Direktiva Sveta

z dne 31. marca 1982

o spremembi Direktive 73/405/EGS o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z metodami preskušanja biorazgradljivosti anionskih površinsko aktivnih snovi

(82/243/EGS)

SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 100 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije [1],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [2],

ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora [3],

ker je treba Direktivo Sveta 73/405/EGS [4] prilagoditi najnovejšim razvojnim dosežkom v znanosti in tehnologiji, je nujno:

- posodobiti reference v zvezi z metodami, navedenimi v členu 2,

- k členu 2 dodati nadaljnjo metodo merjenja, ki se uporablja v Združenem kraljestvu,

- izpopolniti "potrdilni preskusni postopek", predviden v primeru spora;

ker je na podlagi člena 4 Direktive Sveta 73/404/EGS z dne 22. novembra 1973 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s čistilnimi sredstvi [5] treba določiti ustrezna dovoljena odstopanja pri merjenju biorazgradljivosti, da bi se ustrezno upoštevala nezanesljivost preizkusnih metod, ki bi lahko imela za posledico sklepe o zavrnitvi s pomembnimi gospodarskimi posledicami; ker se sklep o zavrnitvi lahko sprejme samo, kadar rezultati, dobljeni s preizkusno metodo, navedeno v členu 2 Direktive 73/405/EGS, pokažejo biorazgradljivost, nižjo od 80 %;

ker so se glede področja uporabe Direktive 73/405/EGS pojavile nejasnosti in je treba pojasniti, da se Direktiva uporablja samo za površinsko aktivne snovi, ki se uporabljajo v čistilnih sredstvih; ker je treba tudi pojasniti, da člen 2 obravnava raven biorazgradljivosti anionskih površinsko aktivnih snovi v čistilnem sredstvu, in ne raven biorazgradljivosti samega čistilnega sredstva;

ker se bo sprememba in razširitev področja uporabe Priloge k Direktivi 73/405/EGS izvedla po postopku iz člena 3a Direktive,

SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Direktiva 73/405/EGS se s tem spremeni, kakor sledi:

1. Členu 1 se doda naslednje: "prisotni v detergentih v smislu člena 1 Direktive 73/404/EGS".

2. Člena 2 in 3 se nadomestita z naslednjim:

"Člen 2

V skladu s členom 4 Direktive 73/404/EGS v zvezi z detergenti države članice prepovejo dajanje v promet in uporabo detergenta na svojem ozemlju, če je biorazgradljivost anionskih površinsko aktivnih snovi, določena po eni izmed naslednjih metod, nižja od 80 %:

- po metodi OECD, objavljeni v tehničnem poročilu OECD z dne 11. junija 1976 o, "Predlagani metodi za določanje biorazgradljivosti površinsko aktivnih snovi, ki se uporabljajo v sintetičnih čistilnih sredstvih"

- po metodi, ki se uporablja v Nemčiji, določeni s "Verordnung über die Abbaubarkeit anionischer und nichtionischer grenzflächenaktiver Stoffe in Wasch- und Reinigungsmitteln" z dne 30. januarja 1977, objavljeni v Bundesgesetzblatt, 1977, del I, stran 244, kakor je določeno v Uredbi o spremembi navedene uredbe z dne 18. junija 1980, objavljeni v Bundesgesetzblatt, 1980, del I, stran 706,

- po metodi, ki se uporablja v Franciji, in jo je odobrila Odredba z dne 28. decembra 1977, objavljena v Journal officiel de la République française z dne 18. januarja 1978, strani 514 in 515, in poskusni standard T 73-260 iz junija 1981, ki ga je objavila, "Association française de normalisation" (AFNOR),

- po metodi, ki se uporablja v Združenem kraljestvu, tako imenovani, "Porous Pot Test" in opisani v Tehničnem poročilu št. 70 (1978) raziskovalnega centra Water Research Centre.

Člen 3

Po postopku iz člena 5(2) Direktive 73/404/EGS mnenje laboratorija o anionskih površinsko aktivnih snoveh temelji na referenčni metodi (potrdilni preizkusni postopek), opisani v Prilogi k tej direktivi."

3. Vstavi se naslednji člen:

"Člen 3a

Spremembe, potrebne za prilagoditev Priloge tehničnemu napredku, se sprejmejo po postopku iz člena 7b Direktive 73/404/EGS."

4. Priloga se nadomesti s Prilogo k tej direktivi.

Člen 2

Države članice sprejmejo predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, v 18 mesecih po njeni notifikaciji in o tem takoj obvestijo Komisijo.

Člen 3

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju, 31. marca 1982

Za Svet

Predsednik

P. de Keersmaeker

[1] UL C 112, 14.5.1981, str. 4.

[2] UL C 172, 13.7.1981, str. 111.

[3] UL C 310, 30.11.1981, str. 7.

[4] UL L 347, 17.12.1973, str. 53.

[5] UL L 347, 17.12.1973, str. 51.

--------------------------------------------------

PRILOGA

DOLOČANJE BIORAZGRADLJIVOSTI ANIONSKIH POVRŠINSKO AKTIVNIH SNOVI

Referenčna metoda (potrdilni preskus)

POGLAVJE 1

1.1 Opredelitev pojmov

Anionske površinsko aktivne snovi v smislu te direktive so tiste površinsko aktivne snovi, ki se po prehodu skozi kationske in anionske izmenjevalce ločijo s frakcionirnim izpiranjem in določijo kot metilen-modro aktivna snov (MBAS) po analiznem postopku iz poglavja 3.

1.2 Oprema za merjenje

Metoda merjenja uporablja majhno aparaturo z aktivnim blatom, prikazano na sliki 1, bolj podrobno pa na sliki 2.

Opremo sestavljajo posoda za shranjevanje A za sintetično odplako, dozirne črpalke B, prezračevalna posoda C, posoda za usedanje D, zračna črpalka E za recikliranje aktivnega blata in posoda F za zbiranje obdelane odplake.

Posodi A in F morata biti iz stekla ali primerne plastike s prostornino najmanj 24 litrov. Črpalka B mora vzdrževati konstanten pretok sintetične odplake v prezračevalno posodo; med običajnim delovanjem ta posoda vsebuje tri litre mešane tekočine. Sintran ventil za zrak G se obesi v posodo C na vrhu konusa. Količino vpihanega zraka skozi prezračevalnik je treba spremljati z merilnikom pretoka H.

1.3 Sintetična odplaka

Za preskus se uporablja sintetična odplaka.

V vsakem litru vode iz pipe raztopimo:

160 mg peptona,

110 mg mesnega ekstrakta,

30 mg sečnine CO(NH2)2,

7 mg natrijevega klorida (NaCl),

4 mg kalcijevega klorida (CaCl2 .2H2O),

2 mg magnezijevega sulfata (MgSO4 .7H2O),

28 mg kalijevega hidrogen fosfata (K2HPO4)

in 20 ± 2 mg MBAS

MBAS ekstrahiramo iz produkta za preizkušanje po metodi, opisani v poglavju 2. Vsak dan se pripravlja sveža sintetična odplaka.

1.4 Priprava vzorcev

1.4.1 Nesestavljene površinsko aktivne snovi se lahko preučujejo v izvirnem stanju. Za pripravo sintetične odplake je treba določiti vsebnost MBAS.

1.4.2 Pri sestavljenih površinsko aktivnih snoveh se z analizo ugotavlja vsebnost MBAS in mila. Na sredstvih je treba izvajati alkoholno ekstrakcijo in ločitev MBAS (glej poglavje 2). Za pripravo sintetične odplake mora biti znana vsebnost MBAS v ekstraktu.

1.5 Delovanje opreme

Najprej napolnimo prezračevalno posodo C in posodo za usedanje D s sintetično odplako. Višino posode D je treba določiti tako, da je prostornina v prezračevalni posodi C 3 litre.

Vcepimo 3 ml sekundarne odplake dobre kakovosti, sveže zbrane v čistilni napravi s pretežno gospodinjskimi odplakami. V obdobju med vzorčenjem in uporabo je odplako treba shraniti v aerobnih pogojih. Nato vklopimo dovod zraka, zračno črpalko E in dozirno črpalko B. Sintetična odplaka mora teči skozi prezračevalno posodo C s hitrostjo enega litra na uro, s čimer dobimo srednji retenzijski čas 3 ure.

Dovod zraka je treba uravnati tako, da se vsebina posode C ohranja kot stalna suspenzija, vsebnost raztopljenega kisika pa je najmanj 2 mg/l. Penjenje je treba preprečiti s primernimi sredstvi. Uporabljati se ne smejo sredstva proti penjenju, ki inhibirajo aktivno blato, ali vsebujejo MBAS. Zračno črpalko E je treba namestiti tako, da se aktivno blato iz posode za usedanje nenehno in redno reciklira v prezračevalno posodo C. Blato, ki se nakopiči okoli vrha prezračevalne posode C, na dnu posode D za usedanje ali kjer koli v procesu kroženja, je s krtačenjem ali drugim primernim sredstvom treba vrniti v obtok najmanj enkrat na dan. Če se blato ne poseda, njegovo gostoto lahko povečamo z dodajanjem 2-ml odmerkov 5 % raztopine železovega klorida, kar po potrebi ponovimo.

Odplaka iz posode D za usedanje se 24 ur zbira v posodi F, nato po temeljitem mešanju odvzamemo vzorec. Posodo F je nato treba temeljito očistiti.

1.6 Preverjanje merilne opreme

Vsebnost MBAS (v mg/l) v sintetični odplaki se določi neposredno pred uporabo.

Vsebnost MBAS (v mg/l) v odplaki, zbrani prek 24 ur v posodi F, moramo določiti analitično po isti metodi, neposredno po zbiranju; sicer je treba vzorce konzervirati, po možnosti z zamrzovanjem. Koncentracije je treba določiti na 0,1 mg/l MBAS natančno.

Kot kontrola učinkovitosti procesa se vsaj dvakrat tedensko meri kemijska potreba po kisiku (KPK) ali raztopljen organski ogljik (DOC) v odplaki, filtrirani skozi steklena vlakna in zbrani v posodi F, ter v filtrirani sintetični odplaki v posodi A.

Zmanjšanje kemijske potrebe po kisiku ali raztopljenega organskega ogljika se mora izravnati, ko se doseže približno redna dnevna biorazgradnja MBAS, tj. ob koncu uvajalnega obdobja, prikazanega na sliki 3.

Vsebnost suhe snovi v suspendiranih trdnih snoveh v aktivnem blatu v prezračevalni posodi je treba določiti dvakrat tedensko (v g/l). Če je večja od 2,5 g/l, je treba prebitno aktivno blato zavreči.

Preizkus se izvaja pri sobni temperaturi, ki naj bo stalno med 19 °C in 24 °C (292-297 K).

1.7 Izračun biorazgradljivosti

Odstotek razgradnje MBAS je treba izračunati vsak dan na osnovi vsebnosti MBAS, v mg/l sintetične odplake in ustrezne odplake, zbrane v posodi F. Tako dobljene rezultate razgradljivosti je treba grafično prikazati kot na sliki 3.

Razgradljivost MBAS se izračuna kot aritmetična sredina podatkov, dobljenih prek obdobja 21 dni, ki sledi obdobju uvajanja, med katerim je bila razgradnja običajna in delovanje naprave brez motenj. V nobenem primeru obdobje uvajanja ne sme presegati šest tednov.

Vrednosti dnevne razgradnje se izračunajo na 0,1 % natančno, končni rezultat pa se zaokroži na najbližje celo število.

V nekaterih primerih se sme dopustiti zmanjšanje pogostosti vzorčenja, za izračun povprečja pa je treba uporabiti vsaj 14 rezultatov, zbranih prek 21 dni, ki sledijo obdobju uvajanja.

POGLAVJE 2

PREDHODNA OBDELAVA PROIZVODOV, NAMENJENIH PREIZKUŠANJU

2.1 Uvodne pripombe

2.1.1 Obdelava vzorcev

Obdelava anionskih površinsko aktivnih snovi in sestavljenih čistilnih sredstev pred določanjem biorazgradljivosti v potrdilnem preizkusu obsega:

Proizvodi | Obdelava |

Anionske površinsko aktivne snovi | Brez obdelave |

Sestavljena čistilna sredstva | Alkoholna ekstrakcija, ki ji sledi ločitev anionskih površinsko aktivnih snovi z ionsko izmenjavo |

Namen alkoholne ekstrakcije je odstraniti netopne in anorganske sestavine tržnega proizvoda, ki bi v določenih okoliščinah lahko motili preizkus biorazgradljivosti.

2.1.2 Postopek ionske izmenjave

Izolacija in ločitev anionskih površinsko aktivnih snovi od mila, neionskih in kationskih površinsko aktivnih snovi se zahteva zaradi pravilnih preizkusov biorazgradljivosti.

To se doseže s postopkom ionske izmenjave s pomočjo makroporoznega izmenjevalnega gela in primernih eluentov za frakcionirno izpiranje. Tako se lahko milo, anionske in neionske površinsko aktivne snovi izolirajo v enem postopku.

2.1.3 Analitska kontrola

Po homogenizaciji se koncentracija anionskih površinsko aktivnih snovi v sintetičnem čistilnem sredstvu določi po analitskem postopku MBAS. Vsebnost mila se določi z ustrezno analitsko metodo. Ta analiza proizvodov je nujna za izračun količin, potrebnih za pripravo frakcij za preizkus biorazgradljivosti.

Kvantitativna ekstrakcija ni potrebna; ekstrahirati pa je treba vsaj 80 % anionskih površinsko aktivnih snovi. Običajno se jih dobi 90 % ali več.

2.2 Princip

Iz homogenega vzorca (praški, posušene kreme in tekočine) pridobimo etanolni ekstrakt, ki vsebuje površinsko aktivne snovi, milo in druge v alkoholu topne sestavine vzorca sintetičnega čistilnega sredstva.

Etanolni ekstrakt uparimo do suhega, raztopimo v mešanici izopropanola in vode, dobljeno raztopino pa spustimo skozi kombinacijo močno kislega kationskega izmenjevalca in makroporoznega anionskega izmenjevalca, segreto na 50 °C (323 K). Ta temperatura je potrebna, da se prepreči usedanje maščobnih kislin, ki se lahko pojavi v kislem mediju.

Vse neionske površinsko aktivne snovi ostanejo v odplaki.

Maščobne kisline v milu se ločijo s spiranjem z etanolom, ki vsebuje CO2. Anionske površinsko aktivne snovi se v takem primeru pridobijo kot amonijeve soli s spiranjem z vodno izopropanolno raztopino amonijevega bikarbonata. Te amonijeve soli se uporabljajo za preizkus razgradnje.

Kationske površinsko aktivne snovi, ki bi lahko motile preizkus biorazgradljivosti in analizni postopek, se odstranijo s kationskim izmenjevalcem, nameščenim nad anionskim izmenjevalcem.

2.3 Kemikalije in oprema

2.3.1 Deionizirana voda

2.3.2 Etanol, 95 % (v/v) C2H5OH

(dopusten denaturant: metil etil keton ali metanol)

2.3.3 Mešanica izopropanola in vode (50/50 v/v):

50 prostorninskih delov izopropanola (CH3CHOH . CH3) in

50 prostorninskih delov vode (2.3.1)

2.3.4 Raztopina ogljikovega dioksida v etanolu (približno 0,1 % CO2): ogljikov dioksid (CO2) s pomočjo cevi za vbrizgavanje z vgrajenim sinterjem 10 minut uvajamo skozi etanol (2.3.2). Uporabljamo samo svežo raztopino

2.3.5 Raztopina amonijevega bikarbonata (60/40 v/v): 0,3 mol NH4HCO3 v 1000 ml mešanice izopropanola in vode, ki sestoji iz 60 prostorninskih delov izopropanola in 40 prostorninskih delov vode (2.3.1)

2.3.6 Kationski izmenjevalec (KAT), močno kisel, odporen na alkohol (50-100 mesh)

2.3.7 Anionski izmenjevalec (AAT), makroporozen, Merck Lewatit MP 7080 (70-150 mesh) ali ekvivalent

2.3.8 Klorovodikova kislina, 10 % HCl (masni %)

2.3.9 2000 — ml bučka z okroglim dnom s steklenim zamaškom z obrusom in hladilnikom

2.3.10 Filtrirna nuča s premerom 90 mm (z možnostjo gretja) za filter papir

2.3.11 2000 — ml filtrirna bučka

2.3.12 Izmenjevalne kolone z grelcem in pipo: notranji premer cevi je 60 mm, višina je 450 mm (slika 4)

2.3.13 Vodna kopel

2.3.14 Vakuumska peč za sušenje

2.3.15 Termostat

2.3.16 Rotavapor

2.4 Priprava ekstrakta in ločevanje anionskih aktivnih snovi

2.4.1 Priprava ekstrakta

Potrebna količina površinsko aktivnih snovi za preizkus biorazgradljivosti je približno 50 g MBAS.

Običajno količina proizvoda za ekstrakcijo ne bo presegala 1000 g, lahko pa bo potrebno izločiti dodatne količine vzorca. Iz praktičnih razlogov naj bi bila količina proizvoda pri pripravi ekstraktov za preskus biorazgradljivosti v večini primerov omejena na 5000 g.

Izkušnje kažejo, da ima uporaba več majhnih ekstrakcij prednost pred uporabo ene večje. Količine, določene za izmenjalec so načrtovane za delovno zmogljivost 600-700 mmol površinsko aktivnih snovi in mila.

2.4.2 Izolacija v alkoholu topnih sestavin

V 1250 ml etanola dodamo 250 g sintetičnega čistilnega sredstva za analizo, raztopino segrejemo do vrelišča in jo med mešanjem refluktiramo 1 uro. Vročo alkoholno raztopino hitro filtriramo skozi grob presesalni filter, segret na 50 °C (323 K). Bučko in presesalni filter izperemo s približno 200 ml vročega etanola. Filtrat in sprane ostanke zberemo v presesalni bučki.

Pri analizi maziv ali tekočih proizvodov v vzorcu ne sme biti več kakor 55 g anionske površinsko aktivne snovi in 35 g mila. Zatehtani vzorec uparevamo do suhega. Ostanek raztopimo v 2000 ml etanola in naprej postopamo, kakor je opisano zgoraj.

Pri praških z manjšo navidezno gostoto (< 300 g/l) je priporočljivo povečati delež etanola v razmerju 20: 1.

Etanolni filtrat uparevamo do suhega, po možnosti z rotavaporjem. Postopek ponovimo, če je potrebna večja količina ekstrakta. Ostanek raztopimo v 5000 ml mešanice izopropanola in vode.

2.4.3 Priprava ionskih izmenjevalnih kolon

Kationska izmenjevalna kolona

600 ml kationskega izmenjevalnega gela (2.3.6) prenesemo v 3000 — ml čašo in ga prekrijemo z dodajanjem 2000 ml klorovodikove kisline (2.3.8). Pustimo ga stati najmanj dve uri z občasnim mešanjem. Kislino oddekantiramo in gel prenesemo v kolonor (2.3.12) s pomočjo deionizirane vode. Kolona mora vsebovati frito iz steklene volne. Kolono izperemo z deionizirano vodo s pretokom 10-30 ml/minuto, dokler v eluatu ni več klorida. Vodo zamenjamo z 2000 ml mešanice izopropanola in vode (2.3.3) s pretokom 10-30 ml/minuto. Izmenjevalna kolona je sedaj pripravljena.

Anionska izmenjevalna kolona

600 ml anionskega izmenjevalnega gela (2.3.7) prenesemo v 3000 — ml čašo in ga prekrijemo z dodajanjem 2000 ml deionizirane vode. Gel pustimo stati vsaj dve uri, da nabrekne. Gel prenesemo v kolono s pomočjo deionizirane vode. Kolona mora vsebovati frito iz steklene volne.

Kolono izpiramo z 0,3 M raztopino amonijevega bikarbonata (2.3.5), dokler ni brez klorida. Za to potrebujemo 5000 ml raztopine. Ponovno jo izperemo z 2000 ml deionizirane vode. Vodo zamenjamo z 2000 ml mešanice izopropanola in vode (2.3.3) s pretokom 10-30 ml/minuto. Gel prenesemo v kolono s pomočjo deionizirane vode. Izmenjevalna kolona je sedaj v obliki OH in je pripravljena za uporabo.

2.4.4 Postopek ionske izmenjave

Izmenjevalni koloni povežemo tako, da kationsko izmenjevalno kolono namestimo na vrh anionske izmenjevalne kolone. Izmenjevalni koloni segrejemo na 50 °C (323 K) s pomočjo kontrole s termostatom. 5000 ml raztopine, dobljene v točki 2.4.2, segrejemo na 60 °C (333 K) in raztopino spustimo skozi kombinacijo izmenjevalcev s pretokom 20 ml/min. Koloni izperemo s 1000 ml vroče mešanice izopropanola in vode (2.3.3).

Da dobimo anionske površinsko aktivne snovi (MBAS), kationsko kolono (KAT) izklopimo. S pomočjo 5000 ml raztopine etanola/CO2 (50 °C; 323 K) (2.3.4), milne maščobne kisline spiramo iz kationske kolone. Eluat zavržemo.

MBAS eluiramo iz AAT kolone s 5000 ml raztopine amonijevega bikarbonata (2.3.5). Eluat uparimo do suhega na parni kopeli ali v rotavaporju. Ostanek vsebuje MBAS (v obliki amonijeve soli) in morebitne površinsko neaktivne anionske snovi, ki nimajo škodljivega vpliva na preizkus biorazgradljivosti. K ostanku dodamo deionizirano vodo do določenega volumna in določimo vsebnost MBAS v alikvotu, kot v poglavju 3. Raztopina se uporablja kot standardna raztopina anionskih sintetičnih čistilnih sredstev za preizkus biorazgradljivosti. Raztopino hranimo pri temperaturi pod 5 °C (278 K).

2.4.5 Regeneracija ionskega izmenjevalnega gela

Kationski izmenjevalec se po uporabi zavrže.

Anionski izmenjevalni gel se regenerira tako, da spustimo dodatno količino raztopine amonijevega bikarbonata (2.3.5) po koloni navzdol s pretokom približno 10 ml/min, dokler eluat ne vsebuje več anionskih površinsko aktivnih snovi (preizkus z metilen-modro). Nato spustimo 2000 ml mešanice izopropanola in vode (2.3.3) po anionskem izmenjevalcu, da se izpere. Anionski izmenjevalec je ponovno pripravljen za uporabo.

POGLAVJE 3

DOLOČANJE ANIONSKIH POVRŠINSKO AKTIVNIH SNOVI PRI PREIZKUSU BIORAZGRADLJIVOSTI

3.1 Princip

Metoda temelji na dejstvu, da kationsko barvilo metilen-modro tvori modre soli z anionskimi površinsko aktivnimi snovmi, ki jih lahko ekstrahiramo s kloroformom. Da preprečimo motnje, najprej izvedemo ekstrakcijo iz alkalne raztopine, nato pa ekstrakt stresamo s kislo raztopino metilen-modro. Absorbanco ločene organske faze merimo fotometrično pri valovni dolžini absorpcijskega maksimuma 650 nm.

3.2 Reagenti in oprema

3.2.1 Puferska raztopina pH 10:

24 g natrijevega hidrogen karbonata (NaHCO3) AR in 27 g brezvodnega natrijevega karbonata (Na2CO3) AR raztopimo v deionizirani vodi in dopolnimo do 1000 ml.

3.2.2. Nevtralna raztopina metilen-modro:

0,35 g metilen-modro (AR) raztopimo v deionizirani vodi in dopolnimo do 1000 ml. Raztopino pripravimo vsaj 24 ur pred uporabo. Absorbanca slepe kloroformske faze v primerjavi s kloroformom ne sme presegati 0,015 na 1 cm debeline plasti pri 650 nm.

3.2.3 Kisla raztopina metilen-modro:

0,35 g metilen-modro (AR) raztopimo v 500 ml deionizirane vode in zmešamo s 6,5 ml H2SO4 (ρ = 1,84 g/ml). Razredčimo do 1000 ml z deionizirano vodo. Raztopino pripravimo vsaj 24 ur pred uporabo. Absorbanca slepe kloroformske faze v primerjavi s kloroformom ne sme presegati 0,015 na 1 cm debeline plasti pri 650 nm.

3.2.4 Kloroform (triklorometan) (AR) sveže destiliran

3.2.5 Metilni ester dodecilbenzen sulfonske kisline

3.2.6 Etanolna raztopina kalijevega hidroksida, KOH 0,1 M

3.2.7 Čisti etanol, C2H5OH

3.2.8 Žveplova kislina, H2SO4 0,5 M

3.2.9 Raztopina fenolftaleina:

1 g fenolftaleina raztopimo v 50 ml etanola in med stalnim mešanjem dodamo 50 ml deionizirane vode. Morebitne usedline odstranimo s filtriranjem.

3.2.10 Metanolna raztopina klorovodikove kisline: 250 ml klorovodikove kisline AR in 750 ml metanola

3.2.11 Lij ločnik, 250 ml

3.2.12 Merilna bučka, 50 ml

3.2.13 Merilna bučka, 500 ml

3.2.14 Merilna bučka, 1000 ml

3.2.15 Bučka z okroglim dnom s steklenim zamaškom z obrusom in hladilnikom, 250 ml; vrelni kamenčki

3.2.16 pH meter

3.2.17 Fotometer za merjenja pri 650 nm, z 1- do 5-cm kivetami

3.2.18 Kvalitativni filtrirni papir z velikimi porami

3.3 Postopek

Vzorci za analizo se ne smejo jemati skozi plast pene.

Pred uporabo opremo za analizo temeljito očistimo z vodo in speremo z metanolno raztopino klorovodikove kisline (3.2.10) in nato z deionizirano vodo.

Vzorce, vzete iz pritoka in odtoka naprave z aktivnim blatom, ki jih analiziramo, takoj filtriramo. Prve 100-ml filtrate zavržemo.

Izmerjen volumen vzorca, po potrebi nevtraliziranega, prenesemo v 250-ml lij ločnik (3.2.11). Količina vzorca mora vsebovati med 20 in 150 μg MBAS. Pri nižji vsebnosti MBAS se lahko uporabi do 100 ml vzorca. Če se ga uporabi manj kot 100 ml, se ga razredči do 100 ml z deionizirano vodo. Vzorcu dodamo 10 ml puferske raztopine (3.2.1), 5 ml nevtralne raztopine metilen-modro (3.2.2) in 15 ml kloroforma (3.2.4). Mešanico enakomerno in ne preveč močno stresamo eno minuto. Po ločitvi faz plast kloroforma odlijemo v drug lij ločnik, ki vsebuje 110 ml deionizirane vode in 5 ml kisle raztopine metilen-modro (3.2.3). Mešanico stresamo eno minuto. Plast kloroforma prelijemo skozi filter iz bombažne vate, predhodno očiščen in navlažen s kloroformom, v merilno bučko (3.2.12).

Alkalne in kisle raztopine trikrat ekstrahiramo, pri čemer za drugo in tretjo ekstrakcijo uporabimo po 10 ml kloroforma. Združene kloroformske ekstrakte filtriramo skozi isti filter iz bombažne vate in jih v 50-ml bučki (3.2.12) razredčimo do oznake s kloroformom, uporabljenim za izpiranje vate. S fotometrom izmerimo absorbanco raztopine kloroforma v primerjavi s kloroformom pri 650 nm v 1- do 5-cm kivetah. Celotni postopek izvedemo tudi s slepo probo.

3.4 Umeritvena krivulja

Iz standardne spojine metilnega estra dodecilbenzen sulfonske kisline (tetrapropilen tip molekulske mase 340) pripravimo umeritveno raztopino po umiljenju v kalijevo sol. MBAS izračunamo kot natrijev dodecil benzen sulfonat (molekulska masa 348).

Iz tehtalne pipete natehtamo 400 do 450 mg metilnega estra dodecilbenzen sulfonske kisline (3.2.5) na 0,1 mg natančno v bučko z okroglim dnom in dodamo 50 ml etanolne raztopine kalijevega hidroksida (3.2.6) in nekaj vrelnih kamenčkov. Na bučko namestimo hladilnik in pustimo vreti raztopino eno uro. Ko se hladilnik in koleno z obrusi ohladita, ju izperemo s približno 30 ml etanola, katerega nato dodamo k vsebini bučke. Raztopino titriramo z žveplovo kislino v prisotnosti fenolftaleina, dokler ta ne postane brezbarven. To raztopino prenesemo v 1000 — ml merilno bučko (3.2.14), razredčimo z deionizirano vodo do oznake in pomešamo.

Del te osnovne standardne raztopine površinsko aktivne snovi se ponovno razredči. Odvzamemo 25 ml te raztopine, prenesemo v 500 ml merilno bučko (3.2.13), dolijemo deionizirano vodo do oznake in premešamo.

Ta standardna raztopina vsebuje

mg MBAS per ml

, kjer je E masa vzorca v mg.

Za določitev umeritvene krivulje odvzamemo 1, 2, 4, 6, 8 ml standardne raztopine in posamezne odvzete količine razredčimo do 100 ml z deionizirano vodo. Naprej postopamo, kakor je navedeno pod točko 3.3, vključno z določanjem slepe probe.

3.5 Izračun rezultatov

Količina anionske površinsko aktivne snovi (MBAS) v vzorcu se odčita iz umeritvene krivulje (3.4). Vsebnost MBAS v vzorcu je rezultat:

= MBAS mg / l

kjer je V = ml volumen vzorca.

Rezultate izrazimo kot natrijev dodecil benzen sulfonat (molekulska masa 348).

3.6 Podajanje rezultatov

Rezultati se izrazijo kot MBAS mg/l na 0,1 natančno.

+++++ TIFF +++++

A. Posoda za shranjevanje

B. Dozirna črpalka

C. Prezračevalna komora (s 3-litrsko prostornino)

D. Posoda za usedanje

E. Zračna črpalka

F. Posoda za zbiranje

G. Sintran ventil

H. Merilnik pretoka zraka

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

Izračun biorazgradljivosti — potrdilni preizkus

+++++ TIFF +++++

grevani izmenjevalni koloni

(Mere v milimetrih)

--------------------------------------------------