Uredba Sveta (ES) št. 550/97

z dne 24. marca 1997

o dejavnostih, povezanih s HIV/AIDS v državah v razvoju

SVET EVROPSKE UNIJE JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, in zlasti člena 130w Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije [1],

v skladu s postopkom iz člena 189c Pogodbe [2],

ker je organ za izvrševanje proračuna sklenil v okviru proračuna za 1988 ustvariti proračunsko postavko, katere namen je podpora boju proti epidemiji HIV/AIDS, s katero bi poskušali razviti inovativne ukrepe, ki bi dopolnjevali že uresničene na drugih ravneh;

ker je Komisija v svojem sporočilu z dne 7. januarja 1994 Svetu in Evropskem parlamentu o HIV/AIDS v državah v razvoju, orisala načela politike in strateške prednostne naloge, ki so potrebni za krepitev učinkovitosti delovanja Skupnosti in držav članic na tem področju;

ker HIV/AIDS ni več nastajajoča epidemija, temveč je postala pandemija, razširjena po vsem svetu, ki se razširja z različnimi socialnimi in političnimi posledicami, odvisno od zadevnih regij in/ali držav, zaradi česar je potreben strukturni večsektorski odziv, ki presega finančne in človeške vire večine držav v razvoju;

ker je Svet v svoji resoluciji z dne 6. maja 1994 poudaril težo epidemije HIV/AIDS in potrebo po okrepitvi prizadevanj, da bi dali večjo podporo nacionalnim strategijam držav v razvoju; ker se v njej ugotavlja, da so prednostne naloge v zvezi s to podporo strategije, katerih cilji so bolj učinkovito preprečevanje prenašanja bolezni na osnovi izobraževanja, krepitve spolnega in reproduktivnega zdravja ter varnosti transfuzije, skupaj s strategijami za pomoč HIV pozitivnim ter zbolelim, zlasti s krepitvijo zdravstvenih sistemov in boja proti diskriminaciji in socialni izključitvi;

ker sta Evropski parlament in Skupna skupščina ES-AKP v svojih zadevnih resolucijah, sprejetih 14. aprila 1986 in 15. februarja 1993, poudarila tudi potrebo po večjem upoštevanju vzrokov in dejavnikov, kot je revščina, pri razširjanju epidemije ter gospodarskih in socialnih posledic HIV/AIDS, predvsem s sprejetjem ukrepov, načrtovanih za krepitev statusa žensk, in ob pomoči lokalnim skupnostim pri negi družin in posameznikov, prizadetih s pandemijem;

ker sta Evropski parlament in Svet pozvala k večjemu prizadevanju Skupnosti na tem področju;

ker je učinkovitost programov za podporo nacionalnim strategijam boja proti HIV/AIDS odvisna od okrepljenega usklajevanja pomoči – tako na evropski ravni kakor tudi z drugimi donatorji in agencijami ZN, zlasti z Unaids – ter od uporabe prožnih postopkov, prilagojenih posebni naravi dejavnosti in zadevnim partnerjem; ker resolucije Evropskega parlamenta in Sveta pozivajo k večjemu prizadevanju v to smer;

ker je treba določiti upravne predpise in postopke za sodelovanje na področju HIV/AIDS;

ker je referenčna finančna vsota v smislu točke 2 Deklaracije Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije z dne 6. marca 1995 [3] vključena v to uredbo za obdobje 1997 do 1999, s čimer se ne vpliva na pooblastila organa za izvrševanje proračuna, kakor so določena v Pogodbi,

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

1. Skupnost izvaja program pomoči državam v razvoju (v nadaljnjem besedilu "program") pri njihovih prizadevanjih za minimizacijo razširjanja epidemije HIV/AIDS in pri spopadanju s posledicami le-te za zdravje ter socialni in gospodarski razvoj.

Program je naravnan predvsem na najrevnejše in najmanj razvite države ter na najbolj prikrajšane dele prebivalstva držav v razvoju.

Skupnost daje prednost prizadevanjem za doseganje naslednjih ciljev:

(a) zmanjšanje prenašanja HIV/AIDS in razširjanja drugih bolezni, ki se lahko prenašajo s spolnim stikom ali perinatalno;

(b) krepitev zdravstvenih in socialni storitev zaradi boljšega zadovoljevanja rastočih potreb v zvezi z epidemijo, ki se širi;

(c) pomoč vladam in skupnostim pri ocenjevanju vpliva epidemije na različne gospodarske sektorje in socialne skupine ter pri definiranju in boljšem obvladovanju tega vpliva;

(d) izboljšanje znanstvenega razumevanja epidemije in vpliva ukrepov, da bi izboljšali njihovo kakovost, izključujoč temeljne raziskave;

(e) boj proti diskriminaciji ter socialnemu in ekonomskemu izključevanje oseb, okuženih s HIV/AIDS.

2. Za doseganje ciljev iz odstavka 1 Skupnost podpira vrsto ukrepov, ki upoštevajo naslednja temeljna politična načela, predvsem:

(a) usposobljenost glede na tveganje, ki izhaja iz socio-ekonomskega okolja, ter glede na potrebe ranljivih skupin, kakor jih določajo obnašanje posameznika ter socio-ekonomski in demografski dejavniki;

(b) posebne potrebe glede na spol;

(c) utemeljenost v spoštovanju pravic posameznika in zagotovitev možnosti, da se zadevne osebe učijo socialnih veščin;

(d) povečanje motivacije posameznikov in skupnosti ter omogočanje, da sami prevzamejo odgovornost za sebe in postanejo neodvisnejši;

(e) vključenost v zdravstvene, izobraževalne in druge politike;

(f) usposobljenost glede na različne faze razvoja epidemije;

(g) spodbujanje tako političnih kakor tudi finančnih prizadevanj vlad za obvladovanje HIV/AIDS.

Člen 2

Ukrepi, ki jih je treba sprejeti za dosego prednostnih ciljev iz člena 1, podpirajo strategije, razvite na mednarodni, regionalni in nacionalni ravni z državami koristnicami, ter v zvezi z vsakim ciljem vključujejo:

1. zmanjšanje prenašanja HIV/AIDS in razširjanja drugih bolezni, ki se lahko prenašajo s spolnim stikom ali perinatalno, in sicer z:

(a) informiranjem in izobraževanjem v zvezi s spolnim in reproduktivnim zdravjem ter pravicami glede reprodukcije; posebna pozornost se posveti sprejetju ukrepov, ki so posebej prilagojeni in dostopni ciljnim skupinam, predvsem osebam v visokorizičnih okoljih ter socialno in ekonomsko najranljivejšim posameznikom in skupnostim, zlasti ženskam in mladim. Ti ukrepi vključujejo tudi dialog z verskimi skupnostmi;

(b) večjo učinkovitostjo pri zmanjšanju prenašanja HIV in spolno prenosljivih bolezni (SPB), med drugim z izboljšanjem metod zgodnjega odkrivanja in zdravljenja teh bolezni;

(c) večjo dostopnostjo in uporabo različnih sredstev in metod zaščite, vključno z varno krvno transfuzijo in drugimi oblikami injiciranja;

(d) podporo prizadevanju, da bi se problem v zvezi s HIV/AIDS upošteval v razvojnih politikah in strategijah;

(e) podporo ukrepom, katerih cilj je povečati vlogo žensk pri sprejemanju odločitev na vseh področjih spolnosti in reproduktivnega zdravja, da bi jim dali sredstva za spodbujanje množične uporabe različnih sredstev in metod zaščite pred okužbo in prenašanjem HIV/SPB, za delovanje na tej podlagi in zaščito zdravja nerojenih otrok ter povečanje zavesti in odgovornosti prebivalstva v zvezi s temi zadevami, zlasti moškega prebivalstva;

2. krepitev zdravstvenih in socialni storitev zaradi boljšega zadovoljevanja rastočih potreb v zvezi z epidemijo, ki se širi, in sicer z:

(a) izboljšanjem zdravstvenih storitev, zlasti osnovnih zdravstvenih storitev, ob prizadevanju povečati nacionalne, regionalne in lokalne zmogljivosti za razvoj preventivnih dejavnosti in oskrbe ter za lažji dostop za najranljivejše;

(b) preučevanjem načinov in sredstev za izboljšanje dostopa do zdravljenja za osebe, ki so okužene s HIV v najrevnejših državah. To preučevanje je treba izvajati v tesnem sodelovanju z agencijami Združenih narodov, zadevnimi NVO, farmacevtskimi laboratoriji in državami članicami Evropske unije;

(c) povečanjem zmogljivosti v zvezi s krvno transfuzijo in nozokomialno varnostjo;

(d) izboljšanim usposabljanjem medicinskega in paramedicinskega osebja;

(e) izboljšanim obveščanjem in statističnimi sistemi za epidemiološko spremljanje;

3. pomoč vladam in skupnostim pri ocenjevanju vpliva epidemije na različne gospodarske sektorje in socialne skupine ter pri definiranju in boljšem obvladovanju tega vpliva, in sicer z:

(a) tehnično pomočjo, ki naj pomaga vladam pri analizi socialnega in ekonomskega vpliva epidemije ter pri oblikovanju in uresničevanju ustreznih strategij v zadevnih sektorjih;

(b) tehnično in finančno podporo, ki naj omogoči nevladnim organizacijam (NVG) in lokalnim skupnostim, da optimizirajo svoj prispevek k preprečevanju in oskrbi, predvsem s pomočjo pri ustvarjanju mrež, katerih namen je izboljšanje učinkovitosti prizadevanj in krepitev informiranja, usklajevanja in sodelovanja vseh akterjev;

(c) spodbujanjem sodelovanja lokalnih skupnosti pri oblikovanju lokalnih strategij za informiranje, spolno vzgojo in financiranje;

4. izboljšanje znanstvenega razumevanja epidemije in vpliva ukrepov, da bi izboljšali njihovo kakovost, izključujoč temeljne raziskave, in sicer z:

(a) razvojem znanstvenega usposabljanja ob boljšem spremljanju programov na podlagi ustreznih indikatorjev ter z okrepljenimi uporabnimi medicinskimi, sociološkimi in antropološkimi raziskavami;

(b) podporo izmenjavi informacij o pridobljenih izkušnjah;

5. boj proti diskriminaciji ter socialnemu in ekonomskemu izključevanju oseb, okuženih s HIV/AIDS, in sicer z:

(a) krepitvijo spoštovanja pravic posameznika, in zlasti pravic glede reprodukcije;

(b) spodbujanjem nediskriminatornega ravnanja in bojem proti omadeževanju tistih, ki živijo z virusom, zlasti z javnimi informacijskimi kampanjami ter z vzpostavitvijo primernega pravnega okvirja.

Člen 3

Akterji pri sodelovanju, ki so upravičeni do podpore po tej uredbi so:

- nacionalne, regionalne in lokalne vladne službe in agencije,

- lokalne oblasti in druge decentralizirane ustanove, vključujoč tradicionalne družbene strukture,

- regionalne organizacije in mednarodne organizacije,

- raziskovalni inštituti in univerze,

- lokalne skupnosti in zasebni sektor, vključujoč NVO, ženske organizacije in skupine ter osnovna združenja, ki lahko prispevajo svoje strokovno znanje in izkušnje za načrtovanje, izvajanje in spremljanje prednostnih strategij na področju HIV/AIDS iz člena 2.

Člen 4

1. Instrumenti, ki jih je treba uporabiti med izvajanjem dejavnosti iz člena 2 vključujejo študije, tehnično pomoč, usposabljanje ali druge storitve, dobave blaga in gradbena dela ter tudi revizije in misije v zvezi z vrednotenjem in spremljanjem. Prednost se daje povečanju nacionalnih zmogljivosti, zlasti z usposabljanjem, ki ima dolgoročno perspektivo.

2. Financiranje Skupnosti lahko krije tako odhodke za naložbe, razen nakupa stavb, kakor tudi tekoče stroške poslovanja (ki vključujejo upravne, vzdrževalne in tekoče stroške), ker cilj projekta mora biti, kolikor je to mogoče, srednjeročna perspektiva.

3. Za vsako dejavnost pri sodelovanju se poskuša pridobiti finančni prispevek od partnerjev iz člena 3. Njihov prispevek se zahteva glede na njihova sredstva in naravo zadevne dejavnosti.

4. Izkoristijo se lahko možnosti skupnega financiranja z drugimi financerji, in zlasti z državami članicami.

5. Sprejmejo se potrebni ukrepi za poudarjanje narave pomoči Skupnosti, zagotovljeni po tej uredbi.

6. Skupnost lahko – zaradi doseganja ciljev skladnosti in komplementarnosti iz Pogodbe ter s ciljem zagotoviti optimalno učinkovitost vseh teh dejavnosti – sprejme vse potrebne ukrepe, vključujoč zlasti:

(a) vzpostavitev sistema za sistematsko izmenjavo in analizo informacij o dejavnostih, ki jih financirajo ali jih nameravajo financirati Skupnost in države članice;

(b) usklajevanje teh dejavnosti na kraju samem z rednimi srečanji in izmenjavo informacij med predstavniki Komisije in držav članic v državi koristnici.

7. Komisija v povezavi z državami članicami sprejme vse potrebne pobude za zagotovitev ustreznega usklajevanja in tesnega sodelovanja z državami koristnicami in financerji ter drugimi vpletenimi mednarodnimi agencijami, zlasti tistimi, ki so del sistema Združenih narodov, in še zlasti z Unaids, da bi zagotovili največji možni vpliv na svetovni in nacionalni ravni.

Člen 5

Finančna pomoč po tej uredbi ima obliko nepovratnih sredstev.

Člen 6

Referenčna finančna vsota za uresničitev tega programa med obdobjem 1997 do 1999 je 45 milijonov ekujev.

Letno razdelitev proračunskih sredstev odobri proračunski organ v okviru finančnega načrta.

Člen 7

1. Komisija je odgovorna za ocenjevanje, odločanje ali upravljanje v zvezi z dejavnostmi iz obsega te uredbe v skladu s proračunom in drugimi veljavnimi postopki, zlasti tistimi iz Finančne uredbe, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti.

2. Sklepi v zvezi s subvencijami, večjimi kakor 2 milijona ekujev za posamezne dejavnosti, ki se financirajo po tej uredbi, se sprejmejo po postopku iz člena 8.

Komisija v kratki in jedrnati obliki obvesti odbor iz člena 8 o vseh finančnih sklepih, katere namerava sprejeti v zvezi s projekti in programi, ki znašajo manj kakor 2 milijona ekujev. Te informacije se dajo na voljo najkasneje en teden pred sprejetjem sklepa.

3. Komisija je pooblaščena, da odobri, brez mnenja odbora iz člena 8, katere koli dodatne obveznosti, potrebne za kritje pričakovanih ali resničnih prekoračenih stroškov v zvezi z dejavnostmi, če prekoračitev ali dodatna potreba znaša 20 % ali manj kakor začetna obveznost, ki je določena v finančnem sklepu.

4. Vsi finančni sporazumi ali pogodbe, ki se sklenejo po tej uredbi, predvidijo preglede na kraju samem s strani Komisije in Računskega sodišča v skladu z veljavnimi predpisi, ki jih določi Komisija skladno z veljavnimi pravili, zlasti tistimi iz finančne uredbe, ki se uporablja za splošni proračun Evropske unije.

5. Če so dejavnosti predmet sporazuma med Skupnostjo in državami prejemnicami, določijo ti sporazumi, da davkov, carin ali katerih koli drugih dajatev ne krije Skupnost.

6. Sodelovanje na razpisih za zbiranje ponudb ter pri dodelitvi pogodb je na enakopravni podlagi odprto za vse fizične in pravne osebe držav članic in države prejemnice. Mogoče ga je razširiti tako, da zajame druge države v razvoju ter v izjemnih primerih, ki so primerno utemeljeni, tretje države.

7. Dobave blaga izvirajo iz držav članic, države prejemnice ali drugih držav v razvoju. Dobave blaga lahko v izjemnih in primerno utemeljenih primerih izvirajo od drugod.

8. Posebna pozornost se posveti:

- prizadevanjem za stroškovno učinkovitost in trajnostni vpliv pri načrtovanju projektov,

- jasni opredelitvi in ciljem spremljanja ter kazalcem učinkovitosti v zvezi z vsemi projekti.

9. Pomoč, ki se zagotovi po tej uredbi, dopolnjuje in krepi pomoč, ki se zagotovi v okviru drugih instrumentov razvojnega sodelovanja.

Člen 8

1. Komisiji pomaga geografsko opredeljeni odbor, ki je pristojen za razvoj.

2. Predstavnik Komisije predloži odboru osnutek potrebnih ukrepov. Odbor da svoje mnenje o osnutku v roku, ki ga lahko določi predsednik glede na nujnost zadeve. Mnenje se sprejme z večino, ki jo določa drugi odstavek člena 148 Pogodbe za sprejemanje odločitev Sveta na predlog Komisije. Glasovi predstavnikov držav članic v odboru se ponderirajo na način iz navedenega člena. Predsednik ne glasuje.

Komisija sprejme predlagane ukrepe, če so v skladu z mnenjem odbora.

Če predlagani ukrepi niso v skladu z mnenjem odbora ali če mnenje ni bilo dano, Komisija brez odlašanja predloži Svetu predlog ukrepov, ki naj se sprejmejo. Svet odloča s kvalificirano večino.

Če Svet ne odloči v treh mesecih po prejemu predloga, sprejme predlagane ukrepe Komisija.

Člen 9

Na podlagi predstavitve – ki jo opravi predstavnik Komisije – strateških smernic za dejavnosti, katere je treba opraviti v prihodnjem letu, se enkrat na leto izmenjajo mnenja na skupni seji odborov iz člena 8(1).

Člen 10

1. Po vsakem proračunskem letu Komisija pripravi poročilo za Evropski parlament in Svet, ki povzema dejavnosti, financirane med tem letom, in ki oceni izvajanje te uredbe v tem obdobju.

Povzetek navaja zlasti informacije o tistih, s katerimi so sklenjene pogodbe.

2. Komisija redno ocenjuje dejavnosti, ki jih financira Skupnost, zaradi ugotovitve, ali so cilji teh dejavnosti doseženi, in zaradi določanja smernic za povečanje učinkovitosti prihodnjih dejavnosti. Komisija predloži odboru iz člena 8 povzetek opravljenih ocen, ki jih slednji po potrebi preuči. Poročila o ocenah so na voljo vsem državam članicam, ki jih zahtevajo.

3. Komisija najkasneje en mesec po sprejetju svojega sklepa obvesti države članice o dejavnostih in projektih, ki so bili odobreni, ter navede zneske za njih, njihovo naravo, državo prejemnico in partnerje.

Člen 11

Tri leta po začetku veljavnosti te uredbe Komisija predloži Evropskemu parlamentu in Svetu skupno oceno dejavnosti, financiranih po tej uredbi s strani Skupnosti, skupaj s predlogi glede prihodnosti te uredbe ter po potrebi predlogi za njene spremembe.

Člen 12

Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 24. marca 1997

Za Svet

Predsednik

H. Van Mierlo

[1] UL C 252, 28.9.1995, str. 4.

[2] Mnenje Evropskega parlamenta z dne 9. maja 1996 (UL C 152, 27.5.1996, str. 44), Skupno stališče Sveta z dne 27. junija 1996 (UL C 264, 11.9.1996, str. 21) in Sklep Evropskega parlamenta z dne 12. novembra 1996 (UL C 362, 2.12.1996, str. 43).

[3] UL C 102, 4.4.1996, str. 4.

--------------------------------------------------