3.

člen 3 se nadomesti z naslednjim: „Člen 3 1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za preprečitev vstopa ali tranzita preko svojih ozemelj: (a) osebam in njihovim družinskim članom, naštetim v Prilogi I, ki so po mnenju Odbora ali Varnostnega sveta ZN odgovorne – vključno zaradi njihove podpore in spodbujanja – za politike DLRK glede programov DLRK, povezanih z jedrskim orožjem, balističnimi izstrelki in drugim orožjem za množično uničevanje; (b) osebam iz Priloge II, ki niso navedene v Prilogi I in ki so odgovorne – vključno zaradi njihove podpore in spodbujanja – za programe DLRK, povezane z jedrskim orožjem, balističnimi izstrelki in drugim orožjem za množično uničevanje; (c) osebam iz Priloge III, ki niso navedene v Prilogi I ali Prilogi II in ki opravljajo finančne storitve ali prenos vsakršnega finančnega ali drugega premoženja ali virov, ki bi lahko prispevali k programom DLRK, povezanim z jedrskim orožjem, balističnimi izstrelki ali drugim orožjem za množično uničevanje, na ozemlje držav članic, prek ali iz njega ali v katere so vključeni državljani držav članic ali subjekti, ustanovljeni v skladu z njihovimi zakoni, ali osebe ali finančne institucije na njihovem ozemlju. 2. Odstavek 1(a) se ne uporablja v primerih, ko Odbor za vsak primer posebej ugotovi, da je takšno potovanje utemeljeno iz človekoljubnih razlogov, vključno z verskimi dolžnostmi, ali ko sklene, da bi taka izjema kako drugače prispevala k ciljem RVSZN 1718 (2006) ali RVSZN 1874 (2009). 3. Odstavek 1 nobene države članice ne zavezuje k temu, da lastnim državljanom zavrne vstop na svoje ozemlje. 4. Odstavek 1 ne posega v primere, v katerih posamezno državo članico zavezuje mednarodnopravna obveznost, in sicer: (i) kot državo gostiteljico mednarodne medvladne organizacije; (ii) kot državo gostiteljico mednarodne konference, ki jo skliče OZN ali katere pokroviteljica je OZN; (iii) v skladu z večstranskim sporazumom o dodeljenih privilegijih in imunitetah; (iv) v okviru Lateranske pogodbe, ki sta jo leta 1929 sklenila Sveti sedež (Vatikanska mestna država) in Italija. 5. Odstavek 4 se uporabi tudi v primerih, ko je posamezna država članica gostiteljica Organizacije za varnost in sodelovanje v Evropi (OVSE). 6. Svet je ustrezno obveščen o vseh primerih, ko država članica odobri izjemo v skladu z odstavkom 4 ali 5. 7. Države članice lahko odobrijo izjeme od ukrepov, uvedenih z odstavkom 1, kadar je potovanje upravičeno z nujno potrebo po humanitarni pomoči ali z udeležbo na medvladnih sejah, vključno s tistimi, ki jih podpira Evropska unija ali gosti država članica, ki predseduje OVSE, na katerih se odvija politični dialog, ki neposredno spodbuja demokracijo, človekove pravice in pravno državo v DLRK. 8. Država članica, ki želi odobriti izjeme iz odstavka 7, o tem pisno obvesti Svet. Izjema se šteje za odobreno, razen če eden ali več članov Sveta ne vloži pisnega ugovora v dveh delovnih dneh po prejemu uradnega obvestila o predlagani izjemi. Če eden ali več članov Sveta vloži ugovor, lahko Svet s kvalificirano večino odloči, da se predlagana izjema odobri. 9. Kadar država članica v skladu z odstavki 4, 5 in 7 dovoli vstop na svoje ozemlje ali tranzit prek njega osebam s seznama v prilogah I, II ali III, se dovoljenje omeji na namen, za katerega je bilo odobreno, in na osebe, na katere se nanaša. 10. Če je bila izjema odobrena, države članice Odbor obvestijo o vstopu oseb iz Priloge I na njihovo ozemlje ali o tranzitu teh oseb prek njihovega ozemlja.“;