SKLEP SVETA (EU) 2015/438

z dne 2. marca 2015

o določitvi stališča, ki se zavzame v imenu Evropske unije v okviru Skupnega odbora, ustanovljenega v skladu s Sporazumom med Evropsko unijo in Ukrajino o poenostavitvi izdajanja vizumov, glede sprejetja skupnih smernic za izvajanje Sporazuma

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti točke (a) člena 77(2) v povezavi s členom 218(9) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

ob upoštevanju naslednjega:

Sporazum med Evropsko unijo in Ukrajino o spremembi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Ukrajino o poenostavitvi izdajanja vizumov (2) (v nadaljnjem besedilu: Sporazum o spremembi) je začel veljati 1. julija 2013.

V Uredbi (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (3) so določeni postopki in pogoji za izdajo vizumov za tranzit čez ozemlje držav članic ali za načrtovano bivanje na njihovem ozemlju, ki ne presega 90 dni v katerem koli obdobju 180 dni.

Skupni odbor je sprejel take smernice 25. novembra 2009 s Sklepom št. 1/2009. Navedene smernice bi bilo treba prilagoditi novim določbam Sporazuma, ki so bile vzpostavljene s Sporazumom o spremembi, ter spremembam notranjega prava Unije na področju vizumske politike. Zaradi jasnosti je navedene smernice primerno nadomestiti.

SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Stališče, ki se v imenu Unije sprejme v Skupnem odboru, ustanovljenem v skladu s členom 12 Sporazuma med Evropsko unijo in Ukrajino o poenostavitvi izdajanja vizumov, glede sprejetja skupnih smernic za izvajanje Sporazuma, temelji na osnutku sklepa Skupnega odbora, ki je priložen temu sklepu.

Člen 2

Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

(1) UL L 332, 18.12.2007, str. 68.

(2) UL L 168, 20.6.2013, str. 11.

(3) Uredba (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vizumskem zakoniku Skupnosti (Vizumski zakonik) (UL L 243, 15.9.2009, str. 1).

Skupne smernice za izvajanje Sporazuma med Evropsko unijo in Ukrajino o poenostavitvi izdajanja vizumov so določene v prilogi k temu sklepu.

ob upoštevanju Sporazuma med Evropsko unijo in Ukrajino o poenostavitvi izdajanja vizumov (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) in zlasti člena 12 Sporazuma,

PRILOGA

SKUPNE SMERNICE ZA IZVAJANJE SPORAZUMA MED EVROPSKO UNIJO IN UKRAJINO O POENOSTAVITVI IZDAJANJA VIZUMOV

Namen Sporazuma med Evropsko unijo in Ukrajino o poenostavitvi izdajanja vizumov, ki je začel veljati 1. januarja 2008, kakor je bil spremenjen s Sporazumom med Evropsko unijo in Ukrajino z dne 23. julija 2012, ki je začel veljati 1. julija 2013 (v nadaljnjem besedilu: Sporazum), je poenostavitev postopkov za izdajanje vizumov za načrtovano bivanje za največ 90 dni v obdobju 180 dni za državljane Ukrajine, in sicer na podlagi vzajemnosti.

Sporazum na podlagi vzajemnosti določa pravno zavezujoče pravice in obveznosti za namen poenostavitve postopkov izdajanja vizumov za ukrajinske državljane.

Namen teh smernic, ki jih je sprejel Skupni odbor, ustanovljen s členom 12 Sporazuma (v nadaljnjem besedilu: Skupni odbor), je zagotoviti, da diplomatsko-konzularna predstavništva držav članic pravilno in usklajeno izvajajo določbe Sporazuma. Te smernice niso del Sporazuma in zato niso pravno zavezujoče. Vendar je zelo priporočljivo, da jih diplomatsko in konzularno osebje pri izvajanju določb Sporazuma dosledno upošteva.

Smernice se namerava v okviru Skupnega odbora posodabljati glede na izkušnje, pridobljene z izvajanjem Sporazuma. Smernice, ki jih je 25. novembra 2009 sprejel Skupni odbor, so bile prilagojene v skladu s Sporazumom med Evropsko unijo in Ukrajino o spremembi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Ukrajino o poenostavitvi izdajanja vizumov (v nadaljnjem besedilu: Sporazum o spremembi) in novo zakonodajo Unije, kot je Uredba (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta (1) (Vizumski zakonik).

I. SPLOŠNA VPRAŠANJA

1.1 Namen in področje uporabe.

Člen 1 Sporazuma določa: „Namen tega sporazuma je poenostaviti izdajanje vizumov za načrtovano bivanje za največ 90 dni v obdobju 180 dni za državljane Ukrajine.“

Ta sporazum velja za vse ukrajinske državljane, ki zaprosijo za vizum za kratkoročno bivanje, ne glede na državo, v kateri prebivajo.

Člen 1(2) Sporazuma določa: „Ukrajina lahko ponovno uvede vizumsko obveznost za državljane ali določene kategorije državljanov vseh držav članic, ne pa za državljane ali določene kategorije državljanov posameznih držav članic. V primeru ponovne uvedbe vizumske obveznosti za državljane EU ali določene kategorije državljanov EU s strani Ukrajine se enake poenostavitve, dodeljene v skladu s tem sporazumom državljanom Ukrajine, na podlagi vzajemnosti avtomatično uporabijo za zadevne državljane EU.“

V skladu s sklepi, ki jih je sprejela ukrajinska vlada, so državljani EU od 1. maja 2005 oziroma 1. januarja 2008 izvzeti iz vizumske obveznosti, kadar potujejo v Ukrajino za obdobje do 90 dni ali so v tranzitu prek ozemlja Ukrajine. Ta določba ne vpliva na pravico ukrajinske vlade, da navedene sklepe spremeni.

1.2 Področje uporabe Sporazuma.

Člen 2 Sporazuma določa:

„1. Poenostavitve vizumskih postopkov, določene v tem sporazumu, se za državljane Ukrajine uporabljajo samo, kolikor ti niso izvzeti iz vizumske obveznosti z zakoni in drugimi predpisi Evropske unije ali držav članic, s tem sporazumom ali drugimi mednarodnimi sporazumi. 2. Nacionalno pravo Ukrajine ali držav članic ali pravo Evropske unije se uporablja za zadeve, ki jih določbe tega sporazuma ne zajemajo, kot na primer zavrnitev izdaje vizuma, priznanje potnih listin, dokazila o zadostnih sredstvih za preživljanje ter zavrnitev vstopa in ukrepi izgona.“

Sporazum, brez poseganja v njegov člen 10 (ki določa izvzetje iz vizumske obveznosti za imetnike ukrajinskih diplomatskih potnih listov in biometričnih službenih potnih listov), ne vpliva na veljavna pravila o vizumskih obveznostih in izvzetjih iz teh obveznosti. Člen 4 Uredbe Sveta (ES) št. 539/2001 (2) državam članicam na primer omogoča, da se med ostalimi kategorijami oseb iz vizumske obveznosti izvzamejo člani civilnega letalskega in ladijskega osebja.

Schengenska pravila in po potrebi nacionalno pravo se še naprej uporabljajo za vse zadeve, ki jih ta sporazum ne zajema, kot so na primer zavrnitev izdaje vizuma, priznanje potnih listin, dokazila o zadostnih sredstvih za preživljanje, zavrnitev vstopa in ukrepi izgona. To velja tudi za schengenska pravila o določitvi schengenske države članice, pristojne za obravnavo prošnje za izdajo vizuma. Zato mora ukrajinski državljan še vedno zaprositi za vizum na konzulatu države članice, ki je glavni namembni kraj njegovega potovanja; če glavnega namembnega kraja ne more določiti, mora za vizum zaprositi na konzulatu države članice prvega vstopa na schengensko območje.

Tudi če so pogoji iz Sporazuma izpolnjeni, prosilec za vizum na primer predloži dokumentarna dokazila o namenu potovanja za kategorije iz člena 4, se izdaja vizuma še vedno lahko zavrne, če pogoji iz člena 5 Uredbe (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (3) (Zakonik o schengenskih mejah) niso izpolnjeni, tj. oseba nima veljavne potne listine, v SIS je bil razpisan ukrep, oseba predstavlja grožnjo javnemu redu, notranji varnosti itd.

Druge možnosti iz Vizumskega zakonika, ki omogočajo prožnost pri izdajanju vizumov, se uporabljajo še naprej. Vizumi za večkratni vstop za daljše obdobje veljavnosti (do pet let) se lahko na primer poleg kategorij oseb iz člena 5 Sporazuma izdajo tudi drugim kategorijam, če so izpolnjeni pogoji iz Vizumskega zakonika (glej člen 24(2) Vizumskega zakonika). V enakem smislu se bodo še naprej uporabljale določbe iz Vizumskega zakonika, ki omogočajo oprostitev ali zmanjšanje vizumske takse (glej II.2.1.1).

1.3 Vrste vizumov, ki spadajo na področje uporabe Sporazuma.

Člen 3(d) Sporazuma „vizum“ opredeljuje kot „dovoljenje, ki ga je izdala država članica, ali odločitev, ki jo je takšna država sprejela in je potrebna za:

— vstop zaradi načrtovanega bivanja v tej državi članici ali v več državah članicah, ki skupaj ne presega 90 dni,

— vstop zaradi tranzita prek ozemlja te države članice ali več držav članic;“.

Sporazum zajema naslednjo vrsto vizuma:

— vizumi C (vizumi za kratkoročno bivanje).

Poenostavitve, ki jih določa Sporazum, veljajo za enotne vizume, ki veljajo za celotno ozemlje držav članic, in za vizume z omejeno ozemeljsko veljavnostjo.

1.4 Izračun trajanja bivanja, dovoljenega z vizumom, in zlasti odgovor na vprašanje, kako določiti šestmesečni rok.

Z nedavno spremembo Zakonika o schengenskih mejah je bil na novo opredeljen pojem kratkoročnega bivanja. Trenutna opredelitev se glasi: „90 dni v katerem koli obdobju 180 dni, kar zajema vsak dan bivanja v zadnjem 180-dnevnem obdobju“.

Za dan vstopa se bo pri izračunu uporabil prvi dan bivanja na ozemlju držav članic, za dan izstopa pa zadnji dan bivanja na ozemlju držav članic. Pojem „kateri koli“ se nanaša na gibljivo 180-dnevno referenčno obdobje, ki upošteva vsak dan bivanja v obdobju zadnjih 180 dni, da se preveri, če je zahteva v zvezi z 90 dni v 180-dnevnem obdobju še vedno izpolnjena. To pomeni, da odsotnost v neprekinjenem obdobju 90 dni omogoča novo bivanje do 90 dni.

Opredelitev je začela veljati 18. oktobra 2013. Kalkulator je dostopen na spletu na naslednjem naslovu: http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/borders-and-visas/border-crossing/index_en.htm.

Primer izračuna bivanja na podlagi nove opredelitve:

Oseba z vizumom za večkratni vstop za obdobje 1 leta (od 18. aprila 2014 do 18. aprila 2015) prvič vstopi v državo 19. aprila 2014 in ostane 3 dni. Nato ponovno vstopi 18. junija 2014 in ostane 86 dni. Kakšno je stanje na posamezne datume? Kdaj bo ta oseba imela možnost, da znova vstopi?

Na dan 11. septembra 2014: V zadnjih 180 dneh (od 16. marca 2014 do 11. septembra 2014) je oseba v državi bivala 3 dni (od 19. do 21. aprila 2014) plus 86 dni (od 18. junija 2014 do 11. septembra 2014) = 89 dni = dovoljeno obdobje ni bilo prekoračeno. Oseba lahko v državi ostane še največ 1 dan.

Na dan 16. oktobra 2014: Oseba lahko vstopi in ostane dodatne 3 dni (dne 16. oktobra 2014 postane bivanje na dan 19. aprila 2014 brezpredmetno (ne spada več v obdobje 180 dni); dne 17. oktobra 2014 postane bivanje na dan 20. aprila 2014 brezpredmetno (ne spada več v obdobje 180 dni itd.).

Na dan 15. decembra 2014: Oseba lahko vstopi in ostane dodatnih 86 dni (dne 15. decembra 2014 postane bivanje na dan 18. junija 2014 brezpredmetno (ne spada več v obdobje 180 dni); dne 16. decembra 2014 postane bivanje na dan 19. junija 2014 brezpredmetno itd.).

1.5 Stanje v zvezi z državami članicami, ki schengenskega pravnega reda še ne uporabljajo v celoti, državami članicami, ki ne sodelujejo pri skupni vizumski politiki EU in pridruženimi državami.

Države članice, ki so se EU pridružile leta 2004 (Češka republika, Estonija, Ciper, Latvija, Litva, Madžarska, Malta, Poljska, Slovenija in Slovaška), 2007 (Bolgarija in Romunija) in 2013 (Hrvaška), Sporazum zavezuje z začetkom veljavnosti.

Samo Bolgarija, Hrvaška, Ciper in Romunija še ne izvajajo schengenskega pravnega reda v celoti. Te države bodo še naprej izdajale nacionalne vizume z veljavnostjo, omejeno na njihovo nacionalno ozemlje. Ko bodo te države članice izvajale schengenski pravni red v celoti, bodo še naprej uporabljale Sporazum.

Nacionalna zakonodaja se še naprej uporablja za vsa vprašanja, ki niso zajeta s Sporazumom do datuma polnega izvajanja schengenskega pravnega reda s strani teh držav članic. Od tega datuma se bodo schengenska pravila/nacionalna zakonodaja uporabljali za zadeve, ki niso urejene s Sporazumom.

Bolgarija, Hrvaška, Ciper in Romunija lahko priznajo dovoljenja za prebivanje, vizume D in vizume za kratkoročno bivanje, ki so jih izdale schengenske države in pridružene države za kratkoročna bivanja na njihovem ozemlju.

V skladu s členom 21 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah morajo vse schengenske države priznati vizume za dolgoročno bivanje in dovoljenja za prebivanje, ki jih izda katera koli od njih, kot veljavne listine za kratkoročno bivanje na svojih ozemljih. Schengenske države članice sprejemajo dovoljenja za prebivanje, vizume D in vizume za kratkoročno bivanje pridruženih držav za vstop in kratkoročno bivanje ter obratno.

Sporazum se ne uporablja za Dansko, Irsko in Združeno kraljestvo, vendar vsebuje skupne izjave, da bi bilo zaželeno, da bi te države članice sklenile dvostranske sporazume o poenostavitvi vizumskih postopkov z Ukrajino.

Dvostranski sporazum o poenostavitvi vizumskih postopkov med Dansko in Ukrajino je začel veljati 1. marca 2009. Pogajanj o poenostavitvi vizumskih postopkov med Ukrajino in Irsko ter med Ukrajino in Združenim kraljestvom ni bilo.

Čeprav so Islandija, Lihtenštajn, Norveška in Švica pridružene schengenske države, se Sporazum zanje ne uporablja, vendar vsebuje skupne izjave, da bi bilo zaželeno, da bi te schengenske države sklenile dvostranske sporazume o poenostavitvi vizumskih postopkov z Ukrajino.

Norveška je podpisala dvostranski sporazum o poenostavitvi vizumskih postopkov 13. februarja 2008. Sporazum je začel veljati 1. septembra 2011.

Švica je končala pogajanja o dvostranskem sporazumu o poenostavitvi vizumskih postopkov novembra 2011. Islandija je navedla, da so se pogajanja z Ukrajino začela.

1.6 Sporazum/dvostranski sporazumi.

Člen 13(1) Sporazuma določa:

„1. Od začetka veljavnosti ima ta sporazum prednost pred določbami vseh dvostranskih ali večstranskih sporazumov ali dogovorov, ki so bili sklenjeni med posamezno državo članico in Ukrajino, v kolikor določbe slednjih sporazumov ali dogovorov zadevajo vprašanja, obravnavana v tem sporazumu.“

Z datumom začetka veljavnosti Sporazuma so se prenehale uporabljati določbe iz veljavnih dvostranskih sporazumov med državami članicami in Ukrajino o vprašanjih, s katerimi se ukvarja Sporazum. V skladu s pravom Unije morajo države članice sprejeti potrebne ukrepe za odpravo neskladnosti med njihovimi dvostranskimi sporazumi in Sporazumom.

Vendar člen 13(2) Sporazuma določa:

„2. Določbe dvostranskih sporazumov ali dogovorov med posameznimi državami članicami in Ukrajino, ki so bili sklenjeni pred začetkom veljavnosti tega sporazuma, o izvzetju imetnikov nebiometričnih službenih potnih listov iz vizumske obveznosti, veljajo še naprej brez poseganja v pravico zadevnih držav članic ali Ukrajine, da bodisi odpovejo izvajanje teh bilateralnih sporazumov ali dogovorov bodisi jih začasno prenehajo izvajati.“

Naslednje države članice imajo z Ukrajino sklenjen dvostranski sporazum, ki določa izvzetje iz vizumske obveznosti za imetnike službenih potnih listov: Bolgarija, Hrvaška, Ciper, Latvija, Litva, Madžarska, Poljska, Romunija in Slovaška.

V skladu s členom 13(1) Sporazuma ima člen 10(2) Sporazuma prednost pred navedenimi dvostranskimi sporazumi, če ti dvostranski sporazumi zajemajo biometrične službene potne liste. V skladu s členom 13(2) Sporazuma se navedeni dvostranski sporazumi, ki so bili sklenjeni pred začetkom veljavnosti Sporazuma o spremembi, uporabljajo še naprej, v kolikor zajemajo imetnike nebiometričnih službenih potnih listov, brez poseganja v pravico zadevnih držav članic ali Ukrajine, da te dvostranske sporazume ali dogovore odpovejo ali jih začasno prenehajo izvajati. Izvzetje iz vizumske obveznosti za imetnike nebiometričnih službenih potnih listov, ki ga odobri država članica, velja samo za potovanje po ozemlju te države članice in ne za potovanje v druge schengenske države članice.

Če je država članica sklenila dvostranski sporazum ali dogovor z Ukrajino o zadevah, ki jih Sporazum ne zajema, se to izvzetje uporablja še naprej tudi po začetku veljavnosti Sporazuma.

1.7 Izjava Evropske skupnosti o dostopu prosilcev za vizum do informacij o postopkih za izdajo vizumov za kratkoročno bivanje in dokumentov, ki jih je treba predložiti s prošnjo za izdajo vizuma za kratkoročno bivanje, ter o uskladitvi teh informacij in dokumentov.

V skladu s to izjavo Evropske skupnosti, priloženo k Sporazumu, so bile pripravljene skupne osnovne informacije o dostopu prosilcev za vizum do diplomatsko-konzularnih predstavništev držav članic, o postopkih in pogojih za izdajo vizumov ter o veljavnosti izdanih vizumov, da se zagotovi, da imajo prosilci na voljo usklajene in enotne informacije. Te informacije so na voljo na spletni strani delegacije EU v Ukrajini: http://eeas.europa.eu/delegations/ukraine/index_en.htm.

Diplomatsko-konzularna predstavništva držav članic se poziva, da te informacije posredujejo javnosti (na oglasnih deskah, letakih, spletnih straneh itd.), skupaj z njimi pa tudi natančne informacije o pogojih za izdajo vizumov, zastopanosti držav članic v Ukrajini in usklajenem seznamu EU glede zahtevanih dokazil.

II. SMERNICE O POSEBNIH DOLOČBAH

2.1 Pravila, ki se uporabljajo za vse prosilce za vizum.

Opozorilo: Treba je opozoriti, da se spodaj navedene poenostavitve glede vizumske takse, trajanja postopkov za obravnavo prošenj za izdajo vizumov, odhoda v primeru izgubljenih ali ukradenih dokumentov in podaljšanja vizuma v izrednih okoliščinah uporabljajo za vse ukrajinske prosilce za vizum in imetnike vizumov.

2.1.1 Vizumska taksa.

Člen 6(1) Sporazuma določa:

„Taksa za obravnavanje prošenj državljanov Ukrajine za izdajo vizuma znaša 35 EUR. Zgoraj omenjeni znesek se lahko spremeni v skladu s postopkom iz člena 14(4).“

V skladu s členom 6(1) znaša taksa za obravnavo prošnje za izdajo vizuma 35 EUR. Ta taksa se bo uporabljala za vse ukrajinske prosilce za vizum (vključno s turisti) in zadeva vizume za kratkoročno bivanje, ne glede na število vstopov. Uporablja se tudi za prošnje za izdajo vizumov, vložene na zunanjih mejah.

Člen 6(2) Sporazuma določa:

„V primeru ponovne uvedbe vizumske obveznosti za državljane EU s strani Ukrajine taksa za vizum, ki jo zaračuna Ukrajina, ni višja od 35 EUR ali dogovorjenega zneska, če se taksa spremeni v skladu s postopkom iz člena 14(4).“

Člen 6(3) Sporazuma določa:

„Države članice zaračunajo takso v višini 70 EUR za obravnavanje prošenj za izdajo vizuma v primerih, ko je prosilec za vizum zaradi razdalje med krajem njegovega stalnega bivališča in krajem, kjer je bila prošnja vložena, zaprosil, da se odločitev v zvezi s prošnjo sprejme v treh dneh od vložitve, in se je konzulat strinjal, da odločitev sprejme v treh dneh.“

Taksa v višini 70 EUR se bo zaračunala za obravnavanje prošenj za izdajo vizuma v primerih, kadar prošnjo za izdajo vizuma in dokazila predloži prosilec za vizum, katerega stalno prebivališče je v okrožju („oblast“), kjer država članica, v katero želi potovati prosilec, nima konzularnega predstavništva (če v tem okrožju ni konzulata, centra za vizume ali konzulatov držav članic, s katerimi ima država članica, v katero želi prosilec potovati, sklenjene sporazume o zastopanju), in kadar diplomatsko ali konzularno predstavništvo privoli, da sprejme odločitev o prošnji za izdajo vizuma v treh dneh. Dokazila o kraju stalnega prebivališča prosilca za vizum so predložena v obrazcu prošnje za izdajo vizuma.

Načeloma člen 6(3) Sporazuma poenostavlja postopek oddaje prošnje za izdajo vizuma za prosilce, ki živijo daleč od konzulata. Če je za oddajo prošnje za izdajo vizuma potrebno dolgo potovanje, je namen te določbe, da se vizum izda hitro, da prosilec vizum prejme, ne da bi moral še enkrat na tako dolgo pot.

Iz zgoraj navedenih razlogov se v primerih, ko je „standardno“ obdobje obravnave prošnje za izdajo vizuma v posameznem diplomatskem ali konzularnem predstavništvu tri dni ali manj, se bo zaračunala vizumska taksa v višini 35 EUR.

Pri diplomatsko-konzularnih predstavništvih, ki uporabljajo sistem naročanja, se obdobje pred naročenim obiskom ne šteje kot obdobje obravnave prošnje (glej tudi točko 2.1.2).

Člen 6(4) Sporazuma določa:

„4. Brez poseganja v odstavek 5 oprostitve plačila taks za obravnavanje prošenj za izdajo vizuma veljajo za naslednje kategorije oseb: (a) bližnji sorodniki – zakonci, otroci (vključno s posvojenimi), starši (vključno s skrbniki), stari starši in vnuki državljanov Ukrajine, ki zakonito prebivajo na ozemlju držav članic, ali državljanov Evropske unije, ki prebivajo na ozemlju države članice, katere državljani so;“

(Opozorilo: Navedena točka ureja položaj ukrajinskih bližnjih sorodnikov, ki potujejo v države članice, da bi obiskali ukrajinske državljane, ki zakonito prebivajo v državah članicah, ali državljane Evropske unije, ki prebivajo na ozemlju države članice, katere državljani so. Ukrajinskim prosilcem za vizum, ki so družinski člani državljana Unije v smislu člena 5(2) Direktive 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta (4) z dne 29. aprila 2004, se bodo vizumi izdali brezplačno v čim krajšem času in po skrajšanem postopku.)

„(b) člani uradnih delegacij, ki v skladu z uradnim povabilom, naslovljenim na Ukrajino, sodelujejo na srečanjih, posvetovanjih, pogajanjih ali programih izmenjav ter na prireditvah, ki jih na ozemlju ene od držav članic pripravijo medvladne organizacije;

(c) člani nacionalnih in regionalnih vlad ter parlamentov, ustavnih in vrhovnih sodišč, če niso izvzeti iz vizumske obveznosti s tem sporazumom;

(d) učenci, študenti, podiplomski študenti in učitelji za spremstvo, ki potujejo zaradi študija ali strokovnega izobraževanja;

(e) invalidi in osebe, ki jih spremljajo, če je to potrebno;“ (Opozorilo: Za oprostitev plačila taks bi bilo treba predložiti dokazila, da vsi prosilci za vizum sodijo v to kategorijo.)

„(f) osebe, ki so predložile dokazila o nujnosti svojega potovanja iz humanitarnih razlogov, vključno zaradi prejema nujnega zdravljenja, in oseba, ki takšno osebo spremlja, ali zaradi udeležbe na pogrebu bližnjega sorodnika ali zaradi obiska pri bližnjem sorodniku, ki je hudo bolan;

(g) udeleženci mednarodnih športnih prireditev in osebe, ki jih spremljajo;“ (Opozorilo: Zajete so samo osebe, ki udeležence spremljajo po poklicni dolžnosti; navijači se torej ne bodo obravnavali kot osebe, ki spremljajo udeležence teh dogodkov.)

„(h) udeleženci znanstvenih, kulturnih in umetniških dejavnosti, vključno z univerzitetnimi in drugimi programi izmenjav;

(i) udeleženci programov uradnih izmenjav, ki jih organizirajo pobratena mesta in drugi občinski subjekti;

(j) novinarji in osebje tehnične ekipe, ki spremlja novinarje po poklicni dolžnosti;“ (Opozorilo: V tej točki so zajeti novinarji, ki jih zajema člen 4(1)(e) Sporazuma.)

„(k) upokojenci;“ (Opozorilo: Prosilci za vizum iz te kategorije morajo za oprostitev plačila taks predložiti dokazila o statusu upokojenca.)

„(l) vozniki, ki opravljajo storitve mednarodnega prevoza blaga in oseb na ozemlja držav članic z vozili, ki so registrirana v Ukrajini;

(m) člani osebja na vlakih, hladilnih vozilih in lokomotivah mednarodnih vlakov, ki potujejo na ozemlja držav članic;

(n) otroci, mlajši od 18 let, in vzdrževani otroci, mlajši od 21 let;“ (Opozorilo: Prosilci za vizum iz te kategorije morajo za oprostitev plačila taks predložiti dokazila, ki potrjujejo njihovo starost; in – če so mlajši od 21 let – tudi dokazila o vzdrževanosti.);

„(o) predstavniki verskih skupnosti;

(p) predstavniki svobodnih poklicev, ki sodelujejo na mednarodnih sejmih, konferencah, simpozijih, seminarjih ali drugih podobnih prireditvah na ozemlju držav članic;

(q) udeleženci seminarjev, konferenc, športnih, kulturnih ali izobraževalnih dogodkov, ki jih organizirajo neprofitne organizacije, stari 25 let ali mlajši;

(r) predstavniki organizacij civilne družbe, ko potujejo zaradi strokovnega izobraževanja, seminarjev, konferenc, tudi v okviru programov izmenjav;

(s) udeleženci v uradnih programih čezmejnega sodelovanja Evropske unije, kot je Evropski instrument sosedstva in partnerstva (ENPI).

Prvi pododstavek se uporablja tudi v primerih, kadar je namen potovanja tranzit.“

Drugi pododstavek člena 6(4) Sporazuma se uporablja le, če je namen potovanja v tretjo državo enakovreden enemu od namenov, navedenih v točkah (a) do (s) člena 6(4), npr. če je tranzit potreben za udeležbo na seminarju, obiske družinskih članov, sodelovanje v programu izmenjave organizacij civilne družbe itd. v tretji državi.

Takse so v celoti oproščene zgoraj omenjene kategorije oseb. Poleg tega se v skladu s členom 16(6) Vizumskega zakonika „[v] posameznih primerih [se] znesek vizumske takse, ki se zaračuna, lahko oprosti ali zniža, kadar ta ukrep pomaga spodbujati kulturne ali športne interese ter interese na področju zunanje politike, razvojne politike in na drugih področjih ključnega javnega pomena ali iz humanitarnih razlogov.“

Vendar se navedeno pravilo ne more uporabiti za oprostitev vizumske takse v višini 70 EUR za obravnavanje vizumov v posameznih primerih, kadar prošnje za izdajo vizuma in dokazila predloži prosilec za vizum, katerega stalno prebivališče je daleč od diplomatskega ali konzularnega predstavništva države članice in ki pripada eni od kategorij oseb, ki so oproščene plačila vizumske takse, iz člena 6(4) Sporazuma.

Opozoriti je treba tudi, da lahko za kategorije oseb, ki so oproščene plačila vizumske takse, še vedno velja taksa za storitve, če država članica sodeluje z zunanjim ponudnikom storitev.

Člen 6(5) Sporazuma določa:

„5. Kadar država članica sodeluje z zunanjim ponudnikom storitev z namenom izdaje vizuma, lahko zunanji ponudnik storitev zaračuna takso za storitve. Navedena taksa je sorazmerna s stroški, ki jih ima zunanji ponudnik storitev pri opravljanju svojih storitev in ne sme presegati 30 EUR. Države članice ohranijo možnost za vse prosilce, da prošnje vložijo neposredno na svojih konzulatih. Če se od prosilcev zahteva osebna zglasitev ob vložitvi prošnje, mora pristojni organ prosilcem to praviloma omogočiti v roku dveh tednov, odkar so ti za to zaprosili.“

Ohranitev možnosti, da lahko vse kategorije prosilcev za vizum prošnje predložijo neposredno na konzulatu namesto prek zunanjega ponudnika storitev, pomeni, da mora obstajati resnična izbira med tema dvema možnostma. Čeprav neposrednega dostopa ni treba organizirati pod enakimi ali podobnimi pogoji, kot so tisti, ki veljajo za dostop do ponudnika storitev, pogoji v praksi ne bi smeli preprečevati neposrednega dostopa. Čeprav je sprejemljivo, da so čakalne dobe za naročene obiske pri neposrednem dostopu različne, ne bi smele biti tako dolge, da bi bil neposreden dostop v praksi neizvedljiv.

2.1.2 Trajanje postopkov obravnavanja prošenj za izdajo vizuma

Člen 7 Sporazuma določa:

„1. Diplomatsko-konzularna predstavništva držav članic sprejmejo odločitev o prošnji za izdajo vizuma v 10 koledarskih dneh od dneva prejema prošnje in dokumentov, potrebnih za izdajo vizuma. 2. Čas za sprejetje odločitve o prošnji za izdajo vizuma se lahko v posameznih primerih podaljša na do 30 koledarskih dni, zlasti kadar je potreben nadaljnji pregled prošnje. 3. Čas za sprejetje odločitve o prošnji za izdajo vizuma se lahko v nujnih primerih skrajša na dva delovna dneva ali manj.“

Odločitev o prošnji za izdajo vizuma se bo načeloma sprejela v 10 koledarskih dneh od datuma prejema popolne prošnje za izdajo vizuma in dokazil.

Navedeno obdobje se lahko podaljša do 30 koledarskih dni, kadar je potreben nadaljnji pregled, na primer za posvetovanje s centralnimi organi.

Vsi ti roki začnejo teči šele takrat, ko je prošnja popolna, tj. od datuma prejema prošnje za izdajo vizuma in dokazil.

Pri diplomatsko-konzularnih predstavništvih, ki uporabljajo sistem naročanja, se obdobje pred naročenim obiskom ne šteje kot obdobje obravnave prošnje. Pri naročanju na obisk bi bilo treba upoštevati, ali se prosilec za vizume sklicuje na morebitne nujne primere v skladu z izvajanjem člena 7(3) Sporazuma. Obisk je treba praviloma omogočiti v roku dveh tednov od datuma, na katerega je prosilec zanj zaprosil (glej člen 6(5) Sporazuma). Daljša obdobja bi morala biti izjeme, tudi ob konicah. Skupni odbor bo to vprašanje pozorno spremljal. Države članice si bodo prizadevale, da se v nujnih primerih, ko je bilo vabilo poslano pozno, obiski na prošnjo članov uradnih delegacij Ukrajine zaradi vložitve prošnje na diplomatsko-konzularnih predstavništvih izvedejo čim prej, po možnosti v dveh delovnih dneh.

Odločitev o krajšem času za sprejetje odločitve o prošnji za izdajo vizuma iz člena 7(3) Sporazuma sprejme konzularni uradnik.

2.1.3 Podaljšanje vizuma v izrednih okoliščinah

Člen 9 Sporazuma določa:

„Državljanom Ukrajine, ki zaradi višje sile ne morejo zapustiti ozemlja držav članic do datuma, navedenega v njihovih vizumih, se veljavnost njihovih vizumov brezplačno podaljša v skladu z zakonodajo, ki jo uporablja država prejemnica, za čas, ki je potreben za njihovo vrnitev v državo njihovega prebivališča.“

Kar zadeva možnost podaljšanja veljavnosti vizuma v primerih višje sile, na primer zaradi bivanja v bolnišnici zaradi nepredvidenih razlogov/nenadne bolezni/nesreče, ko imetnik vizuma nima možnosti, da bi zapustil ozemlje države članice do datuma, navedenega v vizumu, se določbe člena 33(1) Vizumskega zakonika uporabljajo, če so skladne s Sporazumom (na primer: podaljšani vizum je še vedno enotni vizum, ki omogoča vstop na ozemlje vseh schengenskih držav članic, za katere je vizum veljal v času izdaje). V okviru Sporazuma se vizum v primeru višje sile podaljša brezplačno.

2.2 Pravila, ki se uporabljajo za nekatere kategorije prosilcev za vizum

2.2.1 Dokumentarna dokazila o namenu potovanja

Za vse kategorije oseb, navedene v členu 4(1) Sporazuma, vključno z vozniki, ki opravljajo storitve mednarodnega prevoza blaga in oseb, se bodo zahtevala samo navedena dokumentarna dokazila o namenu potovanja. Za te kategorije prosilcev se ne sme zahtevati nobenih drugih dokumentov v zvezi z namenom bivanja. Kot je navedeno v členu 4(3) Sporazuma ne bo potrebna nobena druga utemeljitev, vabilo ali potrditev glede namena potovanja.

Če v posameznih primerih obstajajo dvomi o dejanskem namenu potovanja, se bo prosilca za vizum povabilo na (dodaten) podroben razgovor na veleposlaništvo/konzulat, kjer ga je mogoče zaslišati o dejanskem namenu obiska ali njegovi nameri glede vrnitve – glej člen 21(8) Vizumskega zakonika. V takšnih posameznih primerih lahko dodatne dokumente predloži prosilec za vizum oziroma jih izjemoma zahteva konzularni uradnik. Skupni odbor bo pozorno spremljal to vprašanje.

Za kategorije oseb, ki niso navedene v členu 4(1) Sporazuma, se še naprej uporabljajo veljavna pravila glede dokumentacije, ki dokazuje namen potovanja. Enako velja za dokumente, ki zadevajo soglasje staršev za potovanja za otroke, mlajše od 18 let.

Za zadeve, ki jih določbe tega sporazuma ne zajemajo, kot so priznanje potnih listin, potovalno zdravstveno zavarovanje in dokazila o vrnitvi in zadostnih sredstvih za preživljanje, se uporabljajo schengenska pravila ali nacionalna zakonodaja (glej I.1.2).

V skladu z „Izjavo Evropske unije o dokumentih, ki jih je treba predložiti s prošnjo za izdajo vizuma za kratkoročno bivanje“, ki je priložena k Sporazumu o spremembi, „[bo] Evropska unija sestavila usklajeni seznam dokazil v skladu s členom 48(1)(a) Vizumskega zakonika za zagotovitev, da se od prosilcev iz Ukrajine zahteva predložitev načeloma enakih dokazil“. Konzulate držav članic se v okviru schengenskega sodelovanja na lokalni ravni zaprosi, da zagotovijo, da imajo ukrajinski prosilci za vizum na voljo usklajene in enotne osnovne informacije ter da se od njih načeloma zahteva predložitev enakih dokazil, ne glede na konzulat države članice, na katerem zaprosijo za vizum.

Načeloma se bo prvotna zahteva ali overjena kopija dokumenta iz člena 4(1) Sporazuma predložila skupaj s prošnjo za izdajo vizuma. Vendar lahko konzulat prošnjo za izdajo vizuma začne obravnavati na podlagi telefaksa ali kopij zahteve ali potrdila dokumenta. Kljub temu bo lahko konzulat pri prvi prošnji zahteval originalni dokument, poleg tega pa ga zahteva v posameznih primerih, ko obstajajo dvomi.

Ker spodnji seznami organov včasih vsebujejo tudi ime osebe, ki lahko podpisuje zadevne zahteve/potrdila, morajo ukrajinski organi v okviru schengenskega sodelovanja na lokalni ravni sporočiti, če se te osebe nadomestijo.

Člen 4 Sporazuma določa:

„1. Za naslednje kategorije državljanov Ukrajine za utemeljitev namena potovanja v drugo pogodbenico zadostujejo naslednji dokumenti: (a) za člane uradnih delegacij, ki v skladu z uradnim povabilom, naslovljenim na Ukrajino, sodelujejo na srečanjih, posvetovanjih, pogajanjih ali programih izmenjav ter na prireditvah, ki jih na ozemlju ene od držav članic pripravijo medvladne organizacije: — dopis organa Ukrajine, ki potrjuje, da je prosilec član delegacije tega organa in potuje na ozemlje druge pogodbenice z namenom sodelovanja na zgoraj omenjenih prireditvah; dopisu je priložena kopija uradnega povabila;“

Ime prosilca mora biti navedeno v dopisu, ki ga izda pristojni organ in potrjuje, da je oseba del delegacije in potuje na ozemlje druge pogodbenice z namenom sodelovanja na uradnem srečanju. Ni pa nujno, da je ime prosilca navedeno v uradnem vabilu k sodelovanju na srečanju, čeprav se to lahko zahteva v primeru, ko je uradno vabilo naslovljeno na posamezno osebo.

Navedena določba se uporablja za člane uradnih delegacij ne glede na to, kakšen potni list (nebiometrični službeni ali običajni potni list) imajo.

„(b) za poslovneže in predstavnike poslovnih organizacij: — pisna zahteva subjekta, ki vabi: pravne osebe ali gospodarske družbe, urada ali podružnice takšne pravne osebe ali gospodarske družbe, državnih in lokalnih oblasti držav članic ali organizacijskih odborov trgovinskih in industrijskih sejmov, konferenc in simpozijev, ki potekajo na ozemlju držav članic;

(c) za voznike, ki opravljajo storitve mednarodnega prevoza blaga in oseb na ozemlja držav članic z vozili, ki so registrirana v Ukrajini: — pisna zahteva nacionalnega združenja prevoznikov Ukrajine za mednarodni cestni prevoz z navedbo namena, trajanja, namembnih krajev in pogostosti potovanj;“

.

Pristojni organi, ki zagotavljajo mednarodni cestni prevoz in so odgovorni za navedbo namena, trajanja, namembnih krajev in pogostosti potovanj za voznike, ki opravljajo storitve mednarodnega prevoza blaga in oseb na ozemlja držav članic z vozili, ki so registrirana v Ukrajini, so:

1. Združenje mednarodnih cestnih prevoznikov Ukrajine (AsMAP/АсМАП) Poštni naslov združenja AsMAP je: 11, Shorsa str. Kyiv, 03150, Ukraine Uradniki, pooblaščeni za podpis zahtev, so: Kostiuchenko Leonid – predsednik ukrajinskega združenja AsMAP; Dokil' Leonid – podpredsednik ukrajinskega združenja AsMAP; Kuchynskiy Yurii – podpredsednik ukrajinskega združenja AsMAP.

2. Državno podjetje „Storitve v mednarodnem cestnem prevozu“ (SE SIRC) Poštni naslov podjetja SE SIRC je: 57, av. Nauka Kyiv, 03083, Ukraine Telefon: +38 044 524 21 01 Telefaks: +38 044 524 00 70 Uradniki, pooblaščeni za podpis zahtev, so: Tkachenko Anatolij – direktor podjetja SE SIRC; Neronov Oleksandr – prvi namestnik direktorja podjetja SE SIRC.

3. Ukrajinska Unija na področju cestnega prevoza in logistike Poštni naslov ukrajinske Unije na področju cestnega prevoza in logistike: 28, Predslavinska str. Kyiv, 03150, Ukraine Telefon/telefaks +38 044 528 71 30/+38 044 528 71 46/+38 044 529 44 40 Uradnik, pooblaščen za podpis zahtev, je: Lypovskiy Vitalij – predsednik Unije

4. Vseukrajinsko združenje avtoprevoznikov (AAAC)(Всеукраїнська асоціація автомобільних перевізників) Poštni naslov AAAC je: 139, Velyka Vasylkivska str. Kyiv, 03150, Ukraine Telefon/telefaks: +38044 538 75 05, +38044 529 25 21 Uradniki, pooblaščeni za podpis zahtev, so: Reva Vitalii (Віталій Рева) – predsednik AAAC Glavatskyi Petro (Петро Главатський) – podpredsednik AAAC e-naslov: vaap@i.com.ua

5. Vseukrajinsko združenje avtoprevoznikov (AAAC) (Всеукраїнська асоціація автомобільних перевізників) Poštni naslov AAAC je: 3, Rayisy Okipnoyi str. Kyiv, 02002, Ukraine Telefon/telefaks: +38044 517 44 31, +38044 516 47 26 Uradnik, pooblaščen za podpis zahtev, je: Vakulenko Volodymyr (Вакуленко Володимир Михайлович) – podpredsednik AAAC

6. Ukrajinsko državno podjetje „Ukrinteravtoservice“ (Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів „Укрінтеравтосервіс“) Poštni naslov ukrajinskega državnega podjetja „Ukrinteravtoservice“ je: 57, av. Nauky Kyiv, 03083, Ukraine Uradniki, pooblaščeni za podpis zahtev, so: Dobrohod Serhii (Доброход Сергій Олександрович) – generalni direktor ukrajinskega državnega podjetja „Ukrinteravtservice“ (telefon: +38 044 524 09 99; mobilni telefon: +38 050 463 89 32); Kubalska Svitlana (Кубальська Світлана Сергіївна) – namestnica generalnega direktorja ukrajinskega državnega podjetja „Ukrinteravtoservice“ (telefon: +38 044 524 09 99; mobilni telefon: +38 050 550 82 62);

Skupni odbor bo ob upoštevanju trenutnih težav pri navedeni kategoriji prosilcev za vizum pozorno spremljal izvajanje navedene določbe.

„(d) za člane osebja na vlaku, hladilnih vozilih in lokomotivah na mednarodnih vlakih, ki potujejo na ozemlja držav članic: — pisna zahteva pristojne železniške družbe Ukrajine z navedbo namena, trajanja in pogostosti potovanj;“

Pristojni organ na področju železniškega prevoza Ukrajine je Državna uprava ukrajinskega železniškega prevoza (Ukrzaliznytsia/Укрзалізниця).

Poštni naslov organa Ukrzaliznytsia je:

5-7 Tverskaya str. Kyiv, 03680, Ukraine

Na podlagi porazdelitve odgovornosti v organu Ukrzaliznytsia so uradniki, odgovorni za zagotavljanje informacij o namenu, trajanju in pogostosti potovanj za člane osebja na vlakih, hladilnih vozilih in lokomotivah na mednarodnih vlakih, ki potujejo na ozemlja držav članic, naslednje osebe:

Bolobolin Serhii (Болоболін Сергій Петрович) – prvi generalni direktor organa Ukrzaliznytsia (telefon: +38 044 465 00 10);

Serhiyenko Mykola (Сергієнко Микола Іванович) – prvi namestnik generalnega direktorja organa Ukrzaliznytsia (telefon: +38 044 465 00 01);

Zhurakivskyy Vitaliy (Жураківський Віталій Олександрович) – prvi namestnik generalnega direktorja organa Ukrzaliznytsia (telefon: +38 044 465 00 41);

Slipchenko Oleksiy (Сліпченко Олексій Леонтійович) – namestnik generalnega direktorja organa Ukrzaliznytsia (telefon: +38 044 465 00 14);

Naumenko Petro (Науменко Петро Петрович) – namestnik generalnega direktorja organa Ukrzaliznytsia (telefon: +38 044 465 00 12);

Chekalov Pavlo (Чекалов Павло Леонтійович) – namestnik generalnega direktorja organa Ukrzaliznytsia (telefon: +38 044 465 00 13);

Matviiv Igor – vodja oddelka za mednarodne odnose organa Ukrzaliznytsia (telefon: +38 044 465 04 25).

„(e) za novinarje in osebje tehnične ekipe, ki spremlja novinarje po poklicni dolžnosti: — potrdilo ali drug dokument, ki ga izda strokovna organizacija ali delodajalec prosilca za vizum, ki dokazuje, da je zadevna oseba kvalificiran novinar ali član osebja tehnične ekipe, ki spremlja novinarje po poklicni dolžnosti, in navaja, da je namen potovanja opravljanje novinarskega dela;“

Ta kategorija ne zajema samostojnih novinarjev.

Treba je predložiti potrdilo ali dokument, ki dokazuje, da je prosilec kvalificiran novinar, in originalni dokument, ki ga izda njegov delodajalec in navaja, da je namen potovanja opravljanje novinarskega dela, ali dokazuje, da je oseba član osebja tehnične ekipe, ki spremlja novinarja po poklicni dolžnosti.

Pristojna ukrajinska poklicna organizacija, ki dokazuje, da je zadevna oseba kvalificiran novinar, je:

1. Nacionalna unija novinarjev Ukrajine (NUJU) (Національна спілка журналістів України, НСЖУ). Unija NUJU kvalificiranim novinarjem iz množičnih medijev izdaja nacionalne poklicne novinarske izkaznice in mednarodne novinarske izkaznice po standardnem vzorcu, ki ga je določila Mednarodna zveza novinarjev. Poštni naslov unije NUJU je: 27-a Khreschatyk str. Kyiv, 01001, Ukraine Pooblaščena oseba unije NUJU je: Nalyvaiko Oleg Igorovych (Наливайко Олег Ігорович) – vodja unije NUJU Telefon/telefaks: +38044 234 20 96; +38044 234 49 60; +38044 234 52 09 e-naslov: spilka@nsju.org; admin@nsju.org.

2. Unija neodvisnih medijev Ukrajine (IMUU) („Незалежна медіа-профспілка України“). Poštni naslov IMUU je: Office 25, 27 – A, Khreshchatyk Str., Kyiv, 01001, Ukraine Pooblaščeni osebi sta: Lukanov Yurii (Луканов Юрій Вадимович)– vodja unije IMUU Vynnychuk Oksana (Оксана Винничук) – izvršni sekretar unije IMUU Telefon +38050 356 57 58 e-naslov: secretar@profspilka.org.ua

„(f) za udeležence znanstvenih, kulturnih in umetniških dejavnosti, vključno z univerzitetnimi in drugimi programi izmenjav: — pisna zahteva organizacije, ki vabi k udeležbi pri teh dejavnostih;

(g) za učence, študente, podiplomske študente in spremljajoče učitelje, ki potujejo zaradi študija ali strokovnega izobraževanja, vključno v okviru programov izmenjav in drugih šolskih dejavnosti: — pisna zahteva ali potrdilo o vpisu univerze, visoke šole ali šole, ki vabi, ali študentske izkaznice ali potrdila o tečajih, ki jih bo oseba obiskovala;“

.

Študentska izkaznica se lahko kot dokazilo sprejme le, če jo je izdala univerza, visoka šola ali šola, ki vabi in v kateri bo potekal študij ali strokovno izobraževanje.

„(h) za udeležence mednarodnih športnih prireditev in osebe, ki jih spremljajo v strokovni ekipi: — pisna zahteva organizacije, ki vabi: pristojnih organov, državnih športnih zvez in nacionalnih olimpijskih komitejev držav članic;“

Seznam spremljevalnega osebja pri mednarodnih športnih dogodkih bo omejen na tiste, ki športnike spremljajo po poklicni dolžnosti: trenerji, maserji, menedžerji, zdravstveno osebje in vodje športnih klubov. Navijači se ne bodo obravnavali kot spremljevalno osebje.

„(i) za udeležence programov uradnih izmenjav, ki jih organizirajo pobratena mesta in drugi občinski subjekti: — pisna zahteva vodij uprave/županov teh mest ali drugih občinskih subjektov;“

Vodja uprave/župan mesta ali drugega občinskega subjekta, ki je pristojen za izdajo pisne zahteve, je vodja uprave/župan mesta, ki vabi, ali občine, v kateri bo potekala dejavnost sodelovanja. Ta kategorija zajema le uradne dejavnosti sodelovanja.

„(j) za bližnje sorodnike – zakonca, otroke (vključno s posvojenimi), starše (vključno s skrbniki), stare starše in vnuke – na obisku pri državljanih Ukrajine, ki zakonito prebivajo na ozemlju držav članic, ali pri državljanih Evropske unije, ki prebivajo na ozemlju države članice, katere državljani so: — pisna zahteva osebe, ki vabi;“

Ta točka ureja položaj ukrajinskih bližnjih sorodnikov, ki potujejo v države članice, da bi obiskali ukrajinske državljane, ki zakonito prebivajo v državah članicah, ali državljane Evropske unije, ki prebivajo na ozemlju države članice, katere državljani so.

Pristojni organ mora dokazati verodostojnost podpisa osebe, ki vabi, v skladu z nacionalno zakonodajo države prebivališča.

Prav tako je treba dokazati zakonito prebivališče osebe, ki vabi, in sorodstveno vez; na primer skupaj s pisno zahtevo osebe, ki vabi, je treba predložiti kopije dokumentov, v katerih je pojasnjen status osebe, kot je fotokopija dovoljenja za prebivanje in potrdilo o sorodstvenih vezeh.

Ta določba se uporablja tudi za sorodnike osebja, zaposlenega na diplomatskih predstavništvih in konzulatih, ki potujejo z namenom obiska družine in ostanejo do 90 dni na ozemlju držav članic, razen potrebe po dokazilu o zakonitem prebivanju in sorodstvenih vezeh.

V Izjavi Evropske unije o poenostavitvah za družinske člane, priložene Sporazumu o spremembi, je zapisano: „Z namenom olajšanja mobilnosti večjega števila oseb, ki imajo družinske vezi (zlasti sestre, bratje in njihovi otroci) z državljani Ukrajine, ki zakonito prebivajo na ozemljih držav članic, ali z državljani Evropske unije, ki prebivajo na ozemlju države članice, katere državljani so, Evropska unija poziva konzularna predstavništva držav članic, da v celoti izkoristijo obstoječe možnosti Vizumskega zakonika za poenostavitev izdajanja vizumov tej kategoriji oseb, kar zlasti vključuje poenostavitev dokumentarnih dokazil, ki jih morajo predložiti prosilci, za izvzetje iz plačila taks za obravnavo prošnje za izdajo vizuma in po potrebi za izdajanje vizumov za večkratni vstop.“

„(k) za sorodnike, ki so na obisku zaradi pogrebnih slovesnosti: — uradni dokument, ki potrjuje smrt ter družinsko ali drugo razmerje med prosilcem in pokopanim;“

Sporazum ne določa, kateri nacionalni organi bi morali izdati zgoraj navedeni uradni dokument – ali so to organi države, v kateri bodo potekale pogrebne slovesnosti, ali organi države, v kateri prebiva oseba, ki želi pogrebno slovesnost obiskati. Moralo bi veljati, da lahko takšen uradni dokument izdajo pristojni organi obeh držav.

Predložiti je treba zgoraj omenjeni uradni dokument, ki potrjuje smrt, ter potrdilo o družinskem ali drugem razmerju med prosilcem in pokopanim; npr. rojstni list in/ali poročni list.

„(l) za obisk vojaških in civilnih pokopališč: — uradni dokument, ki potrjuje obstoj in ohranitev groba ter družinsko ali drugo razmerje med prosilcem in pokopanim;“

Sporazum ne določa, ali bi morali zgoraj navedeni uradni dokument izdati organi države, v kateri se pokopališče nahaja, ali organi države, v kateri prebiva oseba, ki želi obiskati to pokopališče. Moralo bi veljati, da lahko takšen uradni dokument izdajo pristojni organi obeh držav.

Predložiti je treba zgoraj omenjeni uradni dokument, ki potrjuje obstoj in ohranitev groba ter družinsko ali drugo razmerje med prosilcem in pokopanim.

V skladu z Izjavo Evropske skupnosti o izdaji vizuomv za kratkoročno bivanje za obisk vojaških in civilnih pokopališč, priloženo k Sporazumu, se bodo praviloma vizumi za kratkoročno bivanje za osebe, ki obiščejo vojaška ali civilna pokopališča, izdali za obdobje do 14 dni.

„(m) za osebe, ki so na obisku zaradi zdravljenja, in osebe, ki jih morajo spremljati: — uradni dokument zdravstvene ustanove, ki potrjuje nujnost zdravstvene oskrbe v tej ustanovi in nujnost spremstva, ter dokazilo o zadostnih finančnih sredstvih za plačilo zdravljenja;“

Predložila se bosta dokument zdravstvene ustanove, ki potrjuje nujnost zdravstvene oskrbe v tej ustanovi, in dokazilo o zadostnih finančnih sredstvih za plačilo zdravljenja, ki morata poleg tega vsebovati tudi potrdilo, da je treba osebo spremljati.

„(n) za predstavnike organizacij civilne družbe, ko potujejo zaradi strokovnega izobraževanja, seminarjev, konferenc, tudi v okviru programov izmenjav: — pisna zahteva, ki jo izda organizacija, ki vabi, dokazilo, da oseba zastopa organizacijo civilne družbe, in potrdilo ustreznega registra o obstoju take organizacije, ki ga izda državni organ v skladu z nacionalno zakonodajo;“

Dokument, ki dokazuje registracijo organizacije civilne družbe v Ukrajini, je dopis, ki ga izda ukrajinska državna služba za registracijo s podatki iz registra javnih združenj.

„(o) za predstavnike svobodnih poklicev, ki sodelujejo na mednarodnih sejmih, konferencah, simpozijih, seminarjih ali drugih podobnih prireditvah na ozemlju držav članic: — pisna zahteva organizacije, ki vabi in potrjuje, da zadevna oseba sodeluje na prireditvi;

(p) za predstavnike verskih skupnosti: — pisna zahteva verske skupnosti, registrirane v Ukrajini, z navedbo namena, trajanja in pogostosti potovanj;“

Dokument, ki dokazuje registracijo verske skupnosti v Ukrajini, je izpis iz enotnega državnega registra pravnih oseb in posameznih podjetnikov z informacijami, da je organizacijska in pravna oblika pravnega subjekta verska skupnost.

„(q) za udeležence v uradnih programih čezmejnega sodelovanja Evropske unije, kot je Evropski instrument sosedstva in partnerstva (ENPI): — pisna zahteva organizacije, ki vabi.“

Opozorilo: Sporazum ne uvaja novih pravil o odgovornosti za fizične ali pravne osebe, ki izdajajo pisne zahteve. V primeru izdaje lažnih pisnih zahtev se uporablja pravo EU/nacionalno pravo.

2.2.2 Izdajanje vizumov za večkratni vstop

Če mora prosilec za vizum pogosto ali redno potovati na ozemlje držav članic, se bodo vizumi za kratkoročno prebivanje izdali za več obiskov, pod pogojem, da ti obiski skupaj niso daljši od 90 dni v obdobju 180 dni.

Člen 5(1) Sporazuma določa:

„1. Diplomatsko-konzularna predstavništva držav članic izdajo vizume za večkratni vstop z veljavnostjo petih let za naslednje kategorije oseb: (a) člani nacionalnih in regionalnih vlad ter parlamentov, ustavnih in vrhovnih sodišč, državni in regionalni tožilci ter njihovi namestniki, če niso izvzeti iz vizumske obveznosti s tem sporazumom, pri izvajanju svojih obveznosti; (b) stalni člani uradnih delegacij, ki v skladu z uradnimi vabili, naslovljenimi na Ukrajino, redno sodelujejo na srečanjih, posvetovanjih, pogajanjih ali programih izmenjav ter na prireditvah, ki jih na ozemlju držav članic pripravijo medvladne organizacije; (c) zakonci in otroci (vključno s posvojenimi), mlajši od 21 let ali vzdrževani, ter starši (vključno s skrbniki), ki so na obisku pri državljanih Ukrajine, ki zakonito prebivajo na ozemlju držav članic, ali pri državljanih Evropske unije, ki prebivajo na ozemlju države članice, katere državljani so; (d) poslovneži in predstavniki poslovnih organizacij, ki redno potujejo v države članice; (e) novinarji in osebje tehnične ekipe, ki spremlja novinarje po poklicni dolžnosti. Z odstopanjem od prvega pododstavka, kadar sta potreba ali namen pogostih ali rednih potovanj očitno omejena na krajše obdobje, se veljavnost vizuma za večkratni vstop omeji na ustrezno obdobje, zlasti kadar je — mandat za osebe iz točke (a), — čas veljavnosti statusa stalnega člana uradne delegacije za osebe iz točke (b), — čas veljavnosti dovoljenja za zakonito prebivanje državljanov Ukrajine, ki zakonito prebivajo v Evropski uniji, za osebe iz točke (c), — čas veljavnosti statusa predstavnika poslovne organizacije ali rok veljavnosti pogodbe o zaposlitvi za osebe iz točke (d), — rok veljavnosti pogodbe o zaposlitvi za osebe iz točke (e) krajši od pet let.“

Za te kategorije oseb je ob upoštevanju njihovega poklicnega statusa ali družinskega razmerja z državljanom Ukrajine, ki zakonito prebiva na ozemlju držav članic, ali državljanom Evropske unije, ki prebiva na ozemlju države članice, katere državljan je, upravičeno, da se praviloma izda vizum za večkratni vstop z veljavnostjo petih let. V prvotni različici Sporazuma je besedilo „z veljavnostjo do pet let“ konzulatom dopuščalo prosto presojo o obdobju veljavnosti vizuma, saj je bilo določeno samo najdaljše obdobje. Po Sporazumu o spremembi konzulat o tem ne more več prosto presojati, saj se besedilo zdaj glasi „z veljavnostjo petih let“, kar pomeni, da je določeno, da diplomatsko-konzularna predstavništva držav članic prosilcu ob izpolnitvi vseh zahtev iz člena 5(1) Sporazuma izdajo vizum za večkratni vstop z veljavnostjo petih let.

Za osebe iz točke (a) člena 5(1)Sporazuma je treba predložiti potrdilo o poklicnem statusu in trajanju njihovega mandata.

Ta določba se ne bo uporabljala za osebe iz točke (a) člena 5(1) Sporazuma, če so s tem sporazumom izvzeti iz vizumske obveznosti, tj. če imajo diplomatske ali biometrične službene potne liste.

Za osebe iz točke (b) člena 5(1) Sporazuma je treba predložiti dokazilo glede njihovega stalnega statusa člana delegacije in potrebe, da redno sodelujejo na srečanjih, posvetovanjih, pogajanjih ali v programih izmenjav.

Za osebe iz točke (c) člena 5(1) Sporazuma je treba predložiti dokazilo glede zakonitega prebivanja osebe, ki vabi (glej II.2.2.1).

Za osebe iz točk (d) in (e) člena 5(1) Sporazuma je treba predložiti dokazilo o poklicnem statusu in trajanju njihovih dejavnosti.

Člen 5(2) Sporazuma določa:

„2. Diplomatsko-konzularna predstavništva držav članic izdajo vizume za večkratni vstop z veljavnostjo enega leta za naslednje kategorije oseb, če so v prejšnjem letu pridobile najmanj en vizum in ga uporabljale v skladu z zakoni, ki urejajo vstop v obiskano državo in bivanje v njej: (a) vozniki, ki opravljajo storitve mednarodnega prevoza blaga in oseb na ozemlja držav članic z vozili, ki so registrirana v Ukrajini; (b) člani osebja na vlakih, hladilnih vozilih in lokomotivah mednarodnih vlakov, ki potujejo na ozemlja držav članic; (c) udeleženci znanstvenih, kulturnih in umetniških dejavnosti, vključno z univerzitetnimi in drugimi programi izmenjav, ki redno potujejo v države članice; (d) udeleženci mednarodnih športnih prireditev in osebe, ki jih spremljajo v strokovni ekipi; (e) udeleženci programov uradnih izmenjav, ki jih organizirajo pobratena mesta in drugi občinski subjekti; (f) predstavniki organizacij civilne družbe, ki redno potujejo v države članice zaradi strokovnega izobraževanja, seminarjev, konferenc, tudi v okviru programov izmenjav; (g) udeleženci v uradnih programih čezmejnega sodelovanja Evropske unije, kot je Evropski instrument sosedstva in partnerstva (ENPI); (h) študenti in podiplomski študenti, ki redno potujejo zaradi študija ali strokovnega izobraževanja, tudi v okviru programov izmenjav; (i) predstavniki verskih skupnosti; (j) predstavniki svobodnih poklicev, ki sodelujejo na mednarodnih sejmih, konferencah, simpozijih, seminarjih ali drugih podobnih prireditvah na ozemlju držav članic; (k) osebe, ki morajo na redne obiske zaradi zdravljenja, in osebe, ki jih morajo spremljati. Z odstopanjem od prvega pododstavka, kadar sta potreba ali namen pogostih ali rednih potovanj očitno omejena na krajše obdobje, se veljavnost vizuma za večkratni vstop omeji na ustrezno obdobje.“

V prvotni različici Sporazuma je besedilo „z veljavnostjo do enega leta“ konzulatom dopuščalo prosto presojo o obdobju veljavnosti vizuma, saj je bilo določeno samo najdaljše obdobje veljavnosti. Po Sporazumu o spremembi konzulat o tem ne more več prosto presojati, saj se besedilo zdaj glasi „z veljavnostjo enega leta“, kar pomeni, da je določeno, da diplomatsko-konzularna predstavništva držav članic prosilcu ob izpolnitvi vseh zahtev iz člena 5(2) Sporazuma izdajo vizum za večkratni vstop z veljavnostjo enega leta.Opozoriti je treba, da se bodo vizumi za večkratni vstop, veljavni za eno leto, izdali zgoraj navedenim kategorijam oseb, če je prosilec za vizum v preteklem letu (12 mesecev) pridobil najmanj en schengenski vizum in ga je uporabljal v skladu z zakoni o vstopu in bivanju obiskanih držav (na primer oseba obdobja ni prekoračila) ter obstajajo razlogi, da zaprosi za izdajo vizuma za večkratni vstop. Schengenski vizum, pridobljen v prejšnjem letu, je lahko vizum, ki ga je izdala druga schengenska država od tiste, v kateri je prosilec zaprosil za nov vizum. Če izdaja vizuma, veljavnega za eno leto, ni upravičena (na primer, če traja program izmenjave manj kot eno leto ali osebi ni treba pogosto ali redno potovati v celem letu), se veljavnost vizuma določi na manj kot eno leto, pod pogojem, da so izpolnjene druge zahteve za izdajo vizuma.

Člen 5(3) in (4) Sporazuma določa:

„3. Diplomatsko-konzularna predstavništva držav članic izdajo vizume za večkratni vstop z veljavnostjo najmanj dveh let in največ pet let za kategorije oseb iz odstavka 2 tega člena, če so v prejšnjih dveh letih uporabljale enoletni vizum za večkratni vstop v skladu z zakoni, ki urejajo vstop v obiskano državo in bivanje v njej, razen če sta potreba ali namen pogostih ali rednih potovanj očitno omejena na krajše obdobje; v tem primeru se veljavnost vizuma za večkratni vstop omeji na ustrezno obdobje. 4. Skupno trajanje bivanja oseb iz odstavkov 1 do 3 tega člena na ozemljih držav članic ne sme biti daljše od 90 dni v obdobju 180 dni.“

Vizumi za večkratni vstop z veljavnostjo od dveh do petih let se bodo izdali kategorijam oseb iz člena 5(2) Sporazuma, pod pogojem, da so v prejšnjih dveh letih schengenske vizume za večkratni vstop z veljavnostjo enega leta uporabljale v skladu z zakoni o vstopu in bivanju na ozemljih obiskanih držav članic in da potreba po pogostih ali rednih potovanjih ni očitno omejena na krajše obdobje. Treba je opozoriti, da se bo vizum z veljavnostjo od dveh do petih let izdal le, če sta bila prosilcu za vizum v preteklih dveh letih izdana dva vizuma z veljavnostjo enega leta (in ne manj) ter če je ta vizuma uporabljal v skladu z zakoni o vstopu in bivanju na ozemljih obiskanih držav članic. Diplomatsko-konzularna predstavništva držav članic bodo na podlagi presoje vsake prošnje za izdajo vizuma odločila o obdobju veljavnosti teh vizumov, tj. od dveh do petih let.

Kar zadeva opredelitev meril iz člena 5(2) Sporazuma: „pod pogoji … da obstajajo razlogi za prošnjo za izdajo vizuma za večkratni vstop“, in člena 5(3) Sporazuma: „pod pogoji … da so razlogi za prošnjo za izdajo vizuma za večkratni vstop še vedno veljavni“, se uporabljajo merila iz točke (a) člena 24(2) Vizumskega zakonika za izdajo tovrstnih vizumov, tj. oseba mora pogosto potovati v eno ali več držav članic, na primer zaradi poslov.

Vizuma za večkratni vstop ni treba izdati, če prosilec prejšnjega vizuma ni uporabljal. Kljub temu se takšen vizum lahko izda, če neuporaba prejšnjega vizuma izhaja iz okoliščin, na katere prosilec ni mogel vplivati, kot je na primer dolga odsotnost voznika tovornjaka z delovnega mesta zaradi bolezni.

Glej II.2.2.1 glede dokumentov, ki dokazujejo namen potovanja za izdajanje vizumov za večkratni vstop za kategorije oseb iz člena 5 Sporazuma.

2.2.3 Imetniki diplomatskih in službenih potnih listov.

Člen 10 Sporazuma določa:

„1. Državljani Ukrajine, imetniki veljavnih diplomatskih potnih listov, lahko vstopijo, zapustijo in so v tranzitu prek ozemelj držav članic brez vizumov. 2. Državljani Ukrajine, ki so imetniki veljavnih biometričnih službenih potnih listov, lahko vstopijo, zapustijo in so v tranzitu prek ozemelj držav članic brez vizumov. 3. Osebe iz odstavkov 1 in 2 tega člena lahko bivajo na ozemlju držav članic do 90 dni v obdobju 180 dni.“

Veljavni dvostranski sporazumi ali dogovori, ki določajo izvzetje iz vizumske obveznosti za imetnike nebiometričnih službenih potnih listov, se bodo še naprej uporabljali, razen če se zadevni sporazumi ali dogovori ne odpovejo ali prekinejo (glej 1.6).

Napotitev diplomatov v države članice ni urejena s Sporazumom. Uporablja se običajni akreditacijski postopek.

III. STATISTIKA

Da se Skupnemu odboru omogoči učinkovito spremljanje Sporazuma, morajo diplomatsko-konzularna predstavništva držav članic vsakih šest mesecev Komisiji predložiti statistične podatke, ki so razčlenjeni po mesecih, in sicer zlasti v zvezi z:

— vrstami vizumov, izdanih različnim kategorijam oseb, ki so vključene v Sporazum,

— številom zavrnitev vizumov različnim kategorijam oseb, ki so vključene v Sporazum,

— deleži prosilcev, povabljenih na osebni razgovor, po kategorijah oseb,

— številom petletnih vizumov za večkratni vstop, izdanih ukrajinskim državljanom (po državah),

— deleži vizumov, izdanih brezplačno različnim kategorijam oseb, ki so vključene v Sporazum.

(1) Uredba (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vizumskem zakoniku Skupnosti (Vizumski zakonik) (UL L 243, 15.9.2009, str. 1).

(2) Uredba Sveta (ES) št. 539/2001 z dne 15. marca 2001 o seznamu tretjih držav, katerih državljani morajo pri prehodu zunanjih meja imeti vizume, in držav, katerih državljani so oproščeni te zahteve (UL L 81, 21.3.2001, str. 1).

(3) Uredba (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) (UL L 105, 13.4.2006, str. 1).

(4) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (UL L 158, 30.4.2004, str. 77).