IZVEDBENI SKLEP KOMISIJE (EU) 2021/1753

z dne 1. oktobra 2021

o enakovrednosti nadzorniških in regulativnih zahtev nekaterih tretjih držav in ozemelj za namene obravnave izpostavljenosti v skladu z Uredbo (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (1) in zlasti členov 107(4), 114(7), 115(4), 116(5), 142(2) in 391(2) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Institucije morajo izpolnjevati kapitalske zahteve na način, ki ustrezno odraža tveganja, ki jih te institucije prevzemajo, vključno s kreditnim tveganjem, ob upoštevanju značilnosti različnih geografskih območij, v katerih poslujejo. Kreditno tveganje, ki ga prevzemajo institucije, povezano z izpostavljenostmi do subjektov, ki se nahajajo zunaj Unije, se pod pogojem, da so vsi drugi dejavniki enaki, določi na podlagi kakovosti ustreznega regulativnega okvira in nadzora, ki se za te subjekte uporabljata v zadevni tretji državi.

(2) Institucije morajo tudi omejiti svoje izpostavljenosti do posameznih strank, da ne bi bile izpostavljene prevelikemu tveganju koncentracije. Institucijam se lahko dovoli, da pri izračunu svojih izpostavljenosti do posameznih strank iz izračuna izključijo nekatere vrste izpostavljenosti do institucij. Kadar pa se stranke nahajajo zunaj Unije, je to, ali jih je mogoče obravnavati kot institucije, odvisno tudi od kakovosti ustreznega regulativnega okvira in nadzora, ki se za te subjekte uporabljata v zadevni tretji državi.

(3) Z Uredbo (EU) 2019/876 Evropskega parlamenta in Sveta (2) je bila med drugim v členu 391 Uredbe (EU) št. 575/2013 uvedena določba, ki Komisijo pooblašča za sprejetje izvedbenih sklepov glede tega, ali tretja država za namene določitve obravnave izpostavljenosti v skladu z delom 4 Uredbe (EU) št. 575/2013 uporablja zahteve glede bonitetnega nadzora in regulativne zahteve, ki so vsaj enakovredne tistim, ki se uporabljajo v Uniji. Zato bi bilo treba določiti seznam tretjih držav in ozemelj, katerih zahteve glede bonitetnega nadzora in regulativne zahteve se štejejo za enakovredne tistim, ki se uporabljajo v Uniji za namene člena 391 navedene uredbe. Zaradi pravne varnosti in doslednosti je treba vse določbe o enakovrednosti zahtev glede nadzora in regulativnih zahtev tretjih držav in ozemelj za namene obravnave izpostavljenosti v skladu z Uredbo (EU) št. 575/2013 vključiti v en sam sklep. Zato je treba razveljaviti in nadomestiti Izvedbeni sklep Komisije 2014/908/EU (3).

(4) Člen 107(3) Uredbe (EU) št. 575/2013 institucijam omogoča, da obravnavajo izpostavljenosti do investicijskih podjetij, kreditnih institucij in borz iz tretjih držav kot izpostavljenosti do institucije samo v primeru, da v tretji državi za ta subjekt veljajo bonitetne in nadzorniške zahteve, ki so vsaj enakovredne tistim, ki se uporabljajo v Uniji.

(5) V členu 114(7), členu 115(4) in členu 116(5) Uredbe (EU) št. 575/2013 so določene posamezne uteži tveganja, ki se uporabljajo za izpostavljenosti do enot centralne ravni držav, centralnih bank, enot regionalne ali lokalne ravni držav in subjektov javnega sektorja na območju tretjih držav, ki uporabljajo nadzorniške in regulativne ureditve, vsaj enakovredne tistim, ki se uporabljajo v Uniji.

(6) Člen 153 Uredbe (EU) št. 575/2013 določa formulo za izračun zneskov tveganju prilagojenih izpostavljenosti za izpostavljenosti do podjetij, institucij, enot centralne ravni držav in centralnih bank v skladu s pristopom na osnovi notranjih bonitetnih ocen (pristop IRB) ter podrobnosti o parametrih, ki jih je treba uporabiti za ta izračun, vključno s korelacijskim koeficientom. V členu 153(2) Uredbe (EU) št. 575/2013 je določen korelacijski koeficient, ki se uporablja za velike subjekte finančnega sektorja. Da se subjekt finančnega sektorja šteje za „velik subjekt finančnega sektorja“, mora v skladu s členom 142(1)(4)(b) navedene uredbe zanj ali za najmanj eno njegovo podrejeno družbo veljati zakonodaja tretje države, v kateri veljajo zahteve glede bonitetnega nadzora, ki so vsaj enakovredne tistim v Uniji.

(7) Člen 391 Uredbe (EU) št. 575/2013 institucijam s sedežem v Uniji dovoljuje, da izpostavljenost do zasebnega ali javnega podjetja tretje države obravnavajo kot izpostavljenost do institucije za namene dela 4 navedene uredbe, pod pogojem, da bi se podjetje štelo za „institucijo“, kot je opredeljena v členu 4(1)(3) navedene uredbe, če bi imelo sedež v Uniji, in da je pridobilo dovoljenje za opravljanje storitev v tretji državi, ki uporablja bonitetne nadzorniške in regulativne zahteve, ki so vsaj enakovredne tistim, ki se uporabljajo v Uniji.

(8) Za določitev ustreznih tveganju prilagojenih izpostavljenosti za izračun kapitalskih zahtev za kreditno tveganje, povezano z izpostavljenostmi do določenih kategorij subjektov, ki se nahajajo v tretjih državah, in ustrezne obravnave nasprotnih strank za namene dela 4 Uredbe (EU) št. 575/2013, je Komisija ocenila enakovrednost nadzorniških in regulativnih ureditev tretjih držav z ustrezno nadzorniško in regulativno ureditvijo v Uniji.

(9) Enakovrednost je bila določena z analizo bonitetnih, regulativnih in nadzorniških ureditev tretjih držav, ki temelji na rezultatih in s katero se preverja njihova sposobnost za dosego istih splošnih ciljev, kot se dosegajo z bonitetno, nadzorniško in regulativno ureditvijo Unije. Ti cilji se nanašajo zlasti na stabilnost in integriteto domačega in globalnega finančnega sistema v celoti, učinkovitost in ustreznost zaščite vlagateljev in drugih uporabnikov finančnih storitev, sodelovanje med različnimi akterji finančnega sistema, vključno z regulatorji in nadzorniki, neodvisnost in učinkovitost nadzora ter učinkovito izvajanje in izvrševanje ustreznih mednarodno dogovorjenih standardov. Za dosego istih splošnih ciljev, kot se dosegajo z bonitetno, nadzorniško in regulativno ureditvijo Unije, bi morala biti bonitetna, nadzorniška in regulativna ureditev tretje države skladna z vrsto operativnih, organizacijskih in nadzorniških standardov, ki odražajo bistvene elemente nadzorniških in regulativnih zahtev Unije, ki se uporabljajo za ustrezne kategorije finančnih institucij.

(10) Za namene členov 114, 115 in 116 Uredbe (EU) št. 575/2013 bi bilo treba enakovrednost določiti s sklicevanjem na nadzorniške in regulativne ureditve, ki se uporabljajo za kreditne institucije, saj te ureditve ponavadi določajo uteži tveganja za izračun kapitalskih zahtev za kreditno tveganje.

(11) Za namene člena 142 Uredbe (EU) št. 575/2013 bi morala biti enakovrednost omejena na nadzorniške in regulativne ureditve, ki se uporabljajo za podjetja tretjih držav, katerih glavna dejavnost je primerljiva z dejavnostjo kreditne institucije ali investicijskega podjetja v skladu z opredelitvijo iz člena 4(1)(27) navedene uredbe ter ob upoštevanju opredelitve iz člena 4(1)(3) navedene uredbe.

(12) Za namene člena 391 Uredbe (EU) št. 575/2013 bi morala biti enakovrednost omejena na nadzorniške in regulativne ureditve, ki se uporabljajo za podjetja tretjih držav, katerih glavna dejavnost je primerljiva z dejavnostjo kreditne institucije ali investicijskega podjetja v skladu z opredelitvijo iz člena 4(1)(3) navedene uredbe.

(13) Komisija je ob upoštevanju neodvisnih ocen, ki jih pripravljajo mednarodne organizacije, kot so Baselski odbor za bančni nadzor, Mednarodni denarni sklad in Mednarodno združenje nadzornikov trga vrednostnih papirjev, ocenila nadzorniške in regulativne ureditve nekaterih tretjih držav, ki se uporabljajo za kreditne institucije, investicijska podjetja in borze. Komisija je na podlagi te analize sprejela Izvedbeni sklep 2014/908/EU, ki določa začetni seznam tretjih držav in ozemelj, ki se štejejo za enakovredne v smislu nadzorniških in regulativnih ureditev, za namene določitve obravnave zadevnih kategorij izpostavljenosti iz členov 107, 114, 115, 116 in 142 Uredbe (EU) št. 575/2013.

(14) Seznam enakovrednih držav iz Izvedbenega sklepa 2014/908/EU ni bil niti izčrpen niti dokončen. Na podlagi rednega spremljanja razvoja nadzorniških in regulativnih ureditev tretjih držav in ozemelj za ocenjevanje njihove enakovrednosti z ureditvami Unije, je bil navedeni izvedbeni sklep naknadno spremenjen z izvedbenimi sklepi Komisije (EU) 2016/230 (4), (EU) 2016/2358 (5), (EU) 2019/536 (6) ter (EU) 2019/2166 (7). S temi sklepi so se razširili seznami tretjih držav in ozemelj, ki se štejejo za enakovredne, pri čemer so se upoštevali razpoložljivi viri informacij, vključno z oceno mednarodnih organizacij in pozneje Evropskega bančnega organa (EBA).

(15) Komisija od sprejetja Izvedbenega sklepa (EU) 2019/2166 še naprej spremlja relevantni razvoj bonitetnega, nadzorniškega in regulativnega okvira tretjih držav, pri čemer upošteva razpoložljive vire informacij, vključno z ocenami EBA. EBA je na podlagi ene take ocene priporočil, naj se bonitetni, nadzornški in regulativni okviri, ki se uporabljajo za kreditne institucije v Bosni in Hercegovini ter Severni Makedoniji, štejejo za enakovredne pravnemu okviru Unije za namene členov 107(4), 114(7), 115(4), 116(5), 142(2) in člena 391 Uredbe (EU) št. 575/2013.

(16) Komisija priznava, da je ocena bonitetnih, nadzorniških in regulativnih okvirov, ki se uporabljajo za institucije v Bosni in Hercegovini ter Severni Makedoniji, ki jo je opravil EBA, zajemala le kreditne institucije, ki so pridobile dovoljenje za opravljanje storitev v skladu z zadevnim nacionalnim pravom. Ta sklep se zato ne bi smel uporabljati za druge subjekte s sedežem v Bosni in Hercegovini ter Severni Makedoniji.

(17) Komisija je ob upoštevanju priporočila EBA in na podlagi lastne ocene ugotovila, da imata Bosna in Hercegovina ter Severna Makedonija vzpostavljene bonitetne, nadzorniške in regulativne ureditve, skladne z operativnimi, organizacijskimi in nadzorniškimi standardi, ki odražajo bistvene elemente bonitetne, nadzorniške in regulativne ureditve Unije, ki se uporablja za kreditne institucije. Zato je primerno, da se bonitetne, nadzorniške in regulativne zahteve, ki se uporabljajo za kreditne institucije, ki se nahajajo v Bosni in Hercegovini ter Severni Makedoniji, štejejo za vsaj enakovredne tistim, ki se uporabljajo v Uniji za namene členov 107(4), 114(7), 115(4), 116(5), 142(2) in člena 391 Uredbe (EU) št. 575/2013.

(18) Bosno in Hercegovino ter Severno Makedonijo bi bilo zato treba vključiti na ustrezne sezname tretjih držav in ozemelj, za katere velja, da so njihove bonitetne, nadzorniške in regulativne zahteve ter ureditve enakovredne režimu Unije za namene obravnave izpostavljenosti v skladu z Uredbo (EU) št. 575/2013.

(19) Komisija je na podlagi do sedaj opravljenih ocen sklenila, da imajo Argentina, Avstralija, Bosna in Hercegovina, Brazilija, Kanada, Kitajska, Ferski otoki, Grenlandija, Guernsey, Hongkong, Indija, Otok Man, Japonska, Jersey, Mehika, Monako, Nova Zelandija, Severna Makedonija, Saudova Arabija, Srbija, Singapur, Južna Afrika, Južna Koreja, Švica, Turčija in ZDA vzpostavljene bonitetne, nadzorniške in regulativne ureditve, skladne z vrsto operativnih, organizacijskih in nadzorniških standardov, ki odražajo bistvene elemente bonitetne, nadzorniške in regulativne ureditve Unije, ki se uporablja za kreditne institucije. Zato je primerno, da se bonitetne, nadzorniške in regulativne zahteve, ki se uporabljajo za kreditne institucije, ki se nahajajo v teh državah, štejejo za vsaj enakovredne tistim, ki se uporabljajo v Uniji za namene členov 107(4), 114(7), 115(4), 116(5), 142(2) in člena 391 Uredbe (EU) št. 575/2013.

(20) Komisija je na podlagi do sedaj opravljenih ocen sklenila, da imajo Avstralija, Brazilija, Kanada, Kitajska, Hongkong, Indonezija, Japonska (omejeno na izvajalce poslov s finančnimi instrumenti tipa I) Mehika, Južna Koreja, Saudova Arabija, Singapur, Južna Afrika in ZDA vzpostavljene nadzorniške in regulativne ureditve, skladne z vrsto operativnih, organizacijskih in nadzorniških standardov, ki odražajo bistvene elemente nadzorniške in regulativne ureditve Unije, ki se uporablja za investicijska podjetja. Zato je primerno, da se nadzorniške in regulativne zahteve, ki se uporabljajo za investicijska podjetja, ki se nahajajo v navedenih tretjih državah, štejejo za vsaj enakovredne tistim, ki se uporabljajo v Uniji za namene člena 107(4), 114(7), 115(4), 116(5), 142(2) ter člena 391 Uredbe (EU) št. 575/2013.

(21) Komisija je na podlagi do sedaj opravljenih ocen sklenila, da imajo Avstralija, Brazilija, Kanada, Kitajska, Indija, Indonezija, Japonska, Mehika, Južna Koreja, Saudova Arabija, Singapur, Južna Afrika in ZDA vzpostavljene nadzorniške in regulativne ureditve, skladne z vrsto operativnih, organizacijskih in nadzorniških standardov, ki odražajo bistvene elemente nadzorniške in regulativne ureditve Unije, ki se uporablja za borze. Zato je primerno, da se nadzorniške in regulativne zahteve navedenih tretjih držav v zvezi z izpostavljenostmi do borz, ki se nahajajo v navedenih tretjih državah, štejejo za vsaj enakovredne tistim, ki se uporabljajo v Uniji za namene člena 107(4) Uredbe (EU) št. 575/2013.

(22) Seznami tretjih držav in ozemelj, ki se za namene zadevnih določb Uredbe (EU) št. 575/2013 štejejo za enakovredne, niso dokončni. Komisija bo ob pomoči EBA še naprej redno spremljala razvoj nadzorniških in regulativnih ureditev tretjih držav in ozemelj ter po potrebi oziroma vsaj vsakih pet let posodabljala sezname tretjih držav in ozemelj, določenih v tem sklepu, pri čemer bo upoštevala zlasti razvoj nadzorniške in regulativne ureditve v Uniji in na svetovni ravni ter nove razpoložljive vire ustreznih informacij.

(23) Redni pregledi bonitetnih in nadzorniških zahtev, ki se uporabljajo v tretjih državah in ozemljih, navedenih v prilogah I do VI k temu sklepu, ne bi smeli posegati v možnost Komisije, da kadar koli med splošnimi pregledi izvede poseben pregled v zvezi s posamezno tretjo državo ali ozemljem, če mora zaradi razvoja dogodkov ponovno oceniti, ali enakovrednost, priznana s tem sklepom, še obstaja. Takšna ponovna ocena bi lahko imela za posledico razveljavitev priznanja enakovrednosti.

(24) Ukrepi, določeni v tem sklepu, so v skladu z mnenjem Evropskega odbora za bančništvo –

SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1 Enakovrednost zahtev, ki se uporabljajo za kreditne institucije za namene člena 107(4) Uredbe (EU) št. 575/2013 Za namene člena 107(4) Uredbe (EU) št. 575/2013 se šteje, da tretje države in ozemlja iz Priloge I k temu sklepu uporabljajo nadzorniške in regulativne ureditve za kreditne institucije, enakovredne tistim, ki se uporabljajo v Uniji.

Člen 2 Enakovrednost zahtev, ki se uporabljajo za investicijska podjetja za namene člena 107(4) Uredbe (EU) št. 575/2013 Za namene člena 107(4) Uredbe (EU) št. 575/2013 se šteje, da tretje države iz Priloge II k temu sklepu uporabljajo nadzorniške in regulativne ureditve za investicijska podjetja, enakovredne tistim, ki se uporabljajo v Uniji.

Člen 3 Enakovrednost zahtev, ki se uporabljajo za borze za namene člena 107(4) Uredbe (EU) št. 575/2013 Za namene člena 107(4) Uredbe (EU) št. 575/2013 se šteje, da tretje države iz Priloge III k temu sklepu uporabljajo nadzorniške in regulativne ureditve za borze, enakovredne tistim, ki se uporabljajo v Uniji.

Člen 4 Enakovrednost zahtev, ki se uporabljajo za izpostavljenosti do enot centralne ravni držav, centralnih bank, enot regionalne ali lokalne ravni držav in subjektov javnega sektorja, za namene členov 114, 115 in 116 Uredbe (EU) št. 575/2013 Za namene člena 114(7), 115(4) in 116(5) Uredbe (EU) št. 575/2013 se šteje, da tretje države in ozemlja iz Priloge IV k temu sklepu uporabljajo nadzorniške in regulativne ureditve, enakovredne tistim, ki se uporabljajo v Uniji.

Člen 5 Enakovrednost zahtev, ki se uporabljajo za kreditne institucije in investicijska podjetja za namene člena 142 Uredbe (EU) št. 575/2013 Za namene člena 142(2) Uredbe (EU) št. 575/2013 se šteje, da tretje države in ozemlja iz Priloge V k temu sklepu uporabljajo nadzorniške in regulativne ureditve, enakovredne tistim, ki se uporabljajo v Uniji.

Člen 6 Enakovrednost zahtev, ki se uporabljajo za institucije za namene člena 391 Uredbe (EU) št. 575/2013 Za namene člena 391 Uredbe (EU) št. 575/2013 se šteje, da tretje države in ozemlja iz Priloge VI k temu sklepu uporabljajo nadzorniške in regulativne ureditve, enakovredne tistim, ki se uporabljajo v Uniji.

Člen 7 Razveljavitev Izvedbeni sklep 2014/908/EU se razveljavi. Sklicevanja na razveljavljeni sklep se štejejo za sklicevanja na ta sklep in berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge VII.

Člen 8 Začetek veljavnosti Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

V Bruslju, 1. oktobra 2021 Za Komisijo predsednica Ursula VON DER LEYEN

(1) UL L 176, 27.6.2013, str. 1.

(2) Uredba (EU) 2019/876 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2019 o spremembi Uredbe (EU) št. 575/2013 v zvezi s količnikom finančnega vzvoda, količnikom neto stabilnega financiranja, zahtevami glede kapitala in kvalificiranih obveznosti, kreditnim tveganjem nasprotne stranke, tržnim tveganjem, izpostavljenostmi do centralnih nasprotnih strank, izpostavljenostmi do kolektivnih naložbenih podjemov, velikimi izpostavljenostmi, zahtevami glede poročanja in razkritja ter Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL L 150, 7.6.2019, str. 1).

(3) Izvedbeni sklep Komisije 2014/908/EU z dne 12. decembra 2014 o enakovrednosti nadzorniških in regulativnih zahtev nekaterih tretjih držav in ozemelj za namene obravnave izpostavljenosti v skladu z Uredbo (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 359, 16.12.2014, str. 155).

(4) Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2016/230 z dne 17. februarja 2016 o spremembi Izvedbenega sklepa 2014/908/EU glede seznamov tretjih držav in ozemelj, za katere velja, da so njihove nadzorniške in regulativne zahteve enakovredne za namene obravnave izpostavljenosti v skladu z Uredbo (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 41, 18.2.2016, str. 23).

(5) Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2016/2358 z dne 20. decembra 2016 o spremembi Izvedbenega sklepa 2014/908/EU glede seznamov tretjih držav in ozemelj, za katere velja, da so njihove nadzorniške in regulativne zahteve enakovredne za namene obravnave izpostavljenosti v skladu z Uredbo (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 348, 21.12.2016, str. 75).

(6) Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2019/536 z dne 29. marca 2019 o spremembi Izvedbenega sklepa 2014/908/EU glede seznamov tretjih držav in ozemelj, za katere velja, da so njihove nadzorniške in regulativne zahteve enakovredne za namene obravnave izpostavljenosti v skladu z Uredbo (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 92, 1.4.2019, str. 3).

(7) Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2019/2166 z dne 16. decembra 2019 o spremembi Izvedbenega sklepa 2014/908/EU glede vključitve Srbije in Južne Koreje na sezname tretjih držav in ozemelj, za katere velja, da so njihove nadzorniške in regulativne zahteve enakovredne za namene obravnave izpostavljenosti v skladu z Uredbo (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 328, 18.12.2019, str. 84).