SL Uradni list Evropske unije L 269/1

SKLEP KOMISIJE (EU) 2015/1824

z dne 23. julija 2014

o ukrepih, ki jih je Nemčija izvedla v zvezi z letališčem Niederrhein (Weeze) in družbo Flughafen Niederrhein GmbH – SA.19880 in SA.32576 (ex NN/2011, ex CP/2011)

(notificirano pod dokumentarno številko C(2014) 5084)

(Besedilo v angleškem jeziku je edino verodostojno)

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe (1),

ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,

po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenima določbama (2), in ob upoštevanju teh pripomb,

ob upoštevanju naslednjega:

1. POSTOPEK

(1) Komisija je med letoma 2003 in 2006 prejela več pritožb, da so regionalni organi dodelili nezakonito državno pomoč letališču Niederrhein-Weeze (v nadaljnjem besedilu: letališče).

(2) Komisija je z dopisi z dne 13. oktobra 2005, 2. marca 2007, 3. avgusta 2007, 19. oktobra 2010 in 1. aprila 2011 Nemčijo zaprosila za informacije v zvezi z navedenimi pritožbami.

(3) Nemčija je odgovorila nanje z dopisi z dne 21. decembra 2005, 2. februarja 2006, 14. junija 2007, 18. oktobra 2007, 11. novembra 2010 in 30. maja 2011. Vendar je bil njen odgovor z dne 30. maja 2011 nepopoln, saj ni odgovorila na vprašanja v zvezi z zadevami, ki so se nanašale na obdobje pred julijem 2009. Navedla je, da ne želi odgovarjati na takšne zadeve, ker so bile navedene zadeve predmet preiskave, ki jo je Komisija domnevno končala julija 2009.

(4) Komisija je 24. avgusta 2011 Nemčiji poslala opomin v skladu s členom 10(3) Uredbe Sveta (ES) 659/1999R (3) (v nadaljnjem besedilu: postopkovna uredba), s katerim je nemškim organom omogočila, da zagotovijo informacije do 19. septembra 2011. Dodala je, da bo obravnavala možnost izdaje odredbe o predložitvi podatkov, če odgovora v navedenem roku ne bo prejela.

(5) Nemčija je 13. septembra 2011 po elektronski pošti poslala zahtevo za podaljšanje roka do 19. oktobra 2011. Komisija je tej zahtevi ugodila.

(6) Nemčija je predložila odgovor 19. oktobra 2011. Vendar je bil še vedno nepopoln, saj Nemčija še naprej ni želela obravnavati zadev, ki so se nanašale na obdobja pred julijem 2009.

(7) Komisija je z dopisom z dne 25. januarja 2012 Nemčijo obvestila, da se je odločila začeti postopek iz člena 108(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU) v zvezi z navedeno nezakonito pomočjo (v nadaljnjem besedilu: sklep o začetku postopka).

(8) Nemčija je 1. februarja 2012 po elektronski pošti poslala zahtevo za podaljšanje roka za predložitev pripomb v zvezi s sklepom o začetku postopka. Službe Komisije so ga z elektronsko pošto z dne 10. februarja 2012 odobrile.

(9) Nemčija je 13. marca 2012 Komisiji predložila svoja stališča in jih 4. marca 2013 dopolnila z dodatnimi dokumenti.

(10) Popravki sklepa o začetku postopka so bili sprejeti 13. julija 2012.

(11) Sklep o začetku postopka je bil v Uradnem listu Evropske unije objavljen 14. septembra 2012 (4). Komisija je pozvala zainteresirane strani, naj predložijo svoje pripombe o zadevnih ukrepih v enem mesecu od datuma objave.

(12) Komisiji so pripombe poslali letališče Düsseldorf, okrožje Kleve, družba FN GmbH in več drugih zainteresiranih strani, predvsem podjetja, katerih dejavnosti so odvisne od obstoja letališča Niederrhein-Weeze. Komisija je te pripombe 18. aprila 2013, 3. maja 2013 in 19. junija 2014 posredovala Nemčiji. Nemčija je z dopisoma z dne 19. avgusta 2013 in 3. julija 2014 poslala svoja stališča glede pripomb zainteresiranih strani.

(13) Komisija je z dopisi z dne 18. aprila 2013, 29. oktobra 2013, 17. marca 2014 in 16. maja 2014 zaprosila za dodatne informacije. Nemčija se je odzvala z dopisi z dne 19. avgusta 2013, 17. decembra 2013, 15. januarja 2014, 16. aprila 2014, 8. maja 2014 in 25. maja 2014.

(14) Z dopisom z dne 18. junija 2014 se je Nemčija strinjala s sprejetjem tega sklepa v angleškem jeziku. Zato je besedilo v angleškem jeziku edino verodostojno.

2. SPLOŠNO OZADJE

2.1 Splošna predstavitev letališča

(15) Letališče je v Nemčiji v deželi Severno Porenje – Vestfalija v okrožju Kleve med občinama Weeze in Kevelaer blizu nemško-nizozemske meje. Južno od letališča je najbližje večje mesto Duisburg, ki je oddaljeno približno 60 km. Na severu je mesto Nijmegen (Nizozemska) oddaljeno približno 50 km.

(16) Deset najbližjih letališč: — Düsseldorf (oddaljeno 51 minut potovalnega časa po cesti ali 76 km), — Eindhoven, Nizozemska (1 ura 12 minut ali 88 km), — Maastricht, Nizozemska (1 ura 14 minut ali 98 km), — Köln-Bonn (1 ura 23 minut ali 133 km), — Dortmund (1 ura 25 minut ali 120 km), — Liege, Belgija (1 ura 41 minut ali 152 km), — Antwerpen, Belgija (1 ura 54 minut ali 153 km), — Rotterdam, Nizozemska (1 ura 44 minut ali 172 km), — Münster-Osnabrück (1 ura 46 minut ali 175 km) in — Bruselj, Belgija (2 uri 10 minut ali 200 km).

(17) Med letoma 1954 in 1999 so letališče uporabljale Kraljeve letalske sile Združenega kraljestva kot vojaško letališče. Ko je bilo preurejeno v civilno letališče, so se leta 2003 na njem začeli izvajati potniški leti.

(18) Vzletno-pristajalna steza je dolga 2 440 metrov. Zmogljivost terminala je 3,5 milijona potnikov. Razvoj števila potnikov: Preglednica 1 Promet na letališču Niederrhein-Weeze med letoma 2003 in 2012 Leto Število potnikov (skupno) Indeks rasti 2003 207 992 100 2004 796 745 383 2005 591 744 285 2006 585 403 281 2007 848 852 408 2008 1 524 955 733 2009 2 403 115 1 155 2010 2 896 999 1 392 2011 2 421 720 1 164 2012 2 200 000 1 058 Vir: Stališča Nemčije v zvezi s sklepom o začetku postopka za obdobje 2003–2011 in http://unternehmen.airport-weeze.com/de/historie.html za leto 2012.

(19) Letališče zdaj uporabljata družbi Ryanair in Transavia (5). Ta letalska prevoznika opravljata lete na več kot 50 mednarodnih destinacij. Celotno število potnikov na letališču zdaj ustvarita nizkocenovna prevoznika. Družba Ryanair ima [80–99] (6)-odstotni delež celotnega števila potnikov na letališču. Dejavnosti na letališču opravlja od njegovega odprtja, v tem času pa je letališče postalo ena od njenih nemških baz, kjer je trajno nameščenih devet zrakoplovov družbe (od poletja 2013).

(20) Do leta 2010 je bilo na letališču več kot 50 % potnikov z Nizozemske, preostali potniki pa so bili predvsem iz bližnjih nemških in deloma belgijskih regij. Glede na najnovejše javno dostopne podatke (7) se je delež nizozemskih potnikov zmanjšal na približno 40 %.

2.2 Razvoj letališča

2.2.1 Razvoj lastništva nad letališčem

(21) Letališče so leta 1954 za vojaško uporabo ustanovile Kraljeve letalske sile. Na začetku devetdesetih let so sporočile, da se nameravajo umakniti z letališča do leta 1999. Lastništvo nad letališčem bi se tako preneslo na nemško zvezno vlado. Okrožje Kleve in občina Weeze sta zaradi pričakovane izgube približno 400 civilnih delovnih mest leta 1993 izdelala načrt za ustanovitev civilnega letališča (Euroregionales Zentrum für Luftverkehr, Logistik und Gewerbe, v nadaljnjem besedilu: EuZZLG) na nekdanjem vojaškem letališču. Zato sta ustanovila družbo Flughafen Niederrhein GmbH (v nadaljnjem besedilu: družba FN GmbH) za upravljanje preureditve nekdanjega vojaškega letališča za poznejšo civilno uporabo.

(22) Družba FN GmbH je bila registrirana leta 1993 kot zasebna družba z omejeno odgovornostjo z lastniškim kapitalom v višini 50 000 DM (= 25 564 EUR). Ustanovitvena delničarja sta bila okrožje Kleve (52 %) in občina Weeze (48 %).

(23) Od začetka sta načrtovala, da bo letališče upravljala zasebna družba. Za dosego navedenega cilja so bili opredeljeni štirje koraki: (a) pridobitev zasebnega vlagatelja, odgovornega za pripravo in upravljanje letališča; (b) pridobitev potrebnega dovoljenja za preureditev vojaškega letališča v civilno; (c) sklenitev pogodbe z Nizozemsko glede uporabe njenega zračnega prostora; (d) nakup območja od zvezne vlade.

(24) Kraljeve letalske sile so lastništvo nad letališčem na nemško zvezno vlado prenesle 30. novembra 1999.

(25) Okrožje Kleve in občina Weeze sta 16. decembra 1999 ustanovili drugo družbo, in sicer Entwicklungs- und Erschließungsgesellschaft Laarbruch GmbH (v nadaljnjem besedilu: družba EEL GmbH). Okrožje Kleve ima v lasti 52 % delnic družbe EEL GmbH, občina Weeze pa 48 %.

(26) Takratne naloge družbe EEL GmbH so bile drugačne od nalog družbe FN GmbH. Medtem ko je bila družba FN GmbH ustanovljena, da bi upravljala preureditev nekdanjega vojaškega letališča, je bila družba EEL GmbH odgovorna zlasti za upravljanje objektov od zaprtja vojaškega letališča leta 1999 do takrat, ko bi ga kupil zasebni vlagatelj.

(27) V skladu s tem je morala družba EEL GmbH porušiti infrastrukturo in objekte nekdanjega vojaškega letališča za poznejšo komercialno uporabo.

(28) Ko je zvezna dežela Severno Porenje – Vestfalija 23. avgusta 2000 odobrila načrt za preureditev vojaškega letališča, ki sta ga predložila okrožje Kleve in občina Weeze, in ko je Bezirksregierung Düsseldorf 20. junija 2001 družbi FN GmbH podelila licenco za upravljanje civilnega letališča (8), so bile dejavnosti in nepremičnine letališča privatizirane v dveh fazah: (a) prva faza: okrožje Kleve in občina Weeze sta se 1. julija 2001 umaknila iz družbe FN GmbH s prodajo 99,261-odstotnega deleža družbe za [0,5–3] milijone EUR zasebnemu vlagatelju, in sicer družbi Airport Niederrhein Holding GmbH (v nadaljnjem besedilu: družba ANH GmbH). Družba ANH GmbH je hčerinska družba nizozemske družbe Airport Network B.V., ki je njen stoodstotni lastnik. Okrožje Kleve in občina Weeze sta do 31. decembra 2011 obdržala 0,0459 % oziroma 0,0279 % delnic. Ko sta javna organa prodala družbo FN GmbH družbi ANH GmbH, družba FN GmbH praktično ni imela fizičnega premoženja […]; (b) druga faza: nemška zvezna vlada je 14. marca 2002 družbi FN GmbH prodala zemljišče, na katerem je bilo zgrajeno letališče, za [5–15] milijonov EUR. Pred prodajo tega zemljišča družbi FN GmbH je vzpostavila neformalne stike z drugimi morebitnimi kupci. Samo en drug vlagatelj je izrazil zanimanje, pri čemer je ponudil […] milijonov EUR in še dodatnih […] milijonov EUR, če bi bili do leta 2009 doseženi nekateri cilji v zvezi z dobičkom.

(29) Nemška zvezna vlada je določila prodajno ceno za zemljišče, na katerem je bilo zgrajeno letališče, v skladu s členom 63(3) Bundeshaushaltsordnung in Wertermittlungsverordnung. V skladu s to določbo mora zvezna vlada prodati lastnino po njeni trenutni vrednosti, tj. po tržni ceni, ki jo določi neodvisni strokovnjak v skladu s pravili iz Wertermittlungsverordnung. V zadevnem primeru je neodvisni strokovnjak ocenil vrednost zemljišča na [11–20] milijonov EUR, vrednost zgradb na zemljišču pa na [4–10] milijonov EUR na podlagi predlaganega koncepta razvoja in uporabe zemljišča. Od teh vrednosti je odštel [4–10] milijonov EUR za stroške rušenja vojašnic v okviru preureditvenih del in dodatnih [2–5] milijonov EUR za stroške sprejetja ukrepov, potrebnih v skladu z veljavno okoljsko zakonodajo in zakonodajo za prostorsko načrtovanje. Od leta 2001 so se izvajali prvi gradbeni ukrepi (rušenje bunkerjev, infrastrukture za čistilne naprave itd.), da bi se letališče pripravilo za civilno uporabo.

2.2.2 Gospodarski razvoj družb EEL GmbH in FN GmbH

(30) Družba EEL GmbH je takoj po ustanovitvi leta 1999 prevzela upravljanje letaliških nepremičnin na podlagi pogodbe o zakupu. Prvi razvojni in gradbeni ukrepi so bili izvedeni v letih 2000 in 2001.

(31) Ko je Bezirksregierung Düsseldorf družbi FN GmbH podelila licenco za upravljanje civilnega letališča v skladu z nemškim letalskim pravom in ko je bil končan nakup družbe FN GmbH s strani zasebne naložbene skupine ANH 1. julija 2001, je skupina ANH družbi EEL GmbH povrnila stroške, ki jih je ta imela z upravljanjem letališke infrastrukture, vključno z nekaterimi preureditvenimi deli.

(32) Družba EEL GmbH je leta 2002 prenesla upravljanje letališke infrastrukture na družbo FN GmbH. Družba FN GmbH je leta 2002 ustvarila 0,3 milijona EUR izgube. Družba EEL GmbH od leta 2003 ne opravlja več nalog v zvezi z upravljanjem letaliških nepremičnin. Okrožje Kleve in občina Weeze je leta 2003 kljub temu nista likvidirala.

(33) Preden je družba FN GmbH ustvarila dobiček, je ustvarjala finančno izgubo, kot prikazuje preglednica v nadaljevanju: Preglednica 2 Letni rezultati in EBITDA za obdobje 2003–2011 (v tisoč EUR) Leto 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 Letni dobiček – 6 960 – 8 336 – 7 914 – 4 822 663 707 426 34 EBITDA – 4 805 – 4 718 – 4 399 – 1 172 4 372 5 508 6 108 6 286 Vir: Nemčija

3. OPIS UKREPOV, KI SE OCENJUJEJO, IN NJIHOVEGA OZADJA

3.1 Ukrep 1: posojila, ki jih je družba EEL GmbH zagotovila družbi FN GmbH

(34) Družba FN GmbH se je na začetku leta 2003 spopadala s finančnimi težavami, ki so ogrozile začetek opravljanja komercialnih letov (pričakovano je bilo, da se bodo začeli 1. maja 2003) ter s tem celotni projekt preureditve in razvoja letališča. Javna lastnika družbe EEL GmbH sta se zato odločila, da bo njuna družba še naprej delovala. Družba EEL GmbH je 11. aprila 2003 družbi FN GmbH odobrila prvo posojilo (v nadaljnjem besedilu: prvo posojilo) v višini [11–20] milijonov EUR z obrestno mero [1–5] % nad izhodiščno obrestno mero. Nemčija trdi, da je bila izhodiščna obrestna mera, ki se je uporabila za to posojilo, običajna mera, določena v členu 247 nemškega civilnega zakonika (Bürgerliches Gesetzbuch ali BGB), ki je na zadevni datum znašala 1,97 % (9). Datum zapadlosti posojila je bil 30. junij 2005. Posojilo je bilo zavarovano z zemljiškim dolgom (Grundschuld) na zemljišču in zgradbah letališča v korist družbe EEL GmbH v znesku posojila, tj. [11–20] milijonov EUR. Poleg tega zneska je bilo treba dodati [15–23]-odstotne obresti na leto, če bi se zavarovanje uporabilo v primeru neplačila. Nadalje je […] zagotovil osebno jamstvo za posojilo (selbstschuldnerische Bürgschaft) v znesku do največ [5–15] milijonov EUR. Nemčija ni zagotovila podrobnosti v zvezi z vrednostjo tega osebnega jamstva. To osebno jamstvo je bilo 8. junija 2003 nadomeščeno z osebnim jamstvom v višini [5–15] milijonov EUR, ki ga je zagotovil […]. Poleg tega so zasebni delničarji družbe FN GmbH zastavili svoje deleže deležev, ki jih je imela družba ANH GmbH v kapitalu družbe FN GmbH (ocenjene na [20–30] milijonov EUR), in deleže družbe Airport Network B.V. v kapitalu družbe ANH GmbH. Nemčija ni zagotovila vseh podrobnosti v zvezi z vrednostjo zagotovljenega zavarovanja.

(35) Pa navedbah Nemčije sta javna lastnika družbe EEL GmbH s tem posojilom hotela družbi FN GmbH zagotoviti premostitveno posojilo za kritje operativnih likvidnostnih primanjkljajev, da bi ji omogočila dokončanje prevzema in namestitve sredstev, potrebnih za pravočasen začetek delovanja letališča.

(36) Leta 2003 je letališče začelo delovati, družba FN GmbH pa je ustvarila 7 milijonov EUR izgube. Leta 2004, torej samo eno leto po začetku opravljanja komercialnih letov na letališču, je nizozemska družba V-Bird, najpomembnejši letalski prevoznik letališča, prenehala opravljati dejavnosti zaradi insolventnosti. Ker so se finančne težave družbe FN GmbH zaradi tega nadaljevale, ji je družba EEL GmbH v letu 2004 še naprej zagotavljala posojila: (a) 17. junija 2004 ji je odobrila drugo posojilo (v nadaljnjem besedilu: drugo posojilo) v višini [2–5] milijonov EUR z istim rokom zapadlosti, kot je bil določen za prvo posojilo iz leta 2003 (tj. do 30. junija 2005). Obrestna mera je bila določena [1–5] % nad veljavno izhodiščno mero. Po navedbah Nemčije se je za to posojilo uporabila izhodiščna obrestna mera, ki je bila v členu 247 BGB določena na navedeni datum, tj. 1,14 %. Posojilo je bilo zavarovano z zemljiškim dolgom (Grundschuld) na zemljišču in zgradbah letališča v korist družbe EEL GmbH v vrednosti [2–5] milijonov EUR. Poleg tega je bilo treba dodati [15–23]-odstotne obresti na leto, če bi se zavarovanje uporabilo v primeru neplačila. Nadalje so bili zastavljeni deleži družbe Airport Network B.V. v kapitalu družbe ANH GmbH in deleži družbe ANH GmbH v kapitalu družbe FN GmbH. Nemčija ni zagotovila vseh podrobnosti v zvezi z vrednostjo zagotovljenega zavarovanja; (b) družba EEL GmbH je en mesec pozneje, tj. 28. julija 2004, družbi FN GmbH odobrila tretje posojilo (v nadaljnjem besedilu: tretje posojilo) v višini [2–5] milijonov EUR. Datum zapadlosti tretjega posojila je bil 31. december 2007, obrestna mera pa je bila [3–8] % nad veljavno izhodiščno obrestno mero. Po navedbah Nemčije se je za to posojilo uporabila izhodiščna obrestna mera, ki je bila v členu 247 BGB določena na navedeni datum, tj. 1,13 %. Posojilo je bilo zavarovano z zemljiškim dolgom (Grundschuld) na zemljišču in zgradbah letališča v korist družbe EEL GmbH v vrednosti [2–5] milijonov EUR. Poleg tega je bilo treba dodati [15–23]-odstotne obresti na leto, če bi se zavarovanje uporabilo v primeru neplačila (10). Nadalje so bili zastavljeni deleži družbe Airport Network B.V. v kapitalu družbe ANH GmbH in deleži družbe ANH GmbH v kapitalu družbe FN GmbH. Zastavljeno je bilo tudi podjetje družbe FN GmbH. Nemčija ni zagotovila vseh podrobnosti v zvezi z vrednostjo zagotovljenega zavarovanja.

(37) Družba FN GmbH je samo v letu 2004 prejela skupno [4–10] milijonov EUR posojil, ki jih je odobrila družba EEL GmbH (poleg drugega sklopa ukrepov, ki so predmet preiskave in jih je neposredno zagotovilo okrožje Kleve – glej oddelek 3.2). Po navedbah Nemčije so bila ta posojila odobrena za razvoj in preureditev nekdanjega vojaškega letališča, in ne za stroške poslovanja.

(38) Družba FN GmbH je ob koncu leta 2004 znova ustvarila izgubo, in sicer v višini 8,3 milijona EUR. Še enkrat se je zdelo, da družba FN GmbH potrebuje dodatno likvidnostno podporo. Rok za odplačilo prvega in drugega posojila (ki sta skupaj znašali [10–20] milijonov EUR), ki ju je odobrila družba EEL GmbH, je bil 30. junij 2005. Družba FN GmbH je takrat deloma povrnila obresti od prejšnjih posojil. Vendar so izgube, ki jih je družba FN GmbH ustvarila med letoma 2002 in 2006, po navedbah Nemčije nosili zasebni lastniki družbe.

(39) V teh okoliščinah je družba EEL GmbH 1. julija 2005 družbi FN GmbH odobrila četrto posojilo (v nadaljnjem besedilu: četrto posojilo) v višini [4–10] milijonov EUR z datumom zapadlosti 31. decembra 2010. Točka 2 odstavka 1 posojilne pogodbe je določala, da je posojilo namenjeno samo za naložbe. Poleg tega je morala družba FN GmbH (in družba EEL GmbH, če je to zahtevala) v skladu z odstavkom 2 preverjati, da so računi povezani izključno s končanjem del na letališču in da je družba EEL GmbH (in ne družba FN GmbH) plačala račune iz posojila. Poleg tega so bila prva tri posojila, ki so skupaj znašala [15–30] milijonov EUR (brez obresti), obnovljena (v nadaljnjem besedilu: prvo podaljšanje). Datum zapadlosti teh posojil je bil usklajen in podaljšan do 31. decembra 2010. Za vsa ta posojila je bila določena fiksna obrestna mera [1–5] %, ki je začela veljati 1. julija 2005. Tako se je obrestna mera za prvo, drugo in tretje posojilo znižala. Za zavarovanje je bil uporabljen zemljiški dolg na zemljišču in zgradbah letališča (Grundschuld) v korist družbe EEL GmbH v vrednosti četrtega posojila ([4–10] milijonov EUR) poleg podaljšanja prejšnjih zastavitev za prvo, drugo in tretje posojilo (ki jim je bilo treba dodati [15–23]-odstotne obresti na leto, če bi se zavarovanje uporabilo v primeru neplačila). Poleg tega je […] 1. julija 2005 zagotovil osebno jamstvo (selbstschuldnerische Bürgschafte) v najvišjem znesku [20–30] milijonov EUR (skupaj z obrestmi in obrestnimi obresti) za zavarovanje vseh terjatev družbe EEL GmbH iz vseh posojil. S tem jamstvom se je podaljšalo prejšnje jamstvo, ki ga je […] 8. junija 2003 zagotovil v zvezi s prvim posojilom. Končno, zastavljeni so bili deleži družbe Airport Network B.V. v kapitalu družbe ANH GmbH in deleži družbe ANH GmbH v kapitalu družbe FN GmbH. Nemčija ni zagotovila vseh podrobnosti v zvezi z vrednostjo zagotovljenega zavarovanja.

(40) Nadalje sta se družbi EEL GmbH in FN GmbH dogovorili, da bi morala družba FN GmbH plačati obresti na datum zapadlosti, tj. najpozneje do 31. decembra 2010, oziroma če bi družba FN GmbH dosegla prag dobička in postala donosna pred tem datumom, bi morala začeti plačevati obresti od datuma, ko je prenehala ustvarjati izgubo. Kar zadeva obrestne mere za prva tri posojila do njihove uskladitve v skladu s posojilno pogodbo, sklenjeno 1. julija 2005, je v členu 5 (5.4) pogodbe o obnovitvi (Darlehensverlängerungsvertrag), sklenjene 29. novembra 2010, navedeno, da veljajo za vsako od štirih posojil v primeru neplačila letne obresti v višini [15–23] % (11).

(41) Nemčija je navedla, da se je družba EEL GmbH strinjala s podreditvijo svojih terjatev (Rangrücktritterklärung) v zvezi z zavarovanjem v obliki zemljiškega dolga za obdobje od marca 2009 do 31. decembra 2010, da bi družbi FN GmbH omogočila prejem kratkoročnega posojila, ki ji ga je odobrila [banka] (glej uvodno izjavo 73).

(42) Družba FN GmbH je postala donosna leta 2007. Kljub temu v nasprotju s predhodnimi pogodbenimi obveznostmi ni začela vračati niti posojil niti obresti. Izračunano od datuma zapadlosti, ki sta ga določili pogodbenici, tj. 31. decembra 2010, je družbi EEL GmbH dolgovala [20–30] milijonov EUR za posojila in [7–10] milijonov EUR obresti, kar skupaj znaša [24–40] milijonov EUR. Družba EEL GmbH je še drugič privolila v obnovitev vseh štirih posojil in plačil nakopičenih obresti (drugo podaljšanje). Družbi FN GmbH in EEL GmbH sta 29. novembra 2010 sklenili peto posojilno pogodbo, s katero se je zapadlost vseh posojil podaljšala do 31. decembra 2016.

(43) Obrestna mera pri tem drugem podaljšanju je bila [1–5] % na leto. Nemčija je navedla, da je bila obrestna mera za posojilno pogodbo, sklenjeno 29. novembra 2010, določena kot vsota […] bazičnih točk in referenčne obrestne mere 1,24 % (12). V skladu z dogovorom med družbama EEL GmbH in FN GmbH so se obresti, ki jih je bilo treba plačati do 31. decembra 2010, prištele glavnici, s čimer se je posojilo povečalo na [24–40] milijonov EUR. Poleg tega je morala družba FN GmbH obresti plačevati vsako četrtletje, pri čemer je prvo plačilo obresti zapadlo ob koncu prvega četrtletja leta 2011.

(44) V spodnji preglednici so povzete glavne lastnosti petih posojilnih pogodb, ki se ocenjujejo: Preglednica 3 Pregled ukrepov javne podpore, ki jih je družba EEL GmbH izvedla v korist družbe FN GmbH Znesek (v mio. EUR) Datum posojilne pogodbe Obrestna mera Zapadlost/obnovitev posojila Zavarovanje Način financiranja (EEL) [11–20] 11.4.2003 [1–5] % nad izhodiščno obrestno mero (1,97 %) Prvi rok zapadlosti: 30.6.2005, prvič obnovljen do 31.12.2010, drugič do 31.12.2016. — Zemljiški dolg na zemljišču in zgradbah (Grundschulden), — osebno jamstvo […] (selbstschuldnerische Bürgschaft), — zastavitev deležev družb ANH GmbH in FN GmbH. Posojilo, ki ga je odobrilo okrožje Kleve: ([5–15] mio. EUR z obrestno mero [1–5] %); [2–5] mio. EUR posojilo [banke], (javni izdajatelj osebnega jamstva: občina Weeze). Posojilo v višini [2–5] mio. EUR se pretvori 30.6.2005, [banka] postane novi upnik. [2–5] 17.6.2004 [1–5] % nad izhodiščno obrestno mero (1,14 %) Prvi rok zapadlosti: 30.6.2005, prvič obnovljen do 31.12.2010, drugič do 31.12.2016. — Zemljiški dolg na zemljišču in zgradbah (Grundschulden), — deleži družb ANH GmbH in FN GmbH. Posojilo, ki ga je okrožje Kleve odobrilo družbi EEL GmbH (Kassenkredite). [2–5] 28.7.2004 [3–8] % nad izhodiščno obrestno mero (1,13 %) Prvi rok zapadlosti: 31.12.2007, prvič obnovljen do 31.12.2010, drugič do 31.12.2016. — Zemljiški dolg na zemljišču in zgradbah (Grundschulden), — zastavitev deležev družb ANH GmbH in FN GmbH, — zastavitev podjetja družbe FN GmbH. Posojilo, ki ga je okrožje Kleve odobrilo družbi EEL GmbH (Kassenkredite). Okrožje Kleve in občina Weeze zagotovita družbi EEL GmbH kapitalsko injekcijo v višini [0,4–1] milijona EUR. GmbH. [4–10] 1.7.2005 [1–5] % Prvi rok zapadlosti: 31.12.2010, obnovljen do 31.12.2016. — Zemljiški dolg na zemljišču in zgradbah (Grundschulden), — osebno jamstvo […] (selbstschuldnerische Bürgschaft), zastavitev deležev družb ANH GmbH in FN GmbH. Okrožje Kleve in občina Weeze zagotovita družbi EEL GmbH kapitalsko injekcijo v višini [0,4–1] milijona EUR. [24–40] (= [20–30] (vsota vseh štirih posojil) skupaj z nabranimi obrestmi (= [4–10]) 29.11.2010 [1–5] % 31.12.2016 — Zemljiški dolg na zemljišču in zgradbah (Grundschulden), — osebno jamstvo […] (selbstschuldnerische Bürgschaft), — zastavitev deležev družb ANH GmbH in FN GmbH. Podaljšanje vseh predhodnih posojil, ki jih je družbi EEL GmbH odobrilo okrožje Kleve (Kassenkredite), in posojila [banke], morebiti z nadaljevanjem javnega jamstva občine Weeze.

(45) Družba FN GmbH ob koncu prvega četrtletja leta 2011 spet ni bila sposobna prvega plačila obresti, dogovorjenega v okviru podaljšanja posojilnih pogodb (Darlehensverlängerungsvetrag) z dne 29. novembra 2010. Okrožje Kleve je sprejelo ponudbo delničarja družbe FN GmbH, v skladu s katero naj bi do marca 2011 v zameno za nadaljnji odlog plačila obresti in glavnice prejel delnice družbe FN GmbH v okviru zamenjave terjatev v lastniške deleže (13). Vendar je bil sporazum o tej zamenjavi terjatev v lastniške deleže podpisan šele ob koncu leta 2012. Okrožje Kleve ima zdaj v lasti 1,88 % osnovnega kapitala družbe FN GmbH (14).

3.2 Ukrep 2: podpora, ki jo je zagotovila zvezna dežela Severno Porenje – Vestfalija

(46) Zvezna dežela Severno Porenje – Vestfalija je 15. oktobra 2002 družbi FN GmbH dodelila javno podporo v višini 3,525 milijona EUR za financiranje 50 % naslednjih stroškov: letališke ploščadi, območja za točenje goriva, širjenja voznih stez in sanacije obstoječih ploščadi, sistema osvetlitve za natančni prilet, osvetlitev roba in osvetlitev vzletno-pristajalne steze.

(47) Pravna podlaga za to podporo je bil odlok o javni podpori za gradnjo in obnovo (infrastrukturne naložbe) za letališča v Severnem Porenju – Vestfaliji, ki ga je izdalo ministrstvo te zvezne dežele za promet, energijo in prostorsko načrtovanje (Richtlinien über die Gewährung von Zuwendungen für Ausbau- und Erneuerungsmaßnahmen auf Flugplätzen RdErl. – MBl.NRW.1993 S. 617) (v nadaljnjem besedilu: odlok iz leta 1993). Te smernice so pozneje nadomestile smernice z referenčno oznako (VA 5 – 10 – 60/195- v. 25. novembra 2002) (15), ki so veljale od 1. januarja 2003 do 1. januarja 2008.

(48) V skladu z odlokom iz leta 1993 so stroški za naložbe, za katere je bilo mogoče dodeliti finančno podporo, vključevali nekatere vrste letališke infrastrukture, kot so vzletno-pristajalne steze, vozne steze, ploščadi, varnostni pasovi, infrastruktura za kontrolo zračnega prometa (stolp, radar, optični opozorilni sistemi), navigacijske luči, optične naprave za podporo pri pristajanju, visoke zgradbe (terminali, hangarji itd.), parkirne prostore, ograje, infrastrukturo za varnost letenja, oskrbo in odstranjevanje, protihrupno zaščito, protipožarno zaščito, zimsko in reševalno službo ter stroške naložb za kompenzacijske ukrepe za ohranjanje pokrajine in varstvo okolja. Zvezna dežela Severno Porenje – Vestfalija je na podlagi odloka iz leta 1993 zagotovila podporo za največ 40 % upravičenih stroškov za navedene vrste letališke infrastrukture. Mednarodna in regionalna letališča so lahko prejela podporo za največ 65 % upravičenih stroškov. Na podlagi vloge letališča je bilo mogoče dodeliti podporo za največ 80 % upravičenih stroškov za parkirne zmogljivosti, ograje in infrastrukturo za varnost letenja.

3.3 Ukrep 3: podpora, ki jo je okrožje Kleve dodelilo neposredno družbi FN GmbH v zvezi z nakupom nepremičnin letališča

(49) Kot je navedeno v uvodni izjavi 28, je nemška zvezna vlada 14. marca 2002 prodala zemljišče letališča družbi FN GmbH za [5–15] milijonov EUR. Okrožje Kleve je istega dne z družbo FN GmbH sklenilo pogodbo v zvezi z zagotovitvijo premostitvenega posojila za financiranje dela stroškov prevzema nepremičnin letališča. Premostitveno posojilo je bilo dodeljeno kot brezobrestno posojilo, ki je bilo v celoti zavarovano z zemljiščem letališča (ki je bilo torej na dan dodelitve posojila vredno [5–15] milijonov EUR). V skladu z dogovorom je moralo okrožje Kleve zagotoviti predhodno financiranje v višini [4–10] milijonov EUR od skupnega zneska v višini [5–15] milijonov EUR. Družba Airport Network B.V., matična družba družbe ANH GmbH, je morala okrožju Kleve povrniti prvi obrok tega brezobrestnega posojila v višini [2–5] milijonov EUR do 30. decembra 2003 (kar je naredila). Drugi obrok v višini [2–5] milijonov EUR je bilo treba plačati pet let po datumu začetka letalskih operacij na letališču, najpozneje pa do 31. decembra 2007, razen v primeru izpolnitve klavzule v zvezi z ustvarjanjem novih delovnih mest (350 delovnih mest), ki je bila vključena v pogodbo, sklenjeno med okrožjem Kleve in družbo FN GmbH.

(50) Okrožje Kleve je 8. julija 2004 odločilo, da družbi FN GmbH ni treba povrniti drugega obroka v višini [2–5] milijonov EUR, saj je že bilo ustvarjenih več kot 350 delovnih mest.

3.4 Ukrep 4: javna podora, zagotovljena družbi EEL GmbH

(51) Družba EEL GmbH je potrebovala refinanciranje, da je lahko zagotovila posojila družbi FN GmbH. Družba EEL GmbH se je refinancirala s posojili v višini: (a) [5–15] milijonov EUR in [2–5] milijonov EUR, pri čemer je bila obrestna mera [1–5] % na leto, datum zapadlosti pa 30. junij 2005. Ti dve posojili je okrožje Kleve odobrilo 11. aprila 2003 oziroma 16. junija 2004; (b) [1–5] milijonov EUR, pri čemer je bila obrestna mera [2–5] % na leto, datum zapadlosti pa 30. december 2007. To posojilo je okrožje Kleve odobrilo 28. julija 2004 (16).

(52) Strukturo kapitala družbe EEL GmbH sta julija 2005 preoblikovala delničarja družbe, ki sta sprejela odločitev o kapitalski injekciji v višini [5–15] milijonov EUR in zamenjavi terjatev v lastniške deleže v vrednosti [1–4] milijone EUR, pri čemer se je dolg od prvega posojila zmanjšal na [3–13] milijonov EUR. Družba EEL GmbH je povrnila drugo posojilo v višini [2–5] milijonov EUR. Končno, preostali posojilni pogodbi v vrednosti [3–13] milijonov EUR in [2–5] milijonov EUR sta bili podaljšanji do 31. decembra 2010. Obrestna mera je bila 1. julija 2005 določena na [3–8] %, od 1. novembra 2005 pa je znašala [3–8] %. Ti posojili sta bili znova podaljšani 29. novembra 2010, in sicer do 31. decembra 2016, pri čemer je bila obrestna mera [3–8] %.

(53) Okrožje Kleve je družbi EEL GmbH zagotovilo dodatni kapitalski injekciji leta 2006 ([1–5] milijonov EUR) in leta 2007 ([2–6] milijonov EUR). Ti zneski so bili knjiženi kot kapitalske rezerve družbe, povrniti pa jih je treba skupaj s poplačili posojil ob koncu leta 2016. Javna delničarja sta družbi EEL GmbH zagotovila skupno [24–40] milijonov EUR ([15–25] milijonov EUR v kapitalskih injekcijah, vključno z zamenjavo terjatev v lastniške deleže, in [10–20] milijonov EUR s posojili).

(54) Hkrati s tem je družba EEL GmbH 2. maja 2003 prejela posojilo v višini [2–5] milijonov EUR od zasebne [banke]. Datum zapadlosti posojila je bil 30. junij 2005, obrestna mera pa [1–5] %. Za to posojilo je občina Weeze zagotovila 100-odstotno javno jamstvo v korist družbe EEL GmbH oziroma [banke]. To posojilo je bilo preoblikovano 30. junija 2005, pri čemer je [banka], ki je v javni lasti (hčerinska družba [banke]), nadomestila [banko] kot upnica. Rok zapadlosti je bil prvič podaljšan do 30. decembra 2010, pri čemer je bila obrestna mera [1–5] %, drugič pa leta 2010 do 31. decembra 2016, pri čemer je bila obrestna mera [1–5] %.

4. RAZLOGI ZA ZAČETEK FORMALNEGA POSTOPKA PREISKAVE

4.1 Ukrep 1: posojila, ki jih je družba EEL GmbH odobrila družbi FN GmbH

(55) Komisija je v sklepu o začetku postopka dvomila, ali so bila posojila, ki jih je družbi FN GmbH zagotovila družba EEL GmbH, odobrena in obnovljena pod tržnimi pogoji. Komisija je ugotovila, prvič, da Nemčija ni predložila kreditne zgodovine ali bonitetne ocene prejemnika posojila. Poleg tega Komisija ni mogla izključiti, da je bila družba FN GmbH podjetje v finančnih težavah. Izpostavila je tudi, da Nemčija ni predložila pojasnil v zvezi z obrestnimi merami, ki so se uporabile za posamezna posojila, ali prejetim zavarovanjem. Ugotovila je še, da ni bilo pojasnjeno, zakaj je posojilodajalka, ki je v javni lasti, večkrat privolila v obnovitev posojil in pri tem vsakič podaljšala njihovo zapadlost ter zakaj do zdaj ni zahtevala niti povračila glavnice niti plačila obresti.

(56) Na podlagi teh preudarkov je sprejela predhodno stališče, da družba EEL GmbH pri odobritvi posojil družbi FN GmbH in njihovi obnovitvi ni ravnala kot vlagatelj v tržnem gospodarstvu ali upnik na trgu. Glede na to, da se je vseskozi zdelo, da je družba FN GmbH podjetje v težavah, ki vsaj do konca leta 2010 ni moglo pridobiti sredstev od poslovnih bank, je Komisija sprejela predhodno stališče, da bi bilo treba celotni znesek posojil skupaj z neplačanimi obrestmi opredeliti kot državno pomoč.

(57) Ker so bili ti ukrepi izvedeni, ne da bi bila Komisija o njih obveščena, je začasno sklenila, da pomenijo nezakonito državno pomoč.

(58) Nazadnje, Komisija je dvomila o združljivosti obravnavanih pogodb z notranjim trgom, če bi pogodbe pomenile državno pomoč, zlasti ob upoštevanju pravil iz smernic za reševanje in prestrukturiranje (17).

4.2 Ukrep 2: podpora, ki jo je družbi FN GmbH zagotovila zvezna dežela Severno Porenje – Vestfalija

(59) Komisija je v sklepu o začetku postopka navedla, da je bila podpora, ki jo je družbi FN GmbH dodelila zvezna dežela Severno Porenje – Vestfalija, selektiven ukrep, saj do takšne podpore niso bila upravičena vsa letališča v zvezni deželi. Ker se je podpora financirala iz javnih sredstev in ker je letališče s podporo za naložbe pridobilo prednost, ni bilo mogoče izključiti, da podpora pomeni državno pomoč.

(60) Ker so bili ti ukrepi izvedeni, ne da bi bila Komisija o njih obveščena, je začasno sklenila, da pomenijo nezakonito državno pomoč.

(61) Nazadnje, Komisija je dvomila o združljivosti obravnavanega ukrepa z notranjim trgom, če bi ukrep pomenil državno pomoč, zlasti ob upoštevanju pravil iz smernic za reševanje in prestrukturiranje (18).

4.3 Ukrep 3: neposredna podpora, ki jo je družbi FN GmbH dodelilo okrožje Kleve

(62) Kar zadeva neposredno podporo, ki jo je družbi FN GmbH dodelilo okrožje Kleve, je Komisija sprejela začasno stališče, da noben vlagatelj na trgu ne bi zagotovil takšne podpore brez povračila. Poleg tega je Komisija dvomila, da bi se bil vlagatelj v tržnem gospodarstvu pripravljen odpovedati delu povračila neporavnane pomoči zaradi ustvarjanja delovnih mest v regiji.

(63) Ker so bili ti ukrepi izvedeni, ne da bi bila Komisija o njih obveščena, je začasno sklenila, da pomenijo nezakonito državno pomoč.

(64) Nazadnje, Komisija je dvomila o združljivosti obravnavanega ukrepa z notranjim trgom, če bi ukrep pomenil državno pomoč, zlasti ob upoštevanju pravil iz smernic za reševanje in prestrukturiranje (18).

4.4 Ukrep 4: kapitalske injekcije in posojila v korist družbe EEL GmbH

(65) Komisija je v sklepu o začetku postopka dvomila, ali je bilo financiranje, ki sta ga družbi EEL GmbH zagotovila njena javna delničarja, dodeljeno in obnovljeno pod tržnimi pogoji.

(66) Ker so bili ti ukrepi izvedeni, ne da bi bila Komisija o njih obveščena, je začasno sklenila, da pomenijo nezakonito državno pomoč.

(67) Nazadnje, Komisija je dvomila o združljivosti obravnavanih ukrepov z notranjim trgom, če bi ukrepi pomenili državno pomoč.

5. PRIPOMBE NEMČIJE

5.1 Splošne pripombe

5.1.1 Ozadje projekta

(68) Nemčija opozarja na ozadje projekta, opisano v oddelku 2.1 in 2.2 zgoraj. Osnova „Euroregionales Zentrum für Luftverkehr, Logistik und Gewerbe“ je bil razvoj zasebnega civilnega letališča, ki ga upravlja zasebni izvajalec, na nekdanjem vojaškem letališču.

(69) Nemčija trdi, da so rast prometa ovirali zunanji dejavniki. Prvič, stečaj družbe V-Bird, ki je imela glavno bazo na letališču Niederrhein-Weeze, oktobra 2004 je povzročil pomembno izgubo prometa, ki je ni bilo mogoče popolnoma nadomestiti z dodatnimi leti družb Ryanair in Hapagfly do leta 2008, ko je promet dosegel raven iz leta 2004. Drugič, številne tožbe, vložene pri nacionalnih sodiščih, so nenehno ustvarjale pravno negotovost za letalske prevoznike (19), pomenile pa so tudi, da bi lahko imela družba FN GmbH zaradi njih nepredvidene dodatne stroške. Dokler ni družba FN GmbH leta 2009 pridobila končne operativne licence, ni mogla izvajati svoje strategije zaradi sodnih postopkov, ki so potekali, in se je odločala za izvensodne poravnave. Vendar je morala za ugoden izid plačati odškodnine udeležencem v teh postopkih, ki so znašale [5–10] milijonov EUR. Tretjič, leta 2010 je izbruh vulkana Eyjafjallajokull na Islandiji povzročil motnje v zračnem prometu in s tem izpad prometa na letališču. Četrtič, Nemčija navaja, da je septembra 2010 uvedla potniško takso, ki je zmanjšala konkurenčnost letališča v primerjavi z drugimi evropskimi letališči, na katerih se navedena taksa ni uporabljala. Po trditvah Nemčije je družba Ryanair zato zmanjšala število letov z letališča Niederrhein-Weeze, na katerem se je posledično število potnikov v letih 2011 in 2012 zmanjšalo.

(70) Nemčija trdi, da kljub tem neugodnim dogodkom, na katere družbi FN GmbH in družba EEL GmbH ter njuni delničarji niso imeli vpliva, uspeh projekta dokazuje dejstvo, da se je promet v obdobju, ki je zajeto v preiskavo, stalno povečeval (glej uvodno izjavo 18) ter je dosegel ali celo presegel napovedi prometa iz različnih strokovnih študij (razen leta 2011). Poleg tega opozarja, da bi lahko družba FN GmbH sčasoma tudi povečala prihodke, ki niso povezani z letalstvom, in izboljšala donosnost.

5.1.2 Logika zasebnega financiranja letališča

(71) Nemčija opozarja, da je letališče Niederrhein-Weeze „zgodba o uspehu“, saj je zdaj ne le tretje največje letališče v Severnem Porenju – Vestfaliji, ampak tudi edinstveni primer privatizirane infrastrukture, ki je bila prodana po tržni ceni. Dodaja, da so bile naložbe v letališče nenehno na zelo visoki ravni. V obdobju 2002–2011 so naložbe družbe FN GmbH skupno znašale [60–90] milijonov EUR, od tega je bilo [20–30] milijonov EUR namenjenih za razvoj poslovnih zgradb, [10–20] milijonov EUR za zmogljivosti za lete in ploščad, [5–10] milijonov EUR pa za projekte za zagon in širitev. Nemčija trdi, da se lahko družba FN GmbH vse od privatizacije zanaša na zasebne vire za financiranje teh pomembnih naložb, in sicer: (i) posojila in kapitalske injekcije delničarjev, (ii) posojila poslovnih bank in (iii) lastni dobiček iz poslovanja družbe FN GmbH.

(72) Kar zadeva podporo večinskega delničarja, Nemčija meni, da so družba ANH GmbH in njeni delničarji svoji hčerinski družbi FN GmbH večkrat dodelili podporo za kritje začetnih izgub iz poslovanja in naložb v letališko infrastrukturo. Ta podpora je bila dodeljena s kapitalskimi injekcijami in posojili, za katere je večinski delničar privolil v podreditev svojih terjatev (Rangrücktritterklärung). S tem je preoblikoval neporavnane dolgove v lastniški delež, ki ne more več biti del stečajne mase. Vendar Nemčija ugotavlja, da edini zasebni delničarji niso mogli nositi celotnega finančnega bremena za tako veliko naložbo in so potrebovali dodatne vire financiranja, ki so jih lahko pod tržnimi pogoji zagotovili samo javni organi. Ta zunanja podpora se je že upoštevala v poslovnem načrtu iz leta 2003 (glej uvodno izjavo 95).

(73) Nemčija v zvezi s posojili poslovnih bank trdi, da je lahko družba FN GmbH pri poslovnih bankah zelo hitro pridobila posojilo zaradi svojega poslovnega uspeha. Po trditvah Nemčije bi dostop do bank dokazal trajnost poslovnega modela, temelječega na zasebnem financiranju. Družba FN GmbH je lahko v prvi polovici leta 2009 z [banko] podpisala posojilno pogodbo za naložbeno posojilo v višini [0–10] milijonov EUR. Obrestna mera za to posojilo je bila [2–6] %, vendar je bila pri tem potrebna podreditev terjatev družbe EEL GmbH, povezanih s posojili, ki jih je odobrila družbi FN GmbH (zato je morala družba EEL GmbH privoliti v nižjo uvrstitev med upniki). Datum zapadlosti posojila je bil 31. december 2010. Glede na to Nemčija trdi, da so bili pogoji zavarovanja in obrestne mere iz pogodb za družbo FN GmbH razmeroma ugodni. Družba FN GmbH je [banki] povrnila celotno posojilo na datum zapadlosti. Nemčija dodaja, da je [banka] ponudila družbi FN GmbH dva kreditna programa ([8–15] milijonov EUR in [1–5] milijonov EUR) z okvirno obrestno mero v višini [1–5] % (20) in da je bilo mogoče z [banko] podpisati pogodbo o financiranju zakupa v znesku [0–3] milijone EUR.

(74) Nemčija v zvezi s samofinanciranjem opozarja, da je lahko družba FN GmbH zaradi pozitivnih poslovnih denarnih tokov sama vedno bolje financirala svoje naložbe. Prvi pozitivni EBITDA (dobiček pred obrestmi, davki in amortizacijo) je bil evidentiran leta 2006, prvi čisti dobiček pa leta 2007, le nekaj let po začetku delovanja letališča. Nemčija poleg tega Komisiji očita, da je v sklepu o začetka postopka napačno in zavajajoče predstavila številke o prometu in stroških družbe FN GmbH. V skladu s tem je predložila naslednje informacije o primerjavi razvoja prometa in stroškov v obdobju 2003–2010. Preglednica 4 Prihodki in stroški družbe FN GmbH v obdobju 2003–2010 (v tisoč EUR) Leto 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 Promet (Umsatz) 2 225 7 968 7 364 7 136 8 281 13 338 19 900 23 759 Drugi prihodki iz poslovanja (Sonstigebetriebliche Erträge) […] […] […] […] […] […] […] […] — vključno z zemljiškim poslom, povezanim z davkom (Grundstückstransaktion) […] […] […] […] […] […] […] […] Nakupi (Materialaufwand) […] […] […] […] […] […] […] […] Stroški zaposlenih (Personalaufwand) […] […] […] […] […] […] […] […] Drugi stroški poslovanja (Sonstiger betrieblicher Aufwand) […] […] […] […] […] […] […] […]

(75) Nemčija trdi, da Komisija zlasti ne bi upoštevala vseh stroškov, povezanih z dejavnostmi v javnem interesu (stroškov negospodarskih dejavnosti), ki se ne pripisujejo vsakodnevnim dejavnostim letališča, s čimer bi umetno zmanjšala dobiček iz poslovanja. Meni, da se v preglednici v nadaljevanju kaže resnična donosnost poslovanja družbe FN GmbH. Preglednica 5 Struktura prilagojenih stroškov družbe FN GmbH (brez stroškov, povezanih z dejavnostmi v javnem interesu) (v tisoč EUR) Leto 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 Dobiček glede na letno poročilo […] […] […] […] […] […] […] […] […] Dejavnosti v javnem interesu […] […] […] […] […] […] […] […] […] a) Varnost in varovanje, od tega: […] […] […] […] […] […] […] […] […] — varstvo pred požarom (zaposleni) […] […] […] […] […] […] […] […] […] — amortizacija stroškov naložb (varstvo pred požarom) […] […] […] […] […] […] […] […] […] — stroški amortizacije (videonadzor) […] […] […] […] […] […] […] […] […] — patruljiranje […] […] […] […] […] […] […] […] […] — varnostno osebje […] […] […] […] […] […] […] […] […] b) Zaščita potnikov in zrakoplovov […] […] […] […] […] […] […] […] […] — kontrolne naprave (osebe in predmeti) […] […] […] […] […] […] […] […] […] — varnost letenja DFS TTC […] […] […] […] […] […] […] […] […] — amortizacija (kontrolni stolp) […] […] […] […] […] […] […] […] […] Prilagojeni letni dobiček […] […] […] […] […] […] […] […] […] Prilagojeni EBITDA […] […] […] […] […] […] […] […] […]

5.1.3 Pojem pomoči – gradnja letališča kot negospodarska dejavnost

(76) Nemčija je menila, da gradnja letališča ni gospodarska dejavnost, ki bi se je bili zasebni vlagatelji pripravljeni lotiti sami, in da v Evropi ni takega primera (glej naslednji oddelek). Po njenih trditvah bi zasebne vlagatelje veliko bolj zanimalo upravljanje obstoječe letališke infrastrukture, saj to pomeni manjša in obvladljiva tveganja.

(77) Predlagala je, naj se gradnja letališke infrastrukture izvzame s področja nadzora državnih pomoči, da se odpravi pomanjkanje zasebnih naložb na tem področju. Trdi, da je gradnja takšne infrastrukture instrument, s katerim lahko država usmerja gospodarski razvoj in s prometno politiko strukturira načrtovanje rabe zemljišč.

(78) Poleg tega meni, da je bila javna podpora v zadevnem primeru usmerjena predvsem v dejavnosti v javnem interesu, ki ne spadajo na področje nadzora državnih pomoči, ki ga izvaja Komisija. Od [20–30] milijonov EUR bi jih bilo [20–30] vloženih v protipožarne in varnostne sisteme. Dodala je, da se je neporavnani znesek v višini [2–5] milijonov EUR v celoti porabil za financiranje drugih dejavnosti leta 2011.

5.1.4 Pojem pomoči – neobstoj hipotetičnega referenčnega vlagatelja

(79) Nemčija meni, da v Evropi ni trga za financiranje infrastrukture zasebnih regionalnih letališč. Po njenih trditvah je v Evropi le nekaj popolnoma privatiziranih letališč. Primera takšnih letališč sta Glasgow-Prestwick in Luton. Čeprav ni bilo preiskave državnih pomoči v zvezi s takšnimi popolnoma zasebnimi letališči, je Nemčija dvomila, da navedena letališča niso prejela javne podpore. Poudarila je, da je tudi v primeru letališča Lübeck-Blankensee občina Lübeck leta 2009 znova postala lastnica letališča. Dejstvo, da je zasebno lastništvo tako redko, je povezano z visoko stopnjo fiksnih stroškov, ki so neizbežni pri gradnji letališke infrastrukture, kar je Komisija priznala v osnutku smernic za letalski sektor iz leta 2014, ki so se pripravljale med formalnim postopkom preiskave (21). Nemčija je navedla še, da so pravne negotovosti, ki jih je povzročil obvezni certifikacijski postopek letališča, sočasna sodba v zadevi Aéroports de Paris in podpis mednarodne pogodbe med Nemčijo in Nizozemsko odvrnili zasebne vlagatelje od tovrstnih projektov. Po njenih trditvah je Komisija v prvi oceni v sklepu o začetku postopka napačno prezrla dejstvo, da poslovne banke po pričakovanjih niso bile naklonjene financiranju gradnje zasebnih letališč in da na tem področju ni bilo delujočega trga.

(80) Nemčija meni, da predhodna ocena Komisije ni temeljila na jasnih merilih za oceno skladnosti obravnavanih ukrepov s trgom. Po njenih trditvah bi se morala Komisija v nasprotju s tem opirati na ustaljeno sodno prakso (22) v okviru univerzalnih poštnih storitev, ki bi potrdila, da se za postavitev in vzdrževanje omrežja ni mogoče uporabiti zgolj komercialnega pristopa. Predlaga tudi, naj se upošteva veljavna praksa Komisije, v skladu s katero naj bi Komisija odobrila podobne ukrepe podpore. Nemčija je svoje mnenje utemeljila s primerom financiranja infrastrukture letališča Kassel-Calden.

(81) Glede na uspešen razvoj letališča je Nemčija sklenila, da bi vsak zasebni vlagatelj vložil v letališče Niederrhein-Weeze, tako kot je Nemčija.

5.1.5 Družba FN GmbH ni opredeljena kot podjetje v težavah

(82) Nemčija zavrača predhodno sklepno ugotovitev Komisije, da je mogoče družbo FN GmbH opredeliti kot podjetje v težavah v smislu Smernic Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah (v nadaljnjem besedilu: smernice za reševanje in prestrukturiranje) (23).

(83) Nemčija se pri navedeni trditvi opira na pet razlogov. Prvič, družba FN GmbH bi že po zelo kratki zagonski fazi dosegla dobičke (prvi pozitivni EBITDA leta 2006 – brez upoštevanja stroškov dejavnosti v javnem interesu – in prvi čisti dobiček leta 2007). Nemčija ugotavlja, da Komisija pri oceni ukrepov financiranja v korist regionalnih letališč ni nikoli opredelila upravičenca, ki je ustvarjal izgubo v zagonski fazi, kot podjetje v težavah. Če bi Komisija vztrajala pri navedenem razlogovanju, po mnenju Nemčije sploh ne bi bilo mogoče, da bi se katera koli letališka infrastruktura financirala dlje od te faze.

(84) Drugič, Nemčija trdi, da nikoli niso bila izpolnjena „trdna“ merila za podjetje v težavah. Nasprotuje pripombam v zvezi z negativnim premoženjem iz sklepa o začetku postopka in dodaja, da je večinski delničar ohranjal podjetje pri življenju v finančnem smislu s posojilom, novo kapitalsko injekcijo in privoljenjem v nižjo uvrstitev med upniki (Rangrücktritterklärung). Poleg tega izpodbija razlago, ki jo je Komisija sprejela v zvezi s sodbami Splošnega sodišča v zadevah T-102/07 in T-120/07, Freistaat Sachsen proti Komisiji, če ta razlaga pomeni, da so pogoji za podjetje v težavah samodejno izpolnjeni, če obstaja negativno premoženje. Po mnenju Nemčije je merilo negativnega premoženja samo eno od več meril, ki jih je Splošno sodišče opredelilo za ugotovitev, ali je podjetje v težavah.

(85) Tretjič, Nemčija navaja, da družba FN GmbH ne kaže znakov, da je podjetje v težavah, saj je njen poslovni razvoj pozitiven že od samega začetka. Zlasti dejstvo, da se stroški obresti, ki jih ima družba FN GmbH, povečujejo, ne bi razkrilo finančnih težav, kot je prezadolženost, temveč bi kazalo večkratne naložbe glavnega delničarja v družbo FN GmbH.

(86) Četrtič, Nemčija trdi, da bi lahko družba FN GmbH rešila svoje finančne težave z dobički iz poslovanja, posojili poslovnih bank ter posojili in sredstvi, ki jih ji je zagotovil večinski delničar.

(87) Končno, Nemčija trdi, da družbe FN GmbH ni mogoče opredeliti kot podjetje v težavah v smislu smernic za reševanje in prestrukturiranje, ki iz navedene opredelitve izključujejo podjetja, ustanovljena pred manj kot tremi leti (kot je družba FN GmbH).

5.1.6 Izkrivljanje konkurence

(88) Nemčija trdi, da Komisija v sklepu o začetku postopka ni dokazala učinkov ukrepov podpore na konkurenco na zadevnem trgu, ki ga ni opredelila.

(89) Nemčija je po navedbi teh splošnih pripomb sprejela stališče do različnih ukrepov, ki se ocenjujejo:

5.2 Ukrep 1: Podpora, ki jo je družba EEL GmbH zagotovila družbi FN GmbH

5.2.1 Nadzor družbe EEL GmbH nad družbo FN GmbH

(90) Nemčija je trdila, da so bila vsa plačila, financirana s posojili, ki jih je družba EEL GmbH odobrila družbi FN GmbH, pod strogim nadzorom družbe EEL GmbH, ki je nadzorovala njihov neposredni prenos na upnike v imenu (treuhänderisch) družbe FN GmbH.

(91) Po trditvah Nemčije je lahko družba EEL GmbH tako zagotovila, da se njena sredstva namenijo izključno za naložbe, in ne za vsakodnevne dejavnosti.

(92) Dodaja še, da sta okrožje Kleve in občina Weeze kot delničarja družbe EEL GmbH imela v skladu z ustanovitvenim aktom (Geschäftsvertrag) družbe FN GmbH več izključnih pravic, kot so pristojnost za imenovanje izvršnega direktorja družbe FN GmbH (uveljavljena leta 2004) ter več pravic do veta v zvezi s posameznimi ukrepi upravljanja in prilagoditvami ali prodajo kapitala družbe FN GmbH. Te pravice bodo veljale, dokler ne bo družba FN GmbH poravnala vseh dolgov do teh dveh delničarjev.

5.2.2 Predhodna ocena tržnih pogojev in potrebnih naložb

(93) Nemčija je trdila, da so vse odločitve za naložbe v obdobju, ki ga zajema preiskava, temeljile na tržnih študijah, katerih sklepne ugotovitve so sistematično kazale na potrebo po naložbah.

(94) V zvezi s tem najprej navaja študijo iz leta 1998 (ki jo je izvedel […]), v skladu s katero se je zdel projekt letališča Niederrhein-Weeze gospodarsko smiseln in trajnosten. Omenila je dodatne študije, ki so bile izvedene kmalu za tem in v katerih se je priporočala specializacija nove letališke infrastrukture za nizkocenovne prevoznike, saj je bilo to področje ob koncu devetdesetih let opredeljeno kot najobetavnejši vir rasti. Kot konkurenčne prednosti so bile opredeljene gradnja infrastrukture, izrecno prilagojene prometu nizkocenovnih prevoznikov, geografski položaj letališča (ki zajema približno 35 milijonov prebivalcev) ter zasičenost bližnjih letališč v Amsterdamu in Düsseldorfu.

(95) Nemčija se sklicuje še na nadaljnje poslovne načrte, v katerih se je na podlagi pričakovane rasti prometa nizkocenovnih prevoznikov, zasičenosti sosednjih letaliških platform in podpisa sporazuma z družbo Ryanair predvideval finančni uspeh letališča. Glede na potrebo po izvrševanju okoljevarstvenih pravil je družba FN GmbH sočasno naročila napoved zračnega prometa pri […] (v nadaljnjem besedilu: študija […]), ki je za leto 2010 predvidela 2,88 milijona potnikov, za leto 2020 pa med 3,1 in 4,85 milijona potnikov. Nemčija navaja, da evidence o prometu kažejo, da se je poslovni načrt kljub zgoraj opisanim neugodnim dogodkom do leta 2010 v celoti upošteval.

(96) Nadalje pojasnjuje, da je družba FN GmbH leta 2009 zaradi povečanega obsega dejavnosti družbe Ryanair na letališču naročila drug poslovni načrt za obdobje 2009–2020 (v nadaljnjem besedilu: poslovni načrt iz leta 2009). Ta je bil predložen [banki], ki je lahko to strokovno študijo upoštevala pri odločanju o odobritvi komercialnega posojila družbi FN GmbH.

(97) Nemčija je na podlagi navedenih elementov izpodbijala predhodna stališča Komisije, da poslovni model družbe FN GmbH ni bil trajnosten ter da je bil postopek privatizacije izveden na podlagi političnih preudarkov, ne pod izključno komercialnimi pogoji.

5.2.3 Skladnost posojil, ki jih je družba EEL GmbH zagotovila družbi FN GmbH, s trgom

(98) Nemčija je navedla, da je bila v sklepu o začetku postopka uporabljena nepravilna pravna podlaga za oceno skladnosti obrestnih mer posojil, ki jih je odobrila družba EEL GmbH, s trgom. Po njenih trditvah je Komisija pri oceni uporabila Sporočilo Komisije o spremembi metode določanja referenčnih obrestnih mer in diskontnih stopenj iz leta 2008 (v nadaljnjem besedilu: sporočilo o referenčnih obrestnih merah iz leta 2008) (24). Trdi, da bi morala Komisija uporabiti obvestilo o načinu določanja referenčnih obrestnih mer in diskontnih stopenj iz leta 1997 (v nadaljnjem besedilu: sporočilo o referenčnih obrestnih merah iz leta 1997) (25), saj je bila večina obravnavanih ukrepov odobrena med letoma 2003 in 2005.

(99) Ne glede na to, katero od teh sporočil bi bilo treba uporabiti ratione temporis, je Nemčija dvomila o primernosti katere koli referenčne obrestne mere Komisije za obravnavano zadevo zaradi domnevnega neobstoja delujočega finančnega trga za gradnjo letališke infrastrukture.

(100) Dodala je, da so bila posojila, ki so jih zagotovili javni organi, popolnoma skladna s trgom, ker so: (a) vse posojilne pogodbe določale vračilo glavnice skupaj z obrestmi, skladnimi s trgom, in/ali zakonsko veljavnimi obrestmi; (b) bila vsa posojila, odobrena družbi FN GmbH, vedno v celoti zavarovana z (i) zemljiškimi dolgovi na prvorazrednem zemljišču (Grundschuld auf sämtliche Grundstücke), (ii) deleži družbe Airport Network B.V. v kapitalu družbe ANH GmbH ter (iii) deleži družbe ANH GmbH v kapitalu družbe FN GmbH; (c) bile obrestne mere posojil, odobrenih družbi FN GmbH, v višini [1–8] % vedno skladne s trgom glede na pomemben začetni delež (približno [20–50]-odstotni) k celotnemu financiranju projekta, izveden z zasebnimi kapitalskimi injekcijami, in visoke stopnje zavarovanja; (d) te obrestne mere enakovredne obrestnim meram, določenim za posojila z zapadlostjo deset let, ki so 80-odstotno zavarovana z nepremičninami.

(101) Kar zadeva preizkus zasebnega vlagatelja, se je Nemčija sklicevala na sodno prakso v zadevi Italijanska republika proti Komisiji (26), v kateri je Sodišče navedlo: „Za opredelitev, ali imajo takšni ukrepi naravo državne pomoči, je treba presoditi, ali bi v podobnih okoliščinah zasebni vlagatelj, katerega velikost je primerljiva z velikostjo organov javnega sektorja, zagotovil kapital v takšnem znesku.“ Nemčija je trdila, da bi zasebni vlagatelj v enakem položaju, kot je bila družba EEL GmbH, upošteval obveznost skladnosti z zakonodajo in bi sprejel možnost, da bo naložba zaradi stroškov skladnosti postala donosna šele pozneje, kar je Komisija priznala v pretekli zadevi o posamezni pomoči Einzelbeihilfe für Wasserwerke (27). Nemčija je dodala še, da lahko zasebni vlagatelj upošteva tudi strateško naravo/cilj poslovnega modela, da prilagodi svoje napovedi donosnosti. V skladu s točko 3.2(v) sporočila Komisije z dne 14. septembra 1984 o deležih javnih organov v kapitalu družbe (28)„je strateška narava naložbe v smislu trgov ali blaga takšna, da je mogoče pridobitev deleža šteti za običajno ravnanje ponudnika kapitala, kljub zapozneli donosnosti“. Nemčija je sklenila, da ta določba izključuje prisotnost gospodarske prednosti, ki vključuje državno pomoč.

5.3 Ukrep 2: Ukrep podpore, ki ga je zvezna dežela Severno Porenje – Vestfalija zagotovila družbi FN GmbH

(102) Po trditvah Nemčije ukrep podpore, ki ga je zvezna dežela Severno Porenje – Vestfalija s sklepom 15. oktobra 2002 zagotovila družbi FN GmbH v znesku 3,525 milijona EUR, dejansko ne pomeni pomoči ali vsaj veljavne pomoči v smislu postopkovne uredbe. Trdila je, da je bil ukrep sprejet na podlagi odloka iz leta 1993. Po njenih trditvah je bil odlok sprejet pred obvestilom Komisije o uporabi členov 92 in 93 Pogodbe ES ter člena 61 Sporazuma EGP za državne pomoči v letalskem sektorju (v nadaljnjem besedilu: smernice za letalski sektor iz leta 1994) (29).

(103) Dodala je, da je bilo financiranje letaliških infrastruktur šele pozneje opredeljeno kot državna pomoč in je postalo predmet nadzora Komisije, in sicer po tem, ko je: (a) Komisija leta 2005 sprejela smernice Skupnosti o financiranju letališč in zagonski državni pomoči letalskim družbam z odhodi z regionalnih letališč (v nadaljnjem besedilu: smernice za letalski sektor iz leta 2005) ter (b) po temeljnih sodbah Splošnega sodišča in Sodišča Evropske unije za navedeni sektor (30).

(104) Nemčija je v zvezi s tem trdila tudi, da je Komisija v sklepu o začetku postopka uporabila nepravilno pravno podlago za predhodno oceno ukrepa 2. Dejansko je sklep o začetku postopka (31) temeljil na novi različici odloka iz leta 1993, ki je začel veljati 1. januarja 2003, po dodelitvi ukrepa.

(105) Končno, Nemčija meni, da zaradi razveljavitve odloka iz leta 1993, na podlagi katerega je bil sprejet ukrep pomoči, ki se pregleduje, Komisiji ni treba uporabiti določb postopkovne uredbe v zvezi z veljavno pomočjo.

5.4 Ukrep 3: Neposredna podpora, ki jo je okrožje Kleve zagotovilo družbi FN GmbH

(106) Nemčija meni, da je bilo treba poleg zasebne naložbe v letališče v zagonski fazi odobriti tudi premostitveno posojilo. V zvezi z odločitvijo okrožja Kleve, da se odpove drugemu obroku povračila posojila, ki ga je morala plačati družba FN GmbH, meni, da je okrožje namenoma sprejelo navedeno odločitev, saj je družba FN GmbH izpolnila zakonsko obveznost in ustvarila vsaj 350 delovnih mest.

5.5 Ukrep 4: refinanciranje družbe EEL GmbH s strani javnih delničarjev

(107) Nemčija izpodbija trditev, da refinanciranje družbe EEL GmbH pomeni ukrep, ki vključuje državo, saj je zgolj kapitalska injekcija, ki sta jo zagotovila delničarja družbe EEL GmbH. Poudarja, da so refinanciranje družbe EEL GmbH izvedli javna lastnika in zasebne banke.

(108) Trdi, da je domnevna državna pomoč v sklepu o začetku postopka upoštevana dvakrat (refinanciranje družbe FN GmbH, ki ga je izvedla družba EEL GmbH, in refinanciranje družbe EEL GmbH, ki sta ga izvedla njena javna delničarja), čeprav je to en sam ukrep. Nemčija opozarja, da Komisija ni opravila dvojne ocene v podobni zadevi Leipzig/Halle (32).

(109) Nemčija zanika, da je bila družba EEL GmbH vključena v kakršno koli gospodarsko dejavnost, in trdi, da bi bilo treba družbo obravnavati kot začasno namensko družbo, ustanovljeno za upravljanje in razvoj letališke infrastrukture. Po njenem mnenju je bila družba EEL GmbH ustanovljena, da bi učinkoviteje kot njena ločena delničarja (okrožje Kleve in občina Weeze) upravljala projekt in pregledneje usmerjala zagonsko podporo, ki sta jo zagotovila. Nemčija trdi, da noben zasebni vlagatelj ne bi opravljal istih dejavnosti, kot jih je družba EEL GmbH.

(110) Končno, dodala je, da je bila stopnja dobička družbe EEL GmbH posledica razlike med obrestnimi merami posojil, ki sta jih zagotovila delničarja družbe, in obrestnimi merami, ki so bile odobrene družbi FN GmbH.

5.6 Ocena združljivosti

(111) Nemčija dvomi, da je Komisija temeljito ocenila združljivost ukrepov podpore v sklepu o začetku postopka. Dodaja, da glede na vprašanje v zvezi z legitimnimi pričakovanji, ki je pojasnjeno v nadaljevanju, Komisija ne bi smela nadaljevati preiskave niti obravnavati vračila ukrepa podpore. Končno, navaja, da je Komisija že dovolila ukrepe podpore, ki so bili dodeljeni letališču Kassel-Calden in so podobni ukrepom, dodeljenim letališču Niederrhein-Weeze. Nemčija na podlagi tega sklepa, da bi morala Komisija razglasiti združljivost zadnjenavedenih ukrepov z notranjim trgom.

5.7 Legitimna pričakovanja

(112) Nemčija je v pripombah v zvezi s sklepom o začetku postopka ponovila prejšnje trditve, povezane z legitimnimi pričakovanji. Po njenem mnenju bi jo Komisija julija 2009 (33) obvestila o tem, da nima namena nadaljevati preiskave zadeve, in bi tako ustvarila legitimna pričakovanja. Sklenila je, da je nato Komisijo zavezovalo načelo dobrega upravljanja in bi morala končati predhodno preiskavo. V utemeljitev svojega mnenja je navedla, da je Sodišče Evropske unije v zadevi Salzgitter (34) odločilo, da zamuda Komisije pri izvajanju njenih pooblastil nadzora in pri odredbi za vračilo državne pomoči povzroči nezakonitost te odločbe o vračilu le v izjemnih primerih (kot je ta), kot sta očitno nedelovanje Komisije in očitna kršitev obveznosti skrbnega ravnanja.

(113) Nemčija je trdila, da je Komisija med formalno preiskavo prezrla druge akte Komisije, kot sta odločba Konver II iz leta 2005 (o dodelitvi 14,9 milijona ECU za preoblikovanje nekdanjih vojaških letališč v Severnem Porenju – Vestfaliji) in akcijski načrt za zmogljivost letališč, učinkovitost in varnost v Evropi (35), v katerih se izrecno poziva h gradnji nove letališke infrastrukture.

6. PRIPOMBE ZAINTERESIRANIH STRANI

6.1 Družba Flughafen Düsseldorf GmbH

(114) Družba Flughafen Düsseldorf GmbH (v nadaljnjem besedilu: družba Flughafen Düsseldorf), upravljavka letališča Düsseldorf, je izrazila stališče, da so štirje ukrepi, ki se preučujejo, vplivali na konkurenco na enotnem trgu in bi jih bilo treba razglasiti za nezdružljive. Po njenih trditvah se je promet na letališču Niederrhein-Weeze povečal za desetkrat v manj kot desetih letih samo zato, ker se je z javno podporo umetno znižala struktura stroškov letališča. Ker je družba Ryanair začela izvajati lete na letališču Niederrhein-Weeze, je v svojih trženjskih kampanjah zlorabljala blagovno znamko „Düsseldorf“ ter z njimi zavajala in preusmerjala morebitne stranke z letališča Düsseldorf na letališče Niederrhein-Weeze.

6.2 Gospodarska zbornica Niederrheinische Industrie — und Handelskammer Duisburg Wesel Kleve zu Duisburg

(115) Krajevna gospodarska zbornica Niederrheinische Industrie— und Handelskammer Duisburg Wesel Kleve zu Duisburg (v nadaljnjem besedilu: gospodarska zbornica Niederrheinische IHK) opozarja, da je okrožje zaradi zaprtja vojaškega letališča izgubilo 400 delovnih mest in približno 100 milijonov EUR letnih prihodkov, v nasprotju s tem pa je imel poslovni razvoj letališča Niederrhein-Weeze izjemno pozitivni učinek in je bilo v regiji ustvarjenih več kot 1 200 delovnih mest. Navaja še, da se je letališče razvijalo v skladu s poslovnim načrtom iz leta 2003 in je postalo tretje največje regionalno letališče v zvezni deželi. Nedavno zmanjšanje potniškega prometa je treba pripisati predvsem uvedbi potniške takse v zračnem prevozu v Nemčiji.

6.3 Potovalni agenciji Erlebe-Fernreisen in Atlasreisen

(116) Lokalni potovalni agenciji Erlebe-Fernreisen GmbH (v nadaljnjem besedilu: agencija Erlebe-Fernreisen) in Atlasreisen Partnerunternehmen (v nadaljnjem besedilu: agencija Atlasreisen) sta podprli stališče letališča Niederrhein-Weeze v postopku. Agencija Erlebe-Fernreisen meni, da sta obnova vojaškega letališča in sodelovanje z vodstvom letališča Niederrhein-Weeze okrepila rast podjetja. Agencija Atlasreisen opozarja, da je letališče prestalo zahteven certifikacijski postopek, in na uvedbo potniške takse v zračnem prometu v Nemčiji.

6.4 Družba Agello

(117) Ponudnik letaliških storitev družba Agello Service GmbH (v nadaljnjem besedilu: družba Agello) meni, da je letališče Niederrhein-Weeze zaradi pozitivnega poslovnega razvoja postalo tretje največje regionalno letališče v zvezni deželi in ga šteje za uspešen evropski projekt. Po mnenju družbe je treba nedavno zmanjšanje potniškega prometa pripisati predvsem uvedbi potniške takse v zračnem prevozu v Nemčiji.

6.5 Pro:niederrhein

(118) Pro:niederrhein, skupina lokalnih prebivalcev, ki podpira letališče Niederrhein-Weeze, meni, da ukrepi, ki se ocenjujejo, niso nezakoniti in da je letališče pomembno za regijo, kot je pokazala peticija iz leta 2006, s katero je bilo zbranih več kot 20 000 podpisov.

6.6 Družbi Tower Company in STI

(119) Ponudnik letaliških storitev, pristojen za varnost letenja, družba Tower Company GmbH (v nadaljnjem besedilu: družba Tower Company) in družba STI Security Training International GmbH (v nadaljnjem besedilu: družba STI), ponudnik storitev pregledov potnikov, menita, da dejavnosti v javnem interesu, ki jih opravljata, ne bi bilo mogoče preseliti, če bi se letališče zaprlo. Komisijo pozivata, naj pri oceni upošteva zaposlenost.

6.7 Družbi Serve2fly in I-Punkt

(120) Ponudnik storitev zemeljske oskrbe zrakoplovov družba Serve2fly Heico Losch Airport Service GmbH (v nadaljnjem besedilu: družba Serve2fly) in lokalno gradbeno podjetje I-Punkt GmbH (v nadaljnjem besedilu: družba I-Punkt) menita, da je bil poslovni razvoj letališča Niederrhein-Weeze izjemno pozitiven in je vodil v ustvarjanje več kot 1 000 delovnih mest v tem manj razvitem delu regije Severno Porenje – Vestfalija. Družba Serve2fly trdi, da so stališča iz sklepa o začetku postopka v nasprotju s smernicami Komisije, saj lokalnim letališčem preprečujejo, da bi konkurirala na trgu. Družba Serve2fly opozarja na zunanje neugodne dogodke, s katerimi se je moralo spopadati letališče, in Komisijo poziva, naj jih upošteva.

6.8 Družba Gaetan Data

(121) Družba Gaetan Data GmbH (v nadaljnjem besedilu: družba Gaetan Data), lokalno podjetje za usposabljanje, trdi, da ima letališče edinstven pomen v smislu usposabljanja na področju zračnega prometa, in meni, da bi morala Komisija čim prej končati zadevo.

6.9 Družbe Van Boekel, RAS in SOV

(122) Družba Van Boekel GmbH (v nadaljnjem besedilu: družba Van Boekel), lokalno podjetje, ki se med drugim ukvarja z gradbenimi deli na cestah in krajinsko arhitekturo, družba Rheinland Air Service Werft & Handel GmbH (v nadaljnjem besedilu: družba RAS), ponudnik storitev polnjenja rezervoarjev zrakoplovov, in družba Schilling Omnibusverkehr GmbH (v nadaljnjem besedilu: družba SOV), ki izvaja avtobusne prevoze med letališčem Niederrhein-Weeze ter Kölnom in Düsseldorfom, trdijo, da je letališče zdaj donosno zasebno letališče, ki ima resnično evropsko razsežnost.

6.10 Družba NRN Energie

(123) Družba NRN Energie GmbH (v nadaljnjem besedilu: družba NRN Energie) navaja, da je letališče financiral zasebni vlagatelj, medtem ko se je letališče Eindhoven lahko zanašalo na dodatno financiranje, ki ga je Nizozemska zagotavljala za vojaške operacije. Kar zadeva uporabo javnih sredstev, so bila po mnenju družbe NRN javna posojila odobrena pod tržnimi pogoji. Tako kot Nemčija je tudi družba NRN Energie zaskrbljena zaradi kršitve legitimnih pričakovanj.

6.11 Družba KPP

(124) Družba KPP Steuerberatungsgesellschaft GmbH (v nadaljnjem besedilu: družba KPP), ki opravlja storitve davčnega svetovanja, se sklicuje na pomemben donos kapitala ([10–20] %) družbe FN GmbH leta 2010. Trdi, da bi bilo treba posojila, ki jih je prejela družba FN GmbH, obravnavati kot navidezni lastniški kapital za pomemben delež in da so bila vsekakor v celoti zavarovana.

6.12 Okrožje Kleve

(125) Okrožje Kleve podpira vse pripombe Nemčije, zlasti tiste v zvezi s kršitvijo legitimnih pričakovanj. Poudarja še, da se v Severnem Porenju – Vestfaliji, enem najgosteje poseljenih območij v Evropi, povečuje povpraševanje po regionalnih letališčih, ki ga bližnje in skoraj zasičeno letališče Düsseldorf ne more v celoti izpolniti. Dodaja, da je bilo financiranje letališča Niederrhein-Weeze strogo v skladu s smernicami za letalski sektor iz leta 2005, pri čemer je bilo letališče uvrščeno v kategorijo D (do vključno leta 2007).

6.13 Družba FN GmbH

(126) Družba FN GmbH podpira vse pripombe Nemčije v zvezi s sklepom o začetku postopka, h katerim je tudi prispevala. Poudarja, da ukrepi, ki se preučujejo, zlasti posojila, ki jih je odobrila družba EEL GmbH pod tržnimi pogoji, ne pomenijo državne pomoči. Trdi, da ji je kljub zelo obsežnim naložbam v letališko infrastrukturo ([50–100] milijonov EUR) uspelo ohraniti visok delež lastniškega kapitala (nad [20–50] %), delež ukrepov financiranja, ki se preučujejo, pa omejiti na manj kot [20–50] % celotnega financiranja. Družba FN GmbH dodaja, da se od začetka delovanja leta 2003 povečujejo promet in dobički iz poslovanja, pri čemer ima letni dobiček od leta 2007. Nadalje ugotavlja, da se prihodki iz poslovanja povečujejo in v glavnem presegajo stroške poslovanja, ki se ne spreminjajo. Trdi, da bi bila ta zanesljiva poslovna uspešnost še boljša, če bi se vsi stroški, povezani z dejavnostmi v javnem interesu, v izkazih poslovnega izida odšteli.

(127) Poudarja, da ni podjetje v težavah in da so bila vsa posojila odobrena pod tržnimi pogoji. Trdi, da so obrestne mere za posojila, ki jih je odobrila družba EEL GmbH, za ta bonitetni razred višje od obrestnih mer banke Bundesbank za nove zavarovane kredite ali obrestnih mer iz indeksa Pfandbriefindex (36) (z običajnim pribitkom 80–120 bazičnih točk).

6.14 Druge tretje osebe

(128) Pet posameznikov dvomi, da: (a) so bile v informacijah, ki jih je zagotovila Nemčija, izraženi dejanski zneski, dodeljeni družbama EEL GmbH in FN GmbH; (b) je bilo letališče sposobno preživeti brez javnih posojil; (c) ni bilo delujočega finančnega trga, ki bi lahko financiral projekte, kot je projekt letališča Niederrhein-Weeze; (d) bi lahko družba FN GmbH vrnila vsa posojila in obresti na datume vračila leta 2016; zadevne tretje osebe v zvezi s tem trdijo, da bi bila Nemčija prisiljena sprejeti zamenjavo terjatev v lastniške deleže, ki se je obravnavala leta 2011, kar bi pomenilo nezakonito pomoč in dejavnost, ki je ne bi izvedel noben zasebni vlagatelj; (e) obrestne mere, ki jih je družbi FN GmbH zaračunala Nemčija, ustrezajo tržni stvarnosti; (f) je družba FN GmbH ustvarila 350 delovnih mest (kar je bil osnovni pogoj, ki ga je družbi FN GmbH določila Nemčija za odpoved vračila drugega obroka v višini [2–5] milijonov EUR leta 2004); (g) je realna vrednost zavarovanj, ki jih je zagotovila družba Airport Network B.V. za posojila, odobrena družbi FN GmbH, visoka (37); (h) bi vlagatelj tvegal in odobril posojila letališču, ki ni že na začetku pridobilo operativne licence.

7. PRIPOMBE NEMČIJE K PRIPOMBAM TRETJIH OSEB

(129) Nemčija je menila, da se elementi, ki jih je predložil g. Kleinschnittger, ne morejo veljavno uporabiti v postopku, saj razkrivajo zaupne informacije s posvetovanj skupščine okrožja Kleve, ki so bile nezakonito pridobljene in posredovane Komisiji.

(130) Kar zadeva pripombe nekaterih posameznikov, se je sklicevala na svoja dopisa z dne 18. marca 2013 in 19. avgusta 2013, povzeta v oddelku 5.

8. OCENA UKREPOV

(131) V skladu s členom 107(1) PDEU je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami.

(132) Merila iz člena 107(1) PDEU so kumulativna. Da torej ukrep pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, mora biti izpolnjen vsak od naslednjih štirih pogojev. Finančna podpora: — je dodeljena s strani države ali iz državnih sredstev, — daje prednost določenim podjetjem ali proizvodnji določenega blaga, — izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco in — vpliva na trgovino med državami članicami.

(133) V zadevnem primeru je Nemčija trdila, da so družba EEL GmbH in njena delničarja vedno ravnali kot preudarni udeleženci v tržnem gospodarstvu, ki si prizadevajo za donosnost, ter da ukrepi, ki se ocenjujejo, družbi niso zagotovili gospodarske prednosti, ki je ta ne bi mogla pridobiti pod običajnimi tržnimi pogoji. Če to drži, potem ukrepi, ki jih je izvedla Nemčija, ne bi pomenili državne pomoči.

8.1 Legitimna pričakovanja

(134) V nasprotju s trditvami Nemčije Komisija ni ustvarila legitimnih pričakovanj v zvezi z zaključkom predhodne preiskave. Prvič, trditev, da Komisija ne bi ukrepala, je nepomembna. Sodišče je v združenih zadevah Demesa in Territorio Histórico de Álava proti Komisiji (38) potrdilo, da je vsako navidezno nedelovanje nepomembno, kadar ukrep pomoči ni bil priglašen. Ker Nemčija ni priglasila pomoči (glej uvodno izjavo 247), se ne more sklicevati na legitimno pričakovanje. Komisija ugotavlja, da je sklicevanje na sodno prakso v zadevi Salzgitter nepomembno, saj se ta sodba nanaša samo na obdobje vračila v primeru pomoči, ki je na podlagi sklepa Komisije razglašena za nezdružljivo, in ne na obdobje predhodne preiskave, ki ga zajemajo pripombe Nemčije. Končno, Komisija ugotavlja, da ima pravico nadaljevati formalno preiskavo, saj ni Nemčije nikoli obvestila o zaključku obravnavane zadeve.

8.2 Podjetje v težavah

(135) Komisija je v sklepu o začetku postopka navedla, da ni mogoče izključiti, da je družba FN GmbH podjetje v finančnih težavah. Vendar na podlagi informacij, ki jih je predložila Nemčija, Komisija meni, da se je finančni položaj družbe FN GmbH sčasoma izboljšal: (a) družba je ustvarila pozitivne denarne tokove v manj kot petih letih po začetku delovanja (glej razpredelnico 5), do konca leta 2010, ko je bil izveden zadnji ukrep, ki se preučujejo, pa je ustvarila dobiček; (b) družbi je vedno koristila podpora njenih zasebnih delničarjev (glej uvodno izjavo 72) in je sčasoma lahko pridobila posojila poslovnih bank (glej uvodno izjavo 73); (c) vodstvo družbe FN GmbH ni v navedenem obdobju nikoli predvidevalo, da bo vložilo predlog za začetek stečajnega postopka.

(136) Zato Komisija meni, da ni bila družba nikoli v položaju, opisanem v točki 9 smernic za reševanje in prestrukturiranje, „ko ni zmožn[a] z lastnimi sredstvi ali s sredstvi, ki jih lahko pridobi od svojih lastnikov/delničarjev ali upnikov, preprečiti izgube, ki bi brez zunanjega posredovanja državnih organov kratkoročno ali srednjeročno skoraj gotovo ogrozile obstoj družbe“. Komisija sklepa, da družba FN GmbH ne bi smela biti opredeljena kot podjetje v težavah.

8.3 Obstoj pomoči v zvezi s posojili, ki so bila odobrena družbi FN GmbH (ukrep 1)

8.3.1 Pojem podjetja in gospodarske dejavnosti

(137) Do nedavnega se je pri razvoju letališč pogosto upošteval izključno teritorialni vidik ali v nekaterih primerih vojaške potrebe. Delovanje letališč je bilo organizirano kot del uprave, in ne kot komercialno podjetje. Konkurenca med letališči in upravljavci letališč je bila prav tako omejena ter se je razvijala postopoma.

(138) To se je v zadnjih letih spremenilo. Čeprav v nekaterih primerih še naprej obstajajo navedeni preudarki o načrtovanju rabe zemljišč in upravne strukture, je večina letališč ustanovljena v skladu z gospodarskim pravom, da bi se omogočilo njihovo poslovanje pod tržnimi pogoji v vse bolj konkurenčnem okolju. Prehod v zasebni sektor je običajno potekal s privatizacijo ali postopnim odpiranjem kapitala. V zadnjih letih so družbe zasebnega kapitala ter investicijski in pokojninski skladi pokazali veliko zanimanje za prevzem letališč, kar dokazuje tudi zadevni primer.

(139) Kot je navedeno v točki 44 smernic Komisije o državni pomoči letališčem in letalskim prevoznikom (v nadaljnjem besedilu: smernice za letalski sektor iz leta 2014) (39), zaradi postopnega razvoja tržnih sil v letališkem sektorju ni mogoče določiti natančnega datuma, od katerega bi se moralo upravljanje letališča nedvomno obravnavati kot gospodarska dejavnost. Vendar je Sodišče Unije priznalo razvojne spremembe v naravi letaliških dejavnosti. Splošno sodišče je v zadevi Flughafen Leipzig/Halle (40) razsodilo, da od datuma sodbe v zadevi Aéroports de Paris uporabe pravil o državni pomoči za financiranje letališke infrastrukture ni mogoče več izključiti. Zato je treba od datuma sodbe v zadevi Aéroports de Paris (12. decembra 2000) upravljanje in gradnjo letališke infrastrukture obravnavati kot nalogo, ki se uvršča na področje nadzora državnih pomoči.

(140) V zadevnem primeru so bila različna posojila, ki jih je družba EEL GmbH odobrila družbi FN GmbH za financiranje gradnje letališča Niederrhein-Weeze in so zajeta v formalni postopek preiskave, odobrena po letu 2003, tj. po sodbi v zadevi Aéroports de Paris. Na podlagi tega Komisija sklepa, da ima pravico preučiti vsa posojila, ki jih je družba EEL GmbH odobrila družbi FN GmbH.

8.3.2 Državna sredstva in odgovornost države

(141) Pojem državne pomoči zajema vsako neposredno ali posredno dodeljeno prednost, ki se financira iz državnih sredstev in jo dodeli država sama ali kateri koli posredniški organ, ki deluje na podlagi svojih pooblastil.

(142) V zadevnem primeru je pomoč dodelila družba EEL GmbH, ki je v celoti v lasti javnih organov, tj. okrožja Kleve in občine Weeze. Zato je javno podjetje v smislu člena 2(b) Direktive Komisije 2006/111/ES (41) o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji ter o finančni preglednosti znotraj določenih podjetij.

(143) Sedanji prevladujoči vpliv okrožja Kleve in občine Weeze je očiten glede na delniško strukturo, saj sta okrožje Kleve (52 %) in občina Weeze (48 %) edina delničarja družbe EEL GmbH. Poleg tega upravni odbor družbe EEL GmbH sestavljata dva predstavnika javnih organov, in sicer župan občine Weeze in predsednik okrožnega sveta okrožja Kleve.

(144) Javna organa imata tudi odločilen finančni vpliv v družbi EEL GmbH zaradi zgoraj navedenega dejstva, da sta ji delničarja v letih 2004 in 2005 zagotovila različne subvencije (likvidnostno pomoč in kapitalske injekcije). Javna uprava je torej družbi EEL GmbH dodelila neposredno finančno podporo.

(145) Zato Komisija meni, da je družba EEL GmbH javno podjetje in da je treba njena sredstva obravnavati kot državna sredstva.

(146) Vendar je Sodišče tudi odločilo, da čeprav lahko država nadzira neko javno podjetje in ima prevladujoč vpliv na njegovo poslovanje, ni mogoče samodejno sklepati, da se tak nadzor v konkretnem primeru dejansko izvaja. Javno podjetje lahko deluje z večjo ali manjšo neodvisnostjo, odvisno od stopnje avtonomije, ki mu jo prepušča država. Zato zgolj dejstvo, da je javno podjetje pod državnim nadzorom, ne zadošča, da se ukrepi navedenega podjetja, kot so obravnavana posojila, pripišejo državi. Sodišče je navedlo, da se ukrep pomoči, ki ga je dodelilo javno podjetje, lahko pripiše državi na podlagi nabora kazalnikov.

(147) Taki kazalniki so lahko vključenost podjetja v okvir javne uprave, narava njegovih dejavnosti in izvajanje teh dejavnosti na trgu v splošnih pogojih konkurence z zasebnimi izvajalci, pravni status podjetja (glede na to, ali zanj velja javno pravo ali običajno pravo družb), intenzivnost nadzora, ki ga izvajajo javni organi nad upravo podjetja, ali kateri koli drug kazalnik, ki v posameznem primeru kaže na vključenost javnih organov v sprejemanje ukrepa ali majhno verjetnost njihove nevključenosti, pri čemer se upoštevajo tudi obseg ukrepa, njegova vsebina ali pogoji, ki jih zajema.

(148) Najprej je treba navesti, da so pomembni naložbeni projekti, ki vplivajo na letališče, pomembni za lokalne organe, ki so pogosto deloma vključeni v takšne projekte. Vzrok za to je, da ima lahko letališče ključno vlogo pri številnih politikah: prometni politiki, politiki regionalnega ali nacionalnega gospodarskega razvoja ali politiki prostorskega načrtovanja na mestni in državni ravni. V zadevnem primeru letališče dejansko upravlja zasebno podjetje. Ne glede na to je bila odločitev, da se nekdanje vojaško letališče preuredi v civilno letališče in proda zasebnemu vlagatelju, politična. Poleg tega sta imela okrožje Kleve in občina Weeze ključno vlogo pri tej preureditvi.

(149) Komisija ugotavlja, da sta regionalna javna organa ustanovila družbo EEL GmbH, da bi pripravila nepremičnine letališča za nadaljnjo komercialno uporabo na civilnem letališču ter za upravljanje nepremičnin, dokler jih ne bi prevzel zasebni vlagatelj, kot je določeno v členu 2 ustanovitvenega akta družbe (Gesellschaftsvertrag) (42) z dne 16. decembra 1999. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 32, se je ta dejavnost prenehala izvajati, dokler se ni aprila 2003 začela znova izvajati dejavnost družbe. Od takrat je narava dejavnosti družbe EEL GmbH omejena na usmerjanje novih naložb v letališče Niederrhein-Weeze, kar je še naprej skladno z njenim prvotnim namenom.

(150) Nadalje sta letališče med letoma 1999 in 2001 upravljala okrožje Kleve in občina Weeze (prek družbe FN GmbH, ki je takrat bila v javni lasti), družba EEL GmbH pa je bila ustanovljena posebej za to, da zagotovi delovanje civilnega letališča v prihodnje.

(151) Iz navedenega sledi, da bi bilo treba družbo EEL GmbH obravnavati tako, kot je opredeljena v uvodni izjavi 109, in sicer kot namensko družbo, ki sta jo ustanovila okrožje Kleve in občina Weeze, da bi izpolnila svoje cilje javne politike v zvezi z letališčem Niederrhein-Weeze, zlasti preureditev vojaškega letališča za civilno uporabo, kar naj bi se financiralo in podprlo z obravnavanimi ukrepi. To so močni znaki, da je mogoče obravnavane ukrepe pripisati okrožju Kleve in občini Weeze.

(152) Poleg tega sta odločitev, da se družbi FN GmbH odobrijo posojila prek družbe EEL GmbH in da se ta posojila podaljšajo, sprejela delničarja družbe EEL GmbH, ki sta javna organa. Komisija ugotavlja tudi, da sta javna delničarja določila obseg, vsebino in pogoje vseh posojil, ki jih je družba EEL GmbH odobrila v korist družbe FN GmbH, kot je poudarjeno v zapisniku generalne skupščine družbe EEL GmbH.

(153) Poleg tega je vsa posojila, ki jih je družba EEL GmbH odobrila upravljavki letališča, tj. družbi FN GmbH, refinanciralo okrožje Kleve (43). Tudi to kaže, da so odločitve o odobritvi in obnovitvi posojil družbi FN GmbH dejansko sprejeli javni organi.

(154) Nadalje, družba EEL GmbH nima upravnega odbora. Oba izvršna direktorja sta predstavnika javnih delničarjev. En izvršni direktor družbe je predsednik okrožnega sveta okrožja Kleve, drug pa župan občine Weeze. Poleg tega družba EEL GmbH nima stalnega osebja, vodi pa jo en sam javni uslužbenec iz okrožja Kleve. Glede na navedeno je očitno, da vse odločitve družbe EEL GmbH dejansko sprejmejo predstavniki javnih delničarjev, ki jo vsakodnevno upravljajo in so člani njenih upravnih organov. To potrjuje, da je mogoče obravnavane ukrepe pripisati javnima delničarjema.

(155) Nadalje, čeprav ima družba EEL GmbH pravno obliko zasebnega podjetja, zanjo veljajo pravila za javno računovodstvo (44).

(156) Končno, načrtuje se, da bo družba EEL GmbH likvidirana, ko ji bo družba FN GmbH povrnila vsa dolgovana posojila in obresti. Kot je trdila Nemčija, bi bilo zato treba družbo EEL GmbH obravnavati kot namensko družbo, ki sta jo ustanovila njena javna delničarja in katere edina funkcija je, da združuje sredstva in jih usmerja v družbo FN GmbH za naložbene namene. Tudi to potrjuje, da je mogoče ukrepe pripisati tema javnima delničarjema.

(157) Zato Komisija meni, da odločitve družbe EEL GmbH o odobritvi posojil in podaljšanja rokov za njihovo vračilo, ki tvorijo ukrep 1 v korist družbe FN GmbH, pomenijo prenos državnih sredstev in jih je mogoče pripisati državi.

8.3.3 Selektivna gospodarska prednost – načelo vlagatelja/upnika v tržnem gospodarstvu

(158) Komisija uporabi „načelo udeleženca v tržnem gospodarstvu“, da preveri, ali je odobritev posojila pod ugodnimi pogoji podjetju zagotovila gospodarsko prednost. V skladu s tem načelom se kapital, ki ga nekemu podjetju neposredno ali posredno zagotovi država v okoliščinah, ki ustrezajo običajnim tržnim pogojem, ne bi smel šteti za državno pomoč (45).

(159) Zato mora Komisija najprej presoditi, ali so pogoji, pod katerimi je družba EEL GmbH zagotovila družbi FN GmbH štiri posojila in jih dvakrat podaljšala, slednji dali gospodarsko prednost, ki je ne bi pridobila pod običajnimi tržnimi pogoji. V zadevnem primeru je Nemčija v zvezi z navedenimi štirimi posojili pojasnila, da je bila verjetnost, da bi družbi FN GmbH posojila odobrile poslovne banke, v tistem obdobju (2003–2005) zelo majhna, kot je pojasnjeno zgoraj.

(160) Ugotavljanje elementa pomoči pri ukrepih se nanaša na pojem državne pomoči, in kot je Sodišče dosledno menilo, „[p]ojem državne pomoči namreč ustreza objektivnemu stanju, ki se presoja na dan, ko Komisija sprejme odločbo“. Če primerljiva tržna stopnja ni na voljo, lahko Komisija uporabi referenčno stopnjo kot približek, da presodi, ali so bila posojila, financirana iz javnih sredstev, odobrena pod tržnimi pogoji ali pomenijo prednost za posojilodajalca. Zato Komisija meni, da je ustrezna metoda za ugotavljanje elementa pomoči tista iz sporočila Komisije o spremembi metode določanja referenčnih obrestnih mer in diskontnih stopenj (v nadaljnjem besedilu: sporočilo o referenčnih obrestnih merah iz leta 2008 (46)), ki je začela veljati 1. julija 2008. Komisija predlaga, naj se obravnavani ukrepi preučijo na podlagi navedenega sporočila (47).

(161) V skladu s sporočilom o referenčnih obrestnih merah iz leta 2008 je marža obrestne mere pri posojilu odvisna od stopnje zavarovanja in ocene kreditne sposobnosti posojilojemalca. Zato mora Komisija upoštevati bonitetno oceno družbe FN GmbH in vrednost zavarovanja za posojilo, da lahko določi ustrezno obrestno mero, ki je skladna s trgom.

Bonitetna ocena družbe FN GmbH

(162) V obdobju, ko so bila družbi FN GmbH odobrena prva štiri posojila, je ni ocenila nobena bonitetna agencija niti ni bila na voljo notranja ocena banke. Zato je Nemčija pri svetovalnem podjetju […] (v nadaljnjem besedilu: svetovalec) naročila oceno bonitetne ocene družbe FN GmbH za vsako leto, v katerem je bilo odobreno prvo, drugo, tretje ali četrto posojilo. Svetovalec je pripravil oceno enoletne verjetnosti neplačila in bonitetne ocene. Te ocene je nato preverila in potrdila revizijska družba […].

(163) Ocene svetovalca temeljijo na uredbi o solventnosti iz leta 2006 (48), s katero se v Nemčiji izvajajo pravila Basel II. V skladu z uredbo o solventnosti morajo banke izračunati enoletno verjetnost neplačila v okviru tako imenovanega pristopa na osnovi notranjih bonitetnih ocen. Vendar obveznost izračuna verjetnosti neplačila ne velja za nekatere vrste financiranja, imenovane Spezialfinanzierungen. V uredbi o solventnosti je za takšne vrste financiranja namesto tega predvidena preprosta dodelitev uteži tveganja. Svetovalec je oceno verjetnosti neplačila in bonitetne ocene pripravil na podlagi te poenostavljene metode. V skladu z njo se oceni naslednjih pet dejavnikov: finančna trdnost posojilojemalca, politično in pravno okolje, značilnosti posla, stabilnost lastnika, zavarovanje.

(164) Po ocenah je verjetnost neplačila za vsako posojilo med [0,5–3] % in [1–5] %. Po navedbah svetovalca ta verjetnost neplačila ustreza bonitetni oceni […]. Opozoriti je treba, da ta ocena bonitetne ocene vključuje oceno stopnje zavarovanja in zato izgubo ob neplačilu, povezano z vsakim posojilom. To pomeni, da ocena svetovalca že vključuje morebitno zvišanje za zagotovitev zavarovanja in pomeni bonitetno oceno izdaje (ne bonitetne ocene izdajatelja). Vendar poročilo svetovalca ne vključuje informacij o vrednosti zagotovljenega zavarovanja za zadevna posojila niti ne zagotavlja informacij o dejanski stopnji izgube ob neplačilu, povezane z vsakim posojilom.

(165) Če bi se upoštevali samo prvi štirje dejavniki, ki jih je ocenil svetovalec (zadnji, tj. zavarovanje, pa ne), bi morale biti ocenjene bonitetne ocene svetovalca blizu bonitetne ocene izdajatelja. Na primer, povprečno število točk za prve štiri dejavnike je [1–5], kar je mogoče razumeti kot blizu bonitetne ocene […]. Ta bonitetna ocena izdajatelja velja za prvo, drugo in tretje posojilo. Bonitetna ocena izdajatelja za četrto posojilo, ocenjena na podlagi tega pristopa, je […].

(166) Komisija ugotavlja, da poročilo svetovalca vzbuja nekaj dvomov glede kakovosti ocene bonitetne ocene. Poleg tega je treba to oceno bonitetne ocene obravnavati previdno, saj svetovalec nima kreditnega razmerja s posojilojemalcem. Vendar je ocena bonitetne ocene sorazmerno nizko na lestvici, ki jo uporabljajo bonitetne agencije, in se ne zdi neskladna z oceno bonitetne ocene, ki jo je [banka] izdelala za poznejše obdobje.

(167) Poleg tega je Nemčija predložila oceno enoletne verjetnosti neplačila za družbo FN GmbH, ki jo je [banka] uporabila za leti 2009 in 2010. [Banka] je leta 2009 družbi FN GmbH zagotovila dvoletno posojilo v višini [4–10] milijonov EUR. Po ocenah [banke] je bila enoletna verjetnost neplačila v letih 2009 in 2010 [1–5] %. V skladu z ocenami povprečnih verjetnosti neplačila, ki so jih objavile bonitetne agencije (49), [1–5]-odstotna enoletna verjetnost neplačila ustreza bonitetni oceni med […] in […].

Zavarovanje in izguba ob neplačilu (50)

(168) Ko je bilo prvo posojilo odobreno (11. aprila 2003), je bilo zavarovano z naslednjim zavarovanjem: (a) Zemljiškim dolgom na zemljišču in zgradbah letališča (približno 6,2 milijona kvadratnih metrov). Družba FN GmbH je leta 2002 kupila zemljišče od nemške države za [5–20] milijonov EUR. V poročilu neodvisnega ocenjevalca iz septembra 2002 je navedeno, da je tržna vrednost zemljišča približno [5–20] milijonov EUR. Knjigovodska vrednost dolgoročnih sredstev letališča je bila ob koncu leta 2002 približno [5–20] milijonov EUR (vključno z naložbami v zemljišče in zgradbe). Ko je bilo odobreno prvo posojilo, je obstajal prednostna hipoteka na zemljišču v vrednosti [1–6] milijonov EUR v korist […]; (b) osebnim jamstvom, ki ga je zagotovil g. […]; Nemčija ni zagotovila informacij o vrednosti osebnega premoženja izdajatelja osebnega jamstva; (c) zastavitvijo deležev družbe Airport Network (AV) B.V. v družbi Airport Niederrhein Holding (ANH) GmbH; Nemčija ni zagotovila informacij o vrednosti teh deležev; (d) zastavitvijo deležev družbe ANH GmbH v družbi FN GmbH; Nemčija ni zagotovila informacij o vrednosti teh deležev.

(169) Če se upošteva knjigovodska vrednost dolgoročnih sredstev letališča ([5–20] milijonov EUR) in odšteje prednostna terjatev […] ([1–6] milijonov EUR), ostane približno [5–15] milijonov EUR za kritje terjatev posojilodajalca ([5–15] milijonov EUR). Izguba ob neplačilu se zato ocenjuje na […] % (51). To je najverjetneje konservativna ocena izgube ob neplačilu, saj bi se lahko nekaj dodatne vrednosti pripisalo tudi osebnemu jamstvu in zastavljenim deležem, za katere manjkajo informacije.

(170) Ko je bilo odobreno drugo posojilo (17. junija 2004), je bilo zavarovano z naslednjim zavarovanjem: (a) zastavitvijo zemljišča in zgradb letališča. Knjigovodska vrednost dolgoročnih sredstev letališča je bila ob koncu leta 2003 približno [20–40] milijonov EUR (vključno z naložbami v zemljišče in zgradbe). Ko je bilo odobreno drugo posojilo, sta obstajali prednostna hipoteka v vrednosti [1–6] milijonov EUR v korist […] in prednostna hipoteka za prvo posojilo v vrednosti [11–20] milijonov EUR v korist družbe EEL GmbH (glej prvo posojilo zgoraj); (b) zastavitvijo deležev družbe Airport Network (AV) B.V. v družbi Airport Niederrhein Holding (ANH) GmbH. Nemčija ni zagotovila informacij o vrednosti teh deležev; (c) zastavitvijo deležev družbe ANH GmbH v družbi FN GmbH. Nemčija ni zagotovila informacij o vrednosti teh deležev.

(171) Če se upošteva knjigovodska vrednost dolgoročnih sredstev letališča ([20–40] milijonov EUR) in odštejeta prednostni terjatvi […] in družbe EEL GmbH ([1–6] milijonov EUR in [11–20] milijonov EUR), ostane približno [10–25] milijonov EUR za kritje terjatev družbe EEL GmbH za drugo posojilo ([1–5] milijonov EUR). V tem primeru je ocenjena stopnja izterjave približno […] %. Izguba ob neplačilu se zato ocenjuje na […] %.

(172) Ko je bilo odobreno tretje posojilo (28. julija 2004), je bilo zavarovano z naslednjim zavarovanjem: (a) zastavitvijo zemljišča in zgradb letališča. Knjigovodska vrednost dolgoročnih sredstev letališča je bila ob koncu leta 2003 približno [20–40] milijonov EUR (vključno z naložbami v zemljišče in zgradbe). Ko je bilo odobreno tretje posojilo, sta obstajali prednostna hipoteka v vrednosti [1–6] milijonov EUR v korist […] in prednostna hipoteka v korist posojilodajalca za prvo in drugo posojilo v skupni vrednosti [10–20] milijonov EUR; (b) zastavitvijo deležev družbe Airport Network (AV) B.V. v družbi Airport Niederrhein Holding (ANH) GmbH. Nemčija ni zagotovila informacij o vrednosti teh deležev; (c) zastavitvijo deležev družbe ANH GmbH v družbi FN GmbH. Nemčija ni zagotovila informacij o vrednosti teh deležev; (d) zastavitvijo podjetja družbe FN GmbH. Informacije o vrednosti tega zavarovanja niso na voljo.

(173) Če se upošteva knjigovodska vrednost dolgoročnih sredstev letališča ([20–40] milijonov EUR) in odštejeta prednostni terjatvi […] in družbe EEL GmbH ([1–6] milijonov EUR in [10–20] milijonov EUR), ostane približno [10–20] milijonov EUR za kritje terjatev posojilodajalca za tretje posojilo ([2–5] milijonov EUR). V tem primeru je stopnja izterjave približno […] %. Izguba ob neplačilu se zato ocenjuje na […] %.

(174) Ko je bilo odobreno četrto posojilo (1. julija 2005), so bila podaljšana vsa prejšnja posojila skupaj z neporavnanimi in dolgovanimi obrestmi v višini približno [0,5–3] milijone EUR, pri čemer je bil za vse določen isti datum zapadlosti (31. december 2010). Celotni znesek posojil je bil [20–30] milijonov EUR in [0,5–3] milijoni EUR za neporavnane obresti. Te terjatve družbe EEL GmbH so bile zavarovane z naslednjim: (a) zastavitvijo zemljišča in zgradb letališča. Knjigovodska vrednost dolgoročnih sredstev letališča je bila ob koncu leta 2004 približno [20–40] milijonov EUR (vključno z naložbami v zemljišče in zgradbe). Ko je bilo odobreno četrto posojilo, je obstajala prednostna terjatev v korist posojilodajalca za prvo, drugo in tretje posojilo v skupni vrednosti [10–25] milijonov EUR. V zvezi s posojilom, ki ga je odobril […], prednostna terjatev ni več obstajala (52); (b) zastavitvijo deležev družbe Airport Network (AV) B.V. v družbi Airport Niederrhein Holding (ANH) GmbH; Nemčija ni zagotovila informacij o vrednosti teh deležev; (c) zastavitvijo deležev družbe ANH GmbH v družbi FN GmbH; Nemčija ni zagotovila informacij o vrednosti teh deležev; (d) poleg tega je […] 1. julija 2005 zagotovil osebno jamstvo, da bi se zavarovale vse terjatve družbe EEL GmbH za vsa posojila. S tem osebnim jamstvom se je podaljšalo prejšnje jamstvo, ki ga je […] 8. junija 2003 zagotovil v zvezi s prvim posojilom. Nemčija je predložila oceno vrednosti osebnega premoženja […], pri čemer ni upoštevala vrednosti njegovih deležev v družbah ANH GmbH in FN GmbH, da bi se izognila dvojnemu štetju zavarovanja. Vrednost osebnega premoženja izdajatelja osebnega jamstva ob koncu leta 2004 je bila ocenjena na približno [20–40] milijonov EUR (53).

(175) Knjigovodska vrednost dolgoročnih sredstev letališča ([20–40] milijonov EUR) in osebno jamstvo, ki ga je zagotovil […] ([20–40] milijonov EUR), krijeta več kot 100 % celotnega zneska posojil in dolgovanih obresti ([20–30] milijonov EUR in [0,5–3] milijoni EUR). Glede na to je stopnja izterjave […] %, izguba ob neplačilu pa […].

(176) Vsa odobrena posojila, ki so skupaj znašala [20–30] milijonov EUR, ter nakopičene in dolgovane obresti v višini [5–10] milijonov EUR so bili 29. novembra 2010 podaljšani za dodatnih šest let do 31. decembra 2016. Dolgovani znesek je bil zavarovan z naslednjim: (a) zastavitvijo zemljišča in zgradb letališča. Komisija ni seznanjena s knjigovodsko vrednostjo dolgoročnih sredstev letališča ob koncu leta 2009 (vključno z naložbami v zemljišče in zgradbe). Zadnja znana knjigovodska vrednost dolgoročnih sredstev je [20–40] milijonov EUR ob koncu leta 2005. Nemčija je sporočila, da je bila knjigovodska vrednost zemljišča in zgradb ob koncu leta 2010 [30–70] milijonov EUR (54). Ta vrednost se lahko upošteva kot vrednost razpoložljivega zavarovanja, saj je bila v poslovnih knjigah izkazana kmalu po podaljšanju drugega posojila. Takrat je obstajala nadrejena hipoteka na zemljišču in zgradbah v vrednosti [0,5–3] milijone EUR, s katero so bile zavarovane terjatve [banke]; (b) zastavitvijo deležev družbe Airport Network B.V. v družbi Airport Niederrhein Holding (ANH) GmbH; Nemčija ni zagotovila informacij o vrednosti teh deležev ob drugem podaljšanju; (c) zastavitvijo deležev družbe ANH GmbH v družbi FN GmbH; Nemčija ni zagotovila informacij o vrednosti teh deležev ob drugem podaljšanju; (d) zastavitvijo deležev družbe FN GmbH v družbah FN Gewerbe GmbH in FN Grundbesitzgesellschaft; Nemčija ni zagotovila informacij o vrednosti teh deležev ob drugem podaljšanju; (e) osebnim jamstvom, ki ga je zagotovil […] in katerega vrednost je bila ocenjena na približno [30–70] milijonov EUR (55).

(177) Knjigovodska vrednost dolgoročnih sredstev letališča ([30–70] milijonov EUR) in osebno jamstvo z ocenjeno vrednostjo približno [30–70] milijonov EUR, zmanjšana za nadrejeno zastavitev v korist [banke] ([0,5–3] milijoni EUR), krijeta približno […] % celotnega zneska posojil in dolgovanih obresti ([20–30] milijonov EUR in [5–10] milijonov EUR), kar pomeni, da je izguba ob neplačilu […].

(178) V preglednici v nadaljevanju so povzete informacije o bonitetni oceni in zavarovanju za vsako posojilo: Preglednica 6 Bonitetna ocena in zavarovanje za vsako posojilo Posojilo Datum Znesek v mio. EUR (posojilo + dolgovane obresti) Bonitetna ocena izdajatelja Vrednost zavarovanja (zemljišče in zgradbe ter osebno jamstvo) Prednostna terjatev […] Prednostna terjatev [banke] Stopnja izterjave LGD Prvo posojilo 11.4.2003 [11–20] […] [5–20] [1–6] […] […] […] Drugo posojilo 17.6.2004 [2–5] […] [20–40] [1–6] […] […] […] Tretje posojilo 28.7.2004 [2–5] […] [20–40] [1–6] […] […] […] Četrto posojilo in prvo podaljšanje 1.7.2005 [20–33] […] [40–100] […] […] […] […] Drugo podaljšanje 29.11.2010 [24–40] […] [70–120] […] [1–3] […] […]

(179) V skladu s sporočilom o referenčnih obrestnih merah iz leta 2008 se referenčne obrestne mere določijo tako, da se izhodiščni enoletni obrestni meri doda ustrezna premija za tveganje. Ustrezne premije za tveganje so navedene v preglednici iz sporočila o referenčnih obrestnih merah iz leta 2008, v njih pa se upoštevata kreditna sposobnost posojilojemalca in stopnja zavarovanja posojila. Na primer, drugo podaljšanje posojila je bilo odobreno z velikim zavarovanjem, bonitetna ocena družbe FN GmbH pa je med […] in […]. Da bi bila Komisija konservativna, upošteva bonitetno oceno […]. Zato se družba FN GmbH glede na preglednico iz sporočila o referenčnih obrestnih merah iz leta 2008 uvršča v skupino z bonitetno oceno „([…])“ (56). Dodatek za tveganja, ki ustreza tej skupini in velikemu zavarovanju, je […] bazičnih točk. Ko je bilo odobreno podaljšanje posojila (29. novembra 2010), je bila veljavna izhodiščna obrestna mera 1,24 % (57).

(180) V spodnji preglednici so povzete informacije o dejanskih obrestnih merah posojil in referenčnih obrestnih merah, ki so veljale, ko so bila odobrena posojila, v skladu s sporočilom o referenčnih obrestnih merah iz leta 2008: Preglednica 7 referenčne obrestne mere v primerjavi z zaračunanimi obrestnimi merami Posojilo Datum Trajanje Bonitetna ocena izdajatelja LGD Enoletna obrestna mera EURIBOR (trimesečno povprečje) % Dodatek za tveganje po SROM Skupna referenčna obrestna mera Zaračunana obrestna mera Prvo posojilo 11.4.2003 […] […] […] 2,50 […] [1–6] [3–7] Drugo posojilo 17.6.2004 […] […] […] 2,30 […] [1–6] [3–7] Tretje posojilo 28.7.2004 […] […] […] 2,35 […] [1–6] [6–9] Četrto posojilo in prvo podaljšanje 1.7.2005 […] […] […] 2,20 […] [1–6] [1–5] Drugo podaljšanje 29.11.2010 […] […] […] 2,20 […] [1–6] [1–5]

(181) Glede na zgornje ocene so bile obr