SL Uradni list Evropske unije L 33/22

DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA 2005/89/ES

z dne 18. januarja 2006

o ukrepih za zagotavljanje zanesljivosti oskrbe z električno energijo in naložb v infrastrukturo

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA —

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 95 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

po posvetovanju z Odborom regij,

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (2),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2003/54/ES z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih za notranji trg z električno energijo (3) je zelo pomemben prispevek k oblikovanju notranjega trga z električno energijo. Zagotavljanje visoke stopnje zanesljivosti oskrbe z električno energijo je ključnega pomena za uspešno delovanje notranjega trga in ta direktiva omogoča državam članicam, da elektroenergetskim podjetjem naložijo obveznosti javnih služb, med drugim tudi glede zanesljivosti oskrbe. Te obveznosti javnih služb, ki jih je treba opredeliti čim bolj natančno in dosledno, naj ne bi povzročale ustvarjanja proizvodne zmogljivosti, ki bi presegala zmogljivost, potrebno za preprečevanje neupravičene prekinitve distribucije električne energije končnim odjemalcem.

(2) Povpraševanje po električni energiji se navadno predvidi za srednjeročno obdobje na podlagi scenarijev, ki jih izdelajo upravljavci prenosnega omrežja ali druge organizacije, ki so jih sposobne pripraviti na zahtevo države članice.

(3) Konkurenčni enotni trg z električno energijo v EU zahteva pregledno in nediskriminatorno politiko zanesljivosti oskrbe z električno energijo, združljivo z zahtevami takšnega trga. Odsotnost takšne politike v posameznih državah članicah ali znatne razlike med politikami držav članic bi privedle do izkrivljanja konkurence. Opredelitev jasnih vlog in odgovornosti vseh pristojnih organov, kakor tudi samih držav članic ter vseh zadevnih udeležencev na trgu, je zato nujna pri zagotavljanju zanesljivosti oskrbe z električno energijo in pravilnega delovanja notranjega trga, hkrati pa je treba preprečiti nastajanje ovir za nove udeležence na trgu, na primer za podjetja, ki proizvajajo ali dobavljajo električno energijo v državi članici, v kateri so pred kratkim začela obratovati, preprečiti je treba tudi izkrivljanje notranjega trga z električno energijo ali večje težave udeležencev na trgu, vključno s podjetji z majhnim tržnim deležem, na primer proizvajalcev ali dobaviteljev z zelo majhnim tržnim deležem na zadevnem trgu Skupnosti.

(4) Odločba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1229/2003/ES (4) določa vrsto smernic za politiko Skupnosti na področju vseevropskih energetskih omrežij. Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1228/2003 z dne 26. junija 2003 o pogojih za dostop do omrežja za čezmejne izmenjave električne energije (5) med drugim določa splošna načela in podrobna pravila v zvezi z razreševanjem prezasedenosti.

(5) Pri spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije je treba zagotoviti s tem povezane razpoložljive rezervne zmogljivosti, kjer je to tehnično potrebno, da bi omrežje lahko še naprej zagotavljalo zanesljivo in varno oskrbo.

(6) Da se izpolnijo okoljske zaveze Skupnosti in zmanjša odvisnost od uvoza energije, je pomembno upoštevati dolgoročne učinke vse večjega povpraševanja po električni energiji.

(7) Sodelovanje med nacionalnimi upravljavci prenosnega omrežja v zadevah, povezanih z varnostjo omrežja, vključno z opredelitvijo prenosne zmogljivosti, zagotavljanjem informacij in oblikovanjem omrežja, je bistvenega pomena za razvoj dobro delujočega notranjega trga in bi se lahko dodatno izboljšalo. Pomanjkanje usklajevanja pri varnosti omrežja je škodljivo za razvoj enakih pogojev konkurence.

(8) Poglavitni namen ustreznih tehničnih predpisov in priporočil, kakor jih vsebuje Priročnik delovanja UCTE (Unija za koordinacijo prenosa električne energije), ter podobni predpisi in priporočila, ki so jih razvili NORDEL, Baltic Grid Code, in tisti, ki so jih razvili za omrežja Združenega kraljestva in Irske, je zagotoviti podporo tehničnemu delovanju povezanega omrežja in tako prispevati k zadovoljitvi potrebe po neprekinjenem delovanju omrežja v primeru izpada omrežja na posamezni točki ali na točkah omrežja in k zmanjšanju stroškov, povezanih z ublažitvijo takih motenj oskrbe.

(9) Od upravljavcev prenosnega in distribucijskega omrežja bi se moralo zahtevati, da končnega odjemalca oskrbijo z visoko kakovostnimi storitvami v smislu pogostosti in trajanja prekinitev oskrbe.

(10) Ukrepi, ki se lahko uporabijo za vzdrževanje ustreznega obsega rezervnih zmogljivosti proizvodnje, naj bodo tržno usmerjeni in nediskriminatorni ter lahko vključujejo ukrepe, kakor so pogodbena jamčevanja in dogovori, opcijske zmogljivosti ali obvezne zmogljivosti. Ti ukrepi se lahko dopolnijo tudi z drugimi nediskriminatornimi instrumenti, kakor so plačila zmogljivosti.

(11) Da se zagotovi, da so ustrezne predhodne informacije na voljo, bi morale države članice objaviti ukrepe, ki vzdržujejo ravnotežje med ponudbo in povpraševanjem dejanskih in možnih investitorjev v proizvodnjo ter med odjemalci električne energije.

(12) Brez poseganja v člene 86, 87 in 88 Pogodbe je pomembno, da države članice določijo jasen, ustrezen in stabilen okvir, ki bo omogočal zanesljivost oskrbe z električno energijo in spodbujal naložbe v proizvodne zmogljivosti ter metode upravljanja povpraševanja. Pomembno je tudi sprejeti ustrezne ukrepe za zagotovitev regulativnega okvira, ki bo spodbujal naložbe v nove medsebojne povezave prenosnih omrežij, zlasti med državami članicami.

(13) Evropski svet, ki je 15. in 16. marca 2002 potekal v Barceloni, je določil stopnjo medsebojne povezanosti med državami članicami. Posledica nizke stopnje medsebojne povezanosti je razdrobljenost trga in zaviranje razvoja konkurence. Obstoj zadostne zmogljivosti fizičnih medsebojnih prenosnih povezav, čezmejnih ali ne, je bistvenega pomena, a ni zadosten pogoj za popolnoma učinkovito konkurenco. V interesu končnih odjemalcev bi moralo biti razmerje med morebitnimi ugodnostmi novih projektov medsebojnih povezav in stroški teh projektov ustrezno uravnoteženo.

(14) Čeprav je pomembno določiti največje razpoložljive prenosne zmogljivosti brez kršenja zahtev varnega delovanja omrežja, je pomembno tudi zagotoviti popolno preglednost izračunavanja zmogljivosti in postopka dodeljevanja v prenosnem omrežju. Na ta način bi lahko omogočili boljšo uporabo obstoječih zmogljivosti in lažni znaki pomanjkanja energije ne bi prišli na trg, kar podpira vzpostavitev popolnoma konkurenčnega notranjega trga, kakor predvideva Direktiva 2003/54/ES.

(15) Upravljavci prenosnega in distribucijskega omrežja potrebujejo ustrezen in stabilen regulativni okvir za naložbe, vzdrževanje in obnovo omrežij.

(16) Člen 4 Direktive 2003/54/ES zahteva, da države članice spremljajo zanesljivost oskrbe z električno energijo in o tem predložijo poročilo. To poročilo bi moralo obsegati kratko-, srednje- in dolgoročne dejavnike, pomembne za zanesljivost oskrbe, vključno z namerami upravljavcev prenosnih omrežij glede naložb v omrežje. Od držav članic se pričakuje, da bodo ob pripravi tega poročila vanj vključile podatke in ocene, ki so jih upravljavci prenosnih omrežij že izvedli na individualni in kolektivni ravni, vključno z evropsko ravnijo.

(17) Države članice bi morale zagotoviti učinkovito izvajanje te direktive.

(18) Ker države članice ne morejo zadovoljivo doseči ciljev predlaganega ukrepa, in sicer zanesljive oskrbe z električno energijo, ki bi temeljila na pošteni konkurenci in oblikovanju polno delujočega notranjega trga z električno energijo in je možno te cilje glede na obseg in učinke tega ukrepa, bolje doseči na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti, kakor je določeno v členu 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz istega člena, ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za dosego teh ciljev —

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Področje uporabe

1. Ta direktiva določa ukrepe za zagotavljanje zanesljivosti oskrbe z električno energijo, da se zagotovijo pravilno delovanje notranjega trga z električno energijo in:

(a) ustrezna raven proizvodne zmogljivosti;

(b) ustrezno ravnotežje med ponudbo in povpraševanjem; in

(c) ustrezna raven medomrežnih povezav med državami članicami za razvoj notranjega trga.

2. Direktiva določa okvir, v katerem države članice opredelijo pregledne, stabilne in nediskriminatorne politike za zanesljivost oskrbe z električno energijo, združljive z zahtevami konkurenčnega notranjega trga z električno energijo.

Člen 2

Opredelitev pojmov

V tej direktivi se uporabljajo opredelitve pojmov iz člena 2 Direktive 2003/54/ES. Poleg tega se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(a) „regulatorni organi“ pomenijo regulatorne organe v državah članicah, kakor so določeni v skladu s členom 23 Direktive 2003/54/ES;

(b) „zanesljivost oskrbe z električno energijo“ pomeni zmožnost elektroenergetskega sistema, da končne odjemalce oskrbi z električno energijo, kakor je predvideno s to direktivo;

(c) „operativna varnost omrežja“ je neprekinjeno obratovanje prenosnega in, kjer je to primerno, distribucijskega omrežja v predvidljivih okoliščinah;

(d) „ravnotežje med ponudbo in povpraševanjem“ pomeni zadovoljitev predvidljivega povpraševanja odjemalcev po električni energiji, brez potrebe po uveljavljanju ukrepov za zmanjšanje porabe.

Člen 3

Splošne določbe

1. Države članice zagotovijo visoko stopnjo zanesljivosti oskrbe z električno energijo s sprejetjem potrebnih ukrepov za zagotovitev stabilnih naložbenih razmer ter z opredelitvijo vloge in odgovornosti pristojnih organov, vključno z regulatornimi organi, kjer je to potrebno, ter vseh zadevnih udeležencev na trgu in z objavo informacij o tem. Zadevni udeleženci na trgu med drugim vključujejo upravljavce prenosnega in distribucijskega omrežja, proizvajalce električne energije, dobavitelje in končne odjemalce.

2. Pri izvajanju ukrepov iz odstavka 1 države članice upoštevajo:

(a) pomen zagotavljanja neprekinjene oskrbe z električno energijo;

(b) pomen preglednega in stabilnega regulativnega okvira;

(c) notranji trg in možnosti čezmejnega sodelovanja v zvezi z zanesljivostjo oskrbe z električno energijo;

(d) potrebo po rednem vzdrževanju in, kjer je to potrebno, obnovi prenosnega in distribucijskega omrežja, da se ohrani delovanje omrežja;

(e) pomen zagotavljanja pravilnega izvajanja Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/77/ES z dne 27. septembra 2001 o spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije na notranjem trgu z električno energijo (6) in Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/8/ES z dne 11. februarja 2004 o spodbujanju soproizvodnje, ki temelji na rabi koristne toplote, na notranjem trgu z energijo (7), kolikor se njune določbe nanašajo na zanesljivost oskrbe z električno energijo;

(f) potrebo po zagotovitvi zadostnih rezervnih zmogljivosti prenosa in proizvodnje za stabilno obratovanje; ter

(g) pomen spodbujanja vzpostavitve likvidnih grosističnih trgov.

3. Pri izvajanju ukrepov iz odstavka 1 lahko države članice upoštevajo tudi:

(a) stopnjo raznolikosti v proizvodnji električne energije na nacionalni ali ustrezni regionalni ravni;

(b) pomen zmanjševanja dolgoročnih učinkov vedno večjega povpraševanja po električni energiji;

(c) pomen spodbujanja energetske učinkovitosti in uvajanja novih tehnologij, zlasti tehnologij za uravnavanje povpraševanja, tehnologij, ki uporabljajo obnovljive vire energije, in porazdeljene proizvodnje; ter

(d) pomen odprave upravnih ovir za naložbe v infrastrukturo in proizvodne zmogljivosti.

4. Države članice zagotovijo, da ukrepi, sprejeti v skladu s to direktivo, niso diskriminatorni ter da ne predstavljajo nesorazmernih obremenitev za udeležence na trgu, vključno z novimi udeleženci na trgu in podjetji z majhnim tržnim deležem. Države članice pred sprejetjem ukrepov upoštevajo njihov učinek na ceno električne energije za končne odjemalce.

5. Države članice morajo pri zagotavljanju ustrezne stopnje medomrežnih povezav, kakor je navedeno v členu 1(1)(c), posebno pozornost posvetiti:

(a) posebnemu geografskemu položaju vsake države članice;

(b) vzdrževanju razumnega ravnotežja med stroški gradnje novih povezovalnih vodov in koristmi za končnega porabnika; ter

(c) zagotovilu, da se obstoječi povezovalni vodi uporabljajo čim bolj učinkovito.

Člen 4

Operativna varnost omrežja

1. (a) Države članice ali pristojni organi zagotovijo, da upravljavci prenosnega omrežja določijo minimalne operativne predpise in obveznosti glede varnosti omrežja. Pred določitvijo takšnih predpisov in obveznosti se posvetujejo z zadevnimi udeleženci v tistih državah, s katerimi obstaja medomrežna povezava; (b) ne glede na prvi pododstavek točke (a) države članice lahko zahtevajo, da upravljavci prenosnih omrežij predložijo te predpise in obveznosti pristojnemu organu v odobritev; (c) države članice zagotovijo, da upravljavci prenosnega in, kjer je to primerno, distribucijskega omrežja, ravnajo v skladu z minimalnimi operativnimi predpisi in obveznostmi glede zanesljivosti omrežja; (d) države članice zahtevajo, da upravljavci prenosnih omrežij vzdržujejo primerno raven operativne varnosti omrežja. V ta namen upravljavci prenosnih omrežij vzdržujejo ustrezno raven tehnične rezervne prenosne zmogljivosti za operativno varnost omrežja in sodelujejo z zadevnimi upravljavci prenosnega omrežja, s katerim so medsebojno povezani. Raven predvidljivih okoliščin, v katerih je treba vzdrževati varnost, je opredeljena v predpisih o operativni varnosti omrežja; (e) Države članice zlasti zagotovijo, da si upravljavci prenosnega in, kjer je to primerno, distribucijskega omrežja, izmenjujejo podatke v zvezi z delovanjem omrežij pravočasno in učinkovito v skladu z minimalnimi operativnimi zahtevami. Enake zahteve veljajo, kjer je to primerno, za upravljavce prenosnega in distribucijskega omrežja, ki so medsebojno povezani z upravljavci omrežja izven Skupnosti.

2. Države članice ali pristojni organi zagotovijo, da upravljavci prenosnega in, kjer je to primerno, distribucijskega omrežja, določijo in izpolnijo cilje kakovosti oskrbe in zanesljivosti obratovanja omrežja. Te cilje odobrijo države članice ali pristojni organi, ki hkrati spremljajo njihovo izvajanje. Cilji so objektivni, pregledni in nediskriminatorni ter se objavijo.

3. Države članice pri sprejemanju ukrepov iz člena 24 Direktive 2003/54/ES in člena 6 Uredbe (ES) št. 1228/2003 ne razlikujejo med čezmejnimi in nacionalnimi pogodbami.

4. Države članice zagotovijo, da omejitev oskrbe v izrednih razmerah temelji na v naprej opredeljenih merilih v zvezi z upravljanjem neravnotežij s strani upravljavcev prenosnega omrežja. Vsi zaščitni ukrepi se sprejmejo ob tesnem posvetovanju z drugimi zadevnimi upravljavci prenosnega omrežja ob upoštevanju ustreznih dvostranskih sporazumov, vključno s sporazumi o izmenjavi podatkov.

Člen 5

Vzdrževanje ravnotežja med ponudbo in povpraševanjem

1. Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe za vzdrževanje ravnotežja med povpraševanjem po električni energiji in razpoložljivimi proizvodnimi zmogljivostmi.

Države članice zlasti

(a) brez poseganja v posebne zahteve majhnih izoliranih omrežij spodbujajo oblikovanje okvira trga na debelo, ki nudi ustrezne cenovne signale za proizvodnjo in porabo;

(b) zahtevajo od upravljavcev prenosnega omrežja, da zagotovijo ustrezen obseg rezerv proizvodnih zmogljivosti, ki so na voljo za namene uravnoteženja, in/ali za sprejetje enakovrednih tržno usmerjenih ukrepov.

2. Brez poseganja v člena 87 in 88 Pogodbe lahko države članice sprejmejo tudi dodatne ukrepe, ki vključujejo naslednje, a na navedeno niso omejeni:

(a) določbe za spodbujanje novih proizvodnih zmogljivosti in vstop novih proizvodnih podjetij na trg;

(b) odstranjevanje ovir, ki preprečujejo uporabo pogodb z možnostjo prekinitve;

(c) odstranjevanje ovir, ki preprečujejo sklenitev pogodb različnih dolžin tako za izdelovalce kakor za odjemalce;

(d) ukrepe za spodbujanje sprejetja tehnologij za uravnavanje povpraševanja v realnem času, kakor so najnovejši merilni sistemi;

(e) ukrepe za spodbujanje ukrepov za ohranjanje energije;

(f) razpisni postopki ali kakršni koli drugi enakovredni postopki glede preglednosti in nediskriminatornosti v skladu s členom 7(1) Direktive 2003/54/ES.

3. Države članice objavijo ukrepe, sprejete v skladu s tem členom, in zagotovijo njihovo največje možno razširjanje.

Člen 6

Naložbe v omrežje

1. Države članice vzpostavijo regulativni okvir za

(a) dajanje signalov za naložbe tako za upravljavce prenosnega omrežja, kakor tudi za upravljavce distribucijskega omrežja, za razvoj svojih omrežij, da zadovoljijo predvidene potrebe trga; in

(b) lajšanje vzdrževanja in, kjer je to potrebno, za obnovo njihovih omrežij.

2. Brez poseganja v Uredbo (ES) št. 1228/2003, lahko države članice dovolijo komercialne naložbe v medsebojne povezave.

Države članice zagotovijo, da se odločitve o naložbah v medsebojne povezave sprejmejo v tesnem sodelovanju z ustreznimi upravljavci prenosnega omrežja.

Člen 7

Poročanje

1. Države članice zagotovijo, da poročilo iz člena 4 Direktive 2003/54/ES zajema podatke o tem, v kolikšni meri lahko elektroenergetski sistem zadosti tekočemu in načrtovanemu povpraševanju po električni energiji, ter vključuje:

(a) operativno varnost omrežja;

(b) načrtovano ravnotežje med ponudbo in povpraševanjem za obdobje naslednjih petih let;

(c) obeti za zanesljivost oskrbe z električno energijo za obdobje od 5 do 15 let od dneva tega poročila; in

(d) nameravane naložbe, za naslednjih pet ali več koledarskih let, upravljavcev prenosnega omrežja in poznane naložbe drugih strank v zvezi z zagotavljanjem zmogljivosti čezmejnih medsebojnih povezav.

2. Države članice ali pristojni organi pripravijo poročilo v tesnem sodelovanju z upravljavci prenosnih omrežij. Upravljavci prenosnega omrežja se, če je to primerno, posvetujejo s sosednjimi upravljavci prenosnega omrežja.

3. Del poročila iz odstavka 1(d), ki se nanaša na naložbe v medsebojne povezave, upošteva:

(a) načela razreševanja prezasedenosti, kakor so določena v Uredbi (ES) št. 1228/2003;

(b) obstoječe in načrtovane prenosne daljnovode;

(c) pričakovane modele proizvodnje, dobave, čezmejnih izmenjav in porabe ob upoštevanju ukrepov za uravnavanje povpraševanja; ter

(d) regionalne, nacionalne in evropske cilje trajnostnega razvoja, vključno s projekti v okviru Smeri za prednostne projekte, kakor so določeni v Prilogi I k Odločbi št. 1229/2003/ES.

Države članice zagotovijo, da upravljavci prenosnega omrežja predložijo podatke o svojih nameravanih naložbah, ali o poznanih naložbah drugih strank v zvezi z zagotavljanjem zmogljivosti čezmejnih medsebojnih povezav.

Države članice lahko od upravljavcev prenosnega omrežja tudi zahtevajo, da predložijo informacije o naložbah v zvezi z gradnjo notranjih daljnovodov, ki materialno vplivajo na zagotavljanje čezmejne medsebojne povezave.

4. Države članice ali pristojni organi zagotovijo, da se upravljavcem prenosnega omrežja in/ali pristojnim organom omogoči sredstva, ki so potrebna za dostop do pomembnih podatkov, kjer je to primerno, pri izpolnjevanju te naloge.

Zagotovi se, da ne pride do razkritja zaupnih podatkov.

5. Na podlagi informacij iz odstavka 1(d), prejetih od pristojnih organov, Komisija poroča državam članicam, pristojnim organom in Skupini evropskih regulatorjev za električno energijo in plin, ustanovljeni s Sklepom Komisije 2003/796/ES (8), o načrtovanih naložbah in njihovem prispevku k ciljem, določenim v členu 1(1).

To poročilo se lahko združi s poročanjem, predvidenim v točki (c) člena 28(1) Direktive 2003/54/ES, in se objavi.

Člen 8

Prenos

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo do 24. februarja 2008. O tem takoj obvestijo Komisijo.

Države članice se v sprejetih ukrepih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njeni uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice uradno obvestijo Komisijo o določbah nacionalne zakonodaje, sprejete na področju, ki ga pokriva ta direktiva do 1. decembra 2007.

Člen 9

Poročanje

Komisija spremlja in pregleda uporabo te direktive ter Evropskemu parlamentu in Svetu do 24. februarja 2010 predloži poročilo o napredku.

Člen 10

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 11

Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Strasbourgu, 18. januarja 2006 Za Evropski parlament Predsednik J. BORRELL FONTELLES Za Svet Predsednik H. WINKLER

(1) UL C 120, 20.5.2005, str. 119.

(2) Mnenje Evropskega parlamenta z dne 5. julija 2005 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in Sklep Sveta z dne 1. decembra 2005.

(3) UL L 176, 15.7.2003, str. 37. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2004/85/ES (UL L 236, 7.7.2004, str. 10).

(4) UL L 176, 15.7.2003, str. 11.

(5) UL L 176, 15.7.2003, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1223/2004 (UL L 233, 2.7.2004, str. 3).

(6) UL L 283, 27.10.2001, str. 33. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Aktom o pristopu iz leta 2003.

(7) UL L 52, 21.2.2004, str. 50.

(8) UL L 296, 14.11.2003, str. 34.