PRILOGA

SISTEM POROČANJA

Oddelek 1: uvod

Statistika izdaj vrednostnih papirjev za euroobmočje zagotavlja dva glavna agregata:

— vse izdaje s strani rezidentov euroobmočja v kateri koli valuti in

— vse izdaje po svetu v eurih, domače in mednarodne.

Osnovno razlikovanje se mora opraviti na podlagi rezidenčnosti izdajatelja, pri čemer NCB Eurosistema skupaj zajemajo vse izdaje s strani rezidentov euroobmočja (1). Banka za mednarodne poravnave (BIS) poroča o izdajah s strani „tujine“, kar se nanaša na vse rezidente zunaj euroobmočja (vključno z mednarodnimi organizacijami, ki niso rezidenti euroobmočja).

Spodnja tabela povzema zahteve za poročanje.

Izdaje vrednostnih papirjev S strani rezidentov euroobmočja (vsaka NCB poroča za svoje domače rezidente) S strani rezidentov tujine (BIS) Države članice zunaj euroobmočja Druge države V eurih/nacionalnih denominacijah Sklop A Sklop B V drugih valutah (*1) Sklop C Sklop D se ne zahteva

Oddelek 2: zahteve za poročanje

Tabela 1. Obrazec za poročanje o sklopu A za NCB

DOMAČI REZIDENČNI IZDAJATELJI//EURO/NACIONALNE DENOMINACIJE Stanja Bruto izdaje Odkupi Neto izdaje (*3) A1 A2 A3 A4 1. KRATKOROČNI DOLŽNIŠKI VREDNOSTNI PAPIRJI (*2) Skupaj S1 S68 S135 S202 Centralna banka S2 S69 S136 S203 MFI razen centralnih bank S3 S70 S137 S204 DFP S4 S71 S138 S205 od tega DPFS S5 S72 S139 S206 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S6 S73 S140 S207 Lastne finančne institucije in posojilodajalci S7 S74 S141 S208 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S8 S75 S142 S209 Nefinančne družbe S9 S76 S143 S210 Centralna država S10 S77 S144 S211 Regionalna in lokalna država S11 S78 S145 S212 Skladi socialne varnosti S12 S79 S146 S213 2. DOLGOROČNI DOLŽNIŠKI VREDNOSTNI PAPIRJI (*2) Skupaj S13 S80 S147 S214 Centralna banka S14 S81 S148 S215 MFI razen centralnih bank S15 S82 S149 S216 DFP S16 S83 S150 S217 od tega DPFS S17 S84 S151 S218 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S18 S85 S152 S219 Lastne finančne institucije in posojilodajalci S19 S86 S153 S220 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S20 S87 S154 S221 Nefinančne družbe S21 S88 S155 S222 Centralna država S22 S89 S156 S223 Regionalna in lokalna država S23 S90 S157 S224 Skladi socialne varnosti S24 S91 S158 S225 2.1 od tega izdaje s fiksno obrestno mero: Skupaj S25 S92 S159 S226 Centralna banka S26 S93 S160 S227 MFI razen centralnih bank S27 S94 S161 S228 DFP S28 S95 S162 S229 od tega DPFS S29 S96 S163 S230 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S30 S97 S164 S231 Lastne finančne institucije in posojilodajalci S31 S98 S165 S232 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S32 S99 S166 S233 Nefinančne družbe S33 S100 S167 S234 Centralna država S34 S101 S168 S235 Regionalna in lokalna država S35 S102 S169 S236 Skladi socialne varnosti S36 S103 S170 S237 2.2 od tega izdaje s spremenljivo obrestno mero: Skupaj S37 S104 S171 S238 Centralna banka S38 S105 S172 S239 MFI razen centralnih bank S39 S106 S173 S240 DFP S40 S107 S174 S241 od tega DPFS S41 S108 S175 S242 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S42 S109 S176 S243 Lastne finančne institucije in posojilodajalci S43 S110 S177 S244 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S44 S111 S178 S245 Nefinančne družbe S45 S112 S179 S246 Centralna država S46 S113 S180 S247 Regionalna in lokalna država S47 S114 S181 S248 Skladi socialne varnosti S48 S115 S182 S249 2.3 od tega brezkuponske obveznice: Skupaj S49 S116 S183 S250 Centralna banka S50 S117 S184 S251 MFI razen centralnih bank S51 S118 S185 S252 DFP S52 S119 S186 S253 od tega DPFS S53 S120 S187 S254 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S54 S121 S188 S255 Lastne finančne institucije in posojilodajalci S55 S122 S189 S256 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S56 S123 S190 S257 Nefinančne družbe S57 S124 S191 S258 Centralna država S58 S125 S192 S259 Regionalna in lokalna država S59 S126 S193 S260 Skladi socialne varnosti S60 S127 S194 S261 3. DELNICE, KI KOTIRAJO NA BORZI ((†)) Skupaj S61 S128 S195 S262 Centralna banka S62 S129 S196 S263 MFI razen centralnih bank S63 S130 S197 S264 DFP S64 S131 S198 S265 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S65 S132 S199 S266 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S66 S133 S200 S267 Nefinančne družbe S67 S134 S201 S268





Tabela 2. Obrazec za poročanje o sklopu C za NCB

DOMAČI REZIDENČNI IZDAJATELJI//DRUGE VALUTE Stanja Bruto izdaje Odkupi Neto izdaje C1 C2 C3 C4 4. KRATKOROČNI DOLŽNIŠKI VREDNOSTNI PAPIRJI Skupaj S269 S335 S401 S467 Centralna banka S270 S336 S402 S468 MFI razen centralnih bank S271 S337 S403 S469 DFP S272 S338 S404 S470 od tega DPFS S273 S339 S405 S471 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S274 S340 S406 S472 Lastne finančne institucije in posojilodajalci S275 S341 S407 S473 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S276 S342 S408 S474 Nefinančne družbe S277 S343 S409 S475 Centralna država S278 S344 S410 S476 Regionalna in lokalna država S279 S345 S411 S477 Skladi socialne varnosti S280 S346 S412 S478 5. DOLGOROČNI DOLŽNIŠKI VREDNOSTNI PAPIRJI Skupaj S281 S347 S413 S479 Centralna banka S282 S348 S414 S480 MFI razen centralnih bank S283 S349 S415 S481 DFP S284 S350 S416 S482 od tega DPFS S285 S351 S417 S483 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S286 S352 S418 S484 Lastne finančne institucije in posojilodajalci S287 S353 S419 S485 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S288 S354 S420 S486 Nefinančne družbe S289 S355 S421 S487 Centralna država S290 S356 S422 S488 Regionalna in lokalna država S291 S357 S423 S489 Skladi socialne varnosti S292 S358 S424 S490 5.1 od tega izdaje s fiksno obrestno mero: Skupaj S293 S359 S425 S491 Centralna banka S294 S360 S426 S492 MFI razen centralnih bank S295 S361 S427 S493 DFP S296 S362 S428 S494 od tega DPFS S297 S363 S429 S495 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S298 S364 S430 S496 Lastne finančne institucije in posojilodajalci S299 S365 S431 S497 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S300 S366 S432 S498 Nefinančne družbe S301 S367 S433 S499 Centralna država S302 S368 S434 S500 Regionalna in lokalna država S303 S369 S435 S501 Skladi socialne varnosti S304 S370 S436 S502 5.2 od tega izdaje s spremenljivo obrestno mero: Skupaj S305 S371 S437 S503 Centralna banka S306 S372 S438 S504 MFI razen centralnih bank S307 S373 S439 S505 DFP S308 S374 S440 S506 od tega DPFS S309 S375 S441 S507 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S310 S376 S442 S508 Lastne finančne institucije in posojilodajalci S311 S377 S443 S509 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S312 S378 S444 S510 Nefinančne družbe S313 S379 S445 S511 Centralna država S314 S380 S446 S512 Regionalna in lokalna država S315 S381 S447 S513 Skladi socialne varnosti S316 S382 S448 S514 5.3 od tega brezkuponske obveznice: Skupaj S317 S383 S449 S515 Centralna banka S318 S384 S450 S516 MFI razen centralnih bank S319 S385 S451 S517 DFP S320 S386 S452 S518 od tega DPFS S321 S387 S453 S519 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S322 S388 S454 S520 Lastne finančne institucije in posojilodajalci S323 S389 S455 S521 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S324 S390 S456 S522 Nefinančne družbe S325 S391 S457 S523 Centralna država S326 S392 S458 S524 Regionalna in lokalna država S327 S393 S459 S525 Skladi socialne varnosti S328 S394 S460 S526 6. DELNICE, KI KOTIRAJO NA BORZI Skupaj S329 S395 S461 S527 MFI razen centralnih bank S330 S396 S462 S528 DFP S331 S397 S463 S529 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S332 S398 S464 S530 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S333 S399 S465 S531 Nefinančne družbe S334 S400 S466 S532





Tabela 3. Obrazec za poročanje o pojasnjevalnih postavkah sklopa A za NCB

DOMAČI REZIDENČNI IZDAJATELJI//EURO/NACIONALNE DENOMINACIJE Stanja Bruto izdaje Odkupi Neto izdaje A1 A2 A3 A4 6. DELNICE, KI KOTIRAJO NA BORZI Lastne finančne institucije in posojilodajalci S533 S544 S555 S566 7. DELNICE, KI NE KOTIRAJO NA BORZI Skupaj S534 S545 S556 S567 MFI razen centralnih bank S535 S546 S557 S568 DFP S536 S547 S558 S569 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S537 S548 S559 S570 Nefinančne družbe S538 S549 S560 S571 8. DRUGI LASTNIŠKI KAPITAL Skupaj S539 S550 S561 S572 MFI razen centralnih bank S540 S551 S562 S573 DFP S541 S552 S563 S574 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S542 S553 S564 S575 Nefinančne družbe S543 S554 S565 S576

1. Rezidenčnost izdajatelja

Izdaje s strani podrejenih družb v lasti nerezidentov države poročevalke, ki delujejo na ekonomskem ozemlju države poročevalke, je treba razvrstiti kot izdaje s strani rezidenčnih enot države poročevalke.

Izdaje s strani glavnih uprav, ki se nahajajo na ekonomskem ozemlju države poročevalke in ki delujejo mednarodno, je treba prav tako šteti kot izdaje s strani rezidenčnih enot. Izdaje s strani glavnih uprav ali podrejenih družb, ki se nahajajo zunaj ekonomskega ozemlja države poročevalke, vendar so v lasti rezidentov države poročevalke, je treba šteti kot izdaje s strani nerezidentov. Na primer, izdaje s strani Volkswagen Brazil se štejejo, kakor da so jih izvedle enote, rezidenčne v Braziliji, in ne na ozemlju države poročevalke. Če podjetje nima fizičnega elementa, se njegova rezidenčnost določi po ekonomskem ozemlju, po katerega zakonodaji je podjetje ustanovljeno ali registrirano (2).

V izogib dvojnemu štetju ali vrzelim je treba poročanje izdaj s strani subjektov s posebnim namenom obravnavati dvostransko in vključiti zadevne poročevalce. NCB in ne BIS morajo poročati izdaje s strani subjektov s posebnim namenom, ki izpolnjujejo merilo rezidenčnosti po revidiranem Evropskem sistemu nacionalnih in regionalnih računov (ESR 2010), določenem v Prilogi A k Uredbi (EU) št. 549/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (3), in so razvrščeni kot rezidenti euroobmočja.

2. Sektorska razčlenitev izdajateljev

Izdaje je treba razvrstiti glede na sektor, ki prevzame obveznost za izdane vrednostne papirje. Sektorska razvrstitev obsega naslednjih 12 vrst izdajateljev:

— centralna banka,

— druge MFI (4),

— od tega družbe, ki se ukvarjajo s prenosom finančnih sredstev in opravljajo posle listinjenja,

— izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti,

— lastne finančne institucije in posojilodajalci,

— zavarovalne družbe in pokojninski skladi (6),

— nefinančne družbe,

— centralna država,

— regionalna in lokalna država,

— skladi socialne varnosti,

— mednarodne institucije.

Vrednostne papirje, izdane prek subjektov s posebnim namenom, pri katerih nosi končno odgovornost za izdajo nadrejena organizacija in ne subjekt s posebnim namenom, je treba dodeliti nadrejeni organizaciji in ne subjektu s posebnim namenom. Na primer, izdaje s strani subjekta s posebnim namenom „AJAX Electronics“, nefinančne družbe s sedežem v državi euroobmočja „država A“, bi bilo treba dodeliti sektorju nefinančne družbe in poročati bi jih morala država A. Vendar morata biti subjekt s posebnim namenom in njegova nadrejena družba rezidenta iste države. Zato je treba, kadar nadrejena družba ni rezident države poročevalke, subjekt s posebnim namenom obravnavati kot namišljenega rezidenta države poročevalke in sektor izdaj mora biti usklajen z ekonomsko funkcijo subjekta s posebnim namenom. Na primer, če je „ACME Motors“ nefinančna družba, ki je rezidentka Japonske in proizvaja avtomobile, „ACME Motor Finance“ pa je podrejena družba, ki je rezidentka države euroobmočja „država B“, bi bilo treba izdaje s strani družbe ACME Motor Finance dodeliti sektorju lastnih finančnih institucij in posojilodajalcev države B, ker nadrejena družba ACME Motors ni rezidentka iste države. Edina izjema od tega so subjekti s posebnim namenom v lasti države, kjer se poroča, da je vrednostni papir izdan s strani sektorja država v državi, v kateri je nadrejena organizacija. (7)

Če se javna družba privatizira z izdajo delnic, ki kotirajo na borzi, jo je treba razvrstiti v sektor nefinančne družbe. Podobno, če se privatizira javna kreditna institucija, jo je treba razvrstiti v sektor MFI razen centralnih bank. Izdaje s strani gospodinjstev in nepridobitnih institucij, ki opravljajo storitve za gospodinjstva, je treba razvrstiti kot izdaje s strani nefinančnih družb.

3. Zapadlost izdaj

Kratkoročni dolžniški vrednostni papirji obsegajo vrednostne papirje, katerih prvotna zapadlost je eno leto ali manj, četudi so izdani v okviru dolgoročnejših možnosti.

Dolgoročni dolžniški vrednostni papirji obsegajo vrednostne papirje, katerih prvotna zapadlost je več kakor eno leto. Izdaje z opcijskimi datumi zapadlosti, pri katerih je zadnji oddaljen več kakor eno leto, in izdaje brez določenih datumov zapadlosti se razvrstijo kot dolgoročne.

Razčlenitev zapadlosti pri dveh letih, kot pri statistiki bilance stanja MFI, se ne zahteva.

4. Razvrstitev dolgoročnih dolžniških vrednostnih papirjev glede na obrestno mero

Dolgoročni dolžniški vrednostni papirji se delijo na:

Dolžniški vrednostni papirji s fiksno obrestno mero, tj. dolžniški vrednostni papirji, ki so izdani in izplačani po nominalni vrednosti, in dolžniški vrednosti papirji, izdani z diskontom ali premijo glede na nominalno vrednost.

Dolžniški vrednostni papirji s spremenljivo obrestno mero, tj. dolžniški vrednostni papirji, pri katerih je kupon in/ali osnovna glavnica vezana na splošni indeks cen za blago in storitve (kot je indeks cen življenjskih potrebščin), na obrestno mero ali na ceno sredstev, kar ima za posledico spremenljivo izplačilo nominalnega kuponskega plačila v življenjski dobi izdaje. Za namen statistike izdaj vrednostnih papirjev se dolžniški vrednostni papirji z mešano obrestno mero razvrstijo kot vrednostni papirji s spremenljivo obrestno mero (8).

Brezkuponske obveznice, ki so izdane z diskontom, tj. instrumenti, ki ne prinašajo plačila obresti in so izdani s precejšnjim diskontom glede na nominalno vrednost. Večina diskonta pomeni ekvivalent obresti, obračunanih v času življenjske dobe obveznice.

5. Razvrstitev izdaj

Izdaje se analizirajo v dveh obširnih skupinah: (a) dolžniški vrednostni papirji (9) in (b) delnice, ki kotirajo na borzi (10). Vrednostni papirji, ki se izdajo prek prodaje zaprtemu krogu vlagateljev, so zajeti, kolikor je mogoče. Papirji denarnega trga so zajeti brez razlikovanja kot del dolžniških vrednostnih papirjev. Delnice, ki ne kotirajo na borzi (11), in drug lastniški kapital (12) se lahko poročajo prostovoljno kot ločeni pojasnjevalni postavki. Delnice/enote, izdane s strani skladov denarnega trga in drugih investicijskih skladov, niso vključene.

Spodaj je naveden nepopoln seznam instrumentov, zajetih v statistiki izdaj vrednostnih papirjev:

(a) Dolžniški vrednostni papirji (i) Kratkoročni dolžniški vrednostni papirji Vključeni so najmanj naslednji instrumenti: — zakladne menice in drugi kratkoročni papirji, ki jih izda država, — tržni kratkoročni papirji, ki jih izdajo finančne in nefinančne družbe. Za take papirje se uporabljajo različni pojmi, na primer komercialni zapisi, trgovske menice, zadolžnice, blagovne menice, menice in potrdila o vlogah, — kratkoročni vrednostni papirji, izdani v okviru dolgoročnih instrumentov zajamčenega vpisa vrednostnih papirjev, — bančni akcepti. (ii) Dolgoročni dolžniški vrednostni papirji Za ponazoritev so vključeni najmanj naslednji instrumenti: — prinosniške obveznice, — podrejene obveznice, — obveznice z opcijskimi datumi zapadlosti, pri katerih je zadnji oddaljen več kakor leto, — nedatirane obveznice ali obveznice brez dospetja, — zapisi s spremenljivo obrestno mero, — zamenljive obveznice, — krite obveznice, — indeksirani vrednostni papirji, pri katerih je vrednost glavnice vezana na indeks cen, ceno blaga ali na indeks deviznega tečaja, — močno diskontirane obveznice, ki imajo majhna kuponska plačila in so izdane z diskontom glede na imensko vrednost, — brezkuponske obveznice, — euroobveznice, — globalne obveznice, — obveznice zasebne izdaje, — vrednostni papirji, ki izhajajo iz pretvorbe posojil, — posojila, ki so dejansko postala tržna, — zadolžnice in podjetniške obveznice, ki so zamenljive v delnice, bodisi v delnice družbe izdajateljice bodisi v delnice druge družbe, dokler niso dejansko zamenjane. Opcija zamenjave, ki šteje za izvedeni finančni instrument, je izključena, kadar jo je mogoče ločiti od osnovne obveznice, — delnice ali deleži, ki prinašajo fiksni dohodek, ne zagotavljajo pa udeležbe pri razdelitvi preostale vrednosti družbe ob prenehanju, vključno s prednostnimi delnicami brez pravice do udeležbe pri dobičku, — finančna sredstva, izdana kot del listinjenja posojil, hipotek, dolga po kreditnih karticah, terjatev in drugih sredstev. Izključeni so naslednji instrumenti: — transakcije z vrednostnimi papirji kot del dogovorov o začasni prodaji, — izdaje netržnih vrednostih papirjev, — netržna posojila.

(b) Delnice, ki kotirajo na borzi Delnice, ki kotirajo na borzi, vključujejo: — kapitalske delnice, izdane s strani družb z omejeno odgovornostjo, — odkupljene delnice v družbah z omejeno odgovornostjo, — dividendne delnice, izdane s strani družb z omejeno odgovornostjo, — prednostne ali preferenčne deleže ali delnice, ki omogočajo udeležbo pri razdelitvi preostale vrednosti ob prenehanju družbe. Te lahko kotirajo ali ne kotirajo na priznani borzi, — prodaje zaprtemu krogu vlagateljev, kjer je mogoče. Če se družba privatizira in država obdrži del njenih delnic, drugi del pa kotira na organiziranem trgu, se celotna vrednost kapitala družbe zabeleži med stanji delnic, ki kotirajo na borzi, ker se potencialno lahko z vsemi delnicami kadar koli trguje po tržni vrednosti. Enako velja, če se del delnic proda večjim vlagateljem in se na borzi trguje le s preostalim delom (free float). Delnice, ki kotirajo na borzi, ne vključujejo: — delnic, ki so bile ponujene za prodajo, vendar ob izdaji niso bile prevzete, — zadolžnic in podjetniških obveznic, zamenljivih v delnice, ki se vključijo, ko se zamenjajo v delnice, — lastniškega kapitala partnerjev z neomejeno odgovornostjo v korporativnih partnerskih podjetjih, — naložb države v kapital mednarodnih organizacij, ki so pravno ustanovljene kot delniške družbe, — izdaj premijskih delnic, samo v trenutku izdaje, in izdaj deljenih delnic; premijske delnice se brez razlikovanja vključijo v celotno stanje delnic, ki kotirajo na borzi.

6. Valuta izdaje

Obveznice v dveh valutah je treba razvrstiti glede na denominacijo obveznice. Obveznice v dveh valutah so obveznice, pri katerih je predviden odkup ali izplačilo kupona v valuti, ki ni valuta denominacije obveznice. Če se globalna obveznica izda v več kakor eni valuti, je treba vsak del poročati kot ločeno izdajo glede na njeno valuto izdaje. Kadar so izdaje denominirane v dveh valutah, na primer 70 % v eurih in 30 % v ameriških dolarjih, je treba ustrezne dele izdaje, kjer je mogoče, poročati ločeno glede na valuto denominacije. Zato je treba v navedenem primeru 70 % izdaje poročati kot izdajo v eurih/nacionalnih denominacijah (13) in 30 % kot izdajo v drugih valutah. Kadar valutnih delov izdaje ni mogoče določiti ločeno, je treba dejansko razčlenitev, ki jo opravi država poročevalka, navesti v nacionalnih pojasnilih.

7. Čas beleženja izdaje

Za izdajo se šteje, da nastane v trenutku, ko izdajatelj prejme plačilo, in ne v trenutku, ko konzorcij prevzame obveznost.

8. Uskladitev stanj in tokov

NCB morajo predložiti informacije o stanjih, bruto izdajah, odkupih in neto izdajah kratkoročnih in dolgoročnih dolžniških vrednostnih papirjev ter o delnicah, ki kotirajo na borzi.

Spodnja tabela ponazarja povezavo med stanji in tokovi (tj. bruto izdaje, odkupi in neto izdaje). V praksi je povezava bolj kompleksna zaradi sprememb v vrednotenju cen in deviznih tečajev, reinvestiranih (tj. obračunanih) obresti, prerazvrstitev, popravkov in drugih prilagoditev.

(i) Stanja izdaj ob koncu obdobja poročanja ≈ Stanja izdaj ob koncu preteklega obdobja poročanja + Bruto izdaje v obdobju poročanja - Odkupi v obdobju poročanja + Prerazvrstitve in druge spremembe (ii) Stanja izdaj ob koncu obdobja poročanja ≈ Stanja izdaj ob koncu preteklega obdobja poročanja + Neto izdaje v obdobju poročanja + Prerazvrstitve in druge spremembe

(a) Bruto izdaje

Bruto izdaje v obdobju poročanja morajo vključevati vse izdaje dolžniških vrednostnih papirjev in delnic, ki kotirajo na borzi, pri katerih izdajatelj proda novo nastale vrednostne papirje za gotovino. Nanašajo se na redni nastanek novih instrumentov. Trenutek, v katerem se izdaje zaključijo, je opredeljen kot trenutek izvršitve plačila; beleženje izdaj mora zato odražati, kolikor je mogoče natančno, trenutek plačila za osnovno izdajo.

Za delnice, ki kotirajo na borzi, zajemajo bruto izdaje novo nastale delnice, ki jih za gotovino izdajo družbe, ki prvič kotirajo na borzi vrednostnih papirjev, vključno z novoustanovljenimi družbami ali zasebnimi družbami, ki postanejo javne družbe. Bruto izdaje zajemajo tudi novo nastale delnice, ki se izdajo za gotovino v postopku privatizacije javnih družb, kadar delnice družbe začnejo kotirati na borzi vrednostnih papirjev. Izdaja premijskih delnic mora biti izključena (14). Bruto izdaje se ne smejo poročati v primeru, ko družba samo kotira na borzi vrednostnih papirjev in se ne pridobiva nov kapital.

Izmenjava ali prenos obstoječih vrednostnih papirjev v času prevzema ali združitve ni zajet (15) v poročanih bruto izdajah ali odkupih, razen novih instrumentov, ki jih rezidenčni subjekti euroobmočja ustvarijo in izdajo za gotovino.

Izdaje vrednostnih papirjev, ki jih je pozneje mogoče zamenjati v druge instrumente, se morajo poročati kot izdaje v kategoriji njihovega prvotnega instrumenta; ob zamenjavi se beležijo kot odkupljeni iz kategorije tega instrumenta, enak znesek pa se nato obravnava kot bruto izdaje v novi kategoriji (16).

(b) Odkupi

Odkupi v obdobju poročanja zajemajo vse začasne prodaje dolžniških vrednostnih papirjev in delnic, ki kotirajo na borzi, s strani izdajatelja, pri katerih vlagatelj za vrednostne papirje prejme gotovino. Odkupi se nanašajo na redni izbris instrumentov. Zajemajo vse dolžniške vrednostne papirje, ki dosežejo svoj datum zapadlosti, in predčasne odkupe. Ponovni odkupi delnic s strani družb so zajeti, če družba za gotovino ponovno odkupi vse delnice pred spremembo svoje pravne oblike ali za gotovino ponovno odkupi del svojih delnic in jih nato prekliče, kar povzroči zmanjšanje kapitala. Ponovni odkupi delnic s strani družb niso zajeti, če gre za naložbe v lastne delnice (17).

Odkupi se ne smejo poročati v primeru, če gre samo za umik z borze vrednostnih papirjev.

(c) Neto izdaje

Neto izdaje pomenijo stanje vseh bruto izdaj minus vsi odkupi, ki so bili izvedeni v obdobju poročanja.

Stanja delnic, ki kotirajo na borzi, morajo zajemati tržno vrednost vseh delnic rezidenčnih subjektov, ki kotirajo na borzi. Stanja delnic, ki kotirajo na borzi, ki jih poroča država euroobmočja, se lahko zato zvišajo ali znižajo po selitvi subjekta, ki kotira na borzi. To velja tudi v primeru prevzema ali združitve, kadar noben instrument ne nastane in ni izdan za gotovino in/ali ni odkupljen za gotovino in ni preklican. V izogib dvojnemu štetju ali vrzelim pri dolžniških vrednostnih papirjih in delnicah, ki kotirajo na borzi, morajo ustrezne NCB v primeru selitvi izdajatelja v drugo rezidenčno državo dvostransko uskladiti čas poročanja takega primera.

9. Vrednotenje

Vrednost izdaj vrednostnih papirjev obsega komponento cene in, kadar so izdaje denominirane v valuti, ki ni valuta poročanja, komponento deviznega tečaja.

NCB morajo kratkoročne dolžniške vrednostne papirje poročati po imenski vrednosti (18), delnice, ki kotirajo na borzi, pa po tržni vrednosti. Dolgoročni dolžniški vrednostni papirji se lahko vrednotijo z uporabo različnih metod glede na vrsto obrestne mere, kar ima za posledico kombinirano vrednotenje celote. Na primer, izdaje s fiksno in spremenljivo obrestno mero se običajno vrednotijo po imenski vrednosti, brezkuponske obveznice pa po nominalni vrednosti. Običajno je relativni znesek brezkuponskih obveznic majhen, tako da v šifrantu ni predvidena nobena vrednost za kombinirano vrednotenje; celotni znesek dolgoročnih dolžniških vrednostnih papirjev se poroča po imenski vrednosti. Kadar je obseg pojava znaten, se uporabi vrednost „Z“ za „nedoločeno“. V splošnem, kadar nastopi primer kombiniranega vrednotenja, NCB predloži podrobnosti na ravni atributov.

(a) Vrednotenje cene

Stanja in tokove delnic, ki kotirajo na borzi, je treba poročati po tržni vrednosti.

Izjema od beleženja stanj in tokov dolžniških vrednostnih papirjev po imenski vrednosti obstaja v primeru močno diskontiranih in brezkuponskih obveznic, kjer se stanja in bruto izdaje beležijo po nominalni vrednosti, tj. po diskontirani ceni v času izdaje skupaj z obračunanimi obrestmi, odkupi ob zapadlosti pa po imenski vrednosti. Nominalno vrednost stanj brezkuponskih obveznic je mogoče izračunati, kakor je prikazano spodaj.

kjer je

A = nominalna vrednost = efektivno plačani znesek in obračunane obresti E = diskontirana cena v času izdaje (znesek, plačan ob izdaji) P = imenska vrednost (odplačana ob koncu zapadlosti) T = čas od dneva izdaje do zapadlosti (v dnevih) t = čas, ki je pretekel od datuma izdaje (v dnevih)

Obstajajo lahko nekatere razlike v postopkih vrednotenja cene, ki se uporabljajo v državah.

Pristop vrednotenja cene po ESR 2010, ki zahteva, da se tokovi dolžniških vrednostnih papirjev in delnic beležijo po vrednosti transakcije, stanja pa po tržni vrednosti, se v tem kontekstu ne uporablja.

Za močno diskontirane in brezkuponske obveznice mora poročevalska NCB, kjer je to izvedljivo, izračunati obračunane obresti.

(b) Valuta poročanja in vrednotenje deviznega tečaja

NCB morajo ECB vse podatke poročati v eurih, vključno z zgodovinskimi podatki. Pri preračunu vrednostnih papirjev, ki so jih domači rezidenti izdali v drugih valutah (sklop C) (19), v eure morajo NCB, kolikor je mogoče natančno, upoštevati načela vrednotenja deviznega tečaja, ki temeljijo na ESR 2010 (20), kakor je določeno spodaj:

(i) stanja izdaj se morajo preračunati v eure/nacionalne denominacije po ustreznem srednjem tržnem deviznem tečaju, ki velja ob koncu obdobja poročanja, tj. ob zaključku poslovanja na zadnji delovni dan v obdobju poročanja;

(ii) bruto izdaje in odkupe je treba preračunati v eure/nacionalne denominacije z uporabo srednjega tržnega deviznega tečaja, ki velja v času plačila. Če ni mogoče ugotoviti točnega deviznega tečaja, ki se uporabi za preračun, se lahko uporabi devizni tečaj, ki je čim bližje srednjemu tržnemu deviznemu tečaju v času plačila.

10. Konceptualna skladnost

Statistika izdaj vrednostnih papirjev in statistika bilance stanja MFI sta povezani za namen izdaj tržnih instrumentov s strani MFI. Zajetje instrumentov in MFI, ki jih izdajo, uvrstitev instrumentov v razrede zapadlosti in razčlenitev po valutah so konceptualno skladni. Razlike med statistiko izdaj vrednostnih papirjev in statistiko bilance stanja MFI obstajajo pri načelih vrednotenja (tj. glede dolžniških vrednostnih papirjev imenska vrednost za prvo navedene in tržna vrednost za slednje). Razen razlik v vrednotenju in izravnavanja lastnih imetij vrednostnih papirjev v bilanci MFI za vsako državo stanje vrednostnih papirjev, izdanih s strani MFI, ki se poroča za statistiko izdaj vrednostnih papirjev, ustreza postavki 11 („izdani dolžniški vrednostni papirji“) na strani obveznosti bilance stanja MFI. Kratkoročni vrednostni papirji, kakor so opredeljeni za statistiko izdaj vrednostnih papirjev, ustrezajo dolžniškim vrednostnim papirjem, izdanim z zapadlostjo do enega leta. Dolgoročni vrednostni papirji, kakor so opredeljeni za statistiko izdaj vrednostnih papirjev, so enaki vsoti dolžniških vrednostnih papirjev, izdanih z zapadlostjo nad enim letom in do dveh let, ter dolžniških vrednostnih papirjev, izdanih z zapadlostjo nad dvema letoma.

NCB morajo pregledati zajetje statistike izdaj vrednostnih papirjev in statistike bilance stanja MFI ter opozoriti ECB na morebitne konceptualne razlike. Izvedejo se tri vrste preverjanj skladnosti za izdaje s strani: (a) NCB v eurih/nacionalnih denominacijah; (b) MFI razen centralnih bank v eurih/nacionalnih denominacijah; in (c) MFI razen centralnih bank v drugih valutah. Med statistiko izdaj vrednostnih papirjev in statistiko bilance stanja MFI se lahko pojavijo konceptualne razlike, ker sta ti dve statistiki izpeljani iz nacionalnih sistemov poročanja, ki imajo različne namene.

11. Zahteve za podatke

Statistična poročila se pričakujejo od vsake države za vsako časovno vrsto, ki se uporablja. NCB morajo ECB nemudoma pisno sporočiti pojasnila, če se določena postavka v določeni državi ne uporablja. Če osnovni pojav ne obstaja, se lahko NCB začasno izvzamejo iz poročanja časovne vrste. NCB morajo sporočiti tudi ta pojav ali katera koli druga odstopanja od sistema poročanja, opisanega v tej prilogi. Poleg tega morajo obvestiti ECB, kadar se popravki pošljejo skupaj s pojasnili o naravi teh popravkov.

Oddelek 3: nacionalna pojasnila

Vsaka NCB mora predložiti poročilo, ki opisuje podatke, predložene v kontekstu te naloge. Poročilo mora zajemati vsebine, ki so podrobno opisane spodaj, in upoštevati, kolikor je mogoče natančno, predlagano strukturo. NCB morajo predložiti dodatne informacije o primerih, kadar poročani podatki niso v skladu s to smernico ali kadar podatkov niso zagotovile, ter razloge zanje. To poročilo se ne sme predložiti pozneje kot podatki.

1. Viri podatkov/sistem za zbiranje podatkov: navesti je treba podrobnosti o virih podatkov, uporabljenih pri pripravi statistike izdaj vrednostnih papirjev: upravni viri za državne izdaje, neposredno poročanje MFI in drugih institucij, časopisi ter ponudniki podatkov, kot je International Financial Review itd. NCB morajo navesti, ali so podatki zbrani in hranjeni na podlagi posameznih izdaj, in njihova merila. Alternativno morajo NCB navesti, ali so podatki zbrani in hranjeni brez razlikovanja kot zneski, izdani s strani posameznih izdajateljev v obdobju poročanja, npr. za sisteme za neposredno zbiranje podatkov. NCB morajo predložiti informacije o merilih, ki so bila pri neposrednem poročanju uporabljena za identifikacijo poročevalskih enot in informacij, ki jih je treba predložiti.

2. Postopki priprave: na kratko je treba opisati metodo, uporabljeno pri pripravi podatkov za to nalogo, npr. agregiranje informacij o posameznih izdajah vrednostnih papirjev, ureditve za obstoječe časovne vrste, bodisi objavljene bodisi neobjavljene.

3. Rezidenčnost izdajatelja: NCB morajo določiti, ali je pri razvrščanju izdaj mogoče v celoti uporabiti opredelitev rezidenčnosti v skladu z ESR 2010 (in IMF). Če to ni mogoče ali je mogoče le delno, morajo NCB predložiti popolno pojasnilo dejansko uporabljenih meril.

4. Sektorska razčlenitev izdajateljev : NCB morajo navesti odstopanja od razvrstitve izdajateljev glede na sektorsko razčlenitev, opredeljeno v oddelku 2, točka 2. V pojasnilih je treba pojasniti ugotovljena odstopanja in morebitna siva področja.

5. Valuta izdaje : če ni mogoče ločeno določiti valutnih delov izdaje, morajo NCB pojasniti odstopanja od pravil. Poleg tega morajo NCB, ki pri vseh vrednostnih papirjih ne morejo razlikovati med izdajami v lokalnih denominacijah, izdajami v eurih/nacionalnih denominacijah in izdajami v drugih valutah, opisati, kam so bile take izdaje razvrščene, in navesti celotni znesek izdaj, ki niso bile ustrezno razvrščene, da se ponazori velikost motnje.

6. Razvrstitev izdaj : NCBs morajo predložiti izčrpne informacije o vrsti vrednostnih papirjev, ki so zajeti v nacionalnih podatkih, vključno z njihovimi nacionalnimi pogoji. Če je za zajetje znano, da je delno, morajo NCB pojasniti obstoječe vrzeli. NCB morajo še posebej predložiti informacije, določene spodaj: — prodaje zaprtemu krogu vlagateljev: NCB morajo navesti, ali so zajete v poročanih podatkih, — bančni akcepti: če so tržni in vključeni v poročane podatke za kratkoročne dolžniške vrednostne papirje, mora poročevalska NCB v nacionalnih pojasnilih pojasniti nacionalne postopke za beleženje teh instrumentov in naravo teh instrumentov, — delnice ki kotirajo na borzi: NCB morajo navesti, ali so delnice, ki ne kotirajo na borzi, in drug lastniški kapital zajeti v poročanih podatkih, z oceno zneska delnic, ki ne kotirajo na borzi, in/ali drugega lastniškega kapitala, da se ponazori velikost motnje. NCB morajo v nacionalnih pojasnilih navesti vse znane vrzeli v zajetju delnic, ki kotirajo na borzi.

7. Analiza dolgoročnih dolžniških vrednostnih papirjev glede na vrsto instrumenta : če vsota obveznic s fiksno obrestno mero, obveznic s spremenljivo obrestno mero in brezkuponskih obveznic ni enaka vsoti dolgoročnih dolžniških vrednostnih papirjev, morajo NCB navesti vrsto in znesek dolgoročnih vrednostnih papirjev, za katere taka razčlenitev ni na voljo.

8. Zapadlost izdaj : če strogo upoštevanje opredelitev kratkoročnih in dolgoročnih dolžniških vrednostnih papirjev ni mogoče, morajo NCB navesti, kje poročani podatki odstopajo.

9. Odkupi : NCB morajo navesti, kako izpeljejo informacije o odkupih in ali se informacije o odkupih zbirajo z neposrednim poročanjem ali se izračunajo na podlagi preostanka.

10. Vrednotenje cene : NCB morajo v nacionalnih pojasnilih podrobno navesti postopek vrednotenja, ki se uporablja za (a) kratkoročne dolžniške vrednostne papirje; (b) dolgoročne dolžniške vrednostne papirje; (c) diskontirane obveznice; in (d) delnice, ki kotirajo na borzi. Pojasniti je treba vsako razliko v vrednotenju stanj in tokov.

11. Pogostost poročanja, roki in časovni razpon : NCB morajo navesti obseg, do katerega so bili podatki, pripravljeni za to nalogo, predloženi v skladu z zahtevami uporabnikov, tj. v roku petih tednov za mesečne podatke. Navesti je treba tudi dolžino predložene časovne vrste. Poročati je treba vse prelome v vrstah podatkov, npr. razlike v zajetju vrednostnih papirjev v času.

12. Popravki : NCB morajo podati kratka pojasnila za morebitne popravke in razjasniti razloge zanje ter njihov obseg.

13. Ocenjeno zajetje po instrumentih, ki jih izdajo domači rezidenti : NCB morajo podati nacionalne ocene zajetja vrednostnih papirjev za vsako kategorijo izdaj s strani domačih rezidentov, tj. izdaj kratkoročnih vrednostnih papirjev, dolgoročnih vrednostnih papirjev in delnic, ki kotirajo na borzi, v lokalni valuti, v eurih/nacionalnih denominacijah, vključno z ECU, in drugih valutah v skladu s spodnjo tabelo. Ocene za „zajetje v %“ morajo navajati delež vrednostnih papirjev, ki je zajet v vsaki kategoriji instrumentov, kot odstotek od celotne izdaje, ki se mora poročati pod ustreznim naslovom ob upoštevanju pravil poročanja. V „pripombah“ se lahko predložijo kratki opisi. NCB morajo navesti tudi vse spremembe v zajetju, ki so posledica vstopa v monetarno unijo. Zajetje v %: Pripombe: Izdaje v eurih/nacionalnih denominacijah Lokalna denominacija STS LTS QUS Euro/nacionalne denominacije razen lokalnih valut, vključno z ECU STS LTS V drugih valutah STS LTS STS = kratkoročni dolžniški vrednostni papirji. LTS = dolgoročni dolžniški vrednostni papirji. QUS = delnice, ki kotirajo na borzi.

Oddelek 4: zahteve za Banko za mednarodne poravnave

Zahteve poročanja za BIS sledijo enakim načelom kot zahteve za NCB, navedene v oddelkih 1 do 3, z izjemo naslednjega:

Tabela 4. Obrazec za poročanje o sklopu B za BIS

IZDAJATELJI, KI SO REZIDENTI TUJINE//EURO/NACIONALNE DENOMINACIJE Stanja Bruto izdaje Odkupi B1 B2 B3 9. KRATKOROČNI DOLŽNIŠKI VREDNOSTNI PAPIRJI Skupaj S577 S642 S707 Centralna banka S578 S643 S708 MFI razen centralnih bank S579 S644 S709 DFP S580 S645 S710 od tega DPFS S581 S646 S711 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S582 S647 S712 Lastne finančne institucije in posojilodajalci S583 S648 S713 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S584 S649 S714 Nefinančne družbe S585 S650 S715 Centralna država S586 S651 S716 Regionalna in lokalna država S587 S652 S717 Skladi socialne varnosti S588 S653 S718 Mednarodne organizacije S589 S654 S719 10. DOLGOROČNI DOLŽNIŠKI VREDNOSTNI PAPIRJI Skupaj S590 S655 S720 Centralna banka S591 S656 S721 MFI razen centralnih bank S592 S657 S722 DFP S593 S658 S723 od tega DPFS S594 S659 S724 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S595 S660 S725 Lastne finančne institucije in posojilodajalci S596 S661 S726 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S597 S662 S727 Nefinančne družbe S598 S663 S728 Centralna država S599 S664 S729 Regionalna in lokalna država S600 S665 S730 Skladi socialne varnosti S601 S666 S731 Mednarodne organizacije S602 S667 S732 10.1 od tega izdaje s fiksno obrestno mero: Skupaj S603 S668 S733 Centralna banka S604 S669 S734 MFI razen centralnih bank S605 S670 S735 DFP S606 S671 S736 od tega DPFS S607 S672 S737 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S608 S673 S738 Lastne finančne institucije in posojilodajalci S609 S674 S739 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S610 S675 S740 Nefinančne družbe S611 S676 S741 Centralna država S612 S677 S742 Regionalna in lokalna država S613 S678 S743 Skladi socialne varnosti S614 S679 S744 Mednarodne organizacije S615 S680 S745 10.2 od tega izdaje s spremenljivo obrestno mero: Skupaj S616 S681 S746 Centralna banka S617 S682 S747 MFI razen centralnih bank S618 S683 S748 DFP S619 S684 S749 od tega DPFS S620 S685 S750 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S621 S686 S751 Lastne finančne institucije in posojilodajalci S622 S687 S752 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S623 S688 S753 Nefinančne družbe S624 S689 S754 Centralna država S625 S690 S755 Regionalna in lokalna država S626 S691 S756 Skladi socialne varnosti S627 S692 S757 Mednarodne organizacije S628 S693 S758 10.3 od tega brezkuponske obveznice: Skupaj S629 S694 S759 Centralna banka S630 S695 S760 MFI razen centralnih bank S631 S696 S761 DFP S632 S697 S762 od tega DPFS S633 S698 S763 Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti S634 S699 S764 Lastne finančne institucije in posojilodajalci S635 S700 S765 Zavarovalne družbe in pokojninski skladi S636 S701 S766 Nefinančne družbe S637 S702 S767 Centralna država S638 S703 S768 Regionalna in lokalna država S639 S704 S769 Skladi socialne varnosti S640 S705 S770 Mednarodne organizacije S641 S706 S771

Zapadlost izdaj

BIS šteje glede zapadlosti vse komercialne zapise v eurih ECP in druge zapise v eurih, izdane po kratkoročnem programu, kot kratkoročne instrumente, vse instrumente, izdane po dolgoročni dokumentaciji, pa kot dolgoročne instrumente, ne glede na njihovo prvotno zapadlost.

Sektorska razčlenitev izdajateljev

BIS upošteva vzporedbo sektorske razčlenitve izdajateljev, ki je na voljo v bazi podatkov BIS, in tiste, ki se zahteva v obrazcih za poročanje, kakor je prikazana v spodnji tabeli.

Sektorska razčlenitev v bazi podatkov BIS Razvrstitev v obrazcih za poročanje Centralna banka → Centralna banka Poslovne banke → MFI DFP → DFP Centralna država → Centralna država Ostali sektor država Državne agencije → Regionalna in lokalna država Družbe → Nefinančne družbe Mednarodne institucije → Mednarodne institucije (tujina)

Razvrstitev izdaj

Naslednji instrumenti v bazi podatkov BIS se v statistiki izdaj vrednostnih papirjev razvrstijo kot dolžniški vrednostni papirji:

— potrdila o vlogah,

— komercialni zapis,

— zakladne menice,

— obveznice,

— komercialni zapis v eurih,

— srednjeročni zapisi,

— drugi kratkoročni papirji.

Vrednotenje

Po sedanjih pravilih vrednotenja BIS se dolžniški vrednostni papirji vrednotijo po imenski vrednosti, delnice, ki kotirajo na borzi, pa po ceni ob izdaji.

BIS poroča ECB vse izdaje s strani rezidentov tujine, izražene v eurih/nacionalnih denominacijah (sklop B), v ameriških dolarjih z uporabo deviznega tečaja ob koncu obdobja za stanja in z uporabo povprečnega deviznega tečaja v obdobju za izdaje in odkupe. ECB preračuna vse podatke v eure z uporabo enakega načela, ki ga je prvotno uporabila BIS. Za obdobja pred 1. januarjem 1999 se mora kot nadomestek uporabiti menjalni tečaj med ECU in ameriškim dolarjem.

GLOSAR

Brezkuponske obveznice (zero coupon bonds) vključujejo vse izdaje brez izplačila kupona. Običajno se take obveznice izdajo z diskontom in odkupijo po nominalni vrednosti. Vključujejo tudi obveznice, izdane po nominalni vrednosti in odkupljene po ceni nad nominalno vrednostjo, npr. obveznice z odkupno vrednostjo, vezano na devizni tečaj ali na indeks. Večina diskonta ali premije predstavlja ekvivalent obresti, obračunanih v času življenjske dobe obveznice.

Centralna banka (central bank) je finančna družba in neprava družba, katere glavna funkcija je izdajanje denarja, vzdrževanje notranje in zunanje vrednosti denarja in posedovanje celote ali dela mednarodnih rezerv države.

Centralna država (central government) vključuje vse upravne organe države in druge centralne agencije, ki so običajno pristojni na celotnem ekonomskem ozemlju, razen uprave skladov socialne varnosti (ESR 2010, odstavek 2.114).

Delnice, ki kotirajo na borzi (listed shares), imenovane tudi kotirajoče delnice (quoted shares), razen delnic/enot investicijskih skladov (excluding investment fund’s shares/units), so lastniški vrednostni papirji, ki kotirajo na borzi. Taka borza je lahko priznana borza vrednostnih papirjev ali katera koli druga oblika sekundarnega trga. Za delnice, ki kotirajo na borzi, se uporablja tudi izraz kotirajoče delnice. Obstoj tečajev za delnice, ki kotirajo na borzi, pomeni, da so tekoče tržne cene običajno takoj na voljo.

Delnice, ki ne kotirajo na borzi, razen delnic investicijskih skladov (unlisted shares, excluding investment fund shares) so lastniški vrednostni papirji, ki ne kotirajo na borzi.

Denarne finančne institucije (MFI) razen centralnih bank (monetary financial institutions (MFIs) other than central banks) so opredeljene v členu 1 Uredbe (EU) št. 1071/2013 (ECB/2013/33).

Dividendne delnice, izdane s strani družb z omejeno odgovornostjo družbenikov (dividend shares issued by limited liability companies), so vrednostni papirji, ki imajo, odvisno od države in okoliščin, v katerih nastanejo, različna imena, kot so ustanoviteljske delnice, profitne delnice, dividendne delnice itd. Ti vrednostni papirji: (a) niso del delniškega kapitala; (b) imetnikom ne dajejo statusa skupnih lastnikov v ožjem smislu; in (c) imetnikom ne dajejo pravice do sorazmernega deleža v dobičku, ki ostane po izplačilu dividend na delniški kapital, in do deleža v morebitnem presežku, ki ostane ob likvidaciji.

Dolgoročni dolžniški vrednostni papirji (long-term debt securities) obsegajo vse izdaje dolžniških vrednostnih papirjev, katerih dolgoročna prvotna zapadlost je več kakor eno leto; dolgoročni vrednostni papirji se običajno izdajo s kuponi.

Dolžniški vrednostni papirji (debt securities) so tržni finančni instrumenti, ki služijo kot dokaz dolga in se z njimi običajno trguje na sekundarnih trgih ali jih je mogoče pobotati na trgu, imetniku pa ne dajejo nobenih lastniških pravic nad institucijo izdajateljico.

Drug lastniški kapital (other equity) obsega vse transakcije z drugim lastniškim kapitalom, ki niso zajete v okviru delnic, ki kotirajo na borzi, in delnic, ki ne kotirajo na borzi.

Drugi finančni posredniki razen zavarovalnih družb in pokojninskih skladov (DFP) (other financial intermediaries, except insurance corporations and pension funds – OFIs) so finančne družbe in neprave družbe, ki se v glavnem ukvarjajo s finančnim posredovanjem, tako da od institucionalnih enot prevzemajo obveznosti v oblikah, ki niso gotovina, vloge (ali bližnji substituti za vloge), delnice/enote investicijskih skladov ali povezane s shemami zavarovanja ter pokojninskimi in standardiziranimi jamstvenimi shemami (ESR 2010, odstavki 2.86 do 2.94).

Družbe, ki se ukvarjajo s prenosom finančnih sredstev in so vključene v transakcije listinjenja (DPFS) (financial vehicle corporations engaged in securitisation transactions – FVCs), so opredeljene v členu 1(1) Uredbe (EU) št. 1075/2013 (ECB/2013/40).

Država (general government) vključuje institucionalne enote, ki so netržni proizvajalci, katerih proizvodnja je namenjena individualni in kolektivni potrošnji in se financirajo z obveznimi plačili enot, ki pripadajo drugim sektorjem, in institucionalne enote, ki se v glavnem ukvarjajo s prerazdeljevanjem nacionalnega dohodka in premoženja (ESR 2010, odstavki 2.111 do 2.113). Sektor država sestavljajo podsektorji centralna država, regionalna država, lokalna država in skladi socialne varnosti (ESR 2010, odstavki 2.114 do 2.117).

Euroobveznice (eurobonds) so obveznice, ki so istočasno dane na trg v vsaj dveh državah in so denominirane v valuti, ki ni nujno valuta teh držav, običajno prek mednarodnega konzorcija finančnih družb iz več držav.

Globalne obveznice (global bonds) so obveznice, ki se izdajo istočasno na domačem in eurskem trgu.

Gospodinjstva (households) sestavljajo posamezniki ali skupine posameznikov kot potrošniki in kot podjetniki, ki proizvajajo tržno blago ter nefinančne in finančne storitve (tržni proizvajalci), če blaga in storitev ne proizvajajo ločeni subjekti, ki se obravnavajo kot neprave družbe. Vključeni so tudi posamezniki ali skupine posameznikov proizvajalcev blaga in nefinančnih storitev za izključno lastno končno porabo (ESR 2010, odstavki 2.118 do 2.128).

Izdaja premijskih delnic (issue of bonus shares) je nakazilo novih delnic delničarjem v sorazmerju z njihovimi obstoječimi deleži.

Izdajatelji vrednostnih papirjev (issuers of securities) so družbe in neprave družbe, ki se ukvarjajo z izdajanjem vrednostnih papirjev in prevzemanjem pravne obveznosti do prinosnikov teh instrumentov v skladu s pogoji izdaje.

Izdaje deljenih delnic (split share issues) so izdaje delnic, kjer družba ali neprava družba zviša število delnic na podlagi razmerja ali večkratnika.

Izdaje s fiksno obrestno mero (fixed rate issues) vključujejo vse izdaje, kjer se kuponsko plačilo, ki temelji na obrestni meri kupona glavnice vrednostnega papirja, v času življenjske dobe izdaje ne spremeni.

Izdaje s spremenljivo obrestno mero (variable rate issues) vključujejo vse izdaje s kuponskimi plačili, pri katerih se kupon ali glavnica periodično ponovno določi glede na neodvisno obrestno mero ali indeks.

Izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti (financial auxiliaries) obsegajo vse finančne družbe in neprave družbe, ki se v glavnem ukvarjajo z dejavnostmi, tesno povezanimi s finančnim posredništvom, same pa niso finančni posredniki. Glavne uprave, katerih podrejene družbe so vse ali večinoma finančne družbe, so prav tako izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti (ESR 2010, odstavki 2.95–2.97).

Kapitalske delnice, izdane s strani družb z omejeno odgovornostjo (capital shares issued by limited liability companies), so vrednostni papirji, ki dajejo njihovim imetnikom status skupnih lastnikov in pravico do deleža v celotnem razporejenem dobičku in v neto sredstvih ob likvidaciji.

Kratkoročni dolžniški vrednostni papirji (short-term debt securities) obsegajo vse izdaje dolžniških vrednostnih papirjev, katerih kratkoročna prvotna zapadlost je eno leto ali manj; kratkoročni vrednostni papirji se običajno izdajo z diskontom. Ta podpostavka ne vključuje vrednostnih papirjev, katerih tržnost, čeprav teoretično mogoča, je v praksi zelo omejena.

Lastne finančne institucije in posojilodajalci (captive financial institutions and money lenders) so finančne družbe in neprave družbe, ki se ne ukvarjajo s finančnim posredovanjem ali opravljanjem pomožnih finančnih storitev in v katerih se večina transakcij z njihovimi sredstvi ali obveznostmi ne izvaja na odprtih trgih. Ta podsektor vključuje holdinge, ki so lastniki upravljalnega deleža lastniškega kapitala skupine podrejenih družb in katerih glavna dejavnost je lastništvo skupine brez opravljanja drugih storitev za podjetja, v katerih imajo lastniški kapital, kar pomeni, da ne upravljajo ali nadzirajo drugih enot (ESR 2010, odstavka 2.98 in 2.99).

Listinjenje (securitisation) je opredeljeno v členu 1(2) Uredbe (EU) št. 1075/2013 (ECB/2013/40).

Mednarodne institucije (international institutions) obsegajo nadnacionalne in mednarodne organizacije, kot so Evropska investicijska banka, MDS in Svetovna banka.

Namišljene rezidenčne enote (notional resident units) so opredeljene kot: (a) tisti deli nerezidenčnih enot, ki imajo središče prevladujočega ekonomskega interesa (kar običajno pomeni, da opravljajo gospodarske transakcije eno leto ali več) na ekonomskem ozemlju države; (b) nerezidenčne enote v vlogi lastnikov zemljišč ali zgradb na ekonomskem ozemlju države, vendar le glede transakcij, ki zadevajo ta zemljišča ali zgradbe.

Nefinančne družbe (non-financial corporations) so institucionalne enote, ki so neodvisne pravne osebe in tržni proizvajalci, njihova glavna dejavnost pa je proizvodnja blaga in nefinančnih storitev. Ta sektor vključuje tudi nefinančne neprave družbe (ESR 2010, odstavki 2.45 do 2.54).

Nepridobitne institucije, ki opravljajo storitve za gospodinjstva (NPISG) (non-profit institutions serving households – NPISHs), obsegajo nepridobitne institucije, ki so ločene pravne osebe in opravljajo storitve za gospodinjstva ter so zasebni netržni proizvajalci. Njihovi glavni viri so prostovoljni prispevki gospodinjstev kot potrošnikov v denarju ali naravi, plačila države in dohodki od lastnine (ESR 2010, odstavka 2.129 in 2.130).

Nerezidenčni izdajatelji (non-resident issuers) obsegajo enote, ki se: (a) nahajajo na ekonomskem ozemlju države poročevalke, vendar na ozemlju države poročevalke ne opravljajo in ne nameravajo opravljati ekonomskih dejavnosti ali transakcij za obdobje enega leta ali več; ali se (b) nahajajo zunaj ekonomskega ozemlja države poročevalke.

Obveznice zasebne izdaje (privately issued bonds) so obveznice, ki so z dvostranskim dogovorom omejene na določene vlagatelje, če so obveznice vsaj potencialno prenosljive.

Odkupljene delnice v družbah z omejeno odgovornostjo družbenikov (redeemed shares in limited liability companies) so delnice, katerih kapital je bil odplačan, vendar so še naprej v lasti imetnikov, ki ostajajo skupni lastniki in imajo pravico do deleža v dobičku, ki ostane po izplačilu dividend na preostali delniški kapital, in tudi do deleža v morebitnem presežku, ki ostane ob likvidaciji.

Podrejene družbe (subsidiaries) so ločeni korporativni subjekti, v katerih ima drug subjekt večinski ali polni delež.

Podrejene obveznice (subordinated bonds), pogosto tudi podrejeni dolg (subordinated debt), predstavljajo podrejeno terjatev do institucije izdajateljice, ki se lahko uveljavi šele po tem, ko so vse terjatve z višjim statusom (npr. vloge/posojila ali nadrejeni dolžniški vrednostni papirji) poravnane, kar jim lahko v nekaterih primerih daje nekatere lastnosti „delnic in drugega lastniškega kapitala“.

Pokojninski skladi (pension funds) so finančne družbe in neprave družbe, ki se v glavnem ukvarjajo s finančnim posredništvom kot posledica združevanja socialnih tveganj in potreb zavarovancev (socialno zavarovanje). Pokojninski skladi podobno kot sistemi socialnega zavarovanja zagotavljajo dohodek po upokojitvi in pogosto pokojnine za smrt in invalidnost (ESR 2010, odstavki 2.105 do 2.110).

Prodaja zaprtemu krogu vlagateljev (private placements) pomeni prodajo izdaje lastniških vrednostnih papirjev enemu kupcu ali omejenemu številu kupcev brez javne ponudbe.

Regionalna in lokalna država (state and local government): regionalna država pomeni tiste vrste javne uprave, ki so ločene institucionalne enote in izvajajo nekatere funkcije upravljanja, razen uprave skladov socialne varnosti, na ravni, ki je pod ravnjo centralne države in nad ravnjo državnih institucionalnih enot na lokalni ravni. Lokalna država pomeni tiste enote javne uprave, ki so pristojne le na lokalnem delu ekonomskega ozemlja, razen lokalnih agencij skladov socialne varnosti (ESR 2010, odstavka 2.115 in 2.116).

Rezidenčnost izdajatelja (residency of issuer): enota izdajateljica je opredeljena kot rezident države poročevalke, kadar ima središče ekonomskega interesa na ekonomskem ozemlju države poročevalke, to je, kadar na tem ozemlju daljše obdobje (eno leto ali več) opravlja ekonomske dejavnosti.

Skladi socialne varnosti (social security funds) so centralne, regionalne in lokalne institucionalne enote, katerih glavna dejavnost je zagotavljanje socialnih prejemkov in ki izpolnjujejo obe naslednji merili: (a) nekatere skupine prebivalstva so na podlagi zakona ali predpisa dolžne sodelovati v sistemu ali plačevati prispevke; in (b) država je pristojna za upravljanje institucij glede določanja ali odobritve prispevkov in prejemkov neodvisno od svoje vloge nadzornika ali delodajalca (ESR 2010, odstavek 2.117).

Zavarovalne družbe (insurance corporations) so finančne družbe in neprave družbe, ki se v glavnem ukvarjajo s finančnim posredništvom kot posledica združevanja tveganj v glavnem v obliki neposrednega zavarovanja ali pozavarovanja (ESR 2010, odstavki 2.100 do 2.104).

(1) Če poročevalci naletijo na metodološko vprašanje, ki ni izrecno urejeno s to smernico, naj uporabijo revidirani Evropski sistem nacionalnih in regionalnih računov (ESR 2010), določen v Prilogi A k Uredbi (EU) št. 549/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o Evropskem sistemu nacionalnih in regionalnih računov v Evropski uniji (UL L 174, 26.6.2013, str. 1).

(*1) „Druge valute“ se nanaša na vse druge valute, vključno z nacionalnimi valutami držav članic zunaj euroobmočja.

(*2) Dolžniški vrednostni papirji razen delnic se nanašajo na „vrednostne papirje razen delnic, brez izvedenih finančnih instrumentov“.

(*3) Neto izdaje se zahtevajo le, če NCB ne morejo prenesti bruto izdaj ali odkupov.

((†)) Delnice, ki kotirajo na borzi, se nanašajo na „delnice, ki kotirajo na borzi, brez delnic/enot investicijskih skladov in skladov denarnega trga“.

(2) Glej odstavek 2.07 ESR 2010.

(3) Uredba (EU) št. 549/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o Evropskem sistemu nacionalnih in regionalnih računov v Evropski uniji (UL L 174, 26.6.2013, str. 1).

(4) Za sektor skladov denarnega trga se podatki ne zbirajo.

(5) Za sektor investicijskih skladov se podatki ne zbirajo.

(6) Pokojninski skladi v praksi ne izdajajo dolžniških vrednostnih papirjev.

(7) Glej odstavke 2.17 do 2.20 v ESR 2010.

(8) Glej odstavek 5.102 ESR 2010.

(9) Kategorija F.3 v ESR 2010.

(10) Kategorija F.511 v ESR 2010.

(11) Kategorija F.512 v ESR 2010.

(12) Kategorija F.519 v ESR 2010.

(13) Sklop A za NCB in sklop B za BIS.

(14) Ni opredeljeno kot finančna transakcija; glej odstavka 5.158 in 6.59 ESR 2010 ter točko 5(b) oddelka 2 te priloge.

(15) Transakcija na sekundarnem trgu, ki vključuje spremembo imetnika, s temi statističnimi podatki ni zajeta.

(16) Štejejo kot dve finančni transakciji; glej odstavka 5.96 in 6.25 ESR 2010 ter točko 5(a)(ii) oddelka 2 te priloge.

(17) Transakcija na sekundarnem trgu, ki vključuje spremembo imetnika, s temi statističnimi podatki ni zajeta.

(18) Za podrobnosti o opredelitvah „imenske vrednosti“, „tržne vrednosti“ in „nominalne vrednosti“ glej odstavke 5.90, 7.38 in 7.39 v ESR 2010.

(19) Od 1. januarja 1999 se za vrednostne papirje, ki so jih domači rezidenti izdali v eurih (del sklopa A), vrednotenje deviznega tečaja ne zahteva, vrednostni papirji, ki so jih domači rezidenti izdali v eurih/nacionalnih denominacijah (preostali del sklopa A), pa se preračunajo v eure z uporabo nepreklicno določenih menjalnih razmerij z dne 31. decembra 1998.

(20) Glej odstavek 6.64 ESR 2010.