SL Uradni list Evropske unije L 57/3

DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 183/2014

z dne 20. decembra 2013

o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja glede regulativnih tehničnih standardov za določitev izračuna posebnih in splošnih popravkov zaradi kreditnega tveganja

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (1) in zlasti tretjega pododstavka člena 110(4) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Uredba (EU) št. 575/2013 opredeljuje popravke zaradi kreditnega tveganja kot znesek posebnih in splošnih rezervacij za izgube pri kreditnih tveganjih, ki so bile pripoznane v računovodskih izkazih institucije v skladu z veljavnim računovodskim okvirom, vendar ne določa posebnih pravil za določanje, kaj so posebni in splošni popravki zaradi kreditnega tveganja.

(2) Zagotoviti bi bilo treba pravila za določitev zneskov, ki jih je treba vključiti v izračun popravkov zaradi kreditnega tveganja, ki odražajo izgube, izključno povezane s kreditnim tveganjem. Izračun popravkov zaradi kreditnega tveganja za določitev kapitalskih zahtev bi moral biti omejen na zneske, ki so zmanjšali navadni lastniški temeljni kapital institucije.

(3) Izgube, izključno povezane s kreditnim tveganjem, pripoznane v skladu z veljavnim računovodskim okvirom v tekočem poslovnem letu, bi morale biti pripoznane kot popravki zaradi kreditnega tveganja, če institucija učinek pripozna v navadnem lastniškem temeljnem kapitalu. To je pomembno za primere, v katerih se v poslovnem letu zabeležijo takšne izgube zaradi oslabitve kljub dobičkom med letom ali čistim dobičkom poslovnega leta, ki niso potrjeni v skladu s členom 26(2) Uredbe (EU) št. 575/2013, ter kadar bi njihovo pripoznanje kot popravki zaradi kreditnega tveganja prej vplivalo na vrednosti izpostavljenosti ali na dodatni kapital kot na navadni lastniški temeljni kapital. Za izgube med letom, kot je določeno v členu 36(1) Uredbe (EU) št. 575/2013, takšen popravek ni potreben, če se izgube tekočega poslovnega leta v skladu s tem členom takoj odbijejo od navadnega lastniškega temeljnega kapitala.

(4) Nekatere določbe Uredbe (EU) št. 575/2013 v zvezi s popravki zaradi kreditnega tveganja se nanašajo izrecno na zunajbilančne postavke. Kadar takšnega razlikovanja ni, zadevne določbe veljajo za bilančne in zunajbilančne postavke.

(5) Določiti bi bilo treba pravila za tiste izgube, izključno povezane s kreditnim tveganjem, ki so pripoznane v skladu z veljavnim računovodskim okvirom in za znesek katerih se je zmanjšal navadni lastniški temeljni kapital. Ta pravila bi morala zajemati oslabitve in popravke vrednosti za finančna sredstva ali določbe za zunajbilančne postavke, če odražajo izgube, ki so izključno povezane s kreditnim tveganjem, in pod pogojem, da so pripoznane v izkazu poslovnega izida v skladu z veljavnim računovodskim okvirom. V kolikor se te izgube nanašajo na finančne instrumente, vrednotene po pošteni vrednosti, bi morala navedena pravila zajemati tudi zneske, pripoznane kot oslabitve v skladu z veljavnimi računovodskimi okviri, ali podobne izvedene popravke, če ti odražajo izgube, povezane s poslabšanjem ali zmanjšanjem kreditne kvalitete sredstva ali portfelja sredstev. Na tej stopnji ni primerno regulirati drugih zneskov, ki niso oslabitve finančnega instrumenta v skladu z veljavnim računovodskim okvirom ali ne odražajo koncepta podobne narave, tudi če bi te spremembe lahko vključevale element kreditnega tveganja.

(6) Za zagotovitev, da izračun zajema vse zadevne zneske, je potrebno, da se vsak znesek, ki je relevanten za namene iz prvega pododstavka člena 110(4) Uredbe (EU) št. 575/2013, razporedi ali v izračun splošnega popravka zaradi kreditnega tveganja (splošni popravki zaradi kreditnega tveganja) ali v izračun posebnega popravka zaradi kreditnega tveganja (posebni popravki zaradi kreditnega tveganja).

(7) V zvezi z določitvijo zneskov, ki se lahko vključijo v izračun posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja, je edino merilo, ki ga določa Uredba (EU) št. 575/2013, da se posebni popravki zaradi kreditnega tveganja ne morejo vključiti v dodatni kapital v skladu s standardiziranim pristopom za kreditna tveganja, kot je določeno v členu 62(c) Uredbe (EU) št. 575/2013. Zato mora biti razlikovanje med zneski, ki se vključijo v izračun posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja ali splošnih popravkov zaradi kreditnega tveganja, v skladu z merili za določitev, kaj se lahko vključi v dodatni kapital.

(8) Uredba (EU) št. 575/2013 uvaja mednarodno dogovorjene standarde tretjega mednarodnega regulativnega okvira za banke Baselskega odbora za nadzor bank (2) (v nadaljnjem besedilu: Basel III). Zato bi morala biti ustrezna pravila za popravke zaradi kreditnega tveganja tudi v skladu z baselskim okvirom, ki določa, da mora eno od meril za razlikovanje med splošnimi popravki zaradi kreditnega tveganja in posebnimi popravki zaradi kreditnega tveganja zahtevati, da so splošne rezervacije ali splošne rezervacije za izgube iz posojil „prosto dostopne za kritje izgub, ki nastanejo naknadno“. V skladu z določbami Basla III so rezervacije ali rezervacije za izgube iz posojil, ki se hranijo za prihodnje izgube, ki jih trenutno še ni mogoče opredeliti, na voljo za kritje izgub iz naslova kreditnega tveganja, ko te nastanejo, in tako izpolnjujejo pogoje za vključitev v dodatni kapital. Poleg tega bi morali biti zneski, vključeni v izračun splošnih popravkov zaradi kreditnega tveganja, v celoti na voljo, tako časovno kot glede zneska, za kritje takšnih izgub, vsaj na ravni podjetja, ki ne deluje več, kadar lahko kapital krije izgube v primeru insolventnosti, preden deponenti izgubijo denar.

(9) Ta pravila bi bilo treba izvajati na tem področju ne glede na veljavni računovodski okvir. Vendar, da bi omogočili institucijam enotno razlikovanje med posebnimi popravki zaradi kreditnega tveganja in splošnimi popravki zaradi kreditnega tveganja, bi bilo treba zagotoviti merila za obravnavo izgub zaradi kreditnega tveganja znotraj veljavnega računovodskega okvira za vsako vrsto popravka zaradi kreditnega tveganja. Čeprav je obravnava izgub, izključno povezanih s kreditnim tveganjem, ki so pripoznane po veljavnih računovodskih okvirih, odvisna od izpolnjevanja teh meril, bi bilo treba glede na omejevalno naravo meril za splošne popravke zaradi kreditnega tveganja veliko večino teh zneskov običajno razvrstiti kot posebne popravke zaradi kreditnega tveganja.

(10) Mednarodni računovodski standardi se revidirajo, zaradi česar bi lahko prišlo do potrebe po spremembi meril za razlikovanje med posebnimi popravki zaradi kreditnega tveganja in splošnimi popravki zaradi kreditnega tveganja. V luči tekočih razprav, zlasti v zvezi z modeli za oslabitev, se zdi prezgodaj pričakovati ta model med merili za popravke zaradi kreditnega tveganja.

(11) Uredba (EU) št. 575/2013 zahteva določitev posebnega popravka zaradi kreditnega tveganja za eno samo izpostavljenost. Zato je treba določiti način obravnave posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja, ki odražajo izgube, povezane s kreditnim tveganjem celotne skupine izpostavljenosti. Odločiti se je treba tudi, za katere izpostavljenosti v skupini in v kakšnem obsegu je treba pripoznati posebne popravke zaradi kreditnega tveganja. Razporeditev deležev tega zneska, ki izhaja iz takšnih posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja, na izpostavljenosti v skupini mora biti sorazmerna z zneski tveganju prilagojenih izpostavljenosti. V ta namen je treba določiti vrednost izpostavljenosti brez upoštevanja kakršnih koli posebnih popravkov zaradi kreditnih tveganj.

(12) Za določitev neplačila v skladu s členom 178(3)(b) Uredbe (EU) št. 575/2013 je treba vključiti samo posebne popravke zaradi kreditnega tveganja, ki se izvedejo posamezno za eno samo izpostavljenost ali enega dolžnika, in ne posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja, ki se izvedejo za celotno skupino izpostavljenosti. Posebni popravki zaradi kreditnega tveganja za celotne skupine izpostavljenosti ne opredeljujejo dolžnikov izpostavljenosti, ki pripadajo takim skupinam, za katere velja, da je prišlo do dogodka neplačila. Zlasti obstoj posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja za skupino izpostavljenosti ni zadosten razlog za sklep, da je prišlo do dogodka neplačila pri vsakem dolžniku ali izpostavljenosti, ki spadajo v to skupino.

(13) Institucije morajo biti sposobne pokazati, kako se uporabljajo merila za razlikovanje med posebnimi popravki zaradi kreditnega tveganja in splošnimi popravki zaradi kreditnega tveganja znotraj veljavnega računovodskega okvira. Zato bi morale institucije ta postopek dokumentirati.

(14) Ta uredba temelji na osnutku regulativnih tehničnih standardov, ki jih je Komisiji posredoval Evropski bančni organ.

(15) Evropski bančni organ je izvedel odprta javna posvetovanja o osnutku regulativnih tehničnih standardov, na katerih temelji ta uredba, analiziral potencialne povezane stroške in koristi v skladu s členom 10 Uredbe (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (3) ter zaprosil za mnenje interesne skupine za bančništvo, ustanovljene v skladu s členom 37 Uredbe (EU) št. 1093/2010 –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Opredelitev splošnih in posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja za namene členov 111, 159, 166, 167, 168, 178, 246 in 266 Uredbe (EU) št. 575/2013.

1. Za namene te uredbe so zneski, ki jih mora institucija vključiti v izračun splošnih in posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja, enaki vsem zneskom, ki so bili odbiti od navadnega lastniškega temeljnega kapitala institucije, da se odrazijo izgube, izključno povezane s kreditnim tveganjem glede na veljavni računovodski okvir in kot take pripoznane v izkazu poslovnega izida, ne glede na to, ali so rezultat oslabitev, prilagoditev vrednosti ali rezervacij za zunajbilančne postavke.

Vsi zneski, ki nastanejo v skladu s prvim pododstavkom in so bili pripoznani v poslovnem letu, se lahko vključijo v izračun splošnih in posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja le, če so bili zadevni zneski odbiti od navadnega lastniškega temeljnega kapitala institucije v skladu s členom 36(1) Uredbe (EU) št. 575/2013 ali v primeru dobičkov med letom ali čistih dobičkov poslovnega leta, ki niso bili potrjeni v skladu s členom 26(2) navedene uredbe, in sicer z ustreznim takojšnjim zmanjšanjem navadnega lastniškega temeljnega kapitala za določitev kapitala.

2. Institucija zneske iz odstavka 1 vključi v izračun splošnega popravka zaradi kreditnega tveganja (splošni popravki zaradi kreditnega tveganja), če izpolnjujejo naslednji merili:

(a) so prosto in v celoti na voljo – časovno in glede zneska – za kritje izgub zaradi kreditnega tveganja, ki se še niso uresničile;

(b) odražajo izgube zaradi kreditnega tveganja za skupino izpostavljenosti, za katero institucija trenutno nima dokazov, da je prišlo do izgube.

3. Vsi ostali zneski iz odstavka 1 se vključijo v izračun posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja (posebni popravki zaradi kreditnega tveganja).

4. Če sta izpolnjeni merili iz odstavka 2, institucija v izračun splošnega popravka zaradi kreditnega tveganja vključi naslednje izgube:

(a) izgube, pripoznane za kritje višjih povprečnih izgub iz portfelja v preteklih letih, čeprav trenutno ni dokazov o škodnih dogodkih, ki bi utemeljili raven izgube, ugotovljene v preteklih letih;

(b) izgube, v zvezi s katerimi institucija ni seznanjena o poslabšanju kreditov za skupino izpostavljenosti, vendar je glede na pretekle izkušnje statistično verjetna določena stopnja neplačil.

5. Institucija v izračun posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja iz odstavka 3 vedno vključi naslednje izgube:

(a) izgube, pripoznane v izkazu poslovnega izida, za instrumente, merjene po pošteni vrednosti, ki predstavljajo oslabitev zaradi kreditnega tveganja v skladu z veljavnim računovodskim okvirom;

(b) izgube zaradi sedanjih ali preteklih dogodkov, ki vplivajo na pomembno posamezno izpostavljenost ali izpostavljenosti, ki same po sebi niso pomembne, vendar so ocenjene posamično ali skupaj;

(c) izgube, za katere pretekle izkušnje, popravljene glede na trenutno pridobljene podatke, kažejo, da je do izgube prišlo, vendar institucija še ne ve, pri kateri posamezni izpostavljenosti je prišlo do te izgube.

Člen 2

Razporeditev posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja za skupino izpostavljenosti na izpostavljenosti v skupini

1. Kadar posebni popravek zaradi kreditnega tveganja odraža izgube, povezane s kreditnim tveganjem skupine izpostavljenosti, institucija razporedi ta posebni popravek zaradi kreditnega tveganja na vse posamezne izpostavljenosti te skupine sorazmerno z zneski izpostavljenosti glede na tveganja. V ta namen se določi vrednost izpostavljenosti brez upoštevanja kakršnih koli posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja.

2. Za obravnavo pričakovanih zneskov izgube iz člena 159 Uredbe (EU) št. 575/2013 za skupino izpostavljenosti, ki niso neplačane, institucijam ni treba razporediti posebnega popravka zaradi kreditnega tveganja na posamezne izpostavljenosti v skupini.

3. Kadar se posebni popravek zaradi kreditnega tveganja nanaša na skupino izpostavljenosti, katere kapitalske zahteve za kreditna tveganja so delno izračunane po standardiziranem pristopu in delno po pristopu IRB, institucija razporedi ta posebni popravek zaradi kreditnega tveganja na skupino izpostavljenosti, ki jo pokriva posamezen pristop sorazmerno z zneski tveganju prilagojenih izpostavljenosti skupine, preden se uporabijo ukrepi iz odstavkov 1 in 2. V ta namen se določi vrednost izpostavljenosti brez upoštevanja kakršnih koli posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja.

4. Pri razporejanju posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja na izpostavljenosti institucije zagotovijo, da se isti delež ne razporedi dvakrat na različne izpostavljenosti.

Člen 3

Izračun popravkov zaradi kreditnega tveganja za določitev vrednosti izpostavljenosti v skladu s členi 111, 166 do 167, 168, 246 in 266 Uredbe (EU) št. 575/2013

Za določitev vrednosti izpostavljenosti v skladu s členi 111, 166 do 168, 246 in 266 Uredbe (EU) št. 575/2013 institucije posebne popravke zaradi kreditnega tveganja, povezane z izpostavljenostjo, izračunajo kot zneske posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja za to eno izpostavljenost ali kot zneske posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja, ki jih je institucija razporedila na to izpostavljenost v skladu s členom 2.

Člen 4

Izračun posebnih in splošnih popravkov zaradi kreditnega tveganja za obravnavo zneskov pričakovane izgube v skladu s členom 159 Uredbe (EU) št. 575/2013

1. Za obravnavo zneskov pričakovane izgube v skladu s členom 159 Uredbe (EU) št. 575/2013 institucija izračuna skupne splošne popravke zaradi kreditnega tveganja, povezane z izpostavljenostmi, vključenimi v obravnavo zneskov pričakovanih izgub, kot vsoto teh zneskov, opredeljenih kot splošni popravki zaradi kreditnega tveganja v skladu s členom 1 te uredbe, ki jih je institucija razporedila v skladu s členom 110 (3) Uredbe (EU) št. 575/2013.

2. Za obravnavo zneskov pričakovane izgube v skladu s členom 159 Uredbe (EU) št. 575/2013 je izračun skupnega posebnega popravka zaradi kreditnega tveganja v zvezi z izpostavljenostmi, vključenimi v obravnavo zneskov pričakovanih izgub, vsota zneskov iz točk (a) in (b), brez neplačanih izpostavljenosti:

(a) zneski, opredeljeni kot posebni popravki zaradi kreditnega tveganja v skladu s členom 1, ki so povezani s kreditnim tveganjem ene same izpostavljenosti,

(b) zneski, opredeljeni kot posebni popravki zaradi kreditnega tveganja v skladu s členom 1, ki so povezani s kreditnim tveganjem skupine izpostavljenosti in ki so bili razporejeni v skladu s členom 2.

3. Skupni posebni popravki zaradi kreditnega tveganja, ki se nanašajo na neporavnano izpostavljenost, se izračunajo kot vsota vseh zneskov posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja za to izpostavljenost ali kot zneski posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja, ki jih je institucija razporedila na to izpostavljenost v skladu s členom 2.

Člen 5

Izračun posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja za kapitalske zahteve za namene določitve neplačila v skladu s členom 178 Uredbe (EU) št. 575/2013

Za določitev neplačila v skladu s členom 178 Uredbe (EU) št. 575/2013 se posebni popravki zaradi kreditnega tveganja izračunajo kot zneski posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja, ki se nanašajo na kreditno tveganje ene izpostavljenosti ali enega dolžnika.

Člen 6

Dokumentacija

Institucije dokumentirajo določanje in izračun splošnih popravkov zaradi kreditnega tveganja in posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja.

Člen 7

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, 20. decembra 2013 Za Komisijo Predsednik José Manuel BARROSO

(1) UL L 176, 27.6.2013, str. 1.

(2) http://www.bis.org/publ/bcbs189_dec2010.pdf

(3) Uredba (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ) in o spremembi Sklepa št. 716/2009/ES ter razveljavitvi Sklepa Komisije 2009/78/ES (UL L 331, 15.12.2010, št. 12).