Uredba Komisije (EGS) št. 752/93

z dne 30. marca 1993

o določbah za izvedbo Uredbe Sveta (EGS) št. 3911/92 o izvozu predmetov kulturne dediščine

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 3911/92 z dne 9. decembra 1992 [1] o izvozu predmetov kulturne dediščine in zlasti člena 7 Uredbe,

po posvetu s Svetovalnim odborom za predmete kulturne dediščine,

ker je treba sprejeti določbe za izvajanje Uredbe (EGS) št. 3911/92, ki med drugim določa uvedbo sistema izvoznih dovoljenj za nekatere kategorije predmetov kulturne dediščine, opredeljene v Prilogi k navedeni uredbi;

ker je za zagotovitev enotnosti izvoznih dovoljenj, določenih z navedeno uredbo, treba določiti pravila za sestavljanje, izdajo in uporabo obrazca; ker je zato treba sestaviti vzorčni primerek dovoljenja;

ker morajo biti izvozna dovoljenja izdana v enem od uradnih jezikov Skupnosti,

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

ODDELEK I

Obrazec za dovoljenje

Člen 1

1. Dovoljenja za izvoz predmetov kulturne dediščine je treba izdati na obrazcu, ki ustreza vzorčnemu primerku iz Priloge k tej uredbi.

Izvozna dovoljenja se izdajajo in uporabljajo v skladu z Uredbo (EGS) št. 3911/92 (v nadaljnjem besedilu: osnovna uredba) ter s to izvedbeno uredbo.

2. Uporaba izvoznih dovoljenj ne sme na noben način vplivati na obveznosti v zvezi z izvoznimi postopki ali s tem povezanimi dokumenti.

Člen 2

Obrazce izvoznega dovoljenja na zahtevo zagotovijo pristojni organ ali organi iz člena 2(2) osnovne uredbe.

Člen 3

1. Obrazec mora biti tiskan na belem papirju brez celuloznih delcev, namenjenem za pisanje in težkem najmanj 55 g/m2.

2. Obrazci morajo meriti 210 x 297 mm.

3. Obrazci morajo biti natiskani in izpolnjeni v uradnem jeziku Skupnosti, ki ga določijo pristojni organi države članice, ki obrazec izdajo. Pristojni organi države članice, v kateri se obrazec predloži, lahko zahtevajo, da se ta prevede v jezik te države članice ali v enega od njenih uradnih jezikov. V tem primeru nosi stroške prevoda imetnik dovoljenja.

4. Države članice so odgovorne za:

- tiskanje obrazcev z imenom tiskarne in njenim naslovom ali prepoznavno oznako,

- izvajanje vseh ukrepov, potrebnih za izognitev ponarejanju dovoljenj. Države članice obvestijo Komisijo o sredstvih za ugotavljanje pristnosti, ki so jih določile v ta namen, Komisija pa o tem obvesti pristojne organe drugih držav članic.

5. Obrazci se, če je le mogoče, izpolnjujejo z mehanskimi in elektronskimi sredstvi, vendar pa so lahko izpolnjeni tudi v čitljivem rokopisu; v tem primeru morajo biti napisani s črnilom in v tiskanih črkah. Ne glede na način izpolnjevanja pa ne smejo vsebovati izbrisanih ali prečrtanih besed ali drugih sprememb.

ODDELEK II

Uporaba dovoljenj

Člen 4

1. Brez poseganja v odstavek 3 se za vsako pošiljko predmetov kulturne dediščine izda ločeno izvozno dovoljenje.

2. Za namene odstavka 1 pomeni pošiljka bodisi en sam predmet kulturne dediščine ali pa več predmetov kulturne dediščine.

3. Kadar je pošiljka sestavljena iz več predmetov kulturne dediščine, pristojni organi odločijo, ali naj se za takšno pošiljko izda eno samo ali več izvoznih dovoljenj.

Člen 5

Obrazec sestoji iz treh listov:

- iz lista, označenega s št. 1, ki predstavlja vlogo,

- iz lista, označenega s št. 2, za imetnika,

- iz lista, označenega s št. 3, ki se vrne organu, ki je dovoljenje izdal.

Člen 6

1. Vlagatelj na vlogi in drugih listih izpolni polja 1, 3 do 19A in 21 ter, če je potrebno, 23. Vendar pa lahko države članice določijo, da je treba izpolniti samo vlogo.

2. Vlogi mora biti priložena:

- dokumentacija z vsemi bistvenimi podatki o predmetu ali predmetih kulturne dediščine in njegovem (njihovem) pravnem statusu v času predložitve vloge v obliki kakršnih koli dokumentov (računov, izvedenskih cenitev itd.), kadar je primerno, da se le-ti predložijo.

- pravilno overjena črno-bela ali barvna fotografija ali, kadar je primerno in po presoji pristojnih organov, fotografije (v velikosti najmanj 8 cm x 12 cm) obravnavanega predmeta kulturne dediščine.

Zahtevana dokumentacija se lahko, kadar je primerno in po presoji pristojnih organov, nadomesti s podrobnim seznamom predmetov kulturne dediščine.

3. Pristojni organi lahko za namene izdaje izvoznega dovoljenja zahtevajo fizično predložitev predmetov kulturne dediščine, ki naj bi bili izvoženi.

4. Stroške, ki nastanejo pri uporabi odstavkov 2 in 3, nosi vlagatelj, ki prosi za izvozno dovoljenje.

5. Za pridobitev izvoznega dovoljenja je treba pristojnim organom, ki jih določijo države članice, v skladu s členom 2(2) osnovne uredbe predložiti pravilno izpolnjen obrazec. Ko organ izda izvozno dovoljenje, obdrži izvod 1, preostale izvode pa vrne imetniku izvoznega dovoljenja ali njegovemu pooblaščenemu predstavniku.

Člen 7

Izvozni deklaraciji je treba priložiti:

- list za imetnika,

- list, ki se vrne organu, ki je izdal dovoljenje.

Člen 8

1. Carinski urad, pooblaščen za sprejetje izvozne deklaracije, preveri, ali so podatki na izvozni deklaraciji v skladu s tistimi na izvoznem dovoljenju in ali je v polju 44 izvozne deklaracije to dovoljenje navedeno.

Izvesti mora ustrezne ukrepe za ugotovitev pristnosti. Tak ukrep je lahko pečat ali žig carinskega urada. Obrazec izvoznega dovoljenja, katerega izvod je priložen listu 3 enega samega upravnega dokumenta, se vrne organu, ki ga je izdal.

2. Potem ko carinski urad, pooblaščen za sprejetje izvozne deklaracije, izpolni polje 19B, vrne deklarantu ali njegovemu pooblaščenemu predstavniku list, namenjen imetniku.

3. Obrazec s pooblastilom, ki ga je treba vrniti organu, ki ga je izdal, mora spremljati pošiljko v carinski urad na točki izhoda iz Skupnosti. Carinski urad po potrebi izpolni polje 5 obrazca in pritisne žig na polje 22 ter ga vrne imetniku izvoznega dovoljenja ali njegovemu pooblaščenemu predstavniku, da se obrazec lahko pošlje nazaj organu, ki ga je izdal.

Člen 9

1. Obdobje veljavnosti izvoznih dovoljenj ne sme presegati dvanajstih mesecev od datuma izdaje.

2. Pri obravnavi vloge za začasni izvoz smejo pristojni organi navesti rok, v katerem je treba predmete kulturne dediščine ponovno uvoziti v državo članico, ki jo je izdala.

3. Če izvozno dovoljenje poteče, ne da bi bilo uporabljeno, mora imetnik takoj vrniti liste, ki jih poseduje, organu, ki jih je izdal.

Člen 10

Določbe naslova IX Uredbe Komisije (EGS) št. 1214/92 [2] in člena 22(6) Dodatka I h Konvenciji o skupnem tranzitnem postopku, sklenjeni 20. maja 1987 [3] med Skupnostjo in državami članicami EFTA, se uporabljajo takrat, kadar predmeti, ki jih zajema ta uredba, med svojim gibanjem znotraj Skupnosti potujejo čez ozemlje države članice EFTA.

Člen 11

Ta uredba začne veljati 1. aprila 1993.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 30. marca 1993.

Za Komisijo

Christiane Scrivener

Članica Komisije

[1] UL L 395, 31.12.1992, str. 1.

[2] UL L 132, 16.5.1992, str. 1.

[3] UL L 226, 13.8.1987, str. 2, kakor je bila spremenjena s Sklepom št. 1/91 Skupnega odbora EGS-EFTA o skupnem tranzitu z dne 19. septembra 1991 (UL L 402, 31.12.1992).

--------------------------------------------------

PRILOGA

EVROPSKA SKUPNOST — PREDMETI KULTURNE DEDIŠČINE 1

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

--------------------------------------------------