Odločba Komisije

z dne 30. maja 2002

o tehnični specifikaciji za interoperabilnost v zvezi z vzdrževalnim podsistemom vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti iz člena 6(1) Direktive 96/48/ES

(notificirana pod dokumentarno številko K(2002) 1946)

(Besedilo velja za EGP)

(2002/730/ES)

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Direktive Sveta 96/48/ES z dne 23. julija 1996 o interoperabilnosti vseevropskega železniškega omrežja za visoke hitrosti [1] in zlasti člena 6(1) Direktive,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) V skladu s členom 2(c) Direktive 96/48/ES je vseevropski železniški sistem za visoke hitrosti razdeljen v strukturne ali funkcionalne podsisteme. Ti podsistemi so opisani v Prilogi II k Direktivi.

(2) V skladu s členom 5(1) Direktive je vsak od navedenih podsistemov zajet v tehnični specifikaciji za interoperabilnost (TSI).

(3) V skladu s členom 6(1) Direktive skupni predstavniški organ izdela osnutek TSI.

(4) Odbor, ustanovljen v skladu s členom 21 Direktive 96/48/ES, za skupni predstavniški organ imenuje Evropsko združenje za železniško interoperabilnost (AEIF) v skladu s členom 2(h) Direktive.

(5) AEIF dobi pooblastilo za izdelavo osnutka TSI za vzdrževalni podsistem v skladu s členom 6(1) Direktive. To pooblastilo je bilo podeljeno v skladu s postopkom iz člena 21(2) Direktive.

(6) AEIF izdela osnutek TSI skupaj z uvodnim poročilom, ki vsebuje analizo stroškov in koristi, kot je predvideno v členu 6(3) Direktive.

(7) Osnutek TSI pregledajo predstavniki držav članic v okviru Odbora, ustanovljenega v skladu z Direktivo, upoštevajoč uvodno poročilo.

(8) Kot je določeno v členu 1 Direktive 96/48/ES, pogoji doseganja interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti veljajo za načrtovanje, gradnjo, nadgradnjo in obratovanje infrastrukture ter železniškega voznega parka, kar prispeva k delovanju sistema, ki naj se zažene po začetku veljavnosti Direktive. V zvezi z infrastrukturami in železniškim voznim parkom, ki v času sprejetja te TSI že obratujejo, naj se TSI uporablja od takrat, ko se na teh infrastrukturah in železniškim voznim parkom predvidi delo. Vendar pa se bo stopnja, s katero se bo TSI uporabljala, spreminjala glede na področje in obseg predvidenih del ter stroškov in koristi, ki jih povzroči predvideno področje uporabe. Da bi takšna delna dela prispevala k doseganju polne interoperabilnosti, morajo temeljiti na skladni strategiji izvajanja. V tem kontekstu je treba razlikovati med nadgradnjo, obnovo in zamenjavo, povezano z vzdrževanjem.

(9) Priznano je, da se Direktiva 96/48/ES in TSI ne uporabljajo za obnove ali zamenjave, povezane z vzdrževanjem. Zaželeno pa je, da se TSI uporabljajo za obnove, kakor v primeru TSI za železniški sistem za konvencionalne hitrosti v skladu z Direktivo Evropskega parlamenta in njegovega Sveta 2001/16/ES [2]. V odsotnosti obvezujoče zahteve in ob upoštevanju obsega obnovitvenih del, se države članice spodbuja, da, kadarkoli je mogoče, uporabijo TSI za obnove in zamenjavo, povezano z vzdrževanjem.

(10) TSI, ki je predmet te odločbe, ne predpisuje uporabe posebnih tehnologij ali tehničnih rešitev, razen kadar je to nujno potrebno za interoperabilnost vseevropskega železniškega omrežja za visoke hitrosti.

(11) TSI, ki je predmet te odločbe, temelji na najboljšem razpoložljivem strokovnem znanju v času priprave ustreznega osnutka. Zaradi razvoja tehnologije ali družbenih zahtev se lahko pojavi potreba po spremembi ali dopolnitvi te TSI. Kjer je primerno, se bo sprožil postopek pregleda ali posodobitve v skladu s členom 6(2) Direktive 96/48/ES.

(12) Določbe o vzdrževanju, specifične za vsak podsistem, in tiste o propadajočih oblikah so navedene v ustreznih TSI. Vzdrževalna TSI torej velja samo za vprašanja, ki se nanašajo na logistične centre za vzdrževanje vlakov.

(13) TSI, ki je predmet te odločbe, v nekaterih primerih dovoljuje izbiro med različnimi rešitvami, s čimer se omogoči uporaba dokončnih ali prehodnih interoperabilnih rešitev, ki so združljive z obstoječim položajem. Direktiva 96/48/ES poleg tega v nekaterih posebnih primerih predvideva posebne izvedbene določbe. Nadalje mora biti v primerih, predvidenih v členu 7 Direktive, državam članicam omogočeno, da nekaterih tehničnih specifikacij ne uporabijo. Države članice naj zato zagotovijo vsakoletno objavo in posodobitev infrastrukturnega registra in registra železniškega voznega parka. Ta registra določata glavne značilnosti nacionalne infrastrukture in železniškega voznega parka (npr. osnovni parametri) in njihovo skladnost z značilnostmi, ki jih predpisujejo veljavne TSI. V ta namen TSI, ki je predmet te odločbe, natančno določa, katere informacije je treba vključiti v register.

(14) Pri uporabi TSI, ki je predmet te odločbe, je treba upoštevati posebna merila, ki veljajo za tehnično in operativno združljivost med infrastrukturami in železniškim voznim parkom, ki naj začnejo obratovati, ter omrežjem, v katerega bodo vključene. Te zahteve po združljivosti zahtevajo kompleksno tehnično in ekonomsko analizo, ki jo je treba opraviti za vsak primer posebej. Analiza mora upoštevati:

- vmesnike med različnimi podsistemi iz Direktive 96/48/ES,

- različne kategorije prog in železniškega voznega parka iz navedene direktive in

- tehnična in operativna okolja obstoječega omrežja.

Zaradi tega je nujno določiti strategijo izvajanja TSI, ki je predmet te odločbe, ki mora navajati tehnične stopnje prehoda od trenutnih razmer omrežja do položaja njegove interoperabilnosti.

(15) Določbe iz te odločbe so v skladu z mnenjem Odbora, ustanovljenega z Direktivo 96/48/ES –

SPREJELA NASLEDNJO ODLOČBO:

Člen 1

Komisija s to odločbo sprejme TSI, ki se nanaša na "vzdrževalni" podsistem vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti iz člena 6(1) Direktive 96/48/ES. TSI je opredeljena v Prilogi k tej odločbi. TSI se v celoti uporablja za infrastrukturo in železniški vozni park vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti, kot je opredeljeno v Prilogi I Direktive 96/48/ES, ob upoštevanju člena 2 te odločbe.

Člen 2

1. V tem členu:

- "nadgradnja" pomeni večje delo za spremembo podsistema ali dela podsistema, kar spremeni zmogljivost podsistema,

- "obnova" pomeni večje delo za zamenjavo podsistema ali dela podsistema, kar ne spremeni zmogljivosti podsistema,

- "zamenjava, povezana z vzdrževanjem" pomeni zamenjavo komponent z deli, ki imajo isto funkcijo in zmogljivosti, v okviru napovedanega ali korektivnega vzdrževanja.

2. V primeru nadgradnje bo naročnik zadevni državi članici predložil dokumentacijo, ki opisuje projekt. Država članica bo dokumentacijo pregledala in se, upoštevajoč strategijo izvajanja iz poglavja 7 priložene TSI, (kjer je to primerno) odločila, ali je uporaba priložene TSI potrebna. Če je, bo obvestila Odbor, ustanovljen v skladu z Direktivo 96/48/ES.

3. V primeru obnove in zamenjave, povezane z vzdrževanjem, je uporaba priložene TSI prostovoljna.

Člen 3

Priložena TSI začne veljati šest mesecev po notifikaciji te odločbe.

Člen 4

Ta odločba je naslovljena na države članice.

V Bruslju, 30. maja 2002

Za Komisijo

Loyola De Palacio

Podpredsednica

[1] UL L 235, 17.9.1996, str. 6.

[2] UL L 110, 20.4.2001, str. 1.

--------------------------------------------------

PRILOGA

TEHNIČNA SPECIFIKACIJA ZA INTEROPERABILNOST V ZVEZI Z VZDRŽEVALNIM PODSISTEMOM

"KAZALO

1. UVOD

1.1 TEHNIČNO PODROČJE UPORABE

Ta TSI velja za vzdrževalni podsistem, ki je eden izmed podsistemov, navedenih v Prilogi II.1 k Direktivi 96/48/ES.

Ta TSI je del niza šestih TSI, ki zajemajo osem podsistemov, določenih v Direktivi. Specifikacije v zvezi s podsistemoma "uporabniki" in "okolje", ki so skladno z bistvenimi zahtevami potrebne za zagotovitev interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti, so določene v zadevnih TSI.

Več informacij o vzdrževalnem podsistemu je navedenih v poglavju 2.

1.2 GEOGRAFSKO PODROČJE UPORABE

Geografsko področje uporabe te TSI je vseevropski železniški sistem za visoke hitrosti, kot je opisan v Prilogi I k Direktivi 96/48/ES.

Sklicevanje je zlasti na proge vseevropskega železniškega omrežja, opisane v Odločbi št. 1692/96/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 1996 o smernicah Skupnosti za razvoj vseevropskega prometnega omrežja ali v katerikoli spremembi navedene odločbe kot posledica revizije, ki jo predvideva člen 21 navedene odločbe.

1.3 VSEBINA TE TSI

V skladu s členom 5(3) in Prilogo I, točko (1)(b) k Direktivi 96/48/ES ta TSI:

(a) določa bistvene zahteve za podsisteme in njihove vmesnike (poglavje 3);

(b) ureja osnovne parametre, opisane v Prilogi II, točke 3 k navedeni direktivi, ki so potrebni za izpolnjevanje bistvenih zahtev (poglavje 4);

(c) potrjuje pogoje, ki jih je treba upoštevati za doseganje določenih zmogljivosti za vsako od naslednjih kategorij prog (poglavje 4):

- kategorija I: posebej zgrajene proge za visoke hitrosti, opremljene za hitrosti, ki so na splošno enake ali višje od 250 km/h,

- kategorija II: posebej nadgrajene proge za visoke hitrosti, opremljene za hitrosti okoli 200 km/h,

- kategorija III: posebej nadgrajene proge za visoke hitrosti s posebnostmi, ki so posledica topografskih, reliefnih ali urbanističnih omejitev, na katerih se mora hitrost prilagajati za vsak primer posebej.

(d) v nekaterih posebnih primerih opredeljuje izvedbene določbe (poglavje 7);

(e) določa komponente interoperabilnosti in vmesnike, ki jih morajo zajemati evropske specifikacije, vključno z evropskimi standardi, potrebnimi za doseganje interoperabilnosti znotraj vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti ob izpolnjevanju bistvenih zahtev (poglavje 5);

(f) v vsakem obravnavanem primeru posebej navaja, kateri od modulov, določenih v Sklepu 93/465/EGS, ali, če je to primerno, kateri posebni postopki naj se uporabijo za ocenjevanje skladnosti ali primernosti za uporabo komponent interoperabilnosti ter "ES" verifikacijo podsistemov (poglavje 6).

2. OPREDELITEV IN PODROČJE UPORABE PODSISTEMA

Cilj te tehnične specifikacije je določiti tehnične in urejevalne predpise, skupaj z nujnimi in primernimi postopki za komponente v "vzdrževalnem" podsistemu ter za vmesnike, potrebne za jamstvo interoperabilnosti evropskega železniškega omrežja za visoke hitrosti v skladu bistvenimi zahtevami "vzdrževalnega" podsistema.

Opredelitev področja vzdrževalnega podsistema skupaj s področjem uporabe povezanih tehničnih specifikacij izhaja iz vzdrževanja ali spremljanja dejavnosti, ki jih je treba uvesti kot splošno prakso za zadostitev zahtev interoperabilnosti.

Glede na geografsko strukturo evropskega železniškega omrežja za visoke hitrosti in komercialne hitrosti, s katero delujejo vlaki, bo možno sestaviti urnik, po katerem se lahko vsak vlak vrne po časovno razporejenih intervalih v predvideno bazo v svoji izvorni državi, kjer se bo izvajalo zapleteno vzdrževanje v intervalih, ki bodo združljivi s projektiranjem in zanesljivostjo vlakov za visoke hitrosti. Projektiranje vlakov za visoke hitrosti povezuje zelo zanesljive tehnične rešitve in funkcionalno arhitekturo, ki ima vgrajene dodatne dele z zelo visoko stopnjo razpoložljivosti, ki daleč presega konvencionalni profil vagonov z eno ali dvema lokomotivama. Poleg tega spremljevalne ali preskusne naprave, ki uporabljajo avtomatsko izolacijsko opremo, lažje identificirajo trenutni obratovalni status vlakovnih kompozicij, da se lahko oblikujejo tako, da nadaljujejo s komercialnimi storitvami, do njihove vrnitve v vzdrževalni center.

Pogoji, pod katerimi se lahko izvedejo določena popravila za varen povratek železniškega vozila v dogovorjeni vzdrževalni center, in posebni pogoji obratovanja železniškega vozila, ko je le-ta v slabem stanju, se sprejemajo za vsak primer posebej, med upravljavci infrastruktur in prevozniki v železniškem prometu, v skladu s posebnimi značilnostmi železniškega vozila in predpisi prometa zadevne države.

V nobenem primeru ne sme biti katero koli večje korektivno vzdrževanje (razen tistih, ki jih zahtevajo posebni primeri, glej Prilogo I k tej TSI) ali inšpekcijski pregled izven določenih vzdrževalnih prostorov vlakovnih kompozicij. Zato je vzdrževalni logistični center vlakovnih kompozicij, ki ga pokriva sedanja TSI, izrecno omejen na dejavnosti, ki zagotavljajo interoperabilnost. Take operacije veljajo za obnavljanje potrošnih materialov (voda in pesek), čiščenje (znotraj in zunaj vlakovnih kompozicij) in praznjenje sanitarij.

V splošnem je ureditev vzdrževalnih del, če je ta sploh potrebna, podrobno določena v ustrezni TSI za vsak sistem, ki ga pokriva TSI.

V zvezi z zanesljivostjo in funkcionalno arhitekturo vlakovnih kompozicij ter organizacijo vzdrževanja, ki se uporablja, je vzdrževanje organizirano tako, da je združljivo z ekonomsko sprejemljivim in donosnim delovanjem vlakovnih kompozicij.

S tega stališča so naprave s področja izvajanja "vzdrževalnih" tehničnih specifikacij za interoperabilnost (TSI) tiste, za katere se zahteva, da:

- čistijo notranjost in zunanjost vlakovnih kompozicij,

- se ukvarjajo z zadrževalnimi sanitarijami,

- obnavljajo zaloge vode in peska.

3. BISTVENE ZAHTEVE

3.1 V skladu s členom 4(1) Direktive 96/48/ES mora vseevropski železniški sistem za visoke hitrosti, njegovi podsistemi in njegove komponente interoperabilnosti izpolnjevati določene bistvene zahteve, določene v Prilogi III k Direktivi.

3.2 Bistvene zahteve se nanašajo na:

- varnost,

- zanesljivost in razpoložljivost,

- zdravje,

- varstvo okolja,

- tehnično združljivost.

V skladu z Direktivo 96/48/ES so lahko bistvene zahteve po področju uporabe splošno veljavne za celoten vseevropski železniški sistem za visoke hitrosti in lahko vsebujejo posebne značilnosti za vsak podsistem in njegove komponente.

3.3 Zahteve, podrobno določene za "vzdrževalni" podsistem (naprave in postopki, ki se uporabijo v vzdrževalnih centrih za oskrbovanje interoperabilnih vlakovnih kompozicij za visoke hitrosti), ki ustrezajo in so dodatni del upoštevanj iz Priloge III k Direktivi, so razložene kot sledi:

— Varnost

Bistvena zahteva 1.1.1:

"Projektiranje, gradnja ali sestavljanje, vzdrževanje in nadzor elementov, pomembnih za varnost, in zlasti elementov, ki so vključeni v vožnjo vlaka, mora zagotavljati varnost na ravni, ki ustreza ciljem, določenim za omrežje, vključno s tistimi, ki veljajo za specifično poslabšane razmere."

Izpolnitev te bistvene zahteve se lahko šteje za doseženo, ko je potrjena skladnost s predpisi točke 4.2.2.2.5 (oprema za oskrbo s peskom) te TSI.

Bistvena zahteva 1.1.2:

"Parametri, upoštevani pri stiku kolo-tirnica, morajo izpolnjevati zahteve po stabilnosti, potrebne za zagotavljanje varne vožnje pri najvišji dovoljeni hitrosti."

Ta bistvena zahteva ne velja za vzdrževalni podsistem.

Bistvena zahteva 1.1.3:

"Uporabljene komponente morajo vdržati vse normalne ali izjemne pritiske, opredeljene med njihovim obdobjem delovanja. Varnostne posledice slučajnih napak morajo biti omejene z ustreznimi sredstvi."

Ta bistvena zahteva ne velja za vzdrževalni podsistem.

Bistvena zahteva 1.1.4:

"Projektiranje stabilnih naprav in železniškega voznega parka ter izbira uporabljenih materialov morata biti taka, da omejujeta nastanek, širjenje ter posledice ognja in dima v primeru požara."

Za stabilne naprave vzdrževalnega podsistema se lahko izpolnitev teh bistvenih zahtev šteje za doseženo, ko se dokaže skladnost teh naprav z nacionalnimi predpisi.

Bistvena zahteva 1.1.5:

"Vse naprave, s katerimi bodo upravljali uporabniki, morajo biti projektirane tako, da ne ogrožajo njihove varnosti, če jih uporabljajo na način, ki ni v skladu z objavljenimi navodili."

Ta bistvena zahteva ne velja za vzdrževalni podsistem.

— Zanesljivost in razpoložljivost

Bistvena zahteva 1.2:

"Nadzor in vzdrževanje stabilnih ali gibljivih elementov, ki sodelujejo pri vožnji vlaka, mora biti organizirano, izvedeno in kvantificirano tako, da se vzdržuje njihovo delovanje pod predvidenimi pogoji."

Vlakovne kompozicije za visoke hitrosti vključujejo visoko zanesljive tehnične rešitve in funkcionalne arhitekturne značilnosti z vgrajenimi dodatnimi deli, ki zagotavljajo maksimalno razpoložljivost vlakovnih kompozicij. Poleg tega oprema spremljevalnega/kontrolnega sistema, kombinirana z avtomatskimi-izolacijskimi sistemi olajša poznavanje obratovalnega statusa vlakovnih kompozicij in jim omogoča, da so oblikovane tako, da zagotavljajo nenehno delovanje vlakovnih kompozicij za komercialne storitve do njegovega povratka v vzdrževalne prostore.

Zato ni potrebno sprejemati nobenih posebnih ukrepov v zvezi z vzdrževalnim podsistemom, da se zagotovi zanesljivost vlaka v okviru te bistvene zahteve.

— Zdravje

Bistvena zahteva 1.3.1:

"Materiali, ki zaradi načina uporabe predstavljajo nevarnost za zdravje tistih, ki imajo dostop do njih, ne smejo biti uporabljeni na vlakih ali železniških infrastrukturah."

Za stabilne naprave vzdrževalnega podsistema se lahko izpolnitev teh bistvenih zahtev šteje za doseženo, ko se dokaže skladnost teh naprav z direktivami ES in nacionalnimi predpisi.

Bistvena zahteva 1.3.2:

"Ti materiali morajo biti izbrani, razvrščeni in uporabljeni tako, da se omeji emisija škodljivih in nevarnih hlapov ali plinov, zlasti v primeru požara."

Za stabilne naprave vzdrževalnega podsistema se lahko izpolnitev teh bistvenih zahtev šteje za doseženo, ko se dokaže skladnost teh naprav z nacionalnimi predpisi.

Bistvena zahteva 2.5.1:

"Tehnične naprave in postopki, ki se uporabljajo v vzdrževalnih centrih, ne smejo predstavljati nevarnosti za zdravje ljudi."

Za stabilne naprave vzdrževalnega podsistema se lahko izpolnitev teh bistvenih zahtev šteje za doseženo, ko se dokaže skladnost teh naprav z nacionalnimi predpisi.

— Varstvo okolja

Bistvena zahteva 1.4.1:

"V skladu z veljavnimi določbami Skupnosti je treba v fazi načrtovanja sistema oceniti in upoštevati vpliv vzpostavitve in delovanja vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti na okolje."

Ta bistvena zahteva ne velja za vzdrževalni podsistem.

Bistvena zahteva 1.4.2:

"Materiali, uporabljeni na vlakih in v infrastrukturi, morajo preprečiti emisije hlapov ali plina, ki so škodljivi ter nevarni za okolje, zlasti v primeru požara."

Za stabilne naprave vzdrževalnega podsistema se lahko izpolnitev teh bistvenih zahtev šteje za doseženo, ko se dokaže skladnost teh naprav z nacionalnimi predpisi.

Bistvena zahteva 1.4.3:

"Železniški vozni park in sistem oskrbe z električno energijo se morata projektirati in izdelati tako, da bosta elektromagnetno združljiva z napravami, opremo in javnimi ali zasebnimi omrežji, na katere morda lahko vplivajo."

Ta bistvena zahteva ne velja za vzdrževalni podsistem.

Bistvena zahteva 2.5.2:

"Tehnične naprave in postopki, ki se uporabljajo v vzdrževalnih centrih, ne smejo prekoračiti dovoljenih stopenj motenja okolice."

Za stabilne naprave vzdrževalnega podsistema se lahko izpolnitev teh bistvenih zahtev šteje za doseženo, ko se dokaže skladnost teh naprav z nacionalnimi predpisi.

— Tehnična združljivost

Bistvena zahteva 1.5:

"Tehnične značilnosti infrastruktur in stabilnih naprav morajo biti združljive druga z drugo in z lastnostmi vlakov vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti.

Če je na nekaterih odsekih omrežja to težko izvedljivo, se v prihodnje lahko izvedejo začasne rešitve, ki zagotavljajo združljivost."

Izpolnitev te bistvene zahteve se lahko šteje za doseženo, ko je potrjena skladnost s predpisi točk 4.2.2.1, 4.2.2.2.1, 4.2.2.2.2 in 4.2.2.2.4 poglavja 4 in točk 5.3.1 in 5.3.5 poglavja 5 te TSI.

Bistvena zahteva 2.5.3:

"Vzdrževalne naprave (upravljanje) vlakov za visoke hitrosti morajo zagotavljati varnost, zdravje in udobje delovanja na vseh vlakih, za katere so bile projektirane."

Izpolnitev te bistvene zahteve se lahko šteje za doseženo, ko je potrjena skladnost s predpisi točk 4.2.2.1, 4.2.2.2.1, 4.2.2.2.2, 4.2.2.2.4, 4.2.2.2.5 in 4.2.2.2.6 poglavja 4 in točk 5.3.1 in 5.3.5 poglavja 5 te TSI.

3.4 Preverjanje, da so bistvene zahteve, ki upravljajo podsistem in njegove komponente, izpolnjene, se izvrši v skladu z določbami iz Direktive 96/48/ES.

4. OPIS ZNAČILNOSTI PODSISTEMA

Vseevropski železniški sistem za visoke hitrosti iz Direktive 96/48/ES in del katerega je vzdrževalni podsistem, je integriran sistem, katerega skladnost mora biti preverjena, zlasti v zvezi z osnovnimi parametri, vmesniki in stopnjo zmogljivosti, da se zagotovi interoperabilnost sistema v zvezi z bistvenimi zahtevami.

Glede na interoperabilnost je vzdrževalni podsistem označen, kot sledi:

4.1 OSNOVNI PARAMETRI "VZDRŽEVALNEGA" PODSISTEMA

Vzdrževalni podsistem ni označen po osnovnih parametrih iz Priloge II (Oddelek 3) Direktive 96/48/ES.

4.2 VMESNIKI VZDRŽEVALNEGA PODSISTEMA

4.2.1 Vmesnik podsistema

Glede na tehnično združljivost vmesniki vzdrževalnega podsistema veljajo za:

- infrastrukturni podsistem,

- podsistem železniškega voznega parka.

4.2.2 Te vmesnike označujejo:

4.2.2.1 Vmesnik z infrastrukturnim podsistemom

- Stranski tiri

- Stranski tiri morajo imeti vozni vod, ki napaja vlak z električno energijo.

- Njihove geometrijske značilnosti (vključno z dolžino) morajo biti v skladu s predpisi točke 4.3.3.5 TSI za infrastrukturo.

- Če se uporablja drezina za praznenje sanitarij, mora biti minimalna medtirna razdalja 6 m in zagotovljena mora biti dostopna pot za drezino.

4.2.2.2 Vmesnik s podsistemom železniškega voznega parka

4.2.2.2.1 Naprave za čiščenje zunanjosti vlakovnih kompozicij

- Obstajati mora možnost, da se sprednja okna kabine strojevodje višine 550 mm in 760 mm očistijo s tal in s perona z uporabo ustrezne (upoštevajoč zdravstvene in varstvene vidike) čistilne opreme na vseh postajah in napravah, kjer se vlaki ustavijo ali so stacionirani.

- Čistilne naprave morajo biti zmožne očistiti zunanje strani eno- in dvonadstropnih vlakovnih kompozicij višine:

- 1000 do 3500 mm za enonadstropne vlakovne kompozicije,

- 500 do 4300 mm za dvonadstropne vlakovne kompozicije.

Hitrost, s katero gre vlak skozi čistilno napravo, se mora prilagajati tako, da ustreza vsaki čistilni napravi, tj. med 4 in 6 km/uro.

- Izdelki, ki se uporabljajo za čiščenje vlakov, morajo ustrezati lokalnim okoljevarstvenim predpisom.

4.2.2.2.2 Sistemi izpraznjevanja sanitarij

- Tehnologija sanitarij na vlakovnih kompozicijah (ki uporabljajo čisto ali reciklirano vodo) omogoča, da se zaprte sanitarije praznijo v tridnevnih presledkih, tako da je praznjenje izvedeno po določenem urniku na določenih odlagališčih.

- Naprava za izpraznjevanje sanitarij (stabilna ali premična) je združljiva z značilnostmi enega ali drugega zaprtega sistema.

- Za izpraznitev se lahko priskrbi drezina, ki bo železniškemu vozilu omogočal nadaljevanje komercialnih storitev, dokler se ne vrne v začetno obratno delavnico.

- Kakršna koli drezina za izpraznjevanje bo opravljala naslednje funkcije:

- sesanje (mejna vrednost sesalnega vakuuma je 0.2 bara),

- izpiranje (velja samo za opremo za izpraznjevanje zadrževalnih sanitarij),

- predhodno natovarjanje ali polnjenje s kemikalijami (velja samo za opremo za izpraznjevanje zadrževalnih sanitarij),

- odtok.

4.2.2.2.3 Oprema za čiščenje notranjosti vlakovnih kompozicij

- V vsakem vagonu je predviden električni priključek 3000 VA pri 230 V, 50 Hz za oskrbovanje industrijske čistilne opreme z električno energijo. Na voljo mora biti istočasno v vseh vagonih vlakovne kompozicije. Vtičnice za električno energijo v vagonu morajo biti v takšnem razmiku, da noben del vlaka, ki mora biti očiščen, ni oddaljen več kot 12 m od vtičnice.

4.2.2.2.4 Oprema za oskrbo z vodo

- V novi opremi za nabavo vode na interoperabilni mreži je zagotovljena pitna voda v skladu z Direktivo 98/83ES, in način obratovanja mora zagotavljati, da je voda, ki je dostavljena na zadnjem elementu stabilnega dela teh naprav, v skladu s kakovostjo iz iste direktive za vodo, ki je namenjena človeški uporabi.

4.2.2.2.5 Oprema za oskrbo s peskom

- Zaboji za pesek so običajno napolnjeni med določenimi vzdrževalnimi deli v posebnih delavnicah, ki skrbijo za vzdrževanje vlakovnih kompozicij. Vendar pa, če se to zahteva, je pesek, ki je v skladu z lokalnimi specifikacijami za takšno uporabo, na voljo, da se napolnijo zaboji za pesek, tako da železniška vozila lahko nadaljuje komercialne storitve, dokler se ne vrne v vzdrževalni center.

4.2.2.2.6 Posebne zahteve za postavljanje vlakov na stranski tir

Vlaki morajo biti projektirani tako, da:

- vlakovne kompozicije na stranskem tiru spoštujejo stopnjo hrupa, določenega v TSI železniškega voznega parka,

- ko so postavljeni na stranski tir pod električno napetostjo, občasno spremljanje ni potrebno,

- so lahko oblikovani za različne stopnje obratovanja (stopnja pripravljenosti, priprava itd.),

- odsotnost električne napetosti ne poškoduje nobene komponente vlaka,

- so lahko vlaki, postavljeni na stranski tir, varno zavarovani pred nepričakovanimi premiki.

Zlasti morajo imeti vgrajene ročne zavore, ki zagotavljajo, da lokalna pravila delovanja veljajo, kadarkoli je uporaba tovrstnih zavor potrebna.

4.2.3 Urejevalne in operativne določbe

Za zagotovitev skladnosti vseevropskega železniškega sistema, so zgoraj navedeni vmesniki predmet sledečih urejevalnih in obratovalnih zahtev:

(Jih ni)

4.3 PODROBNO DOLOČENA ZMOGLJIVOST VZDRŽEVALNEGA PODSISTEMA

Kriteriji zmogljivosti, ki jih mora dosegati vzdrževalni podsistem, se morajo ujemati z zmogljivostmi, določenimi za vsako od naslednjih prog kategorij vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti:

- železniške proge, posebej zgrajene za visoke hitrosti,

- železniške proge, posebej nadgrajene za visoke hitrosti,

- železniške proge, posebej nadgrajene za visoke hitrosti s posebnimi lastnostmi.

V primeru vzdrževalnega sistema so zahteve zmogljivosti enake za vse tri kategorije železniških prog.

5. KOMPONENTE INTEROPERABILNOSTI

5.1 V skladu s členom 2(d) Direktive 96/48/ES so komponente interoperabilnosti "vsi osnovni elementi, skupina elementov, podsestav ali zaključen sestav opreme, ki je vključena ali predvidena za vključitev v podsistem, od katerega je posredno ali neposredno odvisna interoperabilnost vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti."

5.2 Komponente interoperabilnosti so predmet ustreznih določb Direktive 96/48/ES in so glede na to TSI naslednji:

- sistem izpraznjevanja sanitarij: povezave,

- oprema za čiščenje notranjosti vlakov: električne vtičnice,

- oprema za oskrbo z vodo in peskom: adapterji za polnjenje vode (dovod).

5.3 Te komponente interoperabilnosti so predmet specifikacij v obliki zahtev zmogljivosti. Ocena ustreznosti in/ali primernosti za uporabo je usmerjena preko zahtev za vmesnike komponent interoperabilnosti kot prioriteta, s sklicevanjem na projektiranje ali posebne opisne značilnosti.

5.3.1 Specifikacije za povezavo s sistemom izpraznjevanja sanitarij kot komponente interoperabilnosti so naslednje:

- Povezave (3" za praznjenje in 1" za izpiranje) in njihovi pokrovi morajo biti skladni s slikama 1 in 2 Priloge IV.

5.3.2 Vmesniki za povezavo s sistemom izpraznjevanja sanitarij kot komponente interoperabilnosti, so označeni:

(Jih ni)

5.3.3 Specifikacije za opremo za čiščenje notranjosti vlakovnih kompozicij, električne vtičnice kot komponente interoperabilnosti so naslednje:

- Notranje vtičnice morajo sovpadati z dimenzijami iz Standarda EN 60 309.1 in morajo izpolnjevati dimenzionalne lastnosti vtičnice, ki so določene na strani 22 Standarda EN 60 309.2 (vtičnica z dvema poloma + zemlja) in lastnostmi, podrobno določenimi v oddelkih 8.3.1 in 8.3.1.1 Standarda EN 50 153.

5.3.4 Vmesniki opreme za čiščenje notranjosti vlakovnih kompozicij, električne vtičnice kot komponente interoperabilnosti, so označeni:

(Jih ni)

Kolikor se specifikacije komponent interoperabilnosti za opremo za čiščenje notranjosti vlakovnih kompozicij, električnih vtičnic, sklicujejo na evropske specifikacije, ki so jih sestavili evropski organi za standardizacijo — CEN, CENELEC in ETSI — po pooblastilu Komisije, morajo biti slednje specifikacije sestavljene na osnovi zmogljivosti in le izjemoma na osnovi predpisa.

Pomembne evropske specifikacije so:

- Standard EN 60 309.1,

- Standard EN 60 309.2 (str. 22),

- Standard EN 50 153 (oddelek 8.3.1 in 8.3.1.1),

- Direktiva 98/83/ES (kakovost vode).

5.3.5 Specifikacije komponent interoperabilnosti za adapterje za polnjenje vode so naslednje:

- Adapterji za polnjenje vode so prikazani na sliki 3 Priloge V.

5.3.6 Vmesniki za adapterje za polnjenje vode kot komponenti interoperabilnosti so označeni:

(Jih ni)

6. OCENA SKLADNOSTI IN/ALI PRIMERNOSTI ZA UPORABO

6.1 KOMPONENTE INTEROPERABILNOSTI

6.1.1 Postopki ocenjevanja skladnosti (moduli)

Postopek za ocenjevanje skladnosti komponent interoperabilnosti, ki je določen v poglavju 5 te TSI, se izvede z uporabo modulov, ki so opredeljeni v Prilogi III k tej TSI.

Postopki za ocenjevanje skladnosti, opisi preskusnih metod za komponente interoperabilnosti: priključkov sistemov izpraznjevanja sanitarij, opreme za čiščenje notranjosti vlaka (električne vtičnice) in adapterji za polnjenje vode, kot je določeno v poglavju 5 te TSI, so navedeni v tabelah II.1, II.2 in II.3 Priloge II k tej TSI.

V skladu z zahtevo modulov, določenih v Prilogi III k tej TSI, oceno skladnosti komponent interoperabilnosti opravi priglašeni organ, kadar bo tako navedeno v postopku, po katerem je proizvajalec ali njegov pooblaščeni zastopnik s sedežem v Skupnosti vložil vlogo.

Proizvajalec komponent interoperabilnosti ali njegov pooblaščeni zastopnik s sedežem v Skupnosti v skladu s členom 13(1) in poglavjem 3 Priloge IV k Direktivi 96/48/ES sestavi ES-izjavo o skladnosti, preden da komponente interoperabilnosti na trg. ES-izjava o primernosti za uporabo ni potrebna za komponente interoperabilnosti vzdrževalnega podsistema.

6.1.2 Uporaba modulov

Ocena skladnosti

Za postopek ocenjevanja vsake komponente interoperabilnosti vzdrževalnega podsistema proizvajalec ali njegov pooblaščeni zastopnik s sedežem v Skupnosti uporabi notranjo kontrolo proizvodnega postopka (modul A) iz Priloge III (III.1) k tej TSI.

Opredelitev postopkov ocenjevanja

Ti postopki ocenjevanja so opredeljeni v Prilogi III k tej TSI.

Ocenjevanje skladnosti zajema faze in značilnosti, kot je prikazano z X v tabelah II.1, II.2 in II.3 Priloge II k tej TSI.

6.2 VZDRŽEVALNI PODSISTEM

6.2.1 Postopki ocenjevanja (moduli)

Na zahtevo naročnika ali njegovega pooblaščenega zastopnika s sedežem v Skupnosti priglašeni organ izvede ES-verifikacije v skladu s členom 18(1) in Priloge VI k Direktivi 96/48/ES ter v skladu z določbami ustreznih modulov, kot je določeno v Prilogi III k tej TSI.

Če naročnik lahko dokaže, da preskusi in preverjanje predhodnih vlog še vedno veljajo za nove vloge, jih lahko priglašeni organ upošteva pri ocenjevanju skladnosti.

Postopki ocenjevanja za ES-verifikacijo vzdrževalnega podsistema, seznam specifikacij in opisi preskusnih postopkov, so opisani v Tabeli II.4 Priloge II k tej TSI.

Kot je določeno v tej TSI, ES-verifikacija vzdrževalnega podsistema upošteva vmesnike z drugimi podsistemi vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti.

Naročnik sestavi ES-izjavo o verifikaciji vzdrževalnega podsistema v skladu s členom 18(1) in Prilogo V k Direktivi 96/48/ES.

6.2.2 Uporaba modulov

6.2.2.1 Stabilne naprave

Za postopek preverjanja vzdrževalnega podsistema (stabilne naprave), lahko naročnik ali njegov pooblaščeni zastopnik s sedežem v Skupnosti izbira med:

- postopkom preverjanja enote (modul SG), navedenim v Prilogi III (III.5) k tej TSI, ali

- celovitim zagotavljanjem kakovosti s postopkom pregleda načrtovanja (modul SH2), navedenim v Prilogi III (III.6) k tej TSI.

Modul SH2 se lahko izbere samo, kadar so vse dejavnosti, ki prispevajo k projektu podsistema, ki ga je treba preveriti (projektiranje, proizvodnja, montaža, namestitev), predmet sistema kakovosti za projektiranje, proizvodnjo, pregled končnega proizvoda in preskušanje, odobrenega in raziskanega s strani priglašenega organa.

Ocenjevanje zajema faze in značilnosti, kot jih navaja Tabela II.4 Priloge II k tej TSI.

6.2.2.2 Naprave na vozilu

Za postopek preverjanja vzdrževalnega podsistema (naprave na vozilu), lahko naročnik ali njegov pooblaščeni zastopnik s sedežem v Skupnosti izbira med:

- postopkom pregleda tipa (modul SB), navedenim v Prilogi III (III.2) k tej TSI za projektno in razvojno fazo, v kombinaciji s:

- postopkom zagotovitve kakovosti proizvodnje (modul SD), navedenim v Prilogi III (III.3) ali postopkom preverjanja proizvoda (modul SF), navedenim v Prilogi III (III.4) k tej TSI za proizvodno fazo, ali

- celovitim zagotavljanjem kakovosti s postopkom pregleda načrtovanja (modul SH2), navedenim v Prilogi III (III.6) k tej TSI, za vse faze.

Modul SD se lahko izbere samo, kadar so vse dejavnosti, ki prispevajo k projektu podsistema, ki ga je treba preveriti (proizvodnja, montaža, namestitev), predmet sistema kakovosti za proizvodnjo, pregled končnega proizvoda in preskušanje, odobrenega in raziskanega s strani priglašenega organa.

Modul SH2 se lahko izbere samo, kadar so vse dejavnosti, ki prispevajo k projektu podsistema, ki ga je treba preveriti (projektiranje, proizvodnja, montaža, namestitev), predmet sistema kakovosti za projektiranje, proizvodnjo, pregled končnega proizvoda in preskušanje, odobrenega in raziskanega s strani priglašenega organa.

Ocenjevanje zajema faze in značilnosti, kot jih navaja Tabela II.5 Priloge II k tej TSI.

7. IZVAJANJE VZDRŽEVALNE TSI

7.1 POSTOPEK IZVAJANJA IN ČASOVNA RAZPOREDITEV

7.1.1 Postopek

Izvajanje specifikacij za vzdrževalno opremo temelji na naslednjih splošnih korakih:

Korak 1:

Projekt urnika železniškega voznega parka pregledata upravljavec infrastrukture in prevoznik v železniškem prometu.

Korak 2:

Upravljavec infrastrukture in prevoznik v železniškem prometu izvedeta ekonomsko študijo, na osnovi katere bo lahko začetni urnik spremenjen.

7.1.2 Časovna razporeditev

Zaradi:

- časa, potrebnega za gradnjo ali spremembo stabilnih naprav in za namestitev drezin za izpraznjevanje sanitarij,

- načela, po katerem je skladnost z zahtevami interoperabilnosti že obstoječih stabilnih naprav možna le, če so vključene v dolgoročno obnovo in časovni okvir popravil,

se bosta morala glede časovne razporeditve izvajanja pogoditi upravljavec infrastrukture in prevoznik v železniškem prometu.

Če želi prevoznik v železniškem prometu uvesti določeno interoperabilno vozno pot znotraj časa, ki ni v skladu s temi omejitvami, se bosta upravljavec infrastrukture in prevoznik v železniškem prometu pogodila za začasne rešitve (na primer sestava začasnega urnika železniškega voznega parka).

7.1.3 Izvajanje vzdrževalne opreme (železniške proge vseh kategorij)

7.1.3.1 Stranski tiri

Prvi korak: upravljavec infrastrukture in prevoznik v železniškem prometu skupaj pregledata projekt urnika železniškega voznega parka, ki ga predlaga prevoznik v železniškem prometu, in določita področja interoperabilnega omrežja na preučevani vozni poti, kjer bi morali biti vlaki postavljeni na stranski tir (v skladu z urnikom tega železniškega voznega parka) in kjer stranski tiri ne izpolnjujejo (ali ne dovolj) zahtev TSI.

Drugi korak: upravljavec infrastrukture in prevoznik v železniškem prometu skupaj izvedeta ekonomsko študijo, ki bo mogoče vodila k spremembam urnika železniškega voznega parka. Te spremembe, glede na številko in/ali lokacijo mest (stranskih tirov) za vlakovne kompozicije, minimizirajo število novih (ki so v skladu z vzdrževalno TSI) stranskih tirov, ki bodo morali biti zgrajeni, in tudi število že obstoječih stranskih tirov, ki se bodo morali uporabiti v skladu s to TSI.

7.1.3.2 Naprave za preskrbo z vodo

Prvi korak: upravljavec infrastrukture in prevoznik v železniškem prometu skupaj pregledata projekt urnika železniškega voznega parka, ki ga predlaga prevoznik v železniškem prometu, in določita področja interoperabilnega omrežja na preučevani vozni poti, kjer naj so vlaki (v skladu z urnikom tega železniškega voznega parka) preskrbljeni z vodo in kjer ni (ali ni dovolj) naprav za preskrbo z vodo v skladu z zahtevami TSI.

Drugi korak: upravljavec infrastrukture in prevoznik v železniškem prometu skupaj izvedeta ekonomsko študijo, ki bo mogoče vodila k spremembam urnika železniškega voznega parka. Te spremembe glede na številko in/ali lokacijo, kjer bodo vlakovne kompozicije oskrbovane z vodo, minimizirajo število novih (ki so v skladu z vzdrževalno TSI) naprav za preskrbo vode, ki se bodo morale zgraditi, in tudi število že obstoječih naprav, ki se bodo morale uporabiti v skladu s to TSI.

7.1.3.3 Drezine za izpraznjevanje sanitarij

Prvi korak: upravljavec infrastrukture in prevoznik v železniškem prometu skupaj pregledata projekt urnika železniškega voznega parka, ki ga predlaga prevoznik v železniškem prometu, in določita področja interoperabilnega omrežja na preučevani vozni poti, kjer naj bi bilo možno (v skladu s projektom urnika tega železniškega voznega parka) izprazniti sanitarije vlakovnih kompozicij, in kjer ni (ali ni dovolj) naprav za praznjenje stabilnih sanitarij, ki dovoljujejo takšno delovanje na vlakovnih kompozicijah.

Drugi korak: upravljavec infrastrukture in prevoznik v železniškem prometu skupaj izvedeta ekonomsko študijo, ki bo vodila k spremembam urnika železniškega parka. Te spremembe glede na številko in/ali lokacijo mesta, kjer bo mogoče, ko bo potrebno, izprazniti sanitarije na vlakovnih kompozicijah, minimizirajo število drezin za izpraznjevanje sanitarij (v skladu z vzdrževalno TSI), ki se bodo morali postaviti na navedena območja.

7.2 POSEBNI PRIMERI: PODROBNOSTI UPORABE

(Jih ni)

7.3 PRIPOROČILO

Z namenom nenehnega izboljševanja kakovosti vode v prevoznih sredstvih za visoke hitrosti je priporočljivo, da se naprave iz točke 4.2.2.2.4 uporabljajo na tak način, da se vozila napolnijo s kakovostno vodo, skladno z Direktivo 83/18/ES. V tem primeru je treba ravnati previdno z nestabilnimi napravami, cevmi in šobami, da se ohrani kakovost vode.

--------------------------------------------------