saj družba ni imela možnosti, da bi v zvezi z njim predložila svoje pripombe.

(95) Te trditve ni mogoče sprejeti. Komisija je v dopisu izrecno navedla, da „ne more skleniti, da so bile informacije v zvezi z ravnjo subvencij, ki jih je predložila [družba], preverjene“. V vsakem primeru je bila družba v celoti obveščena o razlogih za uporabo najboljših dejstev, ki so bila na voljo v dokumentu o dokončnem razkritju, in je imela v zvezi s tem možnost predložiti pripombe, kar je tudi storila.

(96) Proizvajalec izvoznik je poleg tega trdil, da Komisija, tudi če bi uporabila določbe člena 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe, kot osnovo za določitev ravni subvencioniranja ne bi smela uporabiti podatkov drugih družb, ampak bi se morala opreti na dejanski sklop revidiranih finančnih izkazov družbe, saj so to še vedno „najustreznejše“ in „najprimernejše“ informacije o ravni subvencioniranja družbe.

(97) Kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 83–88, ima Komisija resne pomisleke o verodostojnosti predloženih finančnih izkazov, zato se ni mogla zanesti nanje pri preverjanju ravni subvencioniranja za različne sheme in/ali subvencijske programe, kot so prednostna posojila in pravice do uporabe zemljišč za manj kot ustrezno nadomestilo. Zanesljivi revidirani finančni izkazi so zares ključni za preverjanje točnosti in celovitosti siceršnjih predloženih informacij. Zato se je Komisija pri določanju ravni subvencioniranja odločila uporabiti najboljša razpoložljiva dejstva; v tem primeru so bile to preverjene informacije o ustreznih subvencijskih shemah drugih sodelujočih subjektov. Ta trditev se zato zavrne.

(98) Družba je trdila tudi, da je Komisija napačno uporabila mednarodne računovodske standarde („MRS“) kot merilo za zavrnitev sklopa revidiranih izkazov. Družba meni, da bi bilo treba ločiti med vlogo sklopa revidiranih računovodskih izkazov in pomembnostjo MRS pri ocenjevanju tržnogospodarske obravnave v protidampinških postopkih in v protisubvencijskih postopkih. Kršitev MRS ne more biti razlog za uporabo določb člena 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe.

(99) Komisija navaja, da kršitev mednarodnih računovodskih izrazov, ki je bila ugotovljena v preiskavi, sama po sebi ni bila razlog za uporabo določb člena 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe. Razlog je bilo dejstvo, da sta bila Komisiji predložena dva različna sklopa revidiranih finančnih izkazov, zaradi česar je Komisija podvomila o verodostojnosti teh in posledično sklenila, da drugih informacij v zvezi z ravnjo subvencioniranja ni mogoče preveriti. Ta trditev se zato zavrne.

(100) Družba je trdila tudi, da je bila metodologija Komisije za izračun njene subvencijske stopnje, pri kateri je uporabila najvišjo izravnalno stopnjo za posamezno shemo, ki je bila ugotovljena za posamezni sodelujoči pravni subjekt (in ne za posamezno skupino), neutemeljena. Družba je trdila, da je ta metodologija napačna, ker se lahko družbe v isti skupini odločijo, da bodo v korist celotne skupine subvencije osredotočile na en določen subjekt.

(101) Kot je bilo pojasnjeno v uvodni izjavi 89 v zvezi z izračunom ravni subvencioniranja za skupino, je Komisija pri izračunu ravni subvencioniranja za celotno skupino uporabila dejanske podatke drugih dveh družb v skupini, ki sta sodelovali v obeh preiskavah. Razpoložljiva dejstva so se uporabila le za en pravni subjekt v skupini, ki pa je predložil zavajajoče informacije. Komisija je menila, da je za določitev ravni subvencioniranja pravnega subjekta v skupini izračune najustrezneje utemeljiti na enaki ravni v okviru korporacijske strukture in uporabiti najvišje ravni subvencioniranja, ugotovljene za posamezne pravne subjekte (v skupini, če je ustrezno), ki pripadajo vzorčenim družbam ali skupinam družb. Ta trditev se zato zavrne.

2.2 Uporaba določb člena 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe pri državnih bankah

(102) S Komisijo ni sodelovala nobena od državnih bank v LRK. Banke so bile pozvane, naj z izpolnitvijo vprašalnika predložijo potrebne informacije za protisubvencijsko preiskavo. Komisija je zato vlado LRK obvestila, da bo razmislila o tem, da bo svoje ugotovitve glede informacij v zvezi z državnimi bankami sprejela na podlagi razpoložljivih dejstev v skladu s členom 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe.

(103) Vlada LRK je v odgovor na dopis Komisije in po razkritju ugovarjala temu, da bi se člen 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe uporabil v zvezi z informacijami, zahtevanimi od državnih bank. Trdila je, da je ogromno informacij za preiskavo zagotovila že sama. Vendar je Komisija ugotovila, da te informacije niso mogle v celoti nadomestiti odgovora državnih bank v obliki izpolnjenih vprašalnikov. Vlada LRK ni izpodbijala niti dejstva, da državne banke niso poslale izpolnjenega vprašalnika niti dejstva, da so v državni lasti. Komisija se je morala zato pri svojih ugotovitvah v zvezi z državnimi bankami zanesti na razpoložljiva dejstva.

3. Preiskovane sheme

(104) Komisija je vprašalnike, vključno z vprašalniki za državne banke, poslala vladi LRK in vzorčenim proizvajalcem izvoznikom, pri čemer je zahtevala informacije o shemah, ki so domnevno vključevale dodeljevanje subvencij industriji steklenih vlaken. Preiskovane so bile naslednje sheme: (a) politika prednostnih posojil, jamstva in zavarovanja za industrijo steklenih vlaken: — politika prednostnih posojil, — subvencijski programi za izvozne kredite, — izvozna jamstva in zavarovanja za nove materiale, — ugodnosti, zagotovljene z omogočanjem dostopa do off-shore holdinških družb, in odplačila posojil s strani države; (b) programi nepovratnih sredstev: — subvencije za razvoj programov za znane blagovne znamke in najboljše kitajske blagovne znamke, — vladna nepovratna sredstva na centralni ravni, — vladna nepovratna sredstva na podcentralni ravni, — sredstva za širitev dejavnosti v provinci Guangdong; (c) sredstva, ki jih zagotovi vlada, za plačilo, ki je nižje od primernega: — zagotavljanje električne energije s strani vlade, — zagotavljanje vode s strani vlade, — zagotavljanje surovin s strani vlade, — zagotavljanje zemljišč s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo; (d) programi oprostitve davka od dohodkov ter neposredne oprostitve in znižanja davkov: — program „dve leti brez, tri leta polovica“ za podjetja s tujimi naložbami („PTN“), — znižanja davka od dohodkov za izvozno usmerjena PTN, — olajšave pri davku od dohodkov za PTN na podlagi zemljepisne lege, — programi lokalne oprostitve in znižanja davka od dohodkov za proizvodne družbe, v katere se vlaga tuji kapital, — znižanja davkov za PTN, ki kupujejo opremo, proizvedeno na Kitajskem, — davčne izravnave za raziskave in razvoj PTN, — vračila davkov za naložbe v dobiček PTN v izvozno usmerjenih podjetjih, — prednostni davčni programi za PTN, priznana kot visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo, — davčne olajšave za visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo, ki sodelujejo pri določenih projektih, — prednostna politika glede davka od dohodkov podjetij na severovzhodu države, — davčni programi za provinco Guangdong, — oprostitev plačila davka od dividend med rezidenčnimi podjetji, ki izpolnjujejo pogoje, — znižanje davčnih stopenj za družbe; (e) programi posredne obdavčitve in uvoznih tarif: — oprostitev plačila DDV za uporabo uvožene opreme, — vračila DDV za PTN, ki kupujejo opremo, proizvedeno na Kitajskem, — oprostitve plačila DDV in tarif za nakup osnovnih sredstev v okviru programa za razvoj zunanje trgovine.

4. Politika prednostnih posojil, drugo financiranje, jamstva in zavarovanja

4.1 Prednostna posojila

(a) Uvod

(105) Ugotovitve v zvezi z državnimi bankami so bile sprejete na podlagi razpoložljivih dejstev v skladu s členom 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe, kot je pojasnjeno v oddelku C.2.2.

(b) Pravna podlaga

(106) Naslednje pravne določbe urejajo prednostna posojila v LRK: Zakon LRK o komercialnih bankah („zakon o bančništvu“) [2003], Splošna pravila o posojilih, ki jih je spodbujala Ljudska banka Kitajske („LBK“), z dne 28. junija 1996 in sklep št. 40 državnega sveta.

(c) Ugotovitve preiskave

Obstoj subvencije

(107) Medtem ko so kitajski organi poslali samo omejene informacije glede deležev/lastništva bank v LRK, je preiskava na podlagi razpoložljivih dejstev pokazala, da sta za kitajski finančni trg značilna precejšen vpliv in nadzor vlade. Pri analiziranju tega, ali imajo banke vladna pooblastila, so pooblaščene za njihovo izvajanje ali jih izvajajo (tj. so javni organi), je Komisija poleg informacij o vladnem lastništvu bank uporabila tudi vse razpoložljive informacije o drugih značilnostih, kot so prisotnost vlade v upravnih odborih, vladni vpliv in nadzor nad bančnimi dejavnostmi, upoštevanje vladnih politik ali interesov ter to, ali so bili subjekti ustanovljeni z zakonom.

(108) Iz razpoložljivih informacij je bilo ugotovljeno, da banke, ki so popolnoma v državni lasti in katerih upravne odbore pretežno sestavljajo člani vlade LRK, obvladujejo največji tržni delež in so prevladujoči subjekti na kitajskem finančnem trgu. Za državne banke veljajo tudi pravna pravila, v skladu s katerimi morajo med drugim poslovanje s posojili prilagoditi potrebam nacionalnega gospodarstva, zagotoviti kreditno podporo za spodbujane projekte (19) ali dati prednost razvoju visokotehnoloških industrij in industrij z novo tehnologijo (20).

(109) Še en znak, da kitajska vlada posega na kitajski finančni trg, je vloga, ki jo ima LBK pri določanju posebnih omejitev glede načina določanja obrestnih mer in njihovega nihanja (21). Finančne institucije morajo zagotoviti obrestne mere posojil znotraj določenega razpona referenčne obrestne mere posojil LBK. Pri prednostnih posojilih se obrestne mere ne smejo spreminjati navzgor. Z omejitvami obrestnih mer za posojila skupaj z zgornjimi mejami obrestnih mer za vloge imajo banke zagotovljen dostop do poceni kapitala (zaradi reguliranja obrestnih mer vlog) in lahko izbranim industrijam odobrijo posojila po ugodnih obrestnih merah v skladu z vladno politiko usmerjanja bank, da zagotavljajo posebno podporo nekaterim spodbujanim in/ali visokotehnološkim industrijam, kot je industrija steklenih vlaken.

(110) Komisija je od vlade LRK zahtevala pojasnila glede opredelitve in ubeseditve v okrožnici št. 251 ter v njeni predhodni zakonodaji (okrožnica LBK glede povečanja razpona spreminjanja obrestne mere posojil finančnih institucij – YinFa [2003] št. 250). Vendar, kot je bilo pojasnjeno v zgornjem oddelku C.2.2, vlada LRK teh okrožnic ni zagotovila. Vlada LRK je trdila, da je bila okrožnica št. 250 razveljavljena z okrožnico št. 251 in da je bila najnižja dovoljena posojilna obrestna mera odpravljena julija 2013 ter da vlada torej ne posega v bančni sektor.

(111) Vendar je bila najnižja dovoljena posojilna obrestna mera odpravljena v obdobju preiskave. LBK je zato v večjem delu obdobja preiskave vplivala na določanje obrestnih mer državnih bank. Poleg tega v preiskavi ni bil ugotovljen nikakršen neposredni učinek odprave posojil, ki so jih prejemali vzorčeni proizvajalci. V vsakem primeru najnižje obrestne mere, ki so se uporabljale v obdobju preiskave, niso edini razlog, zakaj Komisija obravnava državne banke kot javne organe.

(112) Ugotovitve iz protisubvencijske preiskave glede sončnih plošč (22) in solarnega stekla (23), da državne banke v LRK delujejo kot javni organi (glej uvodne izjave od 158 do 168 uredbe o sončnih ploščah in uvodno izjavo 73 uredbe o solarnem steklu), so tudi razpoložljiva dejstva glede statusa državnih bank kot javnih organov v tej preiskavi. Ta dejstva se povzamejo, kot sledi: — državne banke imajo največji tržni delež in so vodilne akterke na trgu LRK; — na podlagi razpoložljivih dejstev je mogoče sklepati, da vlada državne banke nadzoruje prek lastništva in upravnega nadzora nad njihovim poslovanjem, vključno s postavljanjem omejitev za obrestne mere, ki jih lahko ponujajo; — zakon o bančništvu ter drugi zakoni in uredbe zahtevajo od bank, da posojajo v skladu s potrebami nacionalnega gospodarstva, zagotavljajo kreditno podporo spodbujanim projektom ter dajejo prednost podjetjem z novo tehnologijo in visokotehnološkim podjetjem.

(113) Na podlagi navedenega se sklene, da državne banke izvajajo vladne funkcije v imenu vlade LRK, in sicer obvezno spodbujanje nekaterih gospodarskih sektorjev v skladu z državnim načrtovanjem in političnimi dokumenti. Obsežno vladno lastništvo v državnih bankah potrjuje, da banke pri izvajanju svojih javnih funkcij nadzoruje vlada. Vlada LRK izvaja bistven nadzor nad državnimi bankami, in sicer s široko vladno udeležbo v finančnem sektorju ter zahtevo, da državne banke upoštevajo vladne politike. Zato se šteje, da so državne banke javni organi, ker imajo in izvajajo pooblastilo vlade, ali jim je to dodeljeno.

(114) Vlada LRK je po razkritju izpodbijala ta sklep z navedbo, da Komisija ni opredelila razlogov za domnevo, da so državne banke javni organi. Komisija meni, da dejstva v zgoraj navedenih uvodnih izjavah utemeljujejo sklep, da so državne banke javni organi.

(115) Čeprav večino posojil vzorčenim proizvajalcem izvoznikom zagotavljajo državne banke, je bilo v preiskavi ugotovljeno, da majhen delež posojil zagotavljajo tudi zasebne banke. Komisija je zato analizirala, ali kitajska vlada bankam v zasebni lasti v LRK zaupa in/ali ukaže, naj zagotovijo prednostna posojila proizvajalcem steklenih vlaken, in sicer v smislu člena 3(1)(a)(iv) osnovne protisubvencijske uredbe.

(116) V členu 34 zakona o bančništvu je navedeno, da morajo tudi zasebne banke „svojo posojilno dejavnost izvajati v skladu s potrebami nacionalnega gospodarstva in družbenega razvoja ter v duhu državnih industrijskih politik“ (24).

(117) Preiskava je pokazala, da so bile stopnje obrestnih mer, ki so jih državne in zasebne banke zaračunavale vzorčenim proizvajalcem izvoznikom, na splošno zelo podobne. To pomeni, da državne banke, ki so glavni akterji na bančnem trgu in na trgu posojil v LRK, določajo obrestne mere za posojila in da zasebne banke preprosto upoštevajo obrestne mere, ki jih določijo državne banke (javni organi).

(118) V teh okoliščinah se sklene, da zasebne banke ne določajo svojih obrestnih mer neodvisno od poseganja države in da strategijo posojil zasebnih bank usmerja vlada LRK.

(119) Vlada LRK je po razkritju oporekala razlagi člena 34 zakona o bančništvu, ki jo je podala Komisija, z navedbo, da „Komisija členu 34 pripisuje pomen, ki mu ga nedvomno ni mogoče pripisati“. Poleg tega je pozornost Komisije usmerila k drugim členom zakona o bančništvu, tj. k členom 4, 5 in 7, ki zagotavljajo, da se posojila podeljujejo brez vmešavanja in na podlagi ocene kreditnega tveganja.

(120) Komisija potrjuje, da ti členi obstajajo, vendar meni, da jih je treba razumeti in brati ob upoštevanju določb člena 34. V zvezi s tem je treba opozoriti, da niti vlada LRK niti banke ali zadevne vzorčene družbe niso mogle dokazati, da so se posojila zagotavljala brez vmešavanja ali na podlagi ustrezne ocene kreditnega tveganja. Nasprotno, preiskava je pokazala, da je eden od proizvajalcev izvoznikov posloval z izgubo, vendar mu je kljub temu uspelo od bank dobiti posojila po običajnih obrestnih merah brez kakršnega koli pribitka zaradi težavnega finančnega položaja.

(121) Komisija torej ugotavlja, da vlada zasebnim bankam dodeli ali ukaže zagotavljanje prednostnega financiranja na podoben način, kot ga zagotavljajo državne banke, kar pomeni, da gre za finančni prispevek v smislu člena 3(1)(a)(iv) osnovne protisubvencijske uredbe.

Specifičnost

(122) Banke, ki so sodelujočim proizvajalcem izvoznikom zagotavljale posojila, so v veliki večini državne banke, ki jih na končni stopnji nadzoruje vlada LRK. Te vključujejo glavne poslovne banke in banke za izvajanje politik v LRK, kot so Kitajska razvojna banka, banka EXIM, Kmetijska banka Kitajske, Banka Kitajske, Konstrukcijska banka Kitajske ter Industrijska in poslovna banka Kitajske.

(123) Poleg tega Komisija ugotavlja, da vlada LRK namenja prednostna posojila omejenemu številu industrij. Na primer, v sklepu št. 40 je navedeno, da bo kitajska vlada dejavno podpirala razvoj industrij novih materialov, industrija steklenih vlaken pa se šteje za novo industrijo. Poleg tega je vsem finančnim institucijam naročeno, naj zagotovijo kreditno podporo samo za spodbujane projekte, tj. kategorijo, v katero spadajo projekti v zvezi s steklenimi vlakni. S to odločitvijo se obeta tudi izvajanje „drugih politik ugodnosti za spodbujane projekte“.

(124) Vlada LRK je trdila, da se je Komisija neupravičeno oprla na sklep št. 40, saj zadevni izdelek ni uvrščen med spodbujane industrije. Poleg tega je trdila, da se, tudi če bi se sprejelo, da je industrija spodbujana, na sklep št. 40 ni mogoče sklicevati v zvezi z industrijo, ki ni navedena v sklepu št. 9 („glavni katalog o prestrukturiranju industrije iz leta 2011“).

(125) Vzorčeni proizvajalci izvozniki spadajo v kategorije spodbujanih industrij, navedene zgoraj (uvodne izjave 67–76), ter v kategorijo visokotehnološke industrije in industrije z novo tehnologijo. Poleg tega so, v nasprotju s trditvijo vlade, posebna steklena vlakna in z njimi povezani izdelki ter peči za proizvodnjo E-stekla izrecno navedeni v točki 6 poglavja XII sklepa št. 9 (25). Trditev je zato neutemeljena.

Ugodnost

(126) Ugodnost obstaja v obsegu, v katerem se vladna posojila ali posojila zasebnih organov, ki jim vlada zaupa ali ukaže opravljanje funkcij, dodelijo pod pogoji, ugodnejšimi od tistih, ki bi jih prejemnik dejansko lahko pridobil na trgu.

Nujnost zanašanja na referenčno vrednost

(127) Komisija se je odločila preveriti oceno kreditnega tveganja, ki so jo izvedle banke, ki so posodile denar vzorčenim proizvajalcem izvoznikom v obdobju preiskave. Nekateri proizvajalci izvozniki so imeli izgubo. Kljub temu jim je uspelo pri bankah dobiti posojila po referenčni obrestni meri brez kakršnega koli pribitka za tveganje, povezano z njihovim vedno slabšim finančnim položajem. Komisija zato upravičeno dvomi, da so posojila proizvajalcem steklenih vlaken temeljila na natančni oceni tveganja in da je bila na podlagi tega določena obrestna mera.

(128) Kot je bilo pojasnjeno, ker posojila, ki jih zagotavljajo kitajske banke, izražajo znatno poseganje vlade v bančni sektor in ne izražajo obrestnih mer delujočega bančnega trga, je bila ustrezna referenčna vrednost oblikovana z metodami, opisanimi v nadaljevanju. Poleg tega je Komisija pri določitvi ustrezne referenčne obrestne mere zaradi nesodelovanja vlade LRK uporabila razpoložljiva dejstva.

(129) Pri oblikovanju ustrezne referenčne vrednosti za posojila, izražena v CNY, se zdi smiselno, da se uporabijo kitajske obrestne mere, prilagojene tako, da kažejo običajno tržno tveganje. Pravzaprav se zdi v primeru, ko je trenutno finančno stanje izvoznikov ugotovljeno na izkrivljenem trgu bančnih posojil ter ko kitajske banke ne predložijo nobenih zanesljivih informacij glede meritev tveganja in določanja bonitetne ocene, nujno, da se ne upošteva kreditna sposobnost kitajskih izvoznikov po nominalni vrednosti, ampak se doda pribitek, ki kaže potencialni učinek kitajskega izkrivljenega trga na njihov finančni položaj.

(130) Enako velja za posojila, izražena v tujih valutah. Za referenčno vrednost so bile uporabljene podjetniške obveznice z bonitetno oceno BB, izražene v ustreznih valutah in izdane v OP.

(131) Kot je pojasnjeno zgoraj, je Komisija od vlade LRK in sodelujočih proizvajalcev izvoznikov zahtevala, naj predložijo informacije o posojilnih politikah kitajskih bank in načinu dodeljevanja posojil proizvajalcem izvoznikom. Vendar teh informacij ni prejela. Glede na nezadostno sodelovanje in vsa razpoložljiva dejstva ter v skladu z določbami člena 28(6) osnovne protisubvencijske uredbe se zdi primerno upoštevati, da bi vsa podjetja na Kitajskem dobila samo obveznice najvišje ocene „stopnja nevlaganja“ (BB pri agenciji Bloomberg), in uporabiti ustrezno premijo, pričakovano za obveznice, ki jih izdajo podjetja s to oceno, za običajno obrestno mero Ljudske banke Kitajske.

(132) Zato se je pri izračunu referenčne obrestne mere za posojila vzorčenim družbam v OP premija za tveganje izračunala na podlagi razlike med obrestnimi merami za obveznice, ki so jih izdale družbe z oceno BB, in obveznice, ki so jih izdale družbe z oceno AAA (to je bonitetna ocena obveznic, ki jih izdaja LRK), evidentirane pri agenciji Bloomberg. Izračunana premija za tveganje se je nato prištela objavljenim posojilnim obrestnim meram LBK za obveznice z oceno BB, pri čemer se je upoštevalo trajanje posojil.

(133) Ugodnost za proizvajalce izvoznike je bila nato izračunana kot razlika med obrestmi, ki so jih družbe v OP dejansko plačale, in obrestmi, ki bi jih plačale, če bi se za posojila uporabljala referenčna obrestna mera. Ta izračunana ugodnost je bila nato izražena kot odstotni delež celotnega prihodka od prodaje vsakega sodelujočega proizvajalca izvoznika.

(134) Vlada LRK je po razkritju trdila, da Komisija pri izračunu ugodnosti ne bi smela uporabiti referenčne vrednosti, saj naj bi bila posojila odobrena pod tržnimi pogoji in se torej niso mogla šteti za ugodnost.

(135) Kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 127–130, je trg bančnih posojil v LRK izkrivljen, zato je po mnenju Komisije uporaba referenčne vrednosti popolnoma upravičena.

(136) Poleg tega je vlada LRK trdila, da Komisija izbire zadevne referenčne vrednosti ni dovolj utemeljila.

(137) Komisija meni, da se pri oblikovanju ustrezne referenčne vrednosti za posojila zdi smiselno, da se uporabijo kitajske obrestne mere, prilagojene tako, da kažejo običajno tržno tveganje. Pravzaprav se zdi v primeru, ko je trenutno finančno stanje izvoznikov ugotovljeno na izkrivljenem trgu bančnih posojil ter ko kitajske banke ne predložijo nobenih zanesljivih informacij glede meritev tveganja in določanja bonitetne ocene, nujno, da se doda pribitek, ki kaže potencialni učinek kitajskega izkrivljenega trga na njihov finančni položaj.

(d) Sklep

(138) Komisija na podlagi ugotovitev preiskave sklepa, da je imela industrija steklenih vlaken v LRK ugodnosti od prednostnih posojil v OP, ki so jih dodeljevale državne in zasebne banke. Financiranje industrije steklenih vlaken je subvencija v smislu osnovne uredbe, ker (a) obstaja finančni prispevek vlade, kot je navedeno v členu 3(1)(a)(i); (b) vlada zaupa in ukaže opravljanje funkcij, kot je navedeno v členu 3(1)(a)(iv), in (c) to prinaša ugodnosti, kot zahteva člen 3(2).

(139) Zaradi obstoja finančnega prispevka, ugodnosti za proizvajalce izvoznike in specifičnosti se lahko za to subvencijo uvedejo izravnalni ukrepi.

(e) Izračun zneska subvencije

(140) V členu 6(b) osnovne protisubvencijske uredbe je določeno, da je treba ugodnost od prednostnih posojil izračunati kot razliko med zneskom plačanih obresti in zneskom, ki bi ga plačala družba za primerljivo komercialno posojilo, ki bi ga lahko pridobila na trgu. Ker Komisija, kot je že bilo navedeno, ni prejela kakršnih koli pomembnih ocen tveganja, je oblikovala tržno referenčno vrednost za primerljiva komercialna posojila.

(141) Ugodnost v OP je bila izračunana kot razlika med dejansko plačanimi obrestmi v OP in obrestmi, ki bi bile plačane pri uporabi referenčne vrednosti.

(142) Eden od proizvajalcev izvoznikov je trdil, da je Komisija pri izračunu ugodnosti za eno posojilo uporabila napačno obrestno mero, ki jo je družba dejansko plačala. Ta trditev je bila sprejeta in Komisija je izračun popravila. Vendar popravljeni izračun ni vplival na ugotovljeno subvencijsko stopnjo.

(143) Subvencijske stopnje, izračunane za vzorčene proizvajalce izvoznike, ki temeljijo na tej metodologiji, so naslednje: Prednostna posojila Ime družbe Subvencijska stopnja Chongqing Polycomp International Corporation 6,3 % Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd 2,6 % Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd (26) 7,4 %

4.2 Druge prednostne posojilne sheme

(144) Vzorčeni proizvajalci izvozniki niso v OP prejeli nobenega finančnega prispevka iz preostalih referenčnih posojilnih shem, navedenih v zgornjem oddelku C.3.

5. Programi nepovratnih sredstev

(145) Vzorčene družbe niso v OP prejele nobenega finančnega prispevka iz programov „znane blagovne znamke“, „najboljše kitajske blagovne znamke“ ali „sredstva za širitev dejavnosti v provinci Guangdong“.

5.1 Posebni programi nepovratnih sredstev in nepovratna sredstva

(a) Uvod

(146) Vzorčene družbe so od različnih vladnih organov na različnih ravneh prejele enkratna nepovratna sredstva, zaradi česar so v OP prejele ugodnost. Za ta nepovratna sredstva se šteje, da spadajo pod trditve glede programov nepovratnih sredstev v pritožbi, saj je bilo v slednji navedeno, da so proizvajalci steklenih vlaken prejeli ta enkratna nepovratna sredstva od pokrajinskih in lokalnih vladnih organov in da so jim ta prinesla ugodnosti, saj so denarna sredstva prejeli brez ustreznega obravnavanja.

(147) Komisija je v zvezi s temi specifičnimi nepovratnimi sredstvi ponudila, da bi se dodatno posvetovala z vlado LRK.

(148) Vlada LRK je posvetovanjem nasprotovala z utemeljitvijo, da to ne bi bilo v skladu s Sporazumom o subvencijah in izravnalnih ukrepih („Sporazum SIU“), saj bi se morala takšna posvetovanja izvesti pred začetkom preiskave, in da bi preverjanje informacij v zvezi z vsako posamezno shemo nesorazmerno obremenilo kitajske oblasti.

(149) Pri večini nepovratnih sredstev je šlo za zanemarljive zneske. Komisija jih zato ni nadalje preiskovala.

(150) Komisija pa je vseeno preiskala en poseben, sorazmerno velik znesek nepovratnih sredstev, namenjen gradnji prenočitvenih objektov za zaposlene, ki je bil dodeljen eni od vzorčenih družb in za katerega se šteje, da je povezan s trditvami glede programov nepovratnih sredstev v pritožbi.

(b) Sklep

(151) Iz začasne narave zgoraj navedenih nepovratnih sredstev je jasno razvidno, da ta niso bila na voljo drugim družbam in so bila torej v skladu z opredelitvijo iz člena 4(2)(a) osnovne protisubvencijske pogodbe specifična. Komisija na podlagi zbranih dokazov o prejemu teh nepovratnih sredstev in zaradi odsotnosti kakršnih koli drugih informacij ta nepovratna sredstva šteje za subvencijo v smislu člena 3(1)(a)(i) in (2) osnovne protisubvencijske uredbe, s čimer je bila zadevnemu proizvajalcu izvozniku dodeljena ugodnost.

(152) Družba, ki je prejela sredstva, je po razkritju trdila, da so bila sredstva družbi dodeljena za obnovitev osnovnih sredstev, ki se amortizirajo v 50 letih. Subvencija bi se morala torej porazdeliti na obdobje 50 let, za izračun subvencijske stopnje pa bi se morala uporabiti le vrednost v višini 1/50, kar ustreza ugodnosti, prejeti v OP.

(153) Družba ni predložila nobenega dokaza, s katerim bi utemeljila 50-letno amortizacijsko dobo za naložbo v osnovna sredstva, v tem primeru zgradbo, ki se uporablja kot prenočitveni objekt za zaposlene. Dejanska amortizacijska doba osnovnih sredstev družbe je običajno veliko krajša, in sicer od 10 do 20 let. Na podlagi navedenega je ugodnost, pridobljena z zadevnimi sredstvi, zanemarljiva, zato zanjo niso potrebni izravnalni ukrepi.

6. Programi neposredne davčne oprostitve in znižanja davka

6.1 Program „dve leti brez, tri leta polovica“ za podjetja s tujimi naložbami

(a) Uvod

(154) Na podlagi programa „dve leti brez, tri leta polovica“ podjetjem s tujimi naložbami („PTN“) prvi dve leti ni treba plačati davka od dohodka družb, v naslednjih treh letih pa namesto 25-odstotnega davka plačajo le 12,5-odstotni davek.

(b) Pravna podlaga

(155) Pravna podlaga tega programa sta člen 8 Zakona o davku od dohodkov Ljudske republike Kitajske za podjetja s tujimi naložbami in tuja podjetja („zakon o obdavčitvi PTN“) in člen 72 Izvedbenih pravil Zakona o davku od dohodkov Ljudske republike Kitajske za podjetja s tujimi naložbami in tuja podjetja. Po navedbah vlade LRK se je ta program končal v skladu s členom 57 Zakona o davku od dohodkov podjetij iz leta 2008 s prehodnim obdobjem do konca leta 2012. Zakon tako jasno navaja, da bodo ugodnosti v okviru te sheme obstajale v davčnem letu 2012.

(c) Ugotovitve preiskave

(156) Shema „dve leti brez, tri leta polovica“ je družbam prinesla ugodnosti v poslovnem letu 2012, po tem letu pa je bila po navedbah vlade LRK ukinjena. Nobena od vzorčenih družb ni tuje podjetje, ki bi bilo lahko v OP upravičeno do te davčne sheme.

(d) Sklep

(157) Vzorčene družbe niso v OP iz tega programa prejele nobenega finančnega prispevka. V preiskavi je bilo ugotovljeno tudi, da je shemo ukinila vlada LRK.

6.2 Visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo

(a) Uvod

(158) Zaradi tega programa lahko družbe, ki lahko dokažejo, da izpolnjujejo določen sklop meril, v skladu s katerim se jim prizna status „visokotehnološkega podjetja in podjetja z novo tehnologijo“, prejmejo 15-odstotno znižanje davka od dohodkov družb v primerjavi s standardno 25-odstotno davčno stopnjo.

(b) Pravna podlaga

(159) Pravna podlaga za ta program so člen 28(2) Zakona o davku od dohodkov podjetij iz leta 2008, „Upravni ukrepi za določitev visokotehnoloških podjetij in podjetij z novo tehnologijo“ (Guo Ke Fa Huo [2008] št. 172), člen 93 Predpisov o izvajanju Zakona o davku od dohodkov podjetij ter Obvestilo državne davčne uprave o vprašanjih v zvezi s plačilom davka od dohodkov s strani visokotehnoloških podjetij in podjetij z novo tehnologijo (Guo Shui Han [2008] št. 985).

(c) Ugotovitve preiskave

(160) Ta shema se uporablja za visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo, ki jih je kot take priznala vlada LRK. Da bi bila podjetja upravičena do te sheme, morajo imeti temeljne pravice neodvisne intelektualne lastnine in morajo izpolnjevati naslednje zahteve, navedene v pravni podlagi in povzete, kot sledi: (a) njihova proizvodnja mora biti vključena v obseg izdelkov na „visokotehnoloških področjih, za katere se uporablja ključna podpora države“; (b) njihovi skupni stroški za raziskave in razvoj morajo predstavljati 3–6 % skupnih prihodkov od prodaje; (c) njihovi prihodki od prodaje visokotehnoloških izdelkov in izdelkov z novo tehnologijo morajo predstavljati več kot 60 % skupnih prihodkov od prodaje; (d) osebje, zaposleno na področju raziskav in razvoja, mora predstavljati 10 % celotnega osebja; (e) izpolnjene morajo biti druge zahteve iz „Upravnih ukrepov za določitev visokotehnoloških podjetij in podjetij z novo tehnologijo iz leta 2008“.

(161) Za nekatere vzorčene proizvajalce izvoznike je bilo ugotovljeno, da so to shemo uporabljali, pri čemer so namesto 25 % plačali le 15 % davka od dohodkov družb. Te družbe so se prijavile kot visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo ter so prejele uradno obvestilo, da so izpolnile merila iz sheme in so zato upravičene, da ustrezno izpolnijo svoje davčne napovedi o prihodkih družb.

(d) Sklep

(162) Komisija meni, da je ta shema subvencija v smislu člena 3(1)(a)(ii) in člena 3(2) osnovne protisubvencijske uredbe, saj gre za finančni prispevek v obliki opuščenega prihodka vlade LRK, ki zadevnim družbam prinaša ugodnosti. Ugodnost za prejemnike je enaka davčnemu prihranku.

(163) Ta subvencija je specifična v skladu s členom 4(2)(a) osnovne protisubvencijske uredbe, saj je omejena na podjetja, ki prejmejo potrdilo visokotehnološkega podjetja in podjetja z novo tehnologijo ter izpolnjujejo vse zahteve upravnih ukrepov iz leta 2008. Zadevni vzorčeni proizvajalci izvozniki so tako potrdilo prejeli. Zakonodaja ali organ, ki odloča o dodelitvi, nista določila objektivnih meril za upravičenost.

(164) Vlada LRK je po razkritju izpodbijala sklepe Komisije z navedbo, da so bila merila za upravičenost objektivna in se uporabljajo enako za vse družbe v LRK. Zato ne izpolnjujejo merila specifičnosti.

(165) Komisija te trditve ne sprejme. Sredstva so na voljo le za družbe s posebnimi lastnostmi (visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo), ne za vse industrije in vse sektorje. Poleg tega upravičenost ni samodejna, ampak je odvisna od dodelitve potrdila visokotehnološkega podjetja in podjetja z novo tehnologijo, ki ga po diskrecijskem postopku izda pristojni organ. Shema je torej specifična.

(166) Komisija zato meni, da se lahko proti tej subvenciji uvedejo izravnalni ukrepi.

(e) Izračun zneska subvencije

(167) Komisija je znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, izračunala kot razliko med zneskom običajno plačanega davka v OP in zneskom, ki so ga zadevne družbe v OP dejansko plačale. Visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo Ime družbe Subvencijska stopnja Chongqing Polycomp International Corporation 0,0 % Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (27) 1,3 % Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd 0,8 %

6.3 Znižanje davka od dohodkov za PTN, ki kupujejo opremo, proizvedeno na Kitajskem

(a) Uvod

(168) Ta program družbi omogoča, da uveljavi davčno olajšavo na nakup na domačem trgu proizvedene opreme, če je projekt skladen z industrijskimi politikami vlade LRK. Od davčne obveznosti iz preteklega leta, ki se je povečala zaradi nakupa na domačem trgu proizvedene opreme, se lahko odbije davčna olajšava v višini do 40 % nakupne cene te opreme.

(b) Pravna podlaga

(169) Pravno podlago za ta program obsegajo Začasni ukrepi v zvezi z davčno olajšavo za odbitek davka od dohodkov pravnih oseb za naložbe v opremo za projekte tehnološke prenove, proizvedeno na domačem trgu, z dne 1. julija 1999 ter Obvestilo državne davčne uprave št. 52 o prenehanju izvajanja politike o davčnih odbitkih in oprostitvi plačila davka od dohodkov pravnih oseb za naložbe družb v nakup opreme, proizvedene na domačem trgu [leto 2008], z začetkom veljavnosti 1. januarja 2008.

(c) Ugotovitve preiskave

(170) Vlada LRK je trdila, da je bil ta program končan januarja 2008 v skladu z navedenim obvestilom št. 52. Vendar je bilo v preiskavi ugotovljeno, da je ena od vzorčenih družb v OP izkoristila ugodnosti tega programa.

(d) Sklep

(171) Ta program se šteje kot subvencija, saj zagotavlja finančni prispevek v obliki opuščenega prihodka vlade LRK v skladu s členom 3(1)(a)(ii) osnovne uredbe. Ta program zagotavlja ugodnosti za prejemnike v znesku, ki je enak davčnemu prihranku v smislu člena 3(2) osnovne protisubvencijske uredbe. Ta subvencija je specifična v smislu člena 4(4)(b) osnovne protisubvencijske uredbe, saj je davčni prihranek pogojen z uporabo domačega blaga pred uvoženim.

(e) Izračun zneska subvencije

(172) Komisija je znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, izračunala kot razliko med zneskom običajno plačanega davka v OP in zneskom, ki so ga dejansko plačale zadevne družbe v OP.

(173) Stopnja te subvencije v OP za družbo Jiangsu Changhai Group je 0,2 %.

(174) En proizvajalec izvoznik je po razkritju trdil, da ni bil upravičen do finančnega prispevka v okviru sheme „Znižanje davka od dohodkov za PTN, ki kupujejo opremo, proizvedeno na Kitajskem“, ker ni družba, v katero se vlaga tuji kapital. Zato mu je Komisija napačno pripisala ugodnost iz te sheme na podlagi razpoložljivih dejstev. Trdil je še, da so bile ugotovljene manjše napake v izračunih. Obe trditvi sta bili sprejeti in izračun subvencijske stopnje je bil ustrezno popravljen.

6.4 Druge sheme neposrednih oprostitev davka in programi olajšav

(175) Predmet preiskave je bila tudi davčna izravnava za raziskave in razvoj. Vendar je šlo pri tem ukrepu za zanemarljive zneske. Komisija ga zato ni nadalje preiskovala.

(176) Vzorčeni proizvajalci izvozniki niso v OP iz preostalih programov oprostitev davka, navedenih v zgornjem oddelku C.3, prejeli nobenega finančnega prispevka.

7. Programi za posredne davke in uvozne tarife

7.1 Oprostitev plačila DDV in znižanja uvozne tarife za uporabo uvožene opreme

(a) Uvod

(177) Ta program zagotavlja oprostitev plačila DDV in uvoznih dajatev za podjetja, v katera se vlaga tuji kapital, ali domača podjetja za uvoz osnovnih delovnih sredstev, ki jih uporabljajo v proizvodnji. Da bi bila upravičena do oprostitve, oprema ne sme biti uvrščena na seznam neupravičene opreme, družba, ki zanjo zaprosi, pa mora pridobiti certifikat za projekt, ki ga spodbuja država, ki ga izdajo kitajski organi ali agencija NDRC v skladu z ustrezno naložbeno, davčno in carinsko zakonodajo.

(b) Pravna podlaga

(178) Pravna podlaga tega programa so Okrožnica državnega sveta o prilagoditvi davčnih politik za uvoženo opremo, Guo Fa št. 37/1997, Obvestilo ministrstva za finance, splošne carinske uprave in državne davčne uprave o prilagoditvi določenih politik o preferencialnih uvoznih dajatvah, Objava ministrstva za finance, splošne carinske uprave in državne davčne uprave [2008] št. 43, Obvestilo agencije NDRC št. 316 2006 z dne 22. februarja 2006 o pomembnih vprašanjih glede obravnavanja pisnega potrdila o domačih projektih ali projektih, financiranih s tujim kapitalom, katerih razvoj spodbuja država, ter katalog uvoženih izdelkov, ki niso izvzeti iz plačila dajatve, za podjetja, v katera se vlaga tuji kapital, ali domača podjetja iz leta 2008.

(c) Ugotovitve preiskave

(179) Vse vzorčene družbe so bile upravičene do ugodnosti iz te sheme.

(d) Sklep

(180) Za ta program se šteje, da zagotavlja finančne prispevke v obliki opuščenega prihodka vlade LRK v smislu člena 3(1)(a)(ii), saj so podjetja, v katera se vlaga tuji kapital, in druga upravičena domača podjetja oproščena plačila DDV in/ali tarif, ki bi sicer zapadle v plačilo. Zato ta program družbam prejemnicam prinaša ugodnosti v smislu člena 3(2) osnovne protisubvencijske uredbe. Program je specifičen v smislu člena 4(2)(a) osnovne protisubvencijske uredbe, saj zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki dodeljuje subvencije, omejuje dostop do programa na podjetja, ki vlagajo v okviru posebnih poslovnih kategorij, izrecno opredeljenih z zakonom, in spadajo v kategorijo spodbujanih podjetij ali omejeno kategorijo B v skladu s katalogom za usmerjanje industrij za tuje naložbe in prenos tehnologije, ali podjetja, ki so v skladu s katalogom ključnih industrij, izdelkov in tehnologij, pri katerih država spodbuja razvoj.

(181) Vlada LRK je po razkritju izpodbijala sklepe Komisije z navedbo, da so bila merila za upravičenost objektivna in se uporabljajo enako za vse družbe v LRK. Zato ne izpolnjujejo merila specifičnosti. Vendar ni navedla nobenih posebnih določb zakonodaje, s katerimi bi utemeljila svoje trditve, niti ni predložila nobenega prepričljivega dokaza o tem, da je upravičenost samodejna.

(182) Vlada LRK in eden od proizvajalcev izvoznikov sta še trdila, da Komisija ne more izravnati morebitnih ugodnosti v zvezi z DDV, ki so jih morda prejele tri vzorčene družbe, saj oprostitev plačila DDV, odobrenih v preteklosti, od leta 2009 ni mogoče več koristiti. Zato bi, tudi če bi za zadevno uvoženo opremo veljala od 5- do 10-letna povprečna amortizacijska doba, domnevne ugodnosti potekle pred uvedbo ukrepov ali se najverjetneje ne bi nadaljevale v celotnem petletnem obdobju izvajanja ukrepov.

(183) Komisija opozarja, da je amortizacijska doba nekatere uvožene opreme veliko daljša kot 10 let in bi lahko v nekaterih primerih trajala 15 ali 20 let. Komisija ob tem ni izravnala nobene ugodnosti iz nakupov uvožene opreme, opravljenem po letu 2009. Vlada LRK pa priznava, da bi družbe lahko koristile ugodnosti iz sheme tudi še „krajši čas“ po uvedbi ukrepov. Ta argument se zato zavrne.

(e) Izračun zneska subvencije

(184) Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Kot ugodnost za prejemnike se šteje znesek oprostitev plačila DDV in dajatev za uvoženo opremo. Da bi se zagotovilo, da znesek, proti kateremu se lahko izvedejo izravnalni ukrepi, zajema le OP, se je prejeta ugodnost amortizirala v življenjski dobi opreme v skladu z običajnimi računovodskimi postopki proizvajalca izvoznika.

(185) Določene stopnje subvencije za to shemo v OP za vzorčene proizvajalce izvoznike so: Oprostitev plačila DDV in znižanje uvozna tarifna za uporabo uvožene opreme Družba/skupina Stopnja subvencije Chongqing Polycomp International Corporation 0,5 % Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (28) 0,1 % Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd 0,5 %

7.2 Druge sheme posrednih oprostitev davka in programi olajšav

(186) Vzorčeni proizvajalci izvozniki niso v OP prejeli nobenega finančnega prispevka iz preostalih programov posrednih oprostitev davka, navedenih v zgornjem oddelku C.3.

8. Blago in storitve, ki jih zagotavlja vlada, za plačilo, ki je nižje od primernega

8.1 Zagotavljanje surovin, zagotavljanje električne energije, zagotavljanje vode

(187) Ugotovljeno je bilo, da z nakupom surovin, vode ali električne energije, ki bi ga v OP opravili vzorčeni proizvajalci izvozniki, niso bile povezane nobene subvencije.

8.2 Zagotavljanje pravic do rabe zemljišča

(a) Uvod

(188) Družbe ne morejo kupiti zemljišč v LRK, ampak lahko od lokalnih organov kupijo samo pravico do rabe zemljišča.

(b) Pravna podlaga

(189) V Zakonu LRK o upravljanju zemljišč je navedeno, da vsa zemljišča pripadajo ljudstvu in jih ni mogoče kupiti ali prodati, določeni pa so pogoji, v skladu s katerimi lahko družbe kupijo pravice do rabe zemljišč prek javnih razpisov, ponudb ali dražb.

(c) Ugotovitve preiskave

(190) Načeloma naj bi sistem dražb omogočil, da ceno za pravico do rabe posameznega zemljišča oceni trg, zato naj bi bila cena določena neodvisno. Vendar pa je vlada LRK navedla, da v vsakem primeru določa najnižje cene za vsak razred zemljišča (zemljišča so razvrščena v razrede od 1 do 15 na podlagi kakovosti zemljiške parcele), pod katero cena za pravico do rabe zemljišča ne more pasti.

(191) Vlada LRK nadzira tudi ponudbo zemljišč, tako da s kvoto na provinco in na leto omejuje površino zemljišča, za rabo katerega se lahko prodajo pravice za industrijske ali stanovanjske namene.

(192) Komisija za noben nakup pravice do rabe zemljišča, ki so ga opravili vzorčeni proizvajalci izvozniki, ni našla nobenega dokaza o dražbenem postopku, v katerem bi bila neodvisno določena cena za pravico do rabe zemljišča. Proizvajalec izvoznik, ki mu je bilo dodeljeno zemljišče, je zanj ponudil izklicno ceno in je bil edini ponudnik, zato mu je bila dodeljena pravica do rabe zemljišča. Vlada LRK je po razkritju trdila, da se ne strinja z ugotovitvijo Komisije, da v LRK ne deluje trg za prodajo pravic do rabe zemljišč. Vendar svoje trditve ni podprla z novimi argumenti.

(193) Ugotovitve preiskave potrjujejo, da je položaj v zvezi z zagotavljanjem in pridobivanjem zemljišč v LRK nejasen in nepregleden ter da organi cene pogosto določajo samovoljno. Organi cene določajo v skladu s sistemom vrednotenja mestnih zemljišč, ki jim med drugim nalaga tudi merilo, da pri določanju cene industrijskega zemljišča upoštevajo industrijsko politiko (29).

(194) Poleg tega neodvisne javno dostopne informacije kažejo, da se zemljišča v LRK zagotavljajo po cenah pod običajno tržno stopnjo (30).

(195) Zato so vzorčene družbe plačale ceno, ki jo je določila vlada LRK. Pravica do rabe zemljišča se zagotavlja s plačilom, ki je nižje od primernega, v primerjavi s tržno referenčno vrednostjo, določeno v oddelku (e).

(196) Stanje glede zemljišč v LRK je obravnavano tudi v Delovnem dokumentu Mednarodnega denarnega sklada, ki potrjuje, da se pri zagotavljanju pravic do uporabe zemljišč kitajski industriji ne upoštevajo tržni pogoji (31).

(d) Sklep

(197) Komisija je sklenila, da bi bilo zagotavljanje pravic do rabe zemljišča s strani vlade LRK treba šteti za subvencijo v smislu člena 3(1)(a)(iii) in člena 3(2) osnovne protisubvencijske uredbe v obliki zagotavljanja blaga, ki družbam prinaša ugodnosti. Ker se v preiskavi ni odkril obstoj delujočega trga za prodajo pravic do rabe zemljišč v LRK, uporaba zunanje referenčne vrednosti (glej oddelek (e)) dokazuje, da je znesek za pravice do rabe zemljišč, ki so ga plačali vzorčeni izvozniki, nižji od tržnega tečaja.

(198) Ta subvencija je specifična v skladu s členom 4(2)(a) in 4(2)(c) osnovne protisubvencijske uredbe, saj sklep št. 40 državnega sveta od javnih organov zahteva, da zemljišče zagotovijo spodbujanim industrijam, pri čemer je ena od njih industrija steklenih vlaken, kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah od 67 do 82. V členu 18 sklepa št. 40 je pojasnjeno, da industrije, ki so „omejene“, ne bodo imele dostopa do pravic do rabe zemljišč.

(e) Izračun subvencijske stopnje

(199) Ugodnost je razlika med ceno, plačano za pravico do rabe zemljišča, in ustrezno zunanjo referenčno vrednostjo.

(200) Komisija šteje kitajski Tajpej za primerno zunanjo referenčno vrednost iz naslednjih razlogov: (a) primerljiva stopnja gospodarskega razvoja, BDP in gospodarske strukture v kitajskem Tajpeju ter v večini provinc in mest v LRK, kjer imajo vzorčeni proizvajalci izvozniki sedež; (b) fizična bližina LRK in kitajskega Tajpeja; (c) visoka raven industrijske infrastrukture, ki jo imajo kitajski Tajpej in mnogo provinc v LRK; (d) močne gospodarske vezi in čezmejna trgovina med kitajskim Tajpejem in LRK; (e) velika gostota naseljenosti v mnogih provincah LRK in kitajskem Tajpeju; (f) podobnost med vrsto zemljišč in transakcij, uporabljenih za oblikovanje ustrezne referenčne vrednosti v kitajskem Tajpeju, s tistimi v LRK, ter (g) skupne demografske, jezikovne in kulturne značilnosti kitajskega Tajpeja in LRK.

(201) Vlada LRK je po razkritju oporekala uporabi kitajskega Tajpeja za referenčno vrednost z navedbo, da je gostota naseljenosti v kitajskem Tajpeju veliko večja kot v LRK, zato stanje glede zemljišč in cene obeh držav niso primerljivi. Komisija meni, da je bila glede na številne razloge, navedene v predhodnih uvodnih izjavah, referenčna vrednost izbrana na utemeljeni podlagi.

(202) Poleg tega je eden od vzorčenih proizvajalcev izvoznikov po razkritju trdil, da uporaba kitajskega Tajpeja ne ustreza gospodarskim razmeram v zadevni provinci, v kateri ima sedež, vendar ni navedel druge možnosti. Trdil je še, da se zemljepisna bližina LRK in Tajpeja ne bi smela šteti za veljavno merilo za izbor zadevne referenčne vrednosti, vendar svoje trditve ni utemeljil. Glede na pomanjkanje predlogov v zvezi z alternativno referenčno vrednostjo je bila potrjena uporaba kitajskega Tajpeja.

(203) Komisija je ob upoštevanju vseh teh dejavnikov ugotovila, da bi bile cene pravic do rabe zemljišč v LRK, če bi prevladali tržni pogoji, za vzorčene proizvajalce izvoznike zelo podobne cenam zemljišč v kitajskem Tajpeju.

(204) Povprečne cene zemljišča v kitajskem Tajpeju v letu 2012 so bile pridobljene pri industrijskem uradu Ministrstva za gospodarske zadeve in za določitev cene zemljišča za vsako koledarsko leto prilagojene na podlagi inflacijskih stopenj in spreminjanja BDP. Ker pravice do rabe zemljišča veljajo 50 let in so na tej podlagi amortizirane, ugodnost v OP znaša 1/50 razlike med referenčno ceno in dejansko plačano ceno.

(205) Ugotovljena subvencijska stopnja za zagotavljanje zemljišč za plačilo, ki je nižje od primernega, znaša: Zagotavljanje zemljišč za plačilo, ki je nižje od primernega Ime družbe Subvencijska stopnja Chongqing Polycomp International Corporation 2,9 % Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (32) 1,6 % Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd 1,6 %

9. Sklep o subvencioniranju

(206) Komisija je zneske subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, v skladu z določbami osnovne protisubvencijske uredbe za preiskovane družbe izračunala za vsako shemo posebej, za izračun skupnega zneska subvencij za vsakega proizvajalca izvoznika v OP pa je te zneske seštela.

(207) Komisija je za izračun spodaj navedenih splošnih stopenj subvencije najprej izračunala odstotek subvencioniranja, pri čemer je znesek subvencije dodeljen za skupne prihodke od prodaje družbe. Ta odstotek je bil nato uporabljen za izračun subvencije, dodeljene izvozu zadevnega izdelka v Unijo v OP.

(208) Nato je bil izračunan znesek subvencije na tono zadevnega izdelka, izvoženega v Unijo v OP, spodaj navedene stopnje pa so bile izračunane kot odstotek vrednosti stroškov, zavarovanja in prevoznine („CIF“) za isti izvoz na tono.

(209) V skladu s členom 15(3) osnovne protisubvencijske uredbe je skupna stopnja subvencije za sodelujoče družbe, ki niso zajete v vzorcu, izračunana na podlagi skupnega tehtanega povprečja stopnje subvencije, določene za sodelujoče proizvajalce izvoznike v vzorcu, razen skupine, v katero spada proizvajalec izvoznik, za katerega veljajo določbe člena 28(1). Ime družbe Subvencijska stopnja Chongqing Polycomp International Corporation 9,7 % Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (33) 5,8 % Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd 10,3 % Druge sodelujoče družbe 10,2 %

D. ŠKODA

1. Proizvodnja in industrija Unije

(210) Podobni izdelek je v obdobju preiskave v Uniji izdelovalo osem proizvajalcev. Ti sestavljajo „industrijo Unije“ v smislu člena 4(1) osnovne protidampinške uredbe in člena 9(1) osnovne protisubvencijske uredbe.

(211) Po ugotovitvah je v obdobju preiskave celotna proizvodnja v Uniji znašala od 530 000 do 580 000 ton. Komisija je znesek določila na podlagi vseh razpoložljivih informacij v zvezi z industrijo Unije, ki jih je predložilo združenje APFE. Kot je navedeno v uvodni izjavi 17, so bili v vzorec izbrani proizvodni obrati treh proizvajalcev Unije, ki so predstavljali 52 % celotne proizvodnje podobnega izdelka v Uniji.

(212) Na podlagi informacij iz pritožbe/zahtevka za pregled, kjer so bili razkriti dejanski makroekonomski kazalniki pritožnikov/vložnikov, in ob upoštevanju dejstva, da zelo malo proizvajalcev Unije ni bilo del pritožnikov/vložnikov, se zdi primerno, da se dejanski združeni makroekonomski kazalniki za vse proizvajalce Unije ne razkrijejo, saj bi lahko vsaka zainteresirana stran razbrala manjkajoče podatke, ki zadevajo družbe, ki niso vložile pritožbe/zahtevka.

(213) Vlada LRK je po dokončnem razkritju oporekala zaupni obravnavi in predložitvi razponov za skupno potrošnjo Unije in drugih podatkov o makroekonomskih kazalnikih škode.

(214) Če so proizvajalci, ki niso vložili pritožbe, Komisiji predložili zahtevek ali navedli dober razlog za spoštovanje zaupnih podatkov, je morala Komisija to upoštevati. Z razkritjem natančnih makroekonomskih kazalnikov bi se omogočilo prepoznavanje zaupnih podatkov teh proizvajalcev, kar bi škodilo njihovim interesom. Trditev se zato zavrne.

2. Potrošnja Unije

(215) Komisija je potrošnjo Unije določila na podlagi (i) obsega prodaje industrije Unije na trgu Unije, kar temelji na podatkih, ki jih je predložilo združenje APFE, in (ii) uvoza iz tretjih držav, kar temelji na podatkih, pridobljenih iz Eurostata (COMEXT).

(216) Potrošnja Unije se je gibala na naslednji način: Preglednica 1 Potrošnja Unije (v metričnih tonah) Leto 2010 Leto 2011 Leto 2012 OP Celotna potrošnja Unije 700 000–750 000 680 000–730 000 710 000–760 000 720 000–770 000 Indeks (2010 = 100) 100 97 101 103 Vir: podatki, pridobljeni od združenja APFE in iz Eurostata (COMEXT)

(217) Potrošnja Unije se je med letom 2010 in OP povečala za 3 %.

(218) En uporabnik je po končnem razkritju trdil, da se je potrošnja Unije leta 2009 zmanjšala za skoraj 30 %. V zvezi s tem je trdil, da 3-odstotno povečanje od leta 2010 ni znatno. Komisija pa to povečanje ni štela za znatno, temveč je le navedla, da se je potrošnja v zadevnem obdobju povečala.

3. Uvoz iz zadevne države

3.1 Obseg in tržni delež dampinškega in subvencioniranega uvoza

(219) Spodnja analiza zajema dampinški in subvencionirani uvoz identičnih vzorčenih proizvajalcev v LRK in identično obdobje preiskave.

(220) Obseg uvoza zadevnega izdelka iz LRK se je gibal na naslednji način: Preglednica 2 Obseg uvoza (v metričnih tonah) in tržni delež Leto 2009 Leto 2010 Leto 2011 Leto 2012 OP Obseg uvoza (v tonah) 98 916 152 514 109 172 125 781 130 958 Indeks (2010 = 100) 65 100 72 82 86 Indeks (2009 = 100) 100 154 110 127 132 Tržni delež 13–18 % 19–24 % 13–18 % 15–20 % 15–20 % Indeks (2010 = 100) 87 100 73 81 83 Indeks (2009 = 100) 100 115 84 93 97 Vir: Eurostat (COMEXT)

(221) Obseg uvoza iz LRK se je v obravnavanem obdobju zmanjšal za 14 %, tržni delež pa za 17 %. Vendar leto 2010 ni ustrezno referenčno leto, zato bi bilo gibanje uvoza natančneje analizirano, če bi se upoštevalo še predhodno leto 2009, kot je prikazano v zgornji preglednici. V letu 2010 so si namreč uvozniki Unije zagotovili velike zaloge kitajskih izdelkov iz steklenih vlaken pred uvedbo začasnih dajatev septembra 2010. Preiskava je dejansko pokazala, da so bile v prvih devetih mesecih leta 2010 iz LRK uvožene veliko večje količine kot običajno. Leta 2009 je bilo iz LRK uvoženih približno 99 000 ton, medtem ko je bilo leta 2010 uvoženih več kot 152 000 ton, potem pa se je leta 2011 uvoz zmanjšal na približno 109 000 ton. Iz gibanja je razvidno občutno povečanje uvoza od leta 2009 naprej. Obseg uvoza iz Kitajske se je od leta 2011 povečal za 20 %, zato se je tržni delež znova povečal na 2 odstotni točki.

(222) Številne strani so ponovile svoje trditve, da sta se obseg uvoza iz LRK in njegov tržni delež od leta 2010 do konca OP zmanjšala in da torej ni bilo znatnega povečanja uvoza, kot je zahtevano v členu 3(2) Protidampinškega sporazuma in členu 15(2) sporazuma SIU. Poleg tega trdijo, da leto 2009 ni ustrezno referenčno leto iz naslednjih razlogov: i) v osnovni protidampinški uredbi in osnovni protisubvencijski uredbi ni pravne podlage, poleg tega je v Mexico-Steel Pipes and Tubes Panel navedeno, da „preiskovalni organ ne sme uporabiti posameznih delov časovnega obdobja“, ii) ni dokaza v podporo trditvi, da je bil uvoz v letu 2010 rezultat kopičenja zalog, in iii) podatki iz leta 2009 niso bili upoštevani pri nobenem drugem vidiku ocenjevanja škode, zato ocena ni objektivna.

(223) V zvezi s prvo in tretjo trditvijo v osnovni protidampinški uredbi in osnovni protisubvencijski uredbi, ki sta veljavna zakonodaja, ni podrobneje opredeljeno, katero obdobje se mora uporabiti za analizo gibanj. Zato ni razloga, da se leto 2009 ne bi moglo upoštevati za analizo gibanj uvoza iz LRK. Analiza zaradi tega ni neobjektivna, temveč, nasprotno, dodatno dopolnjuje analizo, izvedeno v zvezi s položajem industrije Unije. Leto 2009 se je poleg obravnavanega obdobja, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 219, upoštevalo samo v povezavi s posebnimi kazalniki škode, povezanimi s kitajskim uvozom. Pri vseh drugih kazalnikih škode ni bilo objektivnih razlogov, zakaj se ne bi mogla v celoti upoštevati vsa leta obdobja.

(224) V zvezi z drugo trditvijo je učinek kopičenja zalog zelo jasno razviden iz mesečnih podatkov o uvozu, pridobljenih iz podatkovne zbirke, vzpostavljene v skladu s členom 14(6) osnovne protidampinške uredbe (glej grafični prikaz 1) (34). Pred uvedbo začasnih ukrepov se je uvoz zadevnega izdelka iz LRK močno povečal v drugem in tretjem četrtletju leta 2010 (za potrošnjo pred koncem leta 2010/na začetku leta 2011 zaradi omejenega roka uporabe). To ni bilo v skladu s podobnim povečanjem potrošnje, kar kaže na to, da je bil ta uvoz namenjen kopičenju zalog zaradi pričakovane uvedbe ukrepov. Vlada LRK ni predložila drugačne razlage za to povečanje, zato lahko Komisija razumno meni, da je šlo pred uvedbo začasnih ukrepov konec leta 2010 za kopičenje zalog. To je razvidno tudi iz dejstva, da je bila raven mesečnega uvoza iz LRK v obdobju med začasnimi in dokončnimi ukrepi (četrto četrtletje leta 2010 in prvo trimesečje leta 2011) zelo nizka. Ko so se ukrepi na dokončni stopnji znižali (marca 2011), so se ravni mesečnega uvoza znova povečale na ustaljeno raven. Grafični prikaz 1 Uvoz zadevnega izdelka iz LRK (mesečni obseg) Vir: podatkovna zbirka iz člena 14(6)

3.2 Cene dampinškega in subvencioniranega uvoza

(225) Kitajske uvozne cene (brez veljavnih protidampinških dajatev) so se gibale na naslednji način: Preglednica 3 Uvozne cene Leto 2010 Leto 2011 Leto 2012 OP Povprečna cena CIF (v EUR/tono) 911 877 892 834 Indeks (2010 = 100) 100 96 98 92 Vir: Eurostat (COMEXT)

(226) Kitajske uvozne cene CIF (brez veljavnih protidampinških dajatev) so se v obravnavanem obdobju znižale z 911 EUR/tono na 834 EUR/tono. To pomeni, da so se v obravnavanem obdobju znižale za 8 %.

(227) Vlada LRK in uporabniki so trdili, da je primerjava povprečnih uvoznih cen brez analize nabora izdelkov zavajajoča. Poleg tega je vlada LRK trdila, da je večino uvoza iz LRK predstavljala najcenejša vrsta izdelka, torej rovingi.

(228) V nasprotju s trditvijo se je v analizi v celoti upošteval nabor izdelkov, saj je Komisija primerjala prodajne cene kitajskih proizvajalcev izvoznikov s prodajnimi cenami vzorčenih proizvajalcev Unije za vsako vrsto izdelka. Enak pristop je uporabila tudi v prvotni preiskavi.

(229) Vlada LRK je po dokončnem razkritju zahtevala kitajske uvozne cene na vrsto izdelka iz preglednice 3, glede na to, da so bili podatki na vrsto izdelka uporabljeni z