PRILOGA

ENOTNI DOKUMENT

„CÂRNAŢI DE PLEŞCOI“

EU št.: PGI-RO-02174 – 4.7.2016

ZOP ( ) ZGO ( X )

1. Ime

„Cârnaţi de Pleşcoi“

2. Država članica ali tretja država

Romunija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.2 Mesni proizvodi (kuhani, soljeni, dimljeni itn.)

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

„Cârnați de Pleșcoi“ so prekajene klobase iz ovčjega in govejega mesa. V klobasah mora biti najmanj 55 % ovčjega mesa in največ 45 % govejega mesa. Jeseni in pozimi se lahko do 10 % ovčjega mesa nadomesti s kozjim mesa, kar bistveno ne spremeni organoleptičnih lastnosti.

Klobase „Cârnați de Pleșcoi“ se proizvajajo in tržijo v dveh oblikah: prekajene ali suhe in hladno prekajene.

Obe vrsti vsebujeta pekočo rdečo papriko, zaradi katere so klobase „Cârnați de Pleșcoi“ pikantne. Površina je čista, gladka in nelepljiva, konsistenca pri razrezu je tako na robovih kot v sredini enotna, gosta in homogena.

Fizikalne in kemične značilnosti

Prekajene klobase „Cârnați de Pleșcoi“ imajo naslednje značilnosti:

— valjasta oblika,

— podolgovata oblika (dolžina posamezne klobase je med 15 in 18 cm),

— masa od 40 do 50 gramov,

— vsebnost vlage največ 60 %,

— vsebnost maščob največ 35 %,

— vsebnost beljakovin najmanj 14 %,

— vsebnost soli največ 4,5 %.

Suhe in hladno prekajene klobase „Cârnați de Pleșcoi“ imajo naslednje značilnosti:

— sploščena oblika,

— podolgovata oblika (dolžina posamezne klobase je med 15 in 18 cm),

— masa od 25 do 40 gramov,

— vsebnost vlage največ 40 %,

— vsebnost maščob največ 38 %,

— vsebnost beljakovin najmanj 14 %,

— vsebnost soli največ 4,5 %.

Organoleptične lastnosti

Okus in vonj: okus je prijeten, rahlo pikanten, zmerno slan, značilen za ovčje meso in mešanico uporabljenih začimb (česen, pekoča paprika, timijan). Barva: svetla rdečkasto rjava barva pri prekajenih klobasah in temno rjava barva pri suhih in hladno prekajenih klobasah.

Videz ob razrezu: mozaična struktura brez maščobnih grudic in lukenj; očitna prisotnost rdeče paprike.

3.3 Krma (samo za proizvode živalskega izvora) in surovine (samo za predelane proizvode)

Pri proizvodnji klobas „Cârnați de Pleșcoi“ se uporabljajo naslednje surovine in sestavine: ovčje/kozje in goveje meso, kostna juha iz ovčjih/kozjih in govejih kosti, naravno ovčje črevo in začimbe (česen, čili, timijan).

3.4 Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Vse faze proizvajanja in izdelovanja klobas „Cârnați de Pleșcoi“ potekajo na opredeljenem geografskem območju. Proizvodni postopek zajema naslednje faze: priprava surovin/sestavin, rezanje in izkoščevanje izbranega mesa, mletje, mešanje, polnjenje v naravno ovčje črevo, izsuševanje in dimljenje.

3.5 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn. proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

—

3.6 Posebna pravila za označevanje proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Etikete klobas „Cârnați de Pleșcoi ZGO“ morajo nujno vključevati:

— ime proizvoda, in sicer „CÂRNAȚI DE PLEȘCOI“, ki mu sledi navedba „Zaščitena geografska označba“ ali kratica ZGO,

— vrsto proizvoda (prekajen ali suh in hladno prekajen),

— logotip inšpekcijskega in certifikacijskega organa.

4. Jedrnata opredelitev geografskega območja

Geografsko območje sestavljajo občine Berca, Săpoca, Cernătești, Mărăcineni in mesto Buzău.

5. Povezava z geografskim območjem

Sloves klobas „Cârnați de Pleșcoi“ je pripisati dejstvu, da gre za tradicionalni proizvod regije. V razmerah, kjer proizvodnja in vrednost klobas predstavljata glavni vir dohodka za lokalno prebivalstvo v Pleșcoi, se recepti ter znanje prenašajo iz roda v rod.

Tradicija ovčereje, kozjereje in govedoreje v regiji Buzău izvira iz reliefne razgibanosti (gore, griči in ravnice) in položaja regije na zaobljenem delu Karpatov, za katerega je značilno razgibano podnebje na območju, kjer se srečujejo gore, griči, ravnice s pašniki in travinje, primerni za vse rastlinojede živali.

Klobase „Cârnați de Pleșcoi“ se od podobnih klobas razlikujejo po posebnem okusu, ki je posledica kombinacije ovčjega/kozjega in govejega mesa, pekoče paprike, soli (mešanica za soljenje), česna in timijana. Zaradi mešanice česna, rdeče pekoče paprike in timijana imajo klobase pikanten okus. Tako nikjer drugod na romunskem ozemlju ni mogoče najti klobas s podobnimi lastnostmi ali okusom.

Nadevu, ki je mešanica mesa, začimb in soli (solna mešanica), se doda kostna juha. Po zorenju se opravi prekajevanje s trdim lesom.

Treba je poudariti, da se klobase „Cârnați de Pleșcoi“ razlikujejo od drugih klobas zaradi spodaj opisanih praks v skladu z receptom, kar neposredno prispeva k organoleptičnim in fizikalno-kemičnim značilnostim proizvoda.

Prekajene klobase „Cârnați de Pleșcoi“ se prekajujejo od 2 do 3 ur pri temperaturi med 50 in 80 °C (vroče prekajevanje), da pridobijo rdečkasto rjavo barvo.

Postopek prekajevanja klobas „Cârnați de Pleșcoi“ je končan, ko ima ovitek ob dotiku značilen zvok suhe opne.

Suha in hladno prekajena klobasa „Cârnați de Pleșcoi“ se prekajuje pri temperaturi med 25 °C in 40 °C (hladno prekajevanje), po dveh dneh pa se prvič stisne po dolžini. Temu sledi druga faza prekajevanja, ki traja od 2 do 3 dni, in ponovno stiskanje. V skladu z znanji in spretnostmi, ki so jih lokalni prebivalci podedovali od prednikov, lahko prekajevanje podaljšajo še za 1–2 dni, dokler klobase ne postanejo rdečkasto rjave. Večkratno izmenjavanje faz stiskanja klobas po dolžini z lesenim valjarjem (făcăleț) in prekajevanja, da se odstrani odvečna voda, je tipično za hladno prekajene suhomesne izdelke in jim daje značilno sploščeno obliko in konsistenco.

Recept za izdelavo hranijo lokalni prebivalci regije Pleșcoi-Berca v krajih, kjer se je rodila legenda o rokovnjačih. Zgodba pravi, da so ti odpadniki, da bi pomagali revežem, kradli ovce bogatih pastirjev na poti na trg v Buzăuu. Nato so ponoči, ko so bile nizke temperature primernejše za hlajenje mesne mešanice, izdelovali klobase in suhomesne proizvode. Rokovnjači so znanje o načinu priprave klobas „Cârnați de Pleșcoi“ prenesli na vaščane.

Vsako gospodinjstvo je izdelovalo klobase, ki so predstavljale zalogo nepokvarljivih suhih živil. Določeno količino klobas, namenjeno porabi v naslednjih nekaj dneh, so samo prekadili, ostale pa so sušili in tako ustvarili zalogo hrane za daljše obdobje; iz teh izvirajo hladno prekajene klobase.

Sloves klobas „Cârnați de Pleșcoi“ pri romunskih in tujih potrošnikih temelji na receptu, ki se prenaša iz roda v rod, ter znanju in spretnostih prebivalcev (opredeljenega geografskega območja) pri izdelavi tega proizvoda.

Klobase so bile poznane že v 13. in 14. stoletju, predvsem pa potem, ko je Basarab I (1324–1352) ustanovil kneževino Vlaško. Klobase so v tistem času prodajali na sejmu Drăgaica, na območju, kjer danes leži mesto Buzău.

Zaradi geografskega položaja mesta Buzău in dejstva, da je bil tam leta 1431 carinski urad, je imel sejem tudi kulturni vidik in je bil za prebivalce številnih regij primerno mesto za izmenjavo blaga, tradicij in običajev.

V knjigi „Istoria jurnalismului din județul Buzău“ (Zgodovina novinarstva v okrožju Buzău), posvečeni sejmu Drăgaica, je novinar in zgodovinar Viorel Frâncu zapisal:

…

„Na križišču trgovskih poti, ki so Dobroudjo povezale z Brașovom in Transilvanijo, so se srečevali različni trgovci. Na začetku so prebivalci Muntenije in Transilvanije tu trgovali z žiti in živalmi; sejem je bil povezan tudi z mistiko, vezano na začetek žetve, in so ga spremljali različni obredi in slavja. Sejem je nastal ob poti, po kateri so gnali na sezonsko pašo. Že od vsega začetka so si ljudje na sejmu Drăgaica privoščili medenjake, klobase ‚Cârnați de Pleșcoi‘, ‚Tămâioasă de Pietroasele‘ …“

…

Ta tradicija se nadaljuje in sejem se odvija še danes, in sicer poteka dva tedna pred praznikom svetega Janeza Krstnika (24. junija).

Leta 1890 je bil Buzău znan po tem, da je imel manj ulic kot gostišč, v katerih so se uživale klobase „Cârnați de Pleșcoi“, kot je Constantin Trentea zapisal v svojem rokopisu „Tradiția științei de carte în satul Pleșcoi-Buzău 1600–1900“ (Tradicija pismenosti v vasi Pleșcoi-Buzău v obdobju 1600–1900), ki ga je napisal v Bukarešti leta 1975. V rokopisu opisuje slavnostno pogostitev, ki jo je 28. avgusta 1924 organizirala kulturna zveza „Idealul“ v občini Pleșcoi (okrožje Buzău), in navaja, da so na tej „bogati pogostitvi […] stregli klobase Pleșcoi na žaru“.

Recept za izdelavo klobas „Cârnați de Pleșcoi“ ima pomembno mesto tudi v delu Raduja Antona Romana z naslovom „Bucate, vinuri și obiceiuri românești“ (Romunske jedi, vina in običaji), ki ga je založbena hiša Paideia izdala leta 2001. Radu Anton Roman je bil novinar, pisatelj in televizijski producent; znan je predvsem po programih, posvečenih kulinariki.

V slovarju osnovnih izrazov (Dicționar de Vorbe Esențiale), ki jih je zbral Ioan Boldea in ki v ospredje postavlja ključna razmišljanja osebnosti iz sveta kulture, znanosti in umetnosti, Andrei Pleșu (stran 219, točka 4803) pravi: „Rad berem, razpravljam o idejah in iščem Boga … Rad pa imam tudi klobase ‚Cârnați de Pleșcoi‘, mladostniške norčije, zorjene sire, kurtizane in romance.“ Andrei Pleșu je romunski pisatelj in esejist, literarni kritik, umetnostni zgodovinar in stilist romunskega jezika.

Med letoma 2000 in 2014 so lokalni in nacionalni medijski posneli več oddaj o različnih temah, s katerimi so promovirali klobase „Cârnați de Pleșcoi“. Romunska nacionalna kuhinja vsebuje recepte, v katerih so klobase „CÂRNAȚI DE PLEȘCOI“ poglavitna sestavina. Tudi almanah „Renașterea Buzoiană“ (Preporod Buzăua) jim je v svoji izdaji iz leta 2006 posvetil več strani.

Sčasoma so klobase „Cârnați de Pleșcoi“ postale priljubljena jed na praznični mizi Romunov, od leta 2008 pa se vsako leto organizira tudi festival klobas „Cârnați de Pleșcoi“. Festival vključuje različna tekmovanja: Miss Oița, tekmovanje za najdaljšo klobaso „Cârnați de Pleșcoi“; „Fomilă de Pleșcoi“, tekmovanje v uživanju klobas „Cârnați de Pleșcoi“, itn.

Sklic na objavo specifikacije

(drugi pododstavek člena 6(1) te uredbe)

http://www.madr.ro/docs/ind-alimentara/documentatie-2016/caiet-de-sarcini-carnati-plescoi-2016.pdf