IZVEDBENI SKLEP KOMISIJE (EU) 2018/1986

z dne 13. decembra 2018

o oblikovanju posebnih programov nadzora in inšpekcijskih pregledov za nekatere vrste ribolova ter o razveljavitvi izvedbenih sklepov Komisije 2012/807/EU, 2013/328/EU, 2013/305/EU in 2014/156/EU

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1224/2009 z dne 20. novembra 2009 o vzpostavitvi nadzornega sistema Unije za zagotavljanje skladnosti s pravili skupne ribiške politike, o spremembi uredb (ES) št. 847/96, (ES) št. 2371/2002, (ES) št. 811/2004, (ES) št. 768/2005, (ES) št. 2115/2005, (ES) št. 2166/2005, (ES) št. 388/2006, (ES) št. 509/2007, (ES) št. 676/2007, (ES) št. 1098/2007, (ES) št. 1300/2008, (ES) št. 1342/2008 in razveljavitvi uredb (EGS) št. 2847/93, (ES) št. 1627/94 in (ES) št. 1966/2006 (1) ter zlasti člena 95 Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Uredba (ES) št. 1224/2009 določa pravila o nadzoru za vse dejavnosti, zajete v skupni ribiški politiki, ki se izvajajo na ozemlju držav članic ali v vodah Unije ali ki jih izvajajo ribiška plovila Unije ali državljani držav članic, ne da bi to vplivalo na primarno odgovornost države zastave, pri čemer zlasti določa, da države članice zagotovijo, da se nadzor, inšpekcijski pregledi in izvrševanje izvajajo na nediskriminatorni podlagi, kar zadeva sektorje, plovila ali osebe, in na podlagi obvladovanja tveganja.

(2) V skladu s členom 95 Uredbe (ES) št. 1224/2009 lahko Komisija v dogovoru z zadevnimi državami članicami za posamezne vrste ribolova in morske bazene sprejme posebne programe nadzora in inšpekcijskih pregledov.

(3) Komisija je za več morskih bazenov sprejela posebne programe nadzora in inšpekcijskih pregledov, ki jih izvajajo države članice prek načrtov skupne uporabe, operativno usklajevanje inšpekcijskih dejavnosti v tem okviru pa zagotavlja Evropska agencija za nadzor ribištva (v nadaljnjem besedilu: EFCA).

(4) V nedavni oceni (2), ki jo je v okviru programa REFIT izvedla Komisija, je bilo ugotovljeno, da so posebni programi nadzora in inšpekcijskih pregledov učinkovito in uspešno orodje za izboljšanje sodelovanja in izmenjave informacij med državami članicami.

(5) Posebni programi nadzora in inšpekcijskih pregledov, določeni v izvedbenih sklepih Komisije 2012/807/EU (3), 2013/328/EU (4) in 2013/305/EU (5), se iztečejo 31. decembra 2018. Takšne programe bi bilo treba zagotavljati tudi po navedenem datumu, da bi se še naprej krepila sodelovanje in izmenjava podatkov med državami članicami ter spodbujali enaki pogoji na področju dejavnosti nadzorovanja in inšpekcijskih pregledov po vsej Uniji.

(6) Da bi se poenostavilo sprejetje in zagotovilo dosledno izvajanje posebnih programov nadzora in inšpekcijskih pregledov na ravni Unije, bi bilo treba te posebne programe nadzora in inšpekcijskih pregledov združiti v enem samem sklepu. Treba bi bilo pregledati obveznost poročanja držav članic, da se zagotovi skladnost z novimi referenčni merili in čim bolj zmanjša upravno breme.

(7) Za zagotovitev skladnosti med morskimi bazeni bi bilo treba pregledati tudi posebni program nadzora in inšpekcijskih pregledov, oblikovan z Izvedbenim sklepom Komisije 2014/156/EU (6), vključno z referenčnimi merili in obveznostmi poročanja.

(8) V skladu s členom 95(2) Uredbe (ES) št. 1224/2009 morajo biti v posebnih programih nadzora in inšpekcijskih pregledov določeni področje uporabe, cilji, prednostne naloge in referenčna merila za inšpekcijske dejavnosti.

(9) Da bi se upoštevali nedavno sprejeti ukrepi Unije za ohranjanje in upravljanje ribolova, bi bilo treba področje uporabe posebnih programov nadzora in inšpekcijskih pregledov razširiti na nekatere dodatne staleže in vrste ribolova. Področje uporabe bi moralo vključevati tudi rekreacijski ribolov staležev, ki so zajeti v ukrepih Unije za ohranjanje, in ribolov, ki ga upravljajo regionalne organizacije za upravljanje ribištva. Poleg tega je treba prednostne naloge posebnih programov nadzora in inšpekcijskih pregledov uskladiti s prednostnimi nalogami skupne ribiške politike, zlasti kar zadeva izvajanje obveznosti iztovarjanja.

(10) Ta sklep bi moral zato zajemati nekatere vrste ribolova v Baltskem morju, Severnem morju, zahodnih vodah severovzhodnega Atlantika, vzhodnem Atlantiku, Sredozemskem morju in Črnem morju.

(11) Člen 95(2) Uredbe (ES) št. 1224/2009 določa, da je treba referenčna merila za inšpekcijske dejavnosti v posebnih programih nadzora in inšpekcijskih pregledov oblikovati na podlagi obvladovanja tveganja. V ta namen ter za zagotovitev usklajenega pristopa k nadzoru in inšpekcijskim pregledom v posameznem morskem bazenu ter enakih konkurenčnih pogojev za ribištvo različnih držav članic, bi bilo treba uporabljati usklajeno metodologijo za oceno tveganja. Navedeno usklajeno metodologijo bi morale oblikovati države članice v sodelovanju z EFCA, temeljiti pa bi morala na morebitnih grožnjah neskladnosti s pravili skupne ribiške politike.

(12) Države članice bi morale sporočiti rezultate svojih ocen tveganja EFCA. EFCA bi morala te informacije uporabiti pri usklajevanju ocene tveganja na regionalni ravni.

(13) EFCA bi morala oblikovati regionalno strategijo obvladovanja tveganja, ki bi jo bilo treba izvajati prek načrta skupne uporabe, kot je opredeljen v členu 2(c) Uredbe Sveta (ES) št. 768/2005 (7).

(14) V skladu s členom 95(4) Uredbe (ES) št. 1224/2009 morajo države članice sprejeti potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo izvajanje posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov, zlasti kar zadeva potrebne človeške in materialne vire ter obdobja in območja njihove uporabe.

(15) Po potrebi bi bilo treba izvesti skupne dejavnosti nadzorovanja in inšpekcijskih pregledov v zadevnih državah članicah, in sicer v skladu z načrti skupne uporabe, ki jih določi EFCA, da se okrepi enotnost praks na področju nadzora, inšpekcijskih pregledov in nadzorovanja ter uskladijo dejavnosti nadzora, inšpekcijskih pregledov in nadzorovanja med pristojnimi organi zadevnih držav članic.

(16) Treba bi bilo določiti ciljna referenčna merila, ki določajo intenzivnost dejavnosti nadzorovanja in inšpekcijskih pregledov za ribiška plovila v segmentih flote z visoko in zelo visoko stopnjo tveganja v vseh zadevnih državah članicah. Vsa ciljna referenčna merila bi bilo treba oceniti ob upoštevanju letnega vrednotenja, ki ga izvedejo države članice. Države članice bi morale imeti pravico do uporabe drugih ciljnih referenčnih meril, izraženih v obliki večje skladnosti.

(17) Za izvajanje posebnih programov nadzora in inšpekcijskih pregledov, načrtov skupne uporabe ter skupnih dejavnosti inšpekcijskih pregledov in nadzorovanja je nujna izmenjava informacij med pristojnimi organi držav članic in z EFCA glede podatkov satelitskega sistema za spremljanje plovil, podatkov iz elektronskega sistema poročanja, vključno s poročili o ribolovni dejavnosti, predhodnega obveščanja, deklaracij o iztovarjanju in pretovarjanju ter obvestil o prodaji, podatkov o inšpekcijskih pregledih in nadzorovanju, vključno s poročili o inšpekcijskih pregledih, poročili opazovalcev in poročili o kršitvah, ter obdelave osebnih podatkov. Vedno in na vseh ravneh bi bilo treba zagotavljati upoštevanje obveznosti glede varstva osebnih podatkov iz uredb (EU) 2016/679 (8) in (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta (9) ter, če je to ustrezno, določb držav članic za prenos Direktive (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta (10) v nacionalno zakonodajo.

(18) Osebni podatki, ki se obdelujejo za namen izvajanja posebnih programov nadzora in inšpekcijskih pregledov, se ne bi smeli hraniti dlje kot deset let. To obdobje bo pristojnim organom držav članic in EFCA omogočilo, da izpolnijo svoje obveznosti glede nadaljnjega spremljanja in ocenjevanja posebnih programov nadzora in inšpekcijskih pregledov ter poročanja o njih. Kadar gre za podatke, ki so potrebni za izvedbo nadaljnjih postopkov v zvezi z inšpekcijskimi pregledi, na primer poizvedb, postopkov za ugotavljanje kršitev ter sodnih ali upravnih postopkov, je potrebno posebno daljše, in sicer dvajsetletno obdobje hrambe, saj so takšni postopki dolgotrajni, navedeni podatki pa morajo biti na voljo za uporabo, dokler se ne zaključijo. Poleg tega bi moralo biti obdobje hrambe podaljšano, če se podatki uporabljajo v znanstvene namene in za zagotavljanje znanstvenega svetovanja, da se omogoči dolgoročno znanstveno spremljanje in ocenjevanje morskih bioloških virov.

(19) Države članice bi morale pripraviti letna poročila o izvajanju posebnih programov nadzora in inšpekcijskih pregledov in jih poslati Komisiji. Komisija bi morala ta poročila uporabiti za oceno izvajanja posebnih programov nadzora in inšpekcijskih pregledov ter vrednotenje njihove ustreznosti in učinkovitosti. Tovrstna ocena bi lahko bila podlaga za pregled posebnih programov nadzora in inšpekcijskih pregledov.

(20) Ukrepi iz tega sklepa so v skladu z mnenjem Odbora za ribištvo in ribogojstvo –

SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1 Predmet urejanja 1. Ta sklep določa posebne programe nadzora in inšpekcijskih pregledov za: (a) ribolov, ki izkorišča staleže ali vrste, za katere se uporabljajo večletni načrti iz členov 9 in 10 Uredbe (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (11) ter načrti, sprejeti v skladu s členom 18 navedene uredbe, kot tudi drugi ukrepi Unije, sprejeti v skladu s členom 43(3) Pogodbe, ki določajo količinske omejitve in dodelitev ribolovnih možnosti; (b) ribolov, ki izkorišča vrste, za katere velja obveznost iztovarjanja v skladu s členom 15 Uredbe (EU) št. 1380/2013; (c) nekatere vrste ribolova, ki izkoriščajo staleže ali vrste, za katere se uporabljajo ukrepi za ohranjanje in upravljanje, ki jih sprejmejo regionalne organizacije za upravljanje ribištva, kot je določeno v prilogah I do V. 2. Posebni programi nadzora in inšpekcijskih pregledov so določeni v prilogah I do V in jih bodo izvajale države članice iz navedenih prilog (v nadaljnjem besedilu: zadevne države članice).

Člen 2 Področje uporabe Posebni programi nadzora in inšpekcijskih pregledov obsegajo naslednje dejavnosti: (a) ribolovne dejavnosti v smislu člena 4(1) Uredbe (ES) št. 1224/2009 na območjih iz prilog I do V tega sklepa (v nadaljnjem besedilu: zadevna območja); (b) z ribolovom povezane dejavnosti, vključno s tehtanjem, predelavo, trženjem, prevozom in skladiščenjem ribiških proizvodov; (c) uvoz in posredni uvoz, kot sta opredeljena v členu 2(11) in (12) Uredbe Sveta (ES) št. 1005/2008 (12), za ribolov iz Priloge I; (d) izvoz in ponovni izvoz, kot sta opredeljena v členu 2(13) in (14) Uredbe (ES) št. 1005/2008, za ribolov iz Priloge I; (e) rekreacijski ribolov, kot je opredeljen v členu 4(28) Uredbe (ES) št. 1224/2009, če se zanj uporabljajo ukrepi Unije za ohranjanje in je določen v ustrezni prilogi; (f) nujne ukrepe v skladu s členom 108 Uredbe (ES) št. 1224/2009 in ukrepe Komisije v primeru resne grožnje morskim biološkim virom v skladu s členom 12 Uredbe (EU) št. 1380/2013.

Člen 3 Cilji 1. S posebnimi programi nadzora in inšpekcijskih pregledov se zagotovi enotno in učinkovito izvajanje ukrepov za ohranjanje in nadzor, ki se uporabljajo za staleže in vrste ribolova iz prilog I do V. 2. Cilj dejavnosti nadzora in inšpekcijskih pregledov, izvedenih v okviru posameznega posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov, je zlasti zagotavljanje skladnosti z naslednjimi določbami: (a) upravljanje ribolovnih možnosti in vsi s tem povezani posebni pogoji, vključno s spremljanjem izkoriščenosti kvot, ureditvijo ribolovnega napora in tehničnimi ukrepi na zadevnih območjih; (b) obveznosti poročanja, ki se uporabljajo za ribolovne dejavnosti, zlasti zanesljivost zabeleženih in sporočenih informacij; (c) obveznost iztovarjanja celotnega ulova vrst, za katere velja obveznost iztovarjanja v skladu z Uredbo (EU) št. 1380/2013, ter ukrepi za zmanjšanje zavržkov iz naslova IIIa Uredbe Sveta (ES) št. 850/98 (13); (d) posebna pravila za tehtanje določenih pelagičnih vrst iz členov 78 do 89 Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 404/2011 (14); (e) posebne določbe, ki jih odobrijo regionalne organizacije za upravljanje ribištva v zvezi s staleži in območji, ki jih zadeva ta sklep.

Člen 4 Prednostne naloge 1. Zadevne države članice izvajajo nadzor in inšpekcijske preglede ribolovnih dejavnosti in z ribolovom povezanih dejavnosti, ki zadevajo različne staleže in območja iz prilog I do V k temu sklepu, na podlagi obvladovanja tveganja v skladu s členom 5(4) Uredbe (ES) št. 1224/2009 in členom 98 Izvedbene uredbe (EU) št. 404/2011. 2. Vsaka zadevna država članica določi prednostno raven za nadzor in inšpekcijske preglede na podlagi rezultatov ocene tveganja, izvedene v skladu s postopki iz člena 5. 3. Za vsako ribiško plovilo in/ali segment flote iz člena 5(2)(b) se uporabljajo nadzor in inšpekcijski pregledi na prednostni ravni, določeni v skladu z odstavkom 2, pri čemer je treba zagotoviti, da so ustrezno zajeti vsi staleži vrst ribolova iz prilog I do V. 4. Če je to ustrezno glede na stopnjo v ribolovni/tržni verigi in kadar gre za del strategije obvladovanja tveganja iz člena 6, se pri gospodarskih subjektih, ki opravljajo z ribolovom povezane dejavnosti, izvajajo inšpekcijski pregledi na obali.

Člen 5 Postopki za oceno tveganja in povezava z načrti skupne uporabe 1. Zadevne države članice v skladu z usklajeno metodologijo, ki jo oblikujejo v sodelovanju z Evropsko agencijo za nadzor ribištva (v nadaljnjem besedilu: EFCA), in na podlagi morebitnih groženj neskladnosti s pravili skupne ribiške politike vsaj enkrat letno ocenijo tveganja v zvezi z ribolovom iz prilog I do V. 2. Z metodologijo za oceno tveganja iz odstavka 1 se zagotovi, da zadevne države članice: (a) z uporabo vseh razpoložljivih in ustreznih informacij obravnavajo verjetnost neskladnosti in morebitnih učinkov takšne neskladnosti; (b) na podlagi verjetnosti in morebitnega učinka določijo stopnjo tveganja za posamezne staleže, orodje, zajeto območje (t. i. segment flote) in obdobje. Ocenjena stopnja tveganja se izrazi kot „zelo visoka“, „visoka“, „srednje visoka“ ali „nizka“. 3. V okviru načrta skupne uporabe, ki ga oblikuje EFCA v skladu z Uredbo (ES) št. 768/2005 (v nadaljnjem besedilu: načrt skupne uporabe), vsaka zadevna država članica sporoči rezultate svoje ocene tveganja EFCA. Za lažje načrtovanje strategije obvladovanja tveganja iz člena 6 se navede ugotovljena vrsta morebitne neskladnosti z veljavnimi pravili o skupni ribiški politiki (grožnje). Države članice EFCA nemudoma obvestijo o kakršnih koli spremembah ocenjene stopnje tveganja. 4. EFCA informacije, ki jih prejme od držav članic, uporabi pri usklajevanju ocene tveganja na regionalni ravni. 5. Zadevne države članice sestavijo seznam svojih plovil, pri čemer opredelijo vsaj plovila s srednje visoko, visoko in zelo visoko stopnjo tveganja. Seznam plovil se redno posodablja, pri čemer se upoštevajo informacije, zbrane v okviru dejavnosti nadzora in inšpekcijskih pregledov, vključno s skupnim nadzorom in inšpekcijskimi pregledi, in vse ustrezne informacije, ki jih predložijo druge države članice. 6. V primerih, ko na zadevnih območjih deluje ribiško plovilo, ki pluje pod zastavo države članice, ki ni zadevna država članica, ali ribiško plovilo tretje države, stopnjo tveganja v skladu z odstavkom 5 določi obalna država članica, v vodah katere deluje ribiško plovilo, razen če stopnjo tveganja določijo organi države zastave v okviru člena 8 tega sklepa. 7. V okviru načrta skupne uporabe in iz operativnih razlogov zadevne države članice EFCA predložijo seznam plovil, sestavljen v skladu z odstavkoma 5 in 6. Da bi se olajšalo učinkovito izvajanje dejavnosti nadzora in inšpekcijskih pregledov, se za posamezno plovilo navede ugotovljena vrsta grožnje. Zadevne države članice EFCA nemudoma obvestijo o kakršnih koli spremembah, nastalih v okviru posodobitve seznama.

Člen 6 Nacionalne in regionalne strategije obvladovanja tveganja 1. Vsaka zadevna država članica na podlagi rezultatov ocen tveganja vsaj enkrat letno oblikuje nacionalno strategijo obvladovanja tveganja s poudarkom na zagotavljanju skladnosti s pravili skupne ribiške politike. Takšna strategija zajema opredelitev, opis ter dodelitev ustreznih sredstev, instrumentov za nadzor in sredstev za opravljanje inšpekcijskih pregledov, pri čemer se upoštevajo ugotovljene stopnje tveganj, narava grožnje neskladnosti s pravili skupne ribiške politike in izpolnjevanje ciljnih referenčnih meril. 2. EFCA na podlagi ocene tveganja na regionalni ravni iz člena 5(4) tega sklepa oblikuje regionalno strategijo obvladovanja tveganja, kakor je opisano v odstavku 1 tega člena. EFCA to regionalno strategijo obvladovanja tveganja usklajuje in izvaja prek načrta skupne uporabe.

Člen 7 Ciljna referenčna merila 1. Ciljna referenčna merila za inšpekcijske preglede ribiških plovil so brez poseganja v ciljna referenčna merila iz točke 4 Priloge I k Uredbi (ES) št. 1224/2009 in člena 9(1) Uredbe (ES) št. 1005/2008 določena v točkah 4 prilog I do V k temu sklepu. 2. Z odstopanjem od odstavka 1 lahko države članice uporabijo druga ciljna referenčna merila, izražena v obliki večje skladnosti, v skladu z usklajeno metodologijo, oblikovano v sodelovanju z EFCA, da bi izpolnile cilje iz člena 3 tega sklepa, in sicer pod pogojem, da: (a) je na podlagi podrobne analize ribolovnih dejavnosti ali z ribolovom povezanih dejavnosti ali vprašanj v zvezi z izvrševanjem upravičena potreba po določitvi ciljnih referenčnih meril v obliki večje skladnosti; (b) zadevne države članice opredelijo dejavnosti nadzora in inšpekcijskih pregledov, ki jih je treba izvesti, ter strategijo za doseganje pričakovanih rezultatov glede večje skladnosti; (c) referenčna merila, izražena v obliki večje skladnosti, nimajo negativnega učinka na cilje, prednostne naloge in postopke, ki temeljijo na tveganju, kot so opredeljeni v posebnih programih nadzora in inšpekcijskih pregledov; (d) so referenčna merila, izražena v obliki večje skladnosti, priglašena Komisiji najpozneje eno leto po začetku veljavnosti tega sklepa in nato vsaki dve leti, pri čemer jim Komisija v 90 dneh po priglasitvi ne nasprotuje. 3. Vsa ciljna referenčna merila se vsako leto ocenijo na podlagi ocenjevalnih poročil iz člena 11(1) in se po potrebi ustrezno pregledajo v okviru ocenjevanja iz člena 11(6). 4. Če je to ustrezno, se ciljna referenčna merila iz tega člena uveljavljajo v okviru načrta skupne uporabe.

Člen 8 Sodelovanje med državami članicami in s tretjimi državami 1. Zadevne države članice sodelujejo pri izvajanju posebnih programov nadzora in inšpekcijskih pregledov. 2. Če je to ustrezno, vse druge države članice sodelujejo z zadevnimi državami članicami in EFCA, da bi se izpolnili cilji načrtov skupne uporabe. 3. Zadevne države članice in EFCA lahko pri izvajanju posebnih programov nadzora in inšpekcijskih pregledov sodelujejo s pristojnimi organi tretjih držav.

Člen 9 Skupne dejavnosti nadzorovanja in inšpekcijskih pregledov 1. Da bi se povečali učinkovitost in uspešnost nacionalnih sistemov za nadzor ribištva, zadevne države članice, če je to ustrezno, izvajajo skupne dejavnosti inšpekcijskih pregledov in nadzorovanja na svojem ozemlju in v vodah pod svojo jurisdikcijo ter po potrebi v mednarodnih vodah. Brez poseganja v člen 5(1) Uredbe (ES) št. 1224/2009 se, če je to ustrezno, takšne dejavnosti izvajajo v okviru načrtov skupne uporabe iz člena 9(1) Uredbe (ES) št. 768/2005. 2. Zadevne države članice za namene izvajanja skupnih dejavnosti inšpekcijskih pregledov in nadzorovanja: (a) zagotovijo, da so k udeležbi v skupnih dejavnostih inšpekcijskih pregledov in nadzorovanja povabljeni uradniki in inšpektorji Unije iz drugih zadevnih držav članic; (b) določijo skupne operativne postopke, ki se nanašajo na njihova plovila za nadzorovanje; (c) uporabljajo standardne postopke za inšpekcijske preglede, dogovorjene z EFCA v okviru načrta skupne uporabe; (d) po potrebi določijo kontaktne točke iz člena 80(5) Uredbe (ES) št. 1224/2009. 3. Uradniki iz zadevnih držav članic in inšpektorji Unije lahko sodelujejo pri skupnih dejavnostih inšpekcijskih pregledov in nadzorovanja.

Člen 10 Izmenjava podatkov 1. Za namene izvajanja posebnih programov nadzora in inšpekcijskih pregledov vsaka zadevna država članica zagotovi elektronsko izmenjavo podatkov v zvezi z ribolovnimi dejavnostmi in z ribolovom povezanimi dejavnostmi, zajetimi v posebnih programih nadzora in inšpekcijskih pregledov, z drugimi zadevnimi državami članicami in EFCA. Izmenjava podatkov iz prvega pododstavka je v skladu s členom 111 Uredbe (ES) št. 1224/2009 ter členom 118 Izvedbene uredbe (EU) št. 404/2011 in Prilogo XII k navedeni uredbi. 2. Podatki, izmenjani v skladu z odstavkom 1, lahko vključujejo osebne podatke. EFCA in države članice lahko obdelujejo osebne podatke, do katerih imajo dostop v skladu z odstavkom 1, za namene zagotavljanja skladnosti s svojimi nalogami in obveznostmi v okviru posebnih programov nadzora in inšpekcijskih pregledov. EFCA in države članice v skladu s členom 5 Uredbe (EU) 2016/679 in členom 4 Uredbe (EU) 2018/1725 sprejmejo ukrepe, s katerimi zagotovijo ustrezno varstvo osebnih podatkov. 3. Osebni podatki, vsebovani v informacijah, ki se izmenjajo v skladu z odstavkom 1, se ne hranijo dlje kot deset let, razen kadar so potrebni za izvedbo nadaljnjih postopkov v zvezi z ugotavljanjem kršitev, inšpekcijskimi pregledi ali sodnimi ali upravnimi postopki. V tem primeru se lahko navedeni osebni podatki hranijo dvajset let. Če se osebni podatki, vsebovani v informacijah, ki se izmenjajo v skladu z odstavkom 1, hranijo dlje, se anonimizirajo. 4. Z odstopanjem od odstavka 3 se osebni podatki, vsebovani v informacijah, ki se izmenjajo v skladu z odstavkom 1, lahko hranijo dlje kot za obdobja iz odstavka 3 samo za namene izvajanja znanstvenih raziskav in zagotavljanja znanstvenega svetovanja v skladu s členom 89 Uredbe (EU) 2016/679. 5. Države članice osebne podatke, zbrane na podlagi tega sklepa, obdelajo v skladu s členom 4(7) Uredbe (EU) 2016/679. 6. EFCA in organi držav članic zagotovijo, da je obdelava osebnih podatkov, ki poteka na podlagi tega sklepa, varna. EFCA in organi držav članic sodelujejo pri nalogah, povezanih z varnostjo. 7. EFCA in države članice sprejmejo ukrepe, s katerimi zagotovijo ustrezno zaščito zaupnosti informacij, prejetih na podlagi tega sklepa, v skladu s členom 113 Uredbe (ES) št. 1224/2009.

Člen 11 Informacije in ocena 1. Vsaka država članica vsako leto do 31. marca Komisiji in EFCA pošlje poročilo o dejavnostih nadzora in inšpekcijskih pregledov, izvedenih v okviru posebnih programov nadzora in inšpekcijskih pregledov, za predhodno koledarsko leto. 2. Poročilo iz odstavka 1 vključuje vsaj informacije iz Priloge VI. 3. Informacije iz točke IV Priloge VI se navedejo in posodobijo v vsakem poročilu, dokler se ukrep ne zaključi v skladu z zakonodajo zadevne države članice. Kadar se po ugotovitvi hude kršitve ne sprejme noben ukrep, se doda pojasnilo. 4. Za vrste ribolova iz Priloge I se informacije iz točke IV Priloge VI Komisiji in EFCA pošljejo elektronsko do 15. septembra in posodobijo do 31. marca naslednjega leta. 5. EFCA pri svoji letni oceni učinkovitosti načrtov skupne uporabe iz člena 14 Uredbe (ES) št. 768/2005 upošteva poročila iz odstavka 1 tega člena. 6. Komisija vsaj enkrat na dve leti skliče sejo Odbora za ribištvo in ribogojstvo, da se ocenijo izvajanje, ustreznost in učinkovitost posebnih programov nadzora in inšpekcijskih pregledov ter njihov splošni vpliv na skladnost ribiških plovil in gospodarskih subjektov.

Člen 12 Razveljavitev in prehodno obdobje Brez poseganja v drugi odstavek tega člena se izvedbeni sklepi 2012/807/EU, 2013/328/EU, 2013/305/EU in 2014/156/EU razveljavijo. Vendar se izvedbeni sklepi 2012/807/EU, 2013/328/EU, 2013/305/EU in 2014/156/EU še vedno uporabljajo za poročilo o dejavnostih nadzora in inšpekcijskih pregledov v letu 2018, ki ga morajo države članice predložiti leta 2019.

Člen 13 Začetek veljavnosti Ta sklep začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Uporablja se od 1. januarja 2019.

V Bruslju, 13. decembra 2018 Za Komisijo Predsednik Jean-Claude JUNCKER

(1) UL L 343, 22.12.2009, str. 1.

(2) COM(2017) 192 final, http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/?uri=COM:2017:192:FIN.

(3) Izvedbeni sklep Komisije 2012/807/EU z dne 19. decembra 2012 o oblikovanju posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov za pelagični ribolov v zahodnih vodah severovzhodnega Atlantika (UL L 350, 20.12.2012, str. 99).

(4) Izvedbeni sklep Komisije 2013/328/EU z dne 25. junija 2013 o oblikovanju posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov za ribolov trske, morske plošče in morskega lista v Kattegatu, Severnem morju, Skagerraku, vzhodnem Rokavskem prelivu, vodah zahodno od Škotske in Irskem morju (UL L 175, 27.6.2013, str. 61).

(5) Izvedbeni sklep Komisije 2013/305/EU z dne 21. junija 2013 o oblikovanju posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov za ribištvo, ki izkorišča trsko, sleda, lososa in papalino v Baltskem morju (UL L 170, 22.6.2013, str. 66).

(6) Izvedbeni sklep Komisije 2014/156/EU z dne 19. marca 2014 o oblikovanju posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov za ribolov, ki izkorišča staleže modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju, mečarice v Sredozemskem morju, in za ribolov, ki izkorišča staleže sardele in sardona v severnem Jadranskem morju (UL L 85, 21.3.2014, str. 15).

(7) Uredba Sveta (ES) št. 768/2005 z dne 26. aprila 2005 o ustanovitvi Agencije Skupnosti za nadzor ribištva in o spremembi Uredbe (EGS) št. 2847/93 o oblikovanju nadzornega sistema na področju skupne ribiške politike (UL L 128, 21.5.2005, str. 1).

(8) Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL L 119, 4.5.2016, str. 1).

(9) Uredba (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2018 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah, organih, uradih in agencijah Unije in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 45/2001 in Sklepa št. 1247/2002/ES (UL L 295, 21.11.2018, str. 39).

(10) Direktiva (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Okvirnega sklepa Sveta 2008/977/PNZ (UL L 119, 4.5.2016, str. 89).

(11) Uredba (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ribiški politiki in o spremembi uredb Sveta (ES) št. 1954/2003 in (ES) št. 1224/2009 ter razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 2371/2002 in (ES) št. 639/2004 ter Sklepa Sveta 2004/585/ES (UL L 354, 28.12.2013, str. 22).

(12) Uredba Sveta (ES) št. 1005/2008 z dne 29. septembra 2008 o vzpostavitvi sistema Skupnosti za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje in o spremembi uredb (EGS) št. 2847/93, (ES) št. 1936/2001 in (ES) št. 601/2004 ter o razveljavitvi uredb (ES) št. 1093/94 in (ES) št. 1447/1999 (UL L 286, 29.10.2008, str. 1).

(13) Uredba Sveta (ES) št. 850/98 z dne 30. marca 1998 za ohranjanje ribolovnih virov s tehničnimi ukrepi za varovanje nedoraslih morskih organizmov (UL L 125, 27.4.1998, str. 1).

(14) Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 404/2011 z dne 8. aprila 2011 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1224/2009 o vzpostavitvi nadzornega sistema Skupnosti za zagotavljanje skladnosti s pravili skupne ribiške politike (UL L 112, 30.4.2011, str. 1).