IZVEDBENI SKLEP KOMISIJE (EU) 2018/945

z dne 22. junija 2018

o nalezljivih boleznih in z njimi povezanih posebnih zdravstvenih problemih, zajetih v epidemiološko spremljanje, ter o zadevnih opredelitvah primerov

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Sklepa št. 1082/2013/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o resnih čezmejnih nevarnostih za zdravje in o razveljavitvi Odločbe št. 2119/98/ES (1) ter zlasti člena 6(5)(a) in (b) Sklepa,

ob upoštevanju naslednjega:

V skladu z Odločbo št. 2119/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2) je bil z Odločbo Komisije 2000/96/ES (3) vzpostavljen seznam nalezljivih bolezni in posebnih zdravstvenih problemov, ki jih zajema epidemiološko spremljanje v mreži Skupnosti.

Seznam bolezni in z njimi povezanih posebnih zdravstvenih problemov, vzpostavljen z Odločbo 2000/96/ES, bi bilo treba posodobiti, da se upoštevajo spremembe v incidenci in prevalenci bolezni, potrebe Evropske unije in njenih držav članic ter zagotoviti izpolnjevanje meril iz Priloge k Sklepu št. 1082/2013/EU.

lymska nevroborelioza: prenos lymske nevroborelioze, zapleta lajmske bolezni, ki jo povzroča bakterija Borrelia burgdorferi in ki se na človeka prenaša z ugrizi okuženih klopov, povzroča skrb v Uniji. Sistematično spremljanje je potrebno za spremljanje njene epidemiologije, da se oblikujejo podporni ukrepi za preprečevanje in nadzor bolezni ter njenih zapletov.

zika: okužba nosečnice z virusom zike lahko povzroči rojstvo otroka s hudimi nevrološkimi okvarami. Zgodnje odkrivanje in spremljanje oseb, ki se vračajo s prizadetih območij, je ključno. Podatki o spremljanju so potrebni za oblikovanje informiranih javnozdravstvenih ukrepov za preprečevanje vnosa virusa zike v Unijo in njegovega širjenja v Uniji;

čikungunja: zaradi avtohtonih izbruhov okužb z virusom čikungunje v Italiji (2007) in Franciji (2010 in 2014), velike navzočnosti ustreznega vektorja (Aedes albopictus) v Sredozemlju in povratku potnikov z endemičnih območij je sistematično spremljanje potrebno za preprečevanje širjenja virusa čikungunje v Uniji;

Posodobljeni seznam bolezni bi moral zajemati naslednje nalezljive bolezni, ki ogrožajo javno zdravje in ki so se nedavno pojavile ali ponovno pojavile, v skladu z merili iz Priloge k Sklepu št. 1082/2013/EU za izbiro nalezljivih bolezni in z njimi povezanih posebnih zdravstvenih problemov, zajetih v epidemiološko spremljanje:

V skladu s členom 9 Uredbe (ES) št. 851/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (5) je Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (v nadaljnjem besedilu: ECDC) na zahtevo Komisije zagotovil znanstveno pomoč pri vzpostavitvi opredelitev primerov za čikungunjo, dengo, lymsko nevroboreliozo in virusno okužbo zika ter pri reviziji opredelitev primerov za številne druge bolezni (6) in reviziji opredelitev primerov, povezanih z nekaterimi okužbami, povezanimi z zdravstveno oskrbo, in antimikrobično odpornostjo (7) . Opredelitve primerov bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.

SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Nalezljive bolezni in z njimi povezani posebni zdravstveni problemi, zajeti v epidemiološko spremljanje, so našteti v Prilogi I.

Člen 2

Za namene predložitve podatkov v epidemiološko spremljanje nalezljivih bolezni in z njimi povezanih posebnih zdravstvenih problemov iz Priloge I države članice uporabljajo opredelitve primerov iz Priloge II.

Člen 3

Odločbi 2000/96/ES in 2002/253/ES se razveljavita. Sklici na navedeni odločbi se razumejo kot sklici na ta sklep.

Člen 4

Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

(1) UL L 293, 5.11.2013, str. 1.

(2) Odločba št. 2119/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. septembra 1998 o vzpostavitvi mreže epidemiološkega spremljanja in obvladovanja nalezljivih bolezni v Skupnosti (UL L 268, 3.10.1998, str. 1).

(3) Odločba Komisije 2000/96/ES z dne 22. decembra 1999 o nalezljivih boleznih, ki jih bo po Odločbi 2119/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta postopoma zajela mreža Skupnosti (UL L 28, 3.2.2000, str. 50).

(4) Odločba Komisije 2002/253/ES z dne 19. marca 2002 o opredelitvi primerov nalezljivih bolezni za poročanje mreži Skupnosti v skladu z Odločbo št. 2119/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 86, 3.4.2002, str. 44).

(5) Uredba (ES) št. 851/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o ustanovitvi Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni (UL L 142, 30.4.2004, str. 1).

(6) Botulizem, bruceloza, kampilobakterijski enteritis, giardioza, okužba z gonokoki, listerioza, rdečke, salmonelni enteritis, okužba z E. coli, ki proizvaja Šigov toksin/verocitotoksin, šigeloza, sifilis in kongenitalni sifilis, tetanus, tuberkuloza, trebušni tifus/paratifus, oslovski kašelj, enteritis zaradi okužbe z Yersinia enterocolitica ali Yersinia pseudotuberculosis in okužbe, povezane z zdravstveno oskrbo.

(7) Natančneje predvsem kampilobakterijski enteritis, okužba z gonokoki, salmonelni enteritis, šigeloza, tuberkuloza in okužbe krvnega obtoka zaradi posebnih patogenov, zlasti Staphylococcus aureus (občutljivost na meticilin in druge protistafilokokne betalaktame), Enterococcus faecium in Enterococcus faecalis (občutljivost na glikopeptide), Klebsiella pneumoniae in Escherichia coli (občutljivost na karbapeneme in na kolistin v karbapenemrezistentnih izolatih), Pseudomonas aeruginosa in Acinetobacter (občutljivost na karbapeneme).

Nalezljive bolezni in z njimi povezani posebni zdravstveni problemi, ki so zajeti v mrežo epidemiološkega spremljanja

PRILOGA II

1. RAZLAGA DELOV ODDELKOV, UPORABLJENIH PRI OPREDELITVI IN RAZVRSTITVI PRIMEROV

KLINIČNA MERILA

Klinična merila vsebujejo običajne in ustrezne znake ter simptome bolezni, ki samostojno ali v povezavi predstavljajo jasno ali verjetno klinično sliko bolezni. Dajejo splošen opis bolezni in ne navajajo nujno vseh značilnosti, potrebnih za posamezno klinično diagnozo bolezni.

LABORATORIJSKA MERILA

Laboratorijska merila so navedena kot seznam laboratorijskih metod, ki se uporabljajo za potrditev primera. Običajno samo eden izmed navedenih testov zadošča za potrditev primera. Če je za laboratorijsko potrditev potrebna kombinacija metod, je to opredeljeno. Vrsto vzorca, ki se zbira za laboratorijske teste, se opredeli le, kadar so samo nekatere vrste vzorcev ustrezne za potrditev diagnoze. Za nekatere dogovorjene izredne primere so vključena laboratorijska merila za verjetni primer. Navedena laboratorijska merila so sestavljena iz seznama laboratorijskih metod, ki se lahko uporabijo za podporo diagnoze primera, ne pa za potrditev.

EPIDEMIOLOŠKA MERILA IN EPIDEMIOLOŠKA POVEZAVA

Epidemiološka merila se štejejo za izpolnjena, ko je možno določiti epidemiološko povezavo.

Epidemiološka povezava med inkubacijsko dobo je opredeljena kot ena izmed naslednjih šestih:

— prenos s človeka na človeka: dejstvo, da je bila oseba v stiku z laboratorijsko potrjenim človeškim primerom na takšen način, da obstaja možnost, da je prišlo do okužbe,

— prenos z živali na človeka: dejstvo, da je bila oseba v stiku z živaljo z laboratorijsko potrjeno okužbo/kolonizacijo na takšen način, da obstaja možnost, da je prišlo do okužbe,

— izpostavitev skupnemu viru: dejstvo, da je bila oseba izpostavljena istemu skupnemu viru ali nosilcu okužbe, ki je potrjen človeški primer,

— izpostavitev onesnaženi hrani / pitni vodi: dejstvo, da je oseba uživala hrano ali pitno vodo, ki je laboratorijsko potrjena kot onesnažena, ali uživala potencialno onesnažene proizvode živali z laboratorijsko potrjeno okužbo/kolonizacijo,

— izpostavitev v okolju: dejstvo, da se je oseba kopala v vodi ali je bila v stiku z onesnaženim okoljskim virom, ki je bil laboratorijsko potrjen,

— izpostavitev v laboratoriju: dejstvo, da je oseba delala v laboratoriju, kjer je možnost izpostavitve.

Oseba se lahko obravnava kot epidemiološko povezana s potrjenim primerom, če je v verigi prenosa laboratorijsko potrjen vsaj en primer. V primeru izbruha okužbe, ki se prenaša fekalno-oralno, ali okužbe, ki se prenaša po zraku, ni treba nujno določiti verige prenosa, da se primer obravnava kot epidemiološko povezan.

Do prenosa pride na en ali več naslednjih načinov:

— po zraku: aerosol se prenaša od okužene osebe na mukozne sluznice med kašljanjem, pljuvanjem, petjem ali govorom ali kadar druge osebe vdihujejo aerosole s povzročitelji bolezni, ki so razpršeni v ozračju;

— s stikom: neposredni stik z okuženo osebo (fekalno-oralno, preko dihalnih kapljic, preko kože ali s spolnim stikom) ali živaljo (npr. z ugrizom, dotikom) ali posrednim stikom z okuženimi materiali ali predmeti (okuženi izbruhki, telesne tekočine, kri),

— vertikalno: od matere na otroka, pogosto v maternici ali kot posledica naključne izmenjave telesnih tekočin običajno v obporodnem obdobju;

— z vektorskim prenosom: prenos z okuženimi komarji, klopi pršicami, muhami in drugimi žuželkami, ki prenašajo bolezen na človeka z ugrizi;

— s hrano ali vodo: z uživanjem potencialno onesnažene hrane ali pitne vode.

RAZVRSTITEV PRIMERA

Primeri se razvrstijo kot „možni“, „verjetni“ in „potrjeni“. Inkubacijske dobe za bolezni so podane v dodatnih informacijah za lažjo oceno epidemiološke povezave.

MOŽEN PRIMER

Možen primer pomeni primer, ki je razvrščen kot možen za namene poročanja. Običajno gre za primer, ki izpolnjuje klinična merila, kakor so opisana v opredelitvi primera, vendar brez epidemiološke ali laboratorijske potrditve zadevne bolezni. Pri opredelitvi možnega primera je občutljivost visoka, specifičnost pa nizka. Omogoča odkrivanje večine primerov, vendar bodo v to kategorijo vključeni tudi nekateri lažno pozitivni primeri.

VERJETEN PRIMER

Verjeten primer pomeni primer, ki je razvrščen kot verjeten za namene poročanja. Običajno gre za primer s kliničnimi merili in epidemiološko povezavo, kakor so opisani v opredelitvi primera. Laboratorijski testi za verjetne primere so določeni le za nekatere bolezni.

POTRJEN PRIMER

Potrjen primer pomeni primer, ki je razvrščen kot potrjen za namene poročanja. Potrjeni primeri so laboratorijsko potrjeni in lahko izpolnjujejo klinična merila, kakor so opisana v opredelitvi primera, ali jih ne izpolnjujejo. Pri opredelitvi potrjenega primera je specifičnost visoka, občutljivost pa nižja, zato bodo resnični primeri predstavljali večino zbranih primerov, čeprav bodo nekateri primeri izpuščeni.

Klinična merila za nekatere bolezni ne odražajo dejstva, da so številni akutni primeri asimptomatski (npr. hepatitis A, B in C, kampilobakterioza, salmoneloza), čeprav so ti primeri lahko še vedno pomembni z vidika javnega zdravja na nacionalni ravni.

Potrjeni primeri se uvrstijo v eno izmed treh spodaj navedenih podkategorij. V eno izmed navedenih podkategorij se razvrstijo med analizo podatkov z uporabo spremenljivk, zbranih v okviru informacij o primeru.

LABORATORIJSKO POTRJEN PRIMER S KLINIČNIMI MERILI

Primer izpolnjuje laboratorijska merila za potrditev primera in klinična merila, vključena v opredelitev primera.

LABORATORIJSKO POTRJEN PRIMER Z NEZNANIMI KLINIČNIMI MERILI

Primer izpolnjuje laboratorijska merila za potrditev primera, vendar ni razpoložljivih informacij glede kliničnih meril (npr. samo laboratorijsko poročilo).

LABORATORIJSKO POTRJEN PRIMER BREZ KLINIČNIH MERIL

Primer izpolnjuje laboratorijska merila za potrditev primera, vendar ne izpolnjuje kliničnih meril iz opredelitve primera ali je asimptomatski.

Opomba: Za nekatera stanja, ki se spremljajo, struktura opredelitev primera ne sledi tipični strukturi opredelitve primera, kot v primeru Creutzfeld-Jakobove bolezni (CJB), okužb, povezanih z zdravstveno oskrbo, in antimikrobične odpornosti.

2. SEZNAM OKRAJŠAV

1. AFP: akutna flakcidna paraliza

2. AIDS: sindrom pridobljene imunske pomanjkljivosti

3. AMR: antimikrobična odpornost

4. Anti-HBc: protitelesa proti središčnemu antigenu virusa hepatitisa B

5. anti-HCV: specifična protitelesa proti virusu hepatitisa C

6. AOD: akutna okužba dihal

7. BAL: bronhoalveolarna lavaža

8. BCG: bacil Calmette et Guérin

9. BJ: okužba kosti in sklepov

10. BJ-BONE: osteomielitis

11. BJ-DISC: okužba medvretenčnega prostora

12. BJ-JNT: okužba sklepa ali burze

13. BoNT: botulinski nevrotoksin

14. BSI: okužba krvnega obtoka

15. C-CVC: s katetrom povezano – centralni žilni kateter

16. CDAD: driska, povezana z bakterijo Clostridium difficile

17. CFU: kolonijska enota

18. CJB: Creutzfeldt-Jakobova bolezen

19. CMV: citomegalovirus

20. CNRL: mreža referenčnih laboratorijev Evropske skupnosti za človeško gripo

21. CNS: centralni živčni sistem

22. CNS-IC: okužba centralnega živčnega sistema– intrakranialna okužba

23. CNS-MEN: okužba centralnega živčnega sistema – meningitis ali ventrikulitis

24. CNS-SA: okužba centralnega živčnega sistema – spinalni absces brez meningitisa

25. C-PVC: s katetrom povezano – periferni žilni kateter

26. CRI: okužba, povezana s katetrom

27. CRS: kongenitalni sindrom rdečk

28. CRT: čas polnjenja kapilar

29. CSF: likvor

30. CT scan: slikanje z računalniško tomografijo

31. CVS: okužba kardiovaskularnega sistema

32. CVS-CARD: okužba kardiovaskularnega sistema – miokarditis ali perikarditis

33. CVS-ENDO: okužba kardiovaskularnega sistema – endokarditis

34. CVS-MED: okužba kardiovaskularnega sistema – mediastinitis

35. CVS-VASC: okužba kardiovaskularnega sistema – okužba arterij ali ven

36. DFA: fluorescenčna protitelesa

37. DFA-TP: fluorescenčni nevtralizacijski test za Treponema pallidum

38. DNA: deoksiribonukleinska kislina

39. DPA: aspirat, pridobljen z distalno zaščiteno aspiracijo

40. EARS-Net: Evropska mreža za nadzor antimikrobične odpornosti

41. ECDC: Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni

42. ECOFF: epidemiološke izločitvene vrednosti

43. EEG: elektroencefalografija

44. EENT: okužba očesa, ušesa, nosu, grla ali ust

45. EENT-CONJ: okužba očesa, ušesa, nosu, grla ali ust – konjuktivitis

46. EENT-EAR: okužba očesa, ušesa, nosu, grla ali ust – okužba ušesa in mastoida

47. EENT-EYE: okužba očesa, ušesa, nosu, grla ali ust – okužba očesa, razen konjuktivitisa

48. EENT-ORAL: okužba očesa, ušesa, nosu, grla ali ust – okužba v ustni votlini (usta, jezik ali dlesni)

49. EENT-SINU: okužba očesa, ušesa, nosu, grla ali ust – sinuzitis

50. EENT-UR: okužba očesa, ušesa, nosu, grla ali ust – okužba zgornjih dihal, faringitis, laringitis, epiglotitis

51. EFNS: Evropska zveza nevroloških združenj

52. EIA: encimski imunološki test

53. ELISA: encimski imunski test

54. EM: elektronska mikroskopija

55. EUCAST: Evropski odbor za testiranje antimikrobične občutljivosti

56. FAMA: fluorescenčna protitelesa proti membranskim antigenom

57. FTA-abs: absorpcija flurescenčnih protiteles proti treponemi

58. FUO: mrzlica neznega izvora

59. GI: okužba prebavnega trakta

60. GI-CDI: okužba prebavnega trakta – okužba z bakterijo Clostridium difficile

61. GI-GE: okužba prebavnega trakta – gastroenteritis (razen CDI)

62. GI-GIT: okužba prebavnega trakta – prebavni trakt (požiralnika, želodca, tankega in debelega črevesa ter danke), razen gastroenteritisa in apendicitisa

63. GI-HEP: okužba prebavnega trakta – hepatitis

64. GI-IAB: okužba prebavnega trakta – intraabdominalna, ki ni zajeta drugje, vključno z okužbo žolčnika, žolčevoda, jeter (brez virusnega hepatitisa), vranice, trebušne slinavke, potrebušnice, subfreničnega ali subdiafragmalnega prostora ali drugega tkiva ali mesta v trebušni votlini, ki ni zajet drugje

65. HAI: okužba, povezana z zdravstveno oskrbo

66. HBeAg: antigen e virusa hepatitisa B

67. HBsAg: površinski antigen virusa hepatitisa B

68. HBV-DNA: nukleinska kislina virusa hepatitisa B

69. HCV-core: jedrni antigen virusa hepatitisa C

70. HCV-RNA: nukleinska kislina virusa hepatitisa C

71. HIV: virus humane imunske pomanjkljivosti

72. HUS: hemolitično-uremični sindrom

73. IAP: pljučnica, povezana z intubacijo

74. IFA: indirektna fluorescenčna protitelesa

75. IgG: imunoglobulin G

76. IgM: imunoglobulin M

77. GPB: gripi podobna bolezen

78. LGV: limfogranulom (venerijski)

79. LPS: lipopolisaharidi

80. LRI: okužba spodnjih dihal, razen pljučnice

81. LRI-BRON: okužba spodnjih dihal – bronhitis, traheobronhitis, bronhiolitis, traheitis, brez znakov pljučnice

82. TBE: virusni klopni encefalitis

3. OPREDELITVE PRIMEROV NALEZLJIVIH BOLEZNI

3.1 ANTRAKS (VRANIČNI PRISAD)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj eno izmed naslednjih kliničnih oblik:

Kožni antraks Vsaj eden izmed naslednjih dveh znakov: — papularna ali mehurčasta lezija, — vdrta črna krasta (eshara) z okoliškim edemom.

Gastrointestinalni antraks — Povišana telesna temperatura ali vročičnost IN vsaj eden izmed naslednjih dveh znakov: — huda bolečina v trebuhu, — driska.

Pljučni (inhalacijski) antraks — Povišana telesna temperatura ali vročičnost IN vsaj eden izmed naslednjih dveh znakov: — akutno oteženo dihanje, — radiološki znaki za razširitev medpljučja.

Meningealni/meningoencefalitični antraks — Povišana telesna temperatura IN z vsaj enim izmed naslednjih treh znakov: — konvulzije, — izguba zavesti, — meningealni znaki.

Septikemija pri antraksu

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Bacillus anthracis iz kliničnega vzorca,

— detekcija nukleinske kisline bakterije Bacillus anthracis v kliničnem vzorcu.

Pozitiven nosni bris brez kliničnih simptomov ne prispeva k potrjeni diagnozi primera.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih treh epidemioloških povezav:

— prenos z živali na človeka,

— izpostavitev skupnemu viru,

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

Opomba: Če nacionalni sistem spremljanja ne zajema kliničnih simptomov, je treba kot potrjene primere sporočiti vse posameznike, ki so bili laboratorijsko potrjeni.

3.2 BOTULIZEM

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj eno izmed naslednjih kliničnih oblik:

Botulizem, ki se prenaša s hrano, in botulizem zaradi okužbe rane Vsaj eden izmed naslednjih dveh znakov: — obojestranska okvara možganskega živca (npr. dvojni vid, megleni vid, motnja pri požiranju (disfagija), slabost zunanjih očesnih mišic), — periferna simetrična paraliza.

Botulizem pri dojenčkih Vsak dojenček z vsaj enim izmed naslednjih šestih znakov: — zaprtje, — letargija, — težave pri sesanju ali hranjenju, — ptoza, — motnja pri požiranju (disfagija), — splošna mišična slabost.

Vrsta botulizma, ki se običajno pojavlja pri dojenčkih (starih < 12 mesecev) lahko prizadene tudi otroke, starejše od 12 mesecev, in občasno odrasle s spremenjeno anatomijo in mikrofloro prebavil.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev klostridijev, ki proizvajajo BoNT (npr. Clostridium botulinum, C. baratii, C. butyricum) v primeru botulizma dojenčkov (iz blata) ali botulizma zaradi okužbe rane (iz rane),

— detekcija botulinskega nevrotoksina v kliničnem vzorcu,

— detekcija genov, ki kodirajo botulinske nevrotoksine v kliničnem vzorcu.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih dveh epidemioloških povezav:

— izpostavitev skupnemu viru (npr. hrana, souporaba igel in drugih pripomočkov),

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

3.3 BRUCELOZA

Klinična merila

Vsaka oseba s povišano telesno temperaturo

In z vsaj enim izmed naslednjih sedmih znakov:

— znojenje (obilno, neprijetnega vonja, zlasti ponoči),

— mrzlica,

— bolečina v sklepih,

— občutek šibkosti,

— depresija,

— glavobol,

— anoreksija.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev za človeka patogene bakterije Brucella spp. iz kliničnega vzorca,

— prisotnost specifičnih protiteles proti za človeka patogene bakterije Brucella spp. (standardni aglutinacijski test, fiksacija komplementa, ELISA),

— detekcija nukleinske kisline za človeka patogene bakterije Brucella spp. v kliničnem vzorcu.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih petih epidemioloških povezav:

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi,

— izpostavitev izdelkom onesnažene živali (mleko in mlečni izdelki),

— prenosa z živali na človeka (onesnaženi izločki ali organi, npr. vaginalni izcedek, posteljica),

— izpostavitev skupnemu viru,

— izpostavitev v laboratoriju.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

Opomba: Če nacionalni sistem spremljanja ne zajema kliničnih simptomov, je treba kot potrjene primere sporočiti vse posameznike, ki so bili laboratorijsko potrjeni.

3.4 KAMPILOBAKTERIJSKI ENTERITIS

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih treh znakov:

— driska,

— bolečina v trebuhu,

— povišana telesna temperatura.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— osamitev za človeka patogene bakterije Campylobacter spp. iz kliničnega vzorca,

— detekcija nukleinske kisline bakterije Campylobacter spp. v kliničnem vzorcu.

Opomba: Testiranje antimikrobične občutljivosti bakterije Campylobacter spp. je treba izvesti na reprezentativnem vzorcu izolatov.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih petih epidemioloških povezav:

— prenos z živali na človeka,

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev skupnemu viru,

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi,

— izpostavitev v okolju.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

Opomba: Če nacionalni sistem spremljanja ne zajema kliničnih simptomov, je treba kot potrjene primere sporočiti vse posameznike, ki so bili laboratorijsko potrjeni.

Antimikrobična odpornost

Rezultate testov antimikrobične občutljivosti je treba sporočiti v skladu z metodami in merili, dogovorjenimi med ECDC in državami članicami, kot je opredeljeno v protokolu EU za usklajeno spremljanje antimikrobične odpornosti pri izolatih salmonele in kampilobakterja od ljudi (1).

3.5 VIRUSNA BOLEZEN ČIKUNGUNJA

Klinična merila (2)

— Povišana telesna temperatura.

Laboratorijska merila (3)

A. Verjeten primer

— Detekcija specifičnih protiteles IgM proti virusu čikungunje v enem vzorcu seruma.

B. Potrjen primer

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— osamitev virusa čikungunje iz kliničnega vzorca,

— detekcija nukleinske kisline virusa čikungunje v kliničnem vzorcu,

— detekcija specifičnih protiteles IgM proti virusu čikungunje v enem vzorcu seruma IN potrditev z nevtralizacijo,

— serokonverzija ali štirikraten porast titra specifičnih protiteles proti virusu čikungunje v parnem serumu.

Epidemiološka merila

V anamnezi potovanje ali bivanje na območju z evidentiranim potekajočim prenosom virusa čikungunje v obdobju dveh tednov pred pojavom simptomov.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in epidemiološka merila ter laboratorijska merila za verjeten primer.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila za potrjen primer.

Opomba: Rezultate seroloških preiskav je treba razlagati glede na predhodno izpostavljenost drugim okužbam s flavivirusi in cepilni status proti flavivirusom. V takih primerih morajo biti potrjeni primeri validirani z metodo nevtralizacije seruma ali drugo enakovredno metodo.

3.6 OKUŽBA S KLAMIDIJO, VKLJUČNO Z (VENERIČNIM) KLAMIDIJSKIM LIMFOGRANULOMOM (LGV)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj eno izmed naslednjih kliničnih oblik:

Okužba s klamidijo, ki ni LGV Vsaj eden izmed naslednjih šestih znakov: — uretritis, — epididimitis, — akutni salpingitis, — akutni endometritis, — cervicitis, — proktitis. Pri novorojenčkih vsaj eden izmed naslednjih dveh znakov: — konjuktivitis, — pljučnica.

LGV Vsaj eden izmed naslednjih petih znakov: — uretritis, — genitalna razjeda, — limfadenopatija dimeljskih bezgavk, — cervicitis, — proktitis.

Laboratorijska merila

Okužba s klamidijo, ki ni LGV

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Chlamydia trachomatis iz vzorca iz prebavnega ali genitalnega trakta ali iz veznice,

— določitev bakterije Chlamydia trachomatis v kliničnem vzorcu z metodo direktne imunofluorescence (DFA),

— detekcija nukleinske kisline bakterije Chlamydia trachomatis v kliničnem vzorcu.

LGV

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Chlamydia trachomatis iz vzorca iz prebavnega ali genitalnega trakta ali iz veznice,

— detekcija nukleinske kisline bakterije Chlamydia trachomatis v kliničnem vzorcu, IN

— identifikacija serotipa (genotipa) L1, L2 ali L3.

Epidemiološka merila

Epidemiološka povezava je prenos s človeka na človeka (spolni stik ali vertikalni prenos).

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila.

3.7 KOLERA

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih dveh znakov:

— driska,

— bruhanje.

Laboratorijska merila

— Osamitev bakterije Vibrio cholerae iz kliničnega vzorca IN

— določitev antigena O1 ali O139 iz izolata IN

— določitev enterotoksina kolere ali gena enterotoksina kolere v izolatu.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih štirih epidemioloških povezav:

— izpostavitev skupnemu viru,

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi,

— izpostavitev v okolju.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

Opomba: Če nacionalni sistem spremljanja ne zajema kliničnih simptomov, je treba kot potrjene primere sporočiti vse posameznike, ki so bili laboratorijsko potrjeni.

3.8 CREUTZFELDT-JAKOBOVA BOLEZEN (CJB)

Prvi pogoji

— Vsaka oseba z napredujočo nevropsihiatrično motnjo, ki traja vsaj 6 mesecev.

— Rutinske preiskave ne kažejo na drugo diagnozo.

— V anamnezi ni izpostavitve hormonom človeške hipofize ali transplantata človeške trde možganske opne.

— Ni dokaza za gensko obliko transmisivne spongiformne encefalopatije.

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj štirimi izmed naslednjih petih znakov:

— zgodnji psihiatrični simptomi (4),

— vztrajni boleči senzorični simptomi (5),

— ataksija,

— mioklonus ali horea ali distonija,

— demenca.

Diagnostična merila

Diagnostična merila za potrditev primera:

— Nevropatološka potrditev: spongiformne spremembe in obsežni depoziti PrP s fluoridnimi plaki po vseh malih in velikih možganih.

Diagnostična merila za možen ali verjeten primer:

— Na posnetku EEG ni videti tipične slike (6) sporadične CJB (6) na zgodnji stopnji bolezni,

— simetrična hiperintenzivnost pulvinarjev na MR posnetku možganov,

— biopsija tonzil je pozitivna (7).

Epidemiološka merila

Epidemiološka povezava je prenos s človeka na človeka (npr. transfuzija krvi).

Razvrstitev primera

A. Možen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje prve pogoje IN — izpolnjuje klinične pogoje IN — je posnetek EEG negativen za sporadično CJB (6).

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje prve pogoje IN — izpolnjuje klinične pogoje IN — je posnetek EEG negativen za sporadično CJB (8). IN — je MR posnetek možganov pozitiven. ALI — Vsaka oseba, ki izpolnjuje prve pogoje IN — je biopsija tonzil pozitivna.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje prve pogoje IN izpolnjuje diagnostična merila za potrditev primera.

3.9 KRIPTOSPORIDOZA

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih dveh znakov:

— driska,

— bolečina v trebuhu.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— določitev oocist zajedalca Cryptosporidium v blatu,

— določitev zajedalca Cryptosporidium v črevesnem soku ali v vzorcih, dobljenih z biopsijo tankega črevesa,

— detekcija nukleinske kisline zajedalca Cryptosporidium v blatu,

— detekcija antigena zajedalca Cryptosporidium v blatu.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih petih epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev skupnemu viru,

— prenos z živali na človeka,

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi,

— izpostavitev v okolju.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

Opomba: Če nacionalni sistem spremljanja ne zajema kliničnih simptomov, je treba kot potrjene primere sporočiti vse posameznike, ki so bili laboratorijsko potrjeni.

3.10 DENGA

Klinična merila (9)

— Povišana telesna temperatura.

Laboratorijska merila (10)

A. Verjeten primer

— Detekcija specifičnih protiteles IgM proti virusu denge v enem vzorcu seruma.

B. Potrjen primer

Vsaj eden izmed naslednjih petih znakov:

— osamitev virusa denge iz kliničnega vzorca,

— detekcija nukleinske kisline virusa denge v kliničnem vzorcu,

— detekcija antigena virusa denge v kliničnem vzorcu,

— detekcija specifičnih protiteles IgM proti virusu denge v enem vzorcu seruma IN potrditev z nevtralizacijo,

— serokonverzija ali štirikraten porast titra specifičnih protiteles proti virusu denge v parnem serumu.

Epidemiološka merila

V anamnezi potovanje ali bivanje na območju z evidentiranim potekajočim prenosom virusa denge v obdobju dveh tednov pred pojavom simptomov.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in epidemiološka merila ter laboratorijska merila za verjeten primer.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila za potrjen primer.

3.11 DAVICA

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj eno izmed naslednjih kliničnih oblik:

Klasična davica dihal: bolezen zgornjih dihalnih poti z laringitisom ali nazofaringitisom ali tonzilitisom IN adherentne membrane/psevdomembrane.

Blaga davica dihal: bolezen zgornjih dihalnih poti z laringitisom ali nazofaringitisom ali tonzilitisom BREZ adherentnih membran/psevdomembran.

Kožna davica: lezija na koži.

Davica na drugih mestih: lezija na veznici ali mukoznih sluznicah.

Laboratorijska merila

Osamitev bakterije Corynebacterium diphtheriae, Corynebacterium ulcerans ali Corynebacterium pseudotuberculosis, ki proizvajajo toksin, iz kliničnega vzorca.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka,

— prenos z živali na človeka.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila za klasično davico dihal.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila za davico (klasično ali blago davico dihal, davico kože ali davico na drugih mestih) in ima epidemiološko povezavo s potrjenim človeškim primerom ali ima epidemiološko povezavo s prenosom z živali na človeka.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila IN ima vsaj eno izmed kliničnih oblik.

3.12 EHINOKOKOZA

Klinična merila

Niso ustrezna za namene nadzora.

Diagnostična merila

Vsaj eden izmed naslednjih petih znakov:

— histopatološki ali parazitološki izvid za Echinococcus multilocularis ali granulosus (npr. protoskoleksi v tekočini ciste neposredno vidni),

— detekcija patognomonične makroskopske oblike cist Echinoccocus granulosus v kirurškem vzorcu,

— značilne lezije organov, odkrite s slikovnimi metodami (npr. računalniško tomografijo, ultrazvokom, MR) IN potrjene s serološkimi testi,

— specifična serumska protitelesa proti Echinococcus spp., določena s serološkim testom z visoko občutljivostjo IN potrjena s serološkim testom z visoko specifičnostjo,

— detekcija nukleinske kisline bakterije Echinococcus multilocularis ali granulosus v kliničnem vzorcu.

Epidemiološka merila Se ne uporablja.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Se ne uporablja.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje diagnostična merila.

3.13 GIARDIAZA [LAMBLIAZA]

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih štirih znakov:

— driska,

— bolečina v trebuhu,

— napenjanje,

— znaki malabsorpcije (npr. steatoreja, izguba teže).

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— določitev cist ali trofozoitov zajedalca Giardia lamblia v blatu, soku iz dvanajstnika ali v vzorcih, dobljenih z biopsijo tankega črevesa,

— določitev antigena zajedalca Giardia lamblia v blatu, soku iz dvanajstnika ali v vzorcih, dobljenih z biopsijo tankega črevesa,

— detekcija nukleinske kisline zajedalca Giardia lamblia v blatu, soku iz dvanajstnika ali v vzorcih, dobljenih z biopsijo tankega črevesa.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih štirih epidemioloških povezav:

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi,

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev skupnemu viru,

— izpostavitev v okolju.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

Opomba: Če nacionalni sistem spremljanja ne zajema kliničnih simptomov, je treba kot potrjene primere sporočiti vse posameznike, ki so bili laboratorijsko potrjeni.

3.14 OKUŽBA Z GONOKOKI

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih osmih znakov:

— uretritis,

— akutni salpingitis,

— vnetje rodil (PID),

— cervicitis,

— epididimitis,

— proktitis,

— faringitis,

— artrtitis,

ALI

vsak novorojenček s konjuktivitisom.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Neisseria gonorrhoeae iz kliničnega vzorca,

— detekcija nukleinske kisline bakterije Neisseria gonorrhoeae v kliničnem vzorcu,

— določitev bakterije Neisseria gonorrhoeae v kliničnem vzorcu s testom za dokaz prisotnosti nukleinske kisline brez predhodnega pomnoževanja,

— odkrivanje intracelularnih po Gramu negativnih diplokokov v vzorcu iz moške sečnice z mikroskopskim pregledom.

Epidemiološka merila

Epidemiološka povezava je prenos s človeka na človeka (spolni stik ali vertikalni prenos).

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila.

Antimikrobična odpornost

Za primere, potrjene s kulturo, je treba rezultate testov antimikrobične občutljivosti sporočiti v skladu z metodami in merili, dogovorjenimi med ECDC in državami članicami, kot je opredeljeno v standardnem protokolu ECDC za spremljanje antimikrobične odpornosti pri gonokokih (11).

3.15 OKUŽBA S HAEMOPHILUS INFLUENZAE, INVAZIVNA BOLEZEN

Klinična merila

Niso ustrezna za namene nadzora.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Haemophilus influenzae iz običajno sterilnega mesta,

— detekcija nukleinske kisline bakterije Haemophilus influenzae iz običajno sterilnega mesta.

Epidemiološka merila Se ne uporablja.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Se ne uporablja.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila.

3.16 AKUTNI HEPATITIS A

Klinična merila

Vsaka oseba s postopnim pojavom simptomov (npr. utrujenost, bolečina v trebuhu, izguba teka, intermitentna navzea in bruhanje)

IN

vsaj enim izmed naslednjih treh znakov:

— povišana telesna temperatura,

— zlatenica,

— povišane serumske koncentracije aminotransferaz.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— detekcija nukleinske kisline virusa hepatitisa A v serumu ali blatu,

— prisotnost specifičnih protiteles proti virusu hepatitisa A,

— detekcija antigena hepatitisa A v blatu.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih štirih epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev skupnemu viru,

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi,

— izpostavitev v okolju.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

Opomba: Če nacionalni sistem spremljanja ne zajema kliničnih simptomov, je treba kot potrjene primere sporočiti vse posameznike, ki so bili laboratorijsko potrjeni.

3.17 HEPATITIS B (12)

Klinična merila

Niso ustrezna za namene nadzora.

Laboratorijska merila

Pozitiven rezultat vsaj enega izmed naslednjih laboratorijskih testov ali kombinacije testov:

— protitelesa IgM proti središčnemu antigenu virusa hepatitisa B (anti-HBc IgM),

— površinski antigen virusa hepatitisa B (HBsAg),

— antigen e virusa hepatitisa B (HBsAg),

— nukleinska kislina virusa hepatitisa B (HBV-DNA).

Epidemiološka merila

Niso ustrezna za namene nadzora.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Se ne uporablja.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila.

3.18 HEPATITIS C (13)

Klinična merila

Niso ustrezna za namene nadzora.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— detekcija nukleinske kisline virusa hepatitisa C (HCV RNA) v serumu,

— detekcija središčnega antigena virusa hepatitisa C (HCV-core),

— prisotnost specifičnih protiteles (anti-HCV) proti virusu hepatitisa C, potrjena s potrditvenim testom (npr. imunoblot) pri osebah, ki so starejše od 18 mesecev in nimajo dokaza o ozdravljeni okužbi.

Epidemiološka merila Se ne uporablja.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Se ne uporablja.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila.

3.19 VIRUS HUMANE IMUNSKE POMANJKLJIVOSTI (HIV) IN SINDROM PRIDOBLJENE IMUNSKE POMANJKLJIVOSTI (AIDS)

Klinična merila (aids)

Vsaka oseba, pri kateri je ugotovljeno katero koli izmed kliničnih stanj, opredeljenih v evropski opredelitvi primera aids, za:

— odrasle in mladostnike ≥ 15 let,

— otroke < 15 let.

Laboratorijska merila (HIV)

— Odrasli, mladostniki in otroci stari ≥ 18 mesecev Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov: — pozitiven rezultat presejalnega testa na protitelesa proti HIV ali kombiniranega presejalnega testa (na protitelesa proti HIV in na antigen HIV p24), potrjen z bolj specifičnim testom na protitelesa (npr. Western blot), — pozitiven rezultat dveh testov na protitelesa z encimsko imunsko metodo (EIA), potrjen s pozitivnim rezultatom naknadnega testa z EIA, — pozitiven rezultat dveh ločenih vzorcev pri vsaj enem izmed naslednjih treh laboratorijskih testov: — detekcija nukleinske kisline virusa HIV (HIV-RNK, HIV-DNK), — določitev virusa HIV s testom na antigen HIV p24, vključno z nevtralizacijskim testom, — osamitev virusa HIV.

— Otroci, stari < 18 mesecev Pozitivna rezultata dveh ločenih vzorcev (razen iz krvi popkovnice) pri vsaj enem izmed naslednjih treh laboratorijskih testov: — osamitev virusa HIV, — detekcija nukleinske kisline virusa HIV (HIV-RNK, HIV-DNK), — določitev virusa HIV s testom na antigen HIV p24, vključno z nevtralizacijskim testom, pri otroku, starem ≥ 1 mesec.

Epidemiološka merila Se ne uporablja.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Se ne uporablja.

C. Potrjen primer — Okužba z virusom HIV: Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila za okužbo z virusom HIV. — aids Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila za aids in laboratorijska merila za okužbo z virusom HIV.

3.20 GRIPA

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj eno izmed naslednjih kliničnih oblik:

Gripi podobna bolezen (GPB) — nenaden pojav simptomov IN — vsaj eden izmed naslednjih štirih sistemskih simptomov: — povišana telesna temperatura ali vročičnost, — slabo počutje, — glavobol, — bolečina v mišicah, IN — vsaj eden izmed naslednjih treh respiratornih simptomov: — kašelj, — vnetje grla, — kratka sapa.

Akutna okužba dihal (AOD) — Nenaden pojav simptomov IN — vsaj eden izmed naslednjih štirih respiratornih simptomov: — kašelj, — vnetje grla, — kratka sapa. — nahod, IN — mnenje zdravnika, da je bolezen posledica okužbe.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— osamitev virusa influence iz kliničnega vzorca,

— detekcija nukleinske kisline virusa influence v kliničnem vzorcu,

— identifikacija antigena virusa influence v kliničnem vzorcu z metodo direktne imunofluorescence (DFA),

— prisotnost specifičnih protiteles proti virusu influence.

Če je možno, je treba opraviti tipizacijo izolata virusa influence.

Epidemiološka merila

Epidemiološka povezava je prenos s človeka na človeka.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila (GPB ali AOD).

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila (GPB ali AOD) in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila (GPB ali AOD) in laboratorijska merila.

3.21 GRIPA A/H5N1

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih dveh znakov:

— povišana telesna temperatura IN znaki in simptomi akutne okužbe dihal,

— smrt zaradi nepojasnjene akutne bolezni dihal.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev virusa influence A/H5N1 iz kliničnega vzorca,

— detekcija nukleinske kisline virusa influence A/H5 v kliničnem vzorcu,

— prisotnost specifičnih protiteles proti virusu influence A/H5 (štirikratno ali večje povečanje ali posamičen visok titer).

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih štirih epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka s tesnim stikom (manj kot 1 meter) z osebo, ki je bila sporočena kot verjetni ali potrjeni primer,

— izpostavitev v laboratoriju: kadar obstaja potencialna izpostavitev virusu influence A/H5N1,

— tesni stik (manj kot 1 meter) z živaljo s potrjeno okužbo z virusom influence A/H5N1, razen perutnine ali divjih ptic (npr. mačka ali prašič),

— oseba prebiva na območju ali je obiskala območje, kjer je trenutno sum prisotnosti virusa influence A/H5N1 ali je prisotnost virusa potrjena IN zanjo velja vsaj ena izmed naslednjih dveh epidemioloških povezav: — je bila v tesnem stiku (manj kot 1 meter) z obolelo ali mrtvo domačo perutnino ali obolelimi ali mrtvimi divjimi pticami na prizadetem območju, — je bila v domu ali na kmetiji, za katerega ali za katero je bila prejšnji mesec na prizadetem območju sporočena obolela ali mrtva domača perutnina.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in epidemiološka merila.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, pri kateri je rezultat testa na virus influence A/H5 ali A/H5N1, ki ga je opravil laboratorij, ki ni nacionalni referenčni laboratorij, ki sodeluje v mreži referenčnih laboratorijev Evropske skupnosti za človeško gripo (CNRL), pozitiven.

C. Nacionalno potrjen primer Vsaka oseba, pri kateri je rezultat testa na virus influence A/H5 ali A/H5N1, ki ga je opravil nacionalni referenčni laboratorij, ki sodeluje v mreži referenčnih laboratorijev Evropske skupnosti za človeško gripo (CNRL), pozitiven.

D. Primer, potrjen s strani SZO Vsaka oseba, pri kateri je laboratorijsko potrditev opravil center SZO za sodelovanje pri H5.

3.22 LEGIONARSKA BOLEZEN

Klinična merila

Vsaka oseba s pljučnico

Laboratorijska merila

Laboratorijska merila za potrditev primera

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Legionella spp. iz izločkov iz dihal ali iz katerega koli običajno sterilnega mesta,

— detekcija antigena bakterije Legionella pneumophila v urinu,

— znaten porast specifičnih protiteles proti bakteriji Legionella pneumophila seroskupine 1 v vzorcih parnega seruma.

Laboratorijska merila za verjeten primer

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— detekcija antigena bakterije Legionella pneumophila v izločkih iz dihal ali pljučnem tkivu npr. z barvanjem z metodo direktne imunofluorescence (DFA) z uporabo monoklonskih protiteles,

— detekcija nukleinske kisline bakterije Legionella spp. v izločkih iz dihal, pljučnem tkivu ali na katerem koli običajno sterilnem mestu,

— znaten porast specifičnih protiteles proti bakteriji Legionella pneumophila, ki ne sodi v seroskupino 1, ali proti drugi bakteriji Legionella spp. v vzorcih parnega seruma,

— posamična visoka raven specifičnih protiteles proti bakteriji Legionella pneumophila seroskupine 1 v serumu.

Epidemiološka merila Se ne uporablja.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila IN vsaj eno laboratorijsko merilo za verjeten primer.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila IN vsaj eno laboratorijsko merilo za potrjen primer.

3.23 LEPTOSPIROZA

Klinična merila

Vsaka oseba s

— povišano telesno temperaturo

ALI

vsaj dvema izmed naslednjih enajstih znakov:

— mrzlica,

— glavobol,

— bolečina v mišicah,

— krvavitev v veznico,

— kožne krvavitve in krvavitve mukoznih sluznic,

— kožni izpuščaj,

— zlatenica,

— miokarditis,

— meningitis,

— okvara ledvic,

— respiratorni simptomi, kot je hemoptiza.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Leptospira interrogans ali katere koli druge patogene leptospire iz kliničnega vzorca,

— detekcija nukleinske kisline bakterije Leptospira interrogans ali katere koli druge patogene leptospire v kliničnem vzorcu,

— določitev bakterije Leptospira interrogans ali katere koli druge patogene leptospire v kliničnem vzorcu z imunofluorescenčno metodo,

— prisotnost specifičnih protiteles proti bakteriji Leptospira interrogans ali katerih koli drugih patogenih leptospir.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih treh epidemioloških povezav:

— prenos z živali na človeka,

— izpostavitev v okolju,

— izpostavitev skupnemu viru.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

Opomba: Če nacionalni sistem spremljanja ne zajema kliničnih simptomov, je treba kot potrjene primere sporočiti vse posameznike, ki so bili laboratorijsko potrjeni.

3.24 LISTERIOZA

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih petih znakov:

— povišana telesna temperatura,

— meningitis, meningoencefalitis ali encefalitis,

— gripi podobni simptomi,

— septikemija,

— lokalne okužbe, kot so artritis, endokarditis, endoftalmitis in abscesi.

Listerioza v nosečnosti:

— Težave med nosečnostjo zaradi okužbe z listerijo, opredeljene kot: splav, mrtvorojenost ali prezgodnje rojstvo otroka,

— listerioza novorojenčka, opredeljena kot vsaj eno izmed: — mrtvorojenost (smrt ploda po 20. tednu nosečnosti), — prezgodnje rojstvo otroka (pred 37. tednom nosečnosti),

ALI

vsaj eden izmed naslednjih petih znakov v prvem mesecu življenja (neonatalna listerioza):

— meningitis ali meningoencefalitis,

— septikemija,

— dispneja,

— granulomatoza infantiseptica,

— lezije na koži, mukoznih sluznicah ali veznici.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Listeria monocytogenes ali detekcija nukleinske kisline bakterije Listeria monocytogenes iz običajno sterilnega mesta,

— v primeru, povezanem z nosečnostjo, tudi: osamitev bakterije Listeria monocytogenes ali detekcija nukleinske kisline bakterije Listeria monocytogenes iz običajno nesterilnega mesta (npr. tkiva posteljice, amniotske tekočine, mekonija, vaginalnega brisa) ali iz ploda, mrtvorojenega otroka, novorojenčka ali matere.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih štirih epidemioloških povezav:

— izpostavitev skupnemu viru,

— prenos s človeka na človeka (vertikalni prenos),

— izpostavitev onesnaženi hrani,

— prenos z živali na človeka.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila za običajno sterilno mesto, ALI v primeru, povezanem z nosečnostjo (mati ali novorojenček v prvem mesecu življenja) in ki izpolnjuje laboratorijska merila, se samo mati sporoči kot primer.

Opomba: Če nacionalni sistem spremljanja ne zajema kliničnih simptomov, je treba kot potrjene primere sporočiti vse posameznike, ki so bili laboratorijsko potrjeni.

3.25 LYMSKA NEVROBORELIOZA

Klinična merila

— Nevrološki simptomi po Evropski zvezi nevroloških društev (EFNS) kažejo na opredelitev primera (14) brez drugih očitnih vzrokov.

Laboratorijska merila

A. Potrjen primer

— pleocitoza v likvorju IN — dokaz nastajanja protiteles proti lymski boreliozi intratekalno ALI — osamitev bakterije Borrelia burdgorferi s.l. ALI — detekcija nukleinske kisline v likvorju, ALI

— detekcija protiteles IgG proti lymski boreliozi v vzorcu krvi samo pri otrocih (starost pod 18 let) s paralizo obraza ali drugim kranialnim nevritisom in anamneza eritema migrans pred kratkim (< 2 meseca).

B. Verjeten primer

— pleocitoza v likvorju IN pozitivna serologija na lymsko nevroboreliozo v likvorju ALI

— nastajanje posebnih protiteles proti lymski boreliozi intratekalno

Epidemiološka merila

Se ne uporablja.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in vsaj enega od laboratorijskih meril za verjeten primer.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in vsaj enega od laboratorijskih meril za potrjen primer.

3.26 MALARIJA

Klinična merila

Vsaka oseba s povišano telesno temperaturo ALI povišano telesno temperaturo v anamnezi.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— določitev zajedalcev malarije v razmazih krvi s pregledom s svetlobnim mikroskopom,

— detekcija nukleinske kisline zajedalca Plasmodium v krvi,

— detekcija antigena zajedalca Plasmodium.

Če je možno, je treba opraviti diferenciacijo zajedalca Plasmodium spp.

Epidemiološka merila Se ne uporablja.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Se ne uporablja.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

Opomba: Če nacionalni sistem spremljanja ne zajema kliničnih simptomov, je treba kot potrjene primere sporočiti vse posameznike, ki so bili laboratorijsko potrjeni.

3.27 OŠPICE

Klinična merila

Vsaka oseba s povišano telesno temperaturo

IN

— makulopapuloznim kožnim izpuščajem

IN vsaj enim izmed naslednjih treh znakov:

— kašelj,

— nahod,

— konjuktivitis.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— osamitev virusa ošpic iz kliničnega vzorca,

— detekcija nukleinske kisline virusa ošpic v kliničnem vzorcu,

— prisotnost specifičnih protiteles proti virusu ošpic v serumu ali slini, ki so značilna za akutno okužbo,

— detekcija antigena virusa ošpic z metodo direktne imunofluorescence (DFA) v kliničnem vzorcu z uporabo za ošpice značilnih monoklonskih protiteles.

Rezultate laboratorijskih preiskav je treba razlagati glede na cepilni status. Če je bil pacient nedavno cepljen, je treba opraviti preiskave za divji virus.

Epidemiološka merila

Epidemiološka povezava je prenos s človeka na človeka.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki ni bila nedavno cepljena in ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

3.28 OKUŽBA Z MENINGOKOKI, INVAZIVNA BOLEZEN

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih znakov:

— meningealni znaki,

— krvavitve v koži,

— septični šok,

— septični artritis.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Neisseria meningitidis iz običajno sterilnega mesta ali iz kožnih purpur,

— detekcija nukleinske kisline bakterije Neisseria meningitidis iz običajno sterilnega mesta ali iz kožnih purpur,

— detekcija antigena bakterije Neisseria meningitidis v likvorju,

— detekcija po Gramu negativnih diplokokov v likvorju.

Epidemiološka merila

Epidemiološka povezava je prenos s človeka na človeka.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila.

3.29 MUMPS

Klinična merila

Vsaka oseba s

— povišano telesno temperaturo

IN

vsaj enim izmed naslednjih treh znakov:

— nenaden pojav enostranske ali obojestranske občutljivosti in otekanja obušesne žleze slinavke ali drugih žlez slinavk brez drugega očitnega vzroka,

— orhitis,

— meningitis.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev virusa mumpsa iz kliničnega vzorca,

— detekcija nukleinske kisline virusa mumpsa,

— prisotnost specifičnih protiteles proti virusu mumpsa v serumu ali slini, ki so značilna za akutno okužbo.

Rezultate laboratorijskih preiskav je treba razlagati glede na cepilni status.

Epidemiološka merila

Epidemiološka povezava je prenos s človeka na človeka.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki ni bila nedavno cepljena in ki izpolnjuje laboratorijska merila. V primeru nedavnega cepljenja: vsaka oseba z določenim divjim tipom seva virusa mumpsa.

3.30 OSLOVSKI KAŠELJ

Klinična merila

Vsaka oseba, pri kateri kašelj traja vsaj dva tedna, IN

— vsaj enim izmed naslednjih treh znakov: — paroksizmi kašlja, — „rigajoči“ vdih, — bruhanje po napadih kašlja,

ALI

vsaka oseba, pri kateri je zdravnik postavil diagnozo oslovskega kašlja,

ALI

epizode apnee pri dojenčkih.

Opombe:

Pri vseh posameznikih, vključno z odraslimi, mladostniki ali cepljenimi otroci, se lahko pojavijo atipični simptomi. Značilnosti kašlja je treba preučiti, zlasti kadar je paroksizmalen, okrepljen ponoči in navzoč brez povišane telesne temperature.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

(i) osamitev bakterije Bordetella pertussis iz kliničnega vzorca,

(ii) detekcija nukleinske kisline bakterije Bordetella pertussis v kliničnem vzorcu,

(iii) prisotnost specifičnih protiteles proti bakteriji Bordetella pertussis.

Neposredna diagnoza (i) in (ii): Bordetella pertussis in njena nukleinska kislina se najlaže osamita/potrdita iz vzorcev nosu in žrela.

Posredna diagnoza (iii): če je mogoče, je treba opraviti test ELISA z visoko prečiščenim toksinom oslovskega kašlja in referenčnimi serumi SZO kot standardom. Rezultate je treba razlagati glede na cepilni status za oslovski kašelj. Če je bilo cepljenje opravljeno v zadnjih nekaj letih pred odvzemom vzorca, je titer posebnih protiteles proti toksinu bakterije Bordetella pertussis lahko posledica ali spremenjen zaradi predhodnega cepljenja.

Epidemiološka merila

Epidemiološka povezava je prenos s človeka na človeka.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

3.31 KUGA

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj eno izmed naslednjih kliničnih oblik:

Bubonska kuga: — povišana telesna temperatura IN — nenaden pojav bolečega limfadenitisa.

Septikemična kuga: — povišana telesna temperatura

Pljučna kuga: — povišana telesna temperatura IN vsaj eden izmed naslednjih treh znakov: — kašelj, — bolečina v prsih, — hemoptiza.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Yersinia pestis iz kliničnega vzorca,

— detekcija nukleinske kisline bakterije Yersinia pestis iz kliničnega vzorca,

— prisotnost specifičnih protiteles proti antigenu F1 bakterije Yersinia pestis.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih štirih epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka,

— prenos z živali na človeka,

— izpostavitev v laboratoriju (kadar obstaja možnost izpostavitve kugi),

— izpostavitev skupnemu viru.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila.

3.32 OKUŽBA S STREPTOCOCCUS PNEUMONIAE, INVAZIVNA BOLEZEN

Klinična merila

Niso ustrezna za namene nadzora.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Streptococcus pneumoniae iz običajno sterilnega mesta,

— detekcija nukleinske kisline bakterije Streptococcus pneumoniae iz običajno sterilnega mesta,

— detekcija antigena bakterije Streptococcus pneumoniae iz običajno (primarno) sterilnega mesta.

Epidemiološka merila Se ne uporablja.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Se ne uporablja.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila.

Antimikrobična odpornost:

Rezultate testov antimikrobične občutljivosti je treba sporočiti v skladu z metodami in merili, dogovorjenimi med ECDC in državami članicami, kot jih je opredelila Evropska mreža za nadzor antimikrobične odpornosti ECDC (EARS-Net) (15).

3.33 AKUTNI POLIOMIELITIS

Klinična merila

Vsaka oseba, stara < 15 let, z akutno flakcidno paralizo (AFP),

ALI

vsaka oseba, pri kateri je zdravnik posumil na otroško paralizo.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev poliovirusa in diferenciacija tipov virusa – divji poliovirus (DPV),

— poliovirus cepilnega izvora (PCI) (za PCI je potrebna vsaj 85-odstotna podobnost s cepilnim virusom v zaporedju nukleotidov v oddelku VP1),

— poliovirus, podoben Sabinovemu: diferenciacijo tipov virusa opravi laboratorij, pooblaščen s strani SZO za testiranje poliovirusa (za PCI, pri katerem se zaporedje nukleotidov v oddelku VP1 v primerjavi s cepilnim virusom istega serotipa razlikuje za > 1 % do 15 %).

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih dveh epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka,

— v anamnezi potovanje v endemično območje za otroško paralizo ali v območje, kjer je sum prisotnosti poliovirusa ali je njegova prisotnost potrjena.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

3.34 VROČICA Q

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih treh znakov:

— povišana telesna temperatura,

— pljučnica,

— hepatitis.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Coxiella burnetii iz kliničnega vzorca,

— detekcija nukleinske kisline bakterije Coxiella burnetii v kliničnem vzorcu,

— prisotnost specifičnih protiteles (IgG ali IgM stopnje II) proti bakteriji Coxiella burnetii.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih dveh epidemioloških povezav:

— izpostavitev skupnemu viru,

— prenos z živali na človeka.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

3.35 STEKLINA

Klinična merila

Vsaka oseba z akutnim encefalomielitisom

IN

vsaj dvema izmed naslednjih sedmih znakov:

— sprememba občutka na mestu ugriza živali,

— pareza ali paraliza,

— krči žvekalnih mišic,

— hidrofobija,

— delirij,

— konvulzije,

— tesnoba.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— osamitev virusa stekline iz kliničnega vzorca,

— detekcija nukleinske kisline virusa stekline v kliničnem vzorcu (npr. v slini ali možganskem tkivu),

— detekcija virusnih antigenov v kliničnem vzorcu z metodo direktne imunofluorescence (DFA),

— prisotnost specifičnih protiteles proti virusu stekline v serumu ali likvorju z metodo nevtralizacije virusa.

Rezultate laboratorijskih preiskav je treba razlagati glede na cepilni ali imunizacijski status.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih treh epidemioloških povezav:

— prenos z živali na človeka (žival s sumom okužbe ali potrjeno okužbo),

— izpostavitev skupnemu viru (ista žival),

— prenos s človeka na človeka (npr. transplantacija organov).

Razvrstitev primera

A. Možen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

3.36 RDEČKE

Klinična merila

Vsaka oseba z akutno nastalim generaliziranim makulopapuloznim kožnim izpuščajem

IN

vsaj enim izmed naslednjih petih znakov:

— cervikalna adenopatija,

— sub-okcipitalna adenopatija,

— post-avrikularna adenopatija,

— bolečina v sklepih,

— artrtitis.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— osamitev virusa rdečk iz kliničnega vzorca,

— detekcija nukleinske kisline virusa rdečk v kliničnem vzorcu,

— detekcija protiteles IgM proti virusu rdečk (*1)

— serokonverzija v protitelesa IgG proti virusu rdečk ali znaten porast titra protiteles IgG proti virusu rdečk v parnih vzorcih, testiranih hkrati.

Rezultate laboratorijskih preiskav je treba razlagati glede na cepilni status (morebitno vztrajanje prisotnosti protiteles IgM po cepljenju).

Epidemiološka merila

Epidemiološka povezava s potrjenim primerom.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila ter nedavno ni bila cepljena. V primeru nedavnega cepljenja se oseba, ki izpolnjuje klinična merila z detekcijo divjega seva virusa rdečk, šteje kot potrjen primer.

Opomba: Ob sumu na rdečke med nosečnostjo se zahteva nadaljnja potrditev pozitivnega rezultata protiteles IgM proti virusu rdečk (npr. test avidnosti za specifična protitelesa IgG proti virusu rdečk, primerjava titrov protiteles IgM in protiteles IgG proti virusu rdečk v parnih serumih, opravljeni v referenčnem laboratoriju).

3.37 KONGENITALNI SINDROM RDEČK

Klinična merila

Kongenitalna okužba z rdečkami (KOR)

Za KOR ni opredeljenih kliničnih meril.

Kongenitalni sindrom rdečk (KSR)

Vsak dojenček, star < 1 leto, ali vsak mrtvorojeni otrok z:

vsaj dvema stanjema izmed stanj iz (A)

ALI

enim stanjem iz kategorije (A) in enim iz kategorije (B).

(A)

— katarakta enega ali obeh očes,

— kongenitalni glavkom,

— kongenitalna okvara srca,

— izguba sluha,

— pigmentna retinopatija.

(B)

— purpura,

— povečana vranica (splenomegalija),

— drobnoglavost (mikrocefalija),

— upočasnjen razvoj,

— meningoencefalitis,

— radiolucentna bolezen kosti,

— zlatenica, ki se začne v roku 24 ur po rojstvu.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— osamitev virusa rdečk iz kliničnega vzorca,

— detekcija nukleinske kisline virusa rdečk,

— prisotnost specifičnih protiteles (IgM) proti virusu rdečk.

— prisotnost protiteles IgG proti virusu rdečk v starosti 6 do 12 mesecev (vsaj dva vzorca s podobnima koncentracijama protiteles IgG proti virusu rdečk).

Rezultate laboratorijskih preiskav je treba razlagati glede na cepilni status.

Epidemiološka merila

Vsak dojenček ali mrtvorojeni otrok, ki ga rodi mati z laboratorijsko potrjeno okužbo z rdečkami med nosečnostjo, z vertikalnim prenosom s človeka na človeka.

Razvrstitev primera kongenitalnih rdečk

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsak mrtvorojeni otrok ali dojenček, ki ni bil testiran ALI z negativnimi rezultati laboratorijskih preiskav ter za katerega velja vsaj ena izmed naslednjih dveh ugotovitev: — epidemiološka povezava IN vsaj eno klinično merilo iz kategorije „A“ za KSR, — izpolnjuje klinična merila za KSR.

C. Potrjen primer Vsak mrtvorojeni otrok, ki izpolnjuje laboratorijska merila, ALI vsak dojenček, ki izpolnjuje laboratorijska merila IN za katerega velja vsaj ena izmed naslednjih dveh ugotovitev: — epidemiološka povezava, — vsaj eno klinično merilo iz kategorije „A“ za KSR.

3.38 SALMONELNI ENTERITIS

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih štirih znakov:

— driska,

— povišana telesna temperatura

— bolečina v trebuhu,

— bruhanje.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— osamitev salmonele (razen S. Typhi ali S. Paratyphi) iz kliničnega vzorca,

— detekcija nukleinske kisline salmonele (razen S. Typhi ali S. Paratyphi) v kliničnem vzorcu.

Opomba: Testiranje antimikrobične občutljivosti Salmonella enterica je treba izvesti na reprezentativnem vzorcu izolatov.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih petih epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev skupnemu viru,

— prenos z živali na človeka,

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi,

— izpostavitev v okolju.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

Opomba: Če nacionalni sistem spremljanja ne zajema kliničnih simptomov, je treba kot potrjene primere sporočiti vse posameznike, ki so bili laboratorijsko potrjeni.

Antimikrobična odpornost

Rezultate testov antimikrobične občutljivosti je treba sporočiti v skladu z metodami in merili, dogovorjenimi med ECDC in državami članicami, kot je opredeljeno v protokolu EU za usklajeno spremljanje antimikrobične odpornosti pri izolatih salmonele in kampilobakterja od ljudi (16).

3.39 SINDROM AKUTNE RESPIRATORNE STISKE (SARS)

Klinična merila

Vsaka oseba s povišano telesno temperaturo ali povišano telesno temperaturo v anamnezi

IN

vsaj enim izmed naslednjih treh znakov:

— kašelj,

— težko dihanje,

— kratka sapa,

IN

vsaj eno izmed naslednjih štirih ugotovitev:

— radiološki znaki za pljučnico,

— radiološki znaki za ARDS (sindrom dihalne stiske pri odraslem),

— ugotovitve pri obdukciji, ki dokazujejo pljučnico,

— ugotovitve pri obdukciji, ki dokazujejo ARDS (sindrom dihalne stiske pri odraslem),

IN

nobena druga diagnoza ne more v celoti razložiti bolezni.

Laboratorijska merila

Laboratorijska merila za potrditev primera

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev virusa v celični kulturi iz kliničnega vzorca in identifikacija virusa SARS-CoV z uporabo metode, kot je RT-PCR,

— detekcija nukleinske kisline virusa SARS-CoV v vsaj enem izmed naslednjih treh vzorcev: — vsaj dveh različnih kliničnih vzorcih (npr. bris nosnega dela žrela in blato), — isti klinični vzorec se med trajanjem bolezni zbere dvakrat ali večkrat (npr. z zaporednim izsesavanjem iz nosnega dela žrela), — dve različni preiskavi ali ponovitev RT-PCR z uporabo novega izvlečka RNK iz prvotnega kliničnega vzorca pri vsakem testiranju,

— prisotnost specifičnih protiteles proti virusu SARS-CoV, določena z enim izmed naslednjih dveh ugotovitev: — serokonverzija, določena z vzporednima testoma ELISA in indirektno fluorescenčno metodo v akutni fazi ali fazi okrevanja, — štirikratni ali več kot štirikratni porast protiteles med akutno fazo in fazo okrevanja, določen z vzporednim testiranjem.

Laboratorijska merila za verjeten primer

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— posamičen pozitiven test na protitelesa proti virusu SARS-CoV,

— pozitiven rezultat PCR metode za virus SARS-CoV v posamičnem kliničnem vzorcu in pri posamični preiskavi.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih treh ugotovitev:

— vsaka oseba z vsaj eno izmed naslednjih treh epidemioloških povezav: — zaposlena na delovnem mestu, povezanem s povečanim tveganjem za izpostavitev virusu SARS-CoV (npr. osebje v laboratoriju, ki dela z virusom SARS-CoV in virusi, podobnimi virusu SARS-CoV, ali ki shranjuje klinične vzorce, okužene z virusom SARS-CoV; osebe, ki so izpostavljene divjim živalim ali drugim živalim, ki se obravnavajo kot vir virusa SARS-CoV, njihovim izločkom itd.), — tesni stik (17) z eno ali več osebami, ki so potrjeni primeri SARS-a ali so na stopnji ugotavljanja SARS-a, — v anamnezi potovanje na območje ali bivanje na območju, kjer je prišlo do izbruha SARS-a,

— dva ali več zdravstvenih delavcev (18) iz iste enote zdravstvenega centra s kliničnimi dokazi SARS-a in s pojavom bolezni v istem desetdnevnem obdobju,

— tri ali več oseb (zdravstveni delavci in/ali pacienti in/ali obiskovalci) s kliničnimi dokazi SARS-a in s pojavom bolezni v istem desetdnevnem obdobju in z epidemiološko povezavo z zdravstveno ustanovo.

Razvrstitev primera za obdobje med epidemijami

Uporablja se tudi med izbruhom v neprizadeti državi ali območju.

A. Možen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila za verjeten primer in ima epidemiološko povezavo.

C. Nacionalno potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila za potrditev primera, kadar je testiranje opravil nacionalni referenčni laboratorij.

D. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila za potrditev primera, kadar je testiranje opravil referenčni laboratorij SZO za potrditev SARS-a.

Razvrstitev primera med izbruhom

Uporablja se med izbruhom v državi/območju, za katero je referenčni laboratorij SZO za potrditev SARS-a laboratorijsko potrdil vsaj eno osebo.

A. Možen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo z nacionalno potrjenim ali potrjenim primerom.

C. Nacionalno potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila za potrditev primera, kadar je testiranje opravil nacionalni referenčni laboratorij.

D. Potrjen primer Ena izmed naslednjih treh ugotovitev: — vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila za potrditev primera, kadar je testiranje opravil referenčni laboratorij SZO za potrditev SARS-a, — vsak nacionalno potrjen primer z epidemiološko povezavo z verigo prenosa, za katero je referenčni laboratorij SZO za potrditev SARS-a neodvisno potrdil vsaj en primer, — vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila za možen primer ter ima epidemiološko povezavo z verigo prenosa, za katero je referenčni laboratorij SZO za potrditev SARS-a neodvisno potrdil vsaj en primer.

3.40 OKUŽBA Z E. COLI, KI PROIZVAJA ŠIGOV TOKSIN/VEROCITOTOKSIN (STEC/VTEC), VKLJUČNO S HEMOLITIČNO-UREMIČNIM SINDROMOM (HUS)

Klinična merila

Driska, povezana z okužbo s/z STEC/VTEC

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih dveh znakov:

— driska,

— bolečina v trebuhu.

Hemolitično-uremični sindrom (HUS)

Vsaka oseba z akutno odpovedjo ledvic in vsaj enim izmed naslednjih dveh znakov:

— mikroangiopatska hemolitična anemija,

— trombocitopenija.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— osamitev/gojenje v mediju bakterije Escherichia coli, ki proizvaja Šigov toksin/verocitotoksin ali nosi zapise za gene stx1/vtx1 ali stx2/vtx2,

— osamitev bakterije Escherichia coli O157, ki ne fermentira sorbitola (NSF) (brez testiranja na toksin ali gene, odgovorne za proizvodnjo toksina),

— neposredna detekcija nukleinske kisline genov stx1/vtx1 ali stx2/vtx2,

— posredna detekcija prostega Šigovega toksina/verocitotoksina v blatu.

Naslednje merilo se lahko uporablja kot laboratorijsko merilo za potrditev STEC/VTEC samo v primeru hemolitično-uremičnega sindroma:

— prisotnost protiteles proti seroskupinsko-specifični bakteriji Escherichia coli.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih petih epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev skupnemu viru,

— prenos z živali na človeka,

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi,

— izpostavitev v okolju.

Razvrstitev primera

A. Možen primer HUS zaradi okužbe s STEC Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila za HUS.

B. Verjeten primer STEC/VTEC Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer STEC/VTEC Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

Opomba: Če nacionalni sistem spremljanja ne zajema kliničnih simptomov, je treba kot potrjene primere sporočiti vse posameznike, ki so bili laboratorijsko potrjeni.

3.41 ŠIGELOZA

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih štirih znakov:

— driska,

— povišana telesna temperatura,

— bruhanje,

— bolečina v trebuhu.

Laboratorijska merila

Za potrjeni primer:

— osamitev bakterije Shigella spp. iz kliničnega vzorca.

Za verjetni primer:

— detekcija nukleinske kisline Shigella spp. v kliničnem vzorcu.

Opomba: Testiranje antimikrobične občutljivosti šigele je treba izvesti, če je le mogoče.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih štirih epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev skupnemu viru,

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi,

— izpostavitev v okolju.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo. ALI Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila za verjeten primer.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila za potrjen primer.

Opomba: Če nacionalni sistem spremljanja ne zajema kliničnih simptomov, je treba kot potrjene primere sporočiti vse posameznike, ki so bili laboratorijsko potrjeni.

Antimikrobična odpornost

Rezultate testov antimikrobične občutljivosti je treba sporočiti v skladu z metodami in merili, dogovorjenimi med ECDC in državami članicami.

3.42 ČRNE KOZE

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih dveh znakov:

— povišana telesna temperatura

IN

kožni izpuščaj z mehurčki ali čvrstimi pustulami s centrifugalno razporeditvijo na isti stopnji razvoja.

— Neznačilna klinična slika, opredeljena kot vsaj eden izmed naslednjih štirih znakov: — hemoragične lezije, — ploščate žametaste lezije, ki se ne razvijajo v mehurčke, — variola sine eruptione, — milejša oblika.

Laboratorijska merila

Laboratorijska merila za potrditev primera

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— osamitev virusa črnih koz iz kliničnega vzorca, ki mu sledi sekvenciranje (samo imenovani laboratoriji P4),

— detekcija nukleinske kisline virusa črnih koz v kliničnem vzorcu, ki mu sledi sekvenciranje.

Rezultate laboratorijskih preiskav je treba razlagati glede na cepilni status.

Laboratorijska merila za verjeten primer

— Identifikacija delcev virusa ortopoks z elektronskomikroskopskim pregledom.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih dveh epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev v laboratoriju (kadar obstaja možnost izpostavitve virusu črnih koz).

Razvrstitev primera

A. Možen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in za katero velja vsaj ena izmed naslednjih dveh ugotovitev: — epidemiološka povezava s potrjenim človeškim primerom s prenosom s človeka na človeka, — laboratorijska merila za verjeten primer so izpolnjena.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila za potrditev primera. Med izbruhom: vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

3.43 SIFILIS

Klinična merila

Primarni sifilis

Vsaka oseba z enim ali številnimi (običajno nebolečimi) čankarji genitalno, perinealno, analno, v ustih, na sluznici žrela ali drugje ekstragenitalno.

Sekundarni sifilis

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih petih znakov:

— difuzni makulopapulozni kožni izpuščaj, ki pogosto zajema dlani in podplate,

— generalizirana limfadenopatija,

— kondilom lata,

— enantem,

— difuzna alopecija.

Zgodnji latentni sifilis (< 1 leto)

Brez simptomov in v anamnezi prejšnjih dvanajstih mesecev so simptomi, skladni s simptomi iz zgodnjih stopenj sifilisa.

Opomba: očesni in nevrološki znaki se lahko pojavijo na kateri koli stopnji sifilisa.

Opomba: primeri poznega latentnega sifilisa (> 1 leta) niso zajeti v okvir spremljanja EU/EGP.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih laboratorijskih testov:

— določitev bakterije Treponema pallidum v eksudatih lezij ali v tkivu z mikroskopskim pregledom v temnem polju,

— določitev bakterije Treponema pallidum v eksudatih lezij ali v tkivu z metodo direktne imunofluorescence (DFA),

— določitev bakterije Treponema pallidum v eksudatih lezij ali v tkivu s tehnikami pomnožitve nukleinske kisline (NAAT),

— detekcija protiteles proti bakteriji Treponema pallidum s presejalnim testom (TPHA, TPPA ali EIA) IN dodatna določitev protiteles TP-IgM (npr. z IgM-ELISA ali imunoblotom ali 19S-IgM-FTA-abs) ALI določitev protiteles, ki niso usmerjeni proti Treponemi pallidum (npr. RPR, VDRL).

Epidemiološka merila

Primarni/sekundarni sifilis

Epidemiološka povezava je prenos s človeka na človeka (spolni stik).

Zgodnji latentni sifilis

Epidemiološka povezava je prenos s človeka na človeka (spolni stik) v prejšnjih 12 mesecih.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila za potrditev primera.

3.44 KONGENITALNI SIFILIS

Klinična merila

Vsak dojenček, star < 2 leti, z vsaj enim izmed naslednjih desetih znakov:

— povečana jetra in vranica (hepatosplenomegalija),

— lezije na koži in sluznicah,

— kondilom lata,

— vztrajni rinitis,

— zlatenica,

— psevdoparaliza (zaradi periostitisa in osteohondritisa),

— prizadetost centralnega živčnega sistema,

— anemija,

— nefrotski sindrom,

— podhranjenost.

Laboratorijska merila

Laboratorijska merila za potrditev primera

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— določitev bakterije Treponema pallidum z mikroskopskim pregledom v temnem polju vzorca iz popkovnice, posteljice, nosnega izcedka ali materiala kožne lezije,

— določitev bakterije Treponema pallidum z metodo direktne imunofluorescence za določitev protiteles proti bakteriji Treponema pallidum (DFA-TP) v vzorcu iz popkovnice, posteljice, nosnega izcedka ali materiala kožne lezije,

— detekcija specifičnih protiteles IgM proti bakteriji Treponema pallidum (FTA-abs, EIA),

IN reaktivni netreponemski test (VDRL, RPR) v serumu otroka.

Laboratorijska merila za verjeten primer

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— reaktivni test VDRL za likvor,

— reaktivni netreponemski in treponemski serološki testi v serumu matere,

— titer dojenčkovih netreponemskih protiteles je štirikrat ali več kot štirikrat višji kot titer protiteles v serumu matere.

Epidemiološka merila

Vsak dojenček z epidemiološko povezavo s človeka na človeka (vertikalni prenos).

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsak dojenček ali otrok, ki izpolnjuje klinična merila in za katerega velja vsaj ena izmed naslednjih dveh ugotovitev: — epidemiološka povezava, — laboratorijska merila za verjeten primer so izpolnjena.

C. Potrjen primer Vsak dojenček, ki izpolnjuje laboratorijska merila za potrditev primera.

3.45 TETANUS

Klinična merila

Vsaka oseba z akutnim pojavom vsaj dveh izmed naslednjih treh znakov:

— boleče krčenje predvsem masetrne mišice in vratnih mišic, kar vodi v obrazne krče, znane kot trizmus in „risus sardonicus“,

— boleče krčenje mišic trupa,

— generalizirani krči, pogosto položaj opistotonus.

Laboratorijska merila Se ne uporablja.

Epidemiološka merila Se ne uporablja.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in pri kateri je izključena verjetnejša diagnoza.

C. Potrjen primer Se ne uporablja.

3.46 VIRUSNI KLOPNI ENCEFALITIS

Klinična merila

Vsaka oseba s simptomi vnetja centralnega živčnega sistema (npr. meningitisom, meningoencefalitisom, encefalomielitisom, encefaloradikulitisom).

Laboratorijska merila (19)

Laboratorijska merila za potrditev primera

Vsaj eden izmed naslednjih petih znakov:

— dokaz specifičnih protiteles IgM IN IgG proti virusu klopnega encefalitisa v krvi,

— dokaz specifičnih protiteles IgM proti virusu klopnega encefalitisa v likvorju,

— serokonverzija ali štirikraten porast titra specifičnih protiteles proti virusu klopnega encefalitisa v vzorcih parnega seruma,

— detekcija nukleinske kisline virusa klopnega encefalitisa v kliničnem vzorcu,

— osamitev virusa klopnega encefalitisa iz kliničnega vzorca.

Laboratorijska merila za verjeten primer

Detekcija specifičnih protiteles IgM proti virusu klopnega encefalitisa v enem vzorcu seruma.

Epidemiološka merila

Izpostavitev skupnemu viru (nepasterizirani mlečni izdelki).

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila za verjeten primer, ALI Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila za potrditev primera.

Opomba: Rezultate seroloških preiskav je treba razlagati glede na predhodno izpostavljenost drugim okužbam s flavivirusi in cepilni status proti flavivirusom. V takih primerih morajo biti potrjeni primeri validirani z metodo nevtralizacije seruma ali drugo enakovredno metodo.

3.47 KONGENITALNA TOKSOPLAZMOZA

Klinična merila

Niso ustrezna za namene nadzora.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— določitev bakterije Toxoplasma gondii v telesnih tkivih ali tekočinah,

— detekcija nukleinske kisline bakterije Toxoplasma gondii v kliničnem vzorcu,

— prisotnost specifičnih protiteles (IgM, IgG, IgA) proti bakteriji Toxoplasma gondii pri novorojenčku,

— vztrajno povišan titer protiteles IgG proti bakteriji Toxoplasma gondii pri dojenčku (starem < 12 mesecev).

Epidemiološka merila Se ne uporablja.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Se ne uporablja.

C. Potrjen primer Vsak dojenček, ki izpolnjuje laboratorijska merila.

3.48 TRIHINELOZA

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj tremi izmed naslednjih šestih znakov:

— povišana telesna temperatura,

— bolečina in utrujenost v mišicah,

— driska,

— edem obraza,

— eozinofilija,

— subkonjuktivalne in subungualne krvavitve ter krvavitve v mrežnico.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— dokaz ličink gliste Trichinella v tkivu, pridobljenem z mišično biopsijo,

— prisotnost specifičnih protiteles proti glisti Trichinella (indirektna imunofluorescenčna metoda, ELISA ali Western Blot).

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih dveh epidemioloških povezav:

— izpostavitev onesnaženi hrani (meso),

— izpostavitev skupnemu viru.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

Opomba: Če nacionalni sistem spremljanja ne zajema kliničnih simptomov, je treba kot potrjene primere sporočiti vse posameznike, ki so bili laboratorijsko potrjeni.

3.49 TUBERKULOZA

Klinična merila

Vsaka oseba z naslednjima dvema ugotovitvama:

— znaki, simptomi in/ali radiološke ugotovitve, ki so v skladu z aktivno tuberkulozo na katerem koli mestu, IN

— odločitev zdravnika o celotnem zdravljenju tuberkuloze

ALI

primer, odkrit post-mortem s patološkimi ugotovitvami, ki so v skladu z aktivno tuberkulozo in na podlagi katerih bi pacient prejemal antibiotike proti tuberkulozi, če bi bila bolezen diagnosticirana pred smrtjo.

Laboratorijska merila

Laboratorijska merila za potrditev primera

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— osamitev kompleksa Mycobacterium tuberculosis (razen Mycobacterium bovis-BCG) iz kliničnega vzorca,

— detekcija nukleinske kisline kompleksa Mycobacterium tuberculosis v kliničnem vzorcu IN pozitiven mikroskopski izvid za acidorezistentne bacile ali enakovredna svetlobnomikroskopska metoda fluorescenčnega barvanja bacilov.

Laboratorijska merila za verjeten primer

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— mikroskopski pregled za acidorezistentne bacile ali enakovredna svetlobnomikroskopska metoda fluorescenčnega barvanja bacilov,

— detekcija nukleinske kisline kompleksa Mycobacterium tuberculosis v kliničnem vzorcu,

— histološki prikaz granulomov.

Epidemiološka merila Se ne uporablja.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila za verjeten primer.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila za potrditev primera.

Antimikrobična odpornost

Rezultate testov antimikrobične občutljivosti je treba sporočiti v skladu z metodami in merili, dogovorjenimi med ECDC in državami članicami, kot sta jih opredelili Evropska mreža referenčnih laboratorijev za tuberkulozo in Evropska mreža za spremljanje tuberkuloze (20).

3.50 TULAREMIJA

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj eno izmed naslednjih kliničnih oblik:

Ulceroglandularna tularemija — Kožna razjeda IN — limfadenopatija regionalnih bezgavk.

Glandularna tularemija — Povečane in boleče bezgavke brez vidne razjede.

Okuloglandularna tularemija — Konjuktivitis IN — limfadenopatija regionalnih bezgavk.

Orofaringealna tularemija — Limfadenopatija vratnih bezgavk IN vsaj eden izmed naslednjih treh znakov: — stomatitis, — faringitis, — tonzilitis.

Črevesna tularemija Vsaj eden izmed naslednjih treh znakov: — bolečina v trebuhu, — bruhanje, — driska.

Pljučna tularemija — Pljučnica

Tifusna tularemija Vsaj eden izmed naslednjih dveh znakov: — povišana telesna temperatura brez zgodnjih lokalnih znakov in simptomov, — septikemija.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Francisella tularensis iz kliničnega vzorca,

— detekcija nukleinske kisline bakterije Francisella tularensis v kliničnem vzorcu,

— prisotnost specifičnih protiteles proti bakteriji Francisella tularensis.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih treh epidemioloških povezav:

— izpostavitev skupnemu viru,

— prenos z živali na človeka,

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

3.51 TREBUŠNI TIFUS/PARATIFUS

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj eno izmed naslednjih dveh ugotovitev:

— pojav vztrajne povišane telesne temperature ALI

— vsaj eden izmed naslednjih štirih znakov: — glavobol, — relativna bradikardija, — neproduktiven kašelj, — driska, zaprtje, slabo počutje ali bolečina v trebuhu.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Salmonella Typhi ali Paratyphi iz kliničnega vzorca,

— detekcija nukleinske kisline bakterije Salmonella Typhi ali Paratyphi v kliničnem vzorcu.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih treh epidemioloških povezav:

— izpostavitev skupnemu viru,

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

Opomba: Če nacionalni sistem spremljanja ne zajema kliničnih simptomov, je treba kot potrjene primere sporočiti vse posameznike, ki so bili laboratorijsko potrjeni.

3.52 VIRUSNE HEMORAGIČNE MRZLICE (VHF)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih dveh znakov:

— povišana telesna temperatura,

— različni znaki krvavitev, ki lahko povzročijo večorgansko odpoved.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— osamitev specifičnega virusa iz kliničnega vzorca,

— detekcija nukleinske kisline specifičnega virusa.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih dveh epidemioloških povezav:

— potovanje v zadnjih 21 dneh v območje, kjer so se pojavljali primeri virusne hemoragične mrzlice ali se domneva, da so se pojavljali,

— izpostavitev v zadnjih 21 dneh verjetnemu ali potrjenemu primeru virusne hemoragične mrzlice, pri katerem se je bolezen pojavila v preteklih 6 mesecih.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

3.53 OKUŽBA Z VIRUSOM ZAHODNEGA NILA (VZN)

Klinična merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh znakov:

— vsaka oseba s povišano telesno temperaturo,

— encefalitis,

— meningitis.

Laboratorijska merila

Laboratorijska merila za potrditev primera

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— osamitev VZN iz krvi ali likvorja,

— detekcija nukleinske kisline VZN v krvi ali likvorju,

— prisotnost specifičnih protiteles (IgM) proti VZN v likvorju,

— visok titer protiteles IgM proti VZN IN detekcija protiteles IgG proti VZN IN potrditev z nevtralizacijo virusa.

Laboratorijski testi za verjeten primer

Prisotnost specifičnih protiteles proti VZN v serumu.

Rezultate laboratorijskih preiskav je treba razlagati glede na cepilni status proti flavivirusom.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih dveh epidemioloških povezav:

— prenos z živali na človeka (ki prebiva, je obiskal ali je bil izpostavljen ugrizom komarjev na območju, kjer je VZN endemičen pri konjih ali pticah),

— prenos s človeka na človeka (vertikalni prenos, transfuzije krvi, transplantacije).

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila IN za katero velja vsaj ena izmed naslednjih dveh ugotovitev: — epidemiološka povezava, — laboratorijski test za verjeten primer.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila za potrditev primera.

Opomba: Rezultate seroloških preiskav je treba razlagati glede na predhodno izpostavljenost drugim okužbam s flavivirusi in cepilni status proti flavivirusom. V takih primerih morajo biti potrjeni primeri validirani z metodo nevtralizacije seruma ali drugo enakovredno metodo.

3.54 RUMENA MRZLICA

Klinična merila

Vsaka oseba s povišano telesno temperaturo

IN

vsaj enim izmed naslednjih dveh znakov:

— zlatenica,

— generalizirana krvavitev.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih petih laboratorijskih testov:

— osamitev virusa rumene mrzlice iz kliničnega vzorca,

— detekcija nukleinske kisline virusa rumene mrzlice,

— detekcija antigena virusa rumene mrzlice,

— prisotnost specifičnih protiteles proti virusu rumene mrzlice,

— določitev tipičnih lezij pri histopatološkem pregledu jeter post-mortem.

Epidemiološka merila

Potovanje v zadnjem tednu v območje, kjer so se pojavljali primeri virusne hemoragične mrzlice ali se domneva, da so se pojavljali.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki ni bila nedavno cepljena in ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila. V primeru nedavnega cepljenja oseba z določenim divjim tipom seva virusa rumene mrzlice.

Opomba: Rezultate seroloških preiskav je treba razlagati glede na predhodno izpostavljenost drugim okužbam s flavivirusi in cepilni status proti flavivirusom. V takih primerih morajo biti potrjeni primeri validirani z metodo nevtralizacije seruma ali drugo enakovredno metodo.

3.55 ENTERITIS ZARADI OKUŽBE Z YERSINIA ENTEROCOLITICA ALI YERSINIA PSEUDOTUBERCULOSIS

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih petih znakov:

— povišana telesna temperatura,

— driska,

— bruhanje,

— bolečina v trebuhu (psevdoapendicitis),

— rektalni tenezem.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— osamitev za človeka patogene bakterije Yersinia enterocolitica ali Yersinia pseudotuberculosis iz kliničnega vzorca,

— detekcija virulentnih genov Y. enterocolitica ali Y. pseudotuberculosis v kliničnem vzorcu.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih štirih epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev skupnemu viru,

— prenos z živali na človeka,

— izpostavitev onesnaženi hrani.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

Opomba: Če nacionalni sistem spremljanja ne zajema kliničnih simptomov, je treba kot potrjene primere sporočiti vse posameznike, ki so bili laboratorijsko potrjeni.

3.56 VIRUSNA BOLEZEN ZIKA

Klinična merila

— Oseba z izpuščajem

Laboratorijska merila

A. Potrjen primer

Vsaj eden izmed naslednjih laboratorijskih testov:

— detekcija nukleinske kisline virusa zike v kliničnem vzorcu,

— detekcija antigena virusa zike v kliničnem vzorcu,

— osamitev virusa zike iz kliničnega vzorca,

— detekcija specifičnih protiteles IgM proti virusu zike v vzorcih seruma IN potrditev s testom nevtralizacije,

— serokonverzija ali štirikraten porast titra specifičnih protiteles proti virusu zike v vzorcih parnega seruma.

B. Verjeten primer

— Detekcija specifičnih protiteles IgM proti virusu zike v vzorcu seruma.

Epidemiološka merila

V anamnezi potovanje ali bivanje na območju z evidentiranim potekajočim prenosom virusa zike v obdobju dveh tednov pred pojavom simptomov

ALI

spolni stik z osebo, ki je bila nedavno izpostavljena okužbi z virusom zike ali pri kateri je bila okužba z virusom zike potrjena.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Oseba, ki izpolnjuje klinična in epidemiološka merila ter laboratorijska merila za verjeten primer.

C. Potrjen primer Oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila za potrjen primer.

Opomba: Rezultate seroloških preiskav je treba razlagati glede na predhodno izpostavljenost drugim okužbam s flavivirusi in cepilni status proti flavivirusom. V takih primerih morajo biti potrjeni primeri validirani z metodo nevtralizacije seruma ali drugo enakovredno metodo.

3.57 KONGENITALNA VIRUSNA BOLEZEN ZIKA

Klinična merila

— Dojenček ali plod z mikrocefalijo ali intrakranialnimi kalcifikacijami ali drugimi nepravilnostmi centralnega živčnega sistema.

Laboratorijska merila

A. Potrjen primer

— Detekcija nukleinske kisline virusa zike v kliničnem vzorcu,

— detekcija antigena virusa zike v kliničnem vzorcu,

— osamitev virusa zike iz kliničnega vzorca,

— detekcija specifičnih protiteles IgM proti virusu zike v serumu, likvorju ali amniotski tekočini.

Epidemiološka merila

Mati s potrjeno okužbo z virusom zike med nosečnostjo.

Razvrstitev primera

A. Verjeten primer Dojenček ali plod, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

B. Potrjen primer Dojenček ali plod, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila.

4. OPREDELITVE PRIMEROV POSEBNIH ZDRAVSTVENIH STANJ

4.1 SPLOŠNA OPREDELITEV PRIMERA BOLNIŠNIČNE OKUŽBE (ALI „OKUŽBE, POVEZANE Z ZDRAVSTVENO OSKRBO“)

Bolnišnična okužba, povezana s trenutnim bivanjem v bolnišnici, je opredeljena kot okužba, ki ustreza eni izmed opredelitev primerov IN

— pri kateri so se simptomi pojavili tretji dan trenutnega bivanja v bolnišnici ali pozneje (dan sprejema = prvi dan) ALI

— pri kateri je bil pacient operiran prvi ali drugi dan in so se pri njem pred tretjim dnevom pojavili simptomi okužbe kirurške rane ALI

— pri kateri je bil prvi ali drugi dan nameščen invazivni medicinski pripomoček, ki je pred tretjim dnevom povzročil okužbo, povezano z zdravstveno oskrbo.

Bolnišnična okužba, povezana s predhodnim bivanjem v bolnišnici, je opredeljena kot okužba, ki ustreza eni izmed opredelitev primerov

IN

— pri kateri se pri pacientu pokaže okužba, vendar je ponovno sprejet manj kot 48 urah po prejšnjem sprejemu v bolnišnico za akutno oskrbo, ALI

— pri kateri je bil pacient sprejet z okužbo, ki ustreza opredelitvi primera za okužbo kirurške rane, torej se je okužba kirurške rane pojavila v 30 dneh po operaciji (ali v 90 dneh po operaciji, če ta vključuje vsadek in je prišlo do globoke okužbe kirurške rane ali okužbe organov/telesne votline), pacient pa ima simptome, ki ustrezajo opredelitvi primera in/ali se za navedeno okužbo zdravi z antimikrobnimi sredstvi, ALI

— pri kateri je bil pacient sprejet (ali pri katerem se simptomi pojavijo v dveh dneh) zaradi okužbe z bakterijo Clostridium difficile manj kot 28 dni od prejšnje odpustitve iz bolnišnice za akutno oskrbo.

Opomba: Za namene raziskav o točkovni prevalenci je aktivna bolnišnična okužba, ki je prisotna na dan raziskave, opredeljena kot okužba, pri kateri so znaki in simptomi okužbe prisotni na dan raziskave ali pri kateri so bili znaki in simptomi prisotni v preteklosti, pacient pa se (še vedno) zdravi za navedeno okužbo na dan raziskave. Prisotnost simptomov in znakov je treba preveriti pred začetkom zdravljenja, da se ugotovi, ali zdravljena okužba ustreza eni izmed opredelitev primerov bolnišnične okužbe.

4.1.1 BJ: Okužba kosti in sklepov

BJ-BONE: Osteomielitis

Za osteomielitis mora veljati vsaj eno izmed naslednjih meril:

— pri pacientu se povzročitelj dokaže z osamitvijo iz vzorca kosti,

— pri pacientu so pri neposrednem pregledu kosti, med kirurškim posegom ali pri histopatološkem pregledu vidni znaki osteomielitisa,

— pacient ima vsaj dva izmed naslednjih znakov ali simptomov brez drugih znanih vzrokov: povišana telesna temperatura (> 38 °C), lokalno otekanje, občutljivost, toplota ali izcedek na mestu s sumom okužbe kosti, IN vsaj ena izmed naslednjih ugotovitev: — povzročitelji, osamljeni iz vzorca krvi, — pozitiven test na antigen pri pregledu krvi (npr. Haemophilus influenzae, Streptococcus pneumoniae), — radiološki znaki za okužbo (npr. patološke ugotovitve na rentgenskih slikah, pri računalniški tomografiji (CT), magnetni resonanci (MRI), scintigrafiji [galij, tehnecij itd.]).

Opomba k navodilu za poročanje

O mediastinitisu, ki se pojavi po kardiološkem kirurškem posegu in ga spremlja osteomielitis, je treba poročati kot o okužbi organov ali telesnih votlin (SSI-O).

BJ-JNT: Okužba sklepa ali burze

Za okužbo sklepa ali burze