Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 98/84/ES

z dne 20. novembra 1998

o pravnem varstvu storitev, ki temeljijo na pogojnem dostopu ali vključujejo pogojni dostop

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, in zlasti členov 57(2), 66 in 100a Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije [1],

ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora [2],

skladno s postopkom, določenim v členu 189b Pogodbe [3],

(1) ker cilji Skupnosti, določeni v Pogodbi, vključujejo vzpostavitev še tesnejše zveze med evropskimi narodi ter zagotavljanje gospodarskega in družbenega napredka njenih držav z odstranjevanjem ovir, ki jih razdvajajo;

(2) ker lahko čezmejno opravljanje storitev s področja radiodifuzije in informacijske družbe z vidika posameznikov prispeva k polnejši učinkovitosti svobode izražanja kot temeljne pravice, z vidika skupnosti pa k doseganju ciljev, določenih v Pogodbi;

(3) ker Pogodba določa prosti pretok vseh storitev, ki se običajno opravljajo za plačilo; ker ta pravica, kar zadeva storitve s področja radiodifuzije in informacijske družbe, v pravu Skupnosti pomeni tudi poseben izraz splošnejšega načela, namreč svobode izražanja, ki jo zagotavlja člen 10 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin; ker ta člen izrecno priznava pravico državljanov do sprejemanja in dajanja informacij ne glede na meje in ker mora vsaka omejitev te pravice temeljiti na tehtnem premisleku drugih zakonitih interesov, ki zaslužijo pravno varstvo;

(4) ker je Komisija opravila obsežno posvetovanje na temelju Zelene knjige "Pravno varstvo kodiranih storitev na mednarodnem tržišču"; ker so rezultati tega posvetovanja potrdili potrebo po pravnem sredstvu Skupnosti, ki bo zagotovilo pravno varstvo za vse storitve, pri katerih je plačilo odvisno od pogojnega dostopa;

(5) ker je Evropski parlament v svoji resoluciji z dne 13. maja 1997 o Zeleni knjigi [4] pozval Komisijo, naj poda predlog za direktivo, ki bo veljala za vse kodirane storitve, v zvezi s katerimi je kodiranje uporabljeno, da bi se zagotovilo plačilo nadomestila, ter soglašal, da mora ta direktiva obsegati storitve informacijske družbe, ki se z elektronskimi sredstvi in na zahtevo posameznega prejemnika storitev opravljajo na daljavo, in storitve s področja radiodifuzije;

(6) ker možnosti, ki jih ponujajo digitalne tehnike, pomenijo možnost za povečevanje izbire, ki je na voljo potrošnikom, in prispevajo h kulturni pluralnosti, pri čemer se še povečuje obseg storitev v smislu členov 59 in 60 Pogodbe; ker bo izvedljivost teh storitev pogosto odvisna od uporabe pogojnega dostopa, s čimer bo zagotovljeno plačilo izvajalca storitev; ker se zaradi tega zdi, da je pravno varstvo izvajalcev storitev pred nedovoljenimi napravami, ki omogočajo brezplačen dostop do teh storitev, nujno, da bi omogočili ekonomsko izvedljivost takšnih storitev;

(7) ker je pomembnost tega vprašanja Komisija priznala v svojem obvestilu o "Evropski iniciativi v elektronski trgovini";

(8) ker naj bi v skladu s členom 7a Pogodbe notranji trg obsegal območje brez notranjih meja, na katerem je mogoč prosti pretok storitev in blaga; ker člen 128(4) Pogodbe od Skupnosti zahteva, da kulturne vidike upošteva tudi pri svojem ukrepanju v zvezi z drugimi določbami Pogodbe; ker mora Skupnost na podlagi člena 130(3) Pogodbe s svojo politiko in dejavnostmi prispevati k ustvarjanju pogojev, nujnih za konkurenčnost njene industrije;

(9) ker ta direktiva ne vpliva na morebitne prihodnje predpise na ravni Skupnosti ali na ravni nacionalnih predpisov, ki bi bili namenjeni zagotavljanju tega, da nekatere radiodifuzijske storitve, ki veljajo za storitve javnega interesa, ne temeljijo na pogojnem dostopu;

(10) ker ta direktiva ne vpliva na kulturne vidike katerega koli nadaljnjega ukrepa Skupnosti, ki bi zadeval nove storitve;

(11) ker bo neskladje med nacionalnimi predpisi o pravnem varstvu storitev, ki temeljijo na pogojnem dostopu ali vključujejo pogojni dostop, zelo verjetno oviralo prosti pretok storitev in blaga;

(12) ker uporaba Pogodbe ne zadostuje za odpravo teh ovir na notranjem trgu; ker je torej treba te ovire odpraviti tako, da se med državami članicami zagotovi enakovredna raven varstva; ker to pomeni približevanje nacionalnih predpisov o poslovnih dejavnostih, ki zadevajo nedovoljene naprave;

(13) ker se zdi nujno zagotoviti, da države članice poskrbijo za ustrezno pravno varstvo pred trženjem nedovoljene naprave, ki omogoča, da se brez dovoljenja obide katerikoli tehnični ukrep, namenjen zaščiti plačila zakonito opravljene storitve, z namenom posrednega ali neposrednega finančnega dobička;

(14) ker poslovne dejavnosti, povezane z nedovoljenimi napravami, obsegajo poslovno komuniciranje, ki vključuje vse oblike oglaševanja, neposrednega trženja, sponzorstva, pospeševanja prodaje in odnosov z javnostjo, namenjene reklamiranju takšnih proizvodov in storitev;

(15) ker takšne poslovne dejavnosti škodujejo potrošnikom, saj so zavedeni glede izvora nedovoljenih naprav; ker je za boj proti tej vrsti goljufij potrošnikov potrebna visoka raven varstva potrošnikov; ker člen 129a(1) Pogodbe določa, da mora Skupnost z ukrepi, ki jih sprejema v skladu s členom 100a Pogodbe, prispevati k ustvarjanju visoke ravni varstva potrošnikov;

(16) ker je treba zato pravni okvir za ustvarjanje enotnega avdiovizualnega področja, določenega v Direktivi Sveta 89/552/EGS z dne 3. oktobra 1989 o uskladitvi nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov [5], dopolniti z napotilom na tehnike pogojnega dostopa, kakor to določa ta direktiva, da bi tako nenazadnje zagotovili enako obravnavanje dobaviteljev čezmejnih oddaj, ne glede na kraj, kjer imajo registrirane svoje dejavnosti;

(17) ker morajo države članice v skladu z Resolucijo Sveta z dne 29. junija 1995 o učinkoviti enotni uporabi prava Skupnosti in o sankcijah za kršitve prava Skupnosti na notranjem trgu [6] ukrepati, da bi tako zagotovile pravilno uporabo prava Skupnosti, ki bo tako učinkovito in temeljito kakor nacionalno pravo;

(18) ker morajo države članice v skladu s členom 5 Pogodbe sprejeti vse ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovijo uporabo in učinkovitost prava Skupnosti, zlasti tako, da zagotovijo, da so izbrane sankcije učinkovite, odvračilne in sorazmerne ter da so pravna sredstva ustrezna;

(19) ker mora biti približevanje zakonov in drugih predpisov držav članic omejeno na tisto, kar je potrebno za doseganje ciljev notranjega trga, v skladu z načelom sorazmernosti, določenim v tretjem odstavku člena 3b Pogodbe;

(20) ker distribucija nedovoljenih naprav vključuje dejavnosti, s katerimi se takšne naprave na kakršenkoli način prenašajo ali se uvajajo na tržišče za obtok znotraj ali zunaj Skupnosti;

(21) ker ta direktiva ne vpliva na uporabo kakršnih koli nacionalnih predpisov, ki prepovedujejo zasebno posest nedovoljenih naprav, na uporabo konkurenčnih predpisov Skupnosti in na uporabo predpisov, ki v Skupnosti veljajo za pravice intelektualne lastnine;

(22) ker nacionalna zakonodaja, ki določa sankcije in pravna sredstva za nedovoljene gospodarske dejavnosti, lahko določa, da se mora kršitelj zavedati ali bi se moral zavedati, da so bile zadevne naprave nedovoljene;

(23) ker sankcije in pravna sredstva, določena v tej direktivi, ne vplivajo na nobeno drugo sankcijo ali pravno sredstvo, ki ga morda določajo nacionalni predpisi, kakršni so na primer splošni preventivni ukrepi ali zaseg nedovoljenih naprav; ker države članice niso zavezane, da za nedovoljene gospodarske dejavnosti, ki so predmet te direktive, predvidijo kazenske sankcije; ker morajo biti predpisi držav članic v zvezi z odškodninskimi tožbami v skladu z njihovimi nacionalnimi zakonodajnimi in sodnimi sistemi;

(24) ker ta direktiva ne posega na področje uporabe nacionalnih predpisov s področja, ki ni predmet usklajevanja te direktive, kakršni so na primer predpisi, sprejeti za varstvo mladoletnikov, vključno s tistimi predpisi, ki so v skladu z Direktivo 89/552/EGS, ali nacionalnimi določbami o javnem redu in miru,

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Področje uporabe

Cilj te direktive je približanje predpisov držav članic v zvezi z ukrepi proti nedovoljenim napravam, ki omogočajo nedovoljen dostop do zaščitenih storitev.

Člen 2

Opredelitve

V tej direktivi:

(a) zaščitena storitev pomeni vsako od naslednjih storitev, kadar je opravljena za plačilo in na podlagi pogojnega dostopa:

- televizijsko razširjanje programskih vsebin, kakor je opredeljeno v členu 1(a) Direktive 89/552/EGS,

- radijsko razširjanje programskih vsebin, ki pomeni vsak prenos radijskih programov po žicah ali po zraku, vključno prek satelitov, ki so namenjeni sprejemu javnosti,

- storitve informacijske družbe v smislu člena 1(2) Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov ter pravil, ki veljajo za storitve informacijske družbe [7],

ali zagotavljanje pogojnega dostopa do zgornjih storitev, ki veljajo za samostojno storitev;

(b) pogojni dostop pomeni vsak tehnični ukrep in/ali ureditev, s katerim se po predhodnem pisnem dovoljenju dostop do zaščitene storitve v razumljivi obliki napravi pogojen;

(c) naprava za pogojni dostop pomeni vsako opremo ali programsko opremo, namenjeno ali prilagojeno temu, da v razumljivi obliki omogoči dostop do zaščitene storitve;

(d) povezana storitev pomeni namestitev, vzdrževanje ali zamenjavo naprav za pogojni dostop in opravljanje tržnih komunikacijskih storitev v zvezi z njimi ali zaščitenimi storitvami;

(e) nedovoljena naprava pomeni vsako opremo ali programsko opremo, zasnovano ali prilagojeno temu, da v razumljivi obliki omogoči dostop do zaščitene storitve brez dovoljenja izvajalca storitev;

(f) področje, ki ga usklajuje ta direktiva, pomeni vsako določbo, ki se nanaša na nedovoljene dejavnosti, navedene v členu 4.

Člen 3

Načela notranjega trga

1. Vsaka država članica sprejme ukrepe, potrebne za to, da se na njenem ozemlju prepovedo dejavnosti, naštete v členu 4, ter da se predvidijo sankcije in pravna sredstva, določena v členu 5.

2. Brez poseganja v odstavek 1, države članice ne smejo:

(a) omejevati opravljanja zaščitenih storitev ali povezanih storitev s poreklom iz druge države članice; ali

(b) omejevati prostega pretoka naprav za pogojni dostop;

iz razlogov, povezanih s področjem, ki ga usklajuje ta direktiva.

Člen 4

Nedovoljene dejavnosti

Države članice na svojem ozemlju prepovedo vse naslednje dejavnosti:

(a) izdelavo, uvoz, distribucijo, prodajo, najem ali posest nedovoljenih naprav v komercialne namene;

(b) namestitev, vzdrževanje ali zamenjavo nedovoljene naprave v komercialne namene;

(c) uporabo tržnih komunikacij za reklamiranje nedovoljenih naprav.

Člen 5

Sankcije in pravna sredstva

1. Sankcije morajo biti učinkovite, odvračilne in sorazmerne z možnim učinkom nedovoljene dejavnosti.

2. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da imajo izvajalci zaščitenih storitev, katerih interesi so bili na njihovem ozemlju prizadeti z nedovoljeno dejavnostjo, določeno v členu 4, dostop do ustreznih pravnih sredstev, ki vključujejo vložitev odškodninske tožbe, pridobitev začasne odredbe ali drugega zaščitnega ukrepa ter po potrebi tudi zahtevo po odvzemu nedovoljenih naprav iz trgovinskega prometa.

Člen 6

Izvajanje

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do 28. maja 2000. O tem takoj obvestijo Komisijo.

Ko države članice sprejmejo te predpise se sklicujejo na to direktivo ali pa se nanjo sklicujejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice predložijo Komisiji besedila temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 7

Poročila

Komisija najpozneje tri leta po začetku veljavnosti te direktive in za tem vsaki dve leti Evropskemu parlamentu, Svetu in Ekonomsko-socialnemu odboru poda poročilo o izvajanju te direktive, ki mu po potrebi, zlasti v zvezi z opredelitvami iz člena 2, priloži predloge za njeno prilagoditev glede na tehnični in ekonomski razvoj, in o posvetovanjih, ki jih je Komisija opravila.

Člen 8

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Člen 9

Naslovljenci

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju, 20. novembra 1998

Za Evropski parlament

Predsednik

J. M. Gil-robles

Za Svet

Predsednik

E. Hostasch

[1] UL C 314, 16.10.1997, str. 7, in UL C 203, 30.6.1998, str. 12.

[2] UL C 129, 27.4.1998, str. 16.

[3] Mnenje Evropskega parlamenta z dne 30. aprila 1998 (UL C 152, 18.5.1998, str. 59), Skupno stališče Sveta z dne 29. junija 1998 (UL C 262, 19.8.1998, str. 34) in Sklep Evropskega parlamenta z dne 8. oktobra 1998 (UL C 328, 26.10.1998). Odločba Sveta z dne 9. novembra 1998.

[4] UL C 167, 2.6.1997, str. 31.

[5] UL L 298, 17.10.1989, str. 23. Direktiva, kakor jo spreminja Direktiva 97/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 202, 30.7.1997, str. 60).

[6] UL C 188, 22.7.1995, str. 1.

[7] UL L 204, 21.7.1998, str. 37. Direktiva, kakor jo spreminja Direktiva 98/48/ES (UL L 217, 5.8.1998, str. 18).

--------------------------------------------------