PRILOGA

„CATALUÑA“/„CATALUNYA“

PDO-ES-A1549-AM03

Datum vloge: 14. november 2016

VLOGA ZA SPREMEMBO SPECIFIKACIJE PROIZVODA

1. Predpisi, ki se uporabljajo za spremembo

Člen 105 Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta – sprememba, ki ni manjša

2. Opis spremembe in razlogi zanjo

2.1 Razširitev pridelovalne površine

Ta sprememba zadeva točko 4 specifikacije (Razmejitev geografskega območja) in točko 6 enotnega dokumenta (Razmejeno območje).

Sprememba je odgovor na zahteve vinogradnikov in vinskih kleti v občinah, ki jih zajema razširitev in so leta proizvajali vina dokazane kakovosti v enakih talnih in podnebnih razmerah ter zgodovinskih okoliščinah kot v drugih občinah, ki so bile del območja proizvodnje ob nastanku te označbe porekla.

To navedbo potrjujejo rezultati tehnične analize, ki je bila naročena za ta namen (Estudio de aptitud del territorio de Catalunya para el cultivo de la vid, según factores edafoclimáticos e históricos. Propuesta de sectorización de la DO CATALUNYA („Študija o primernosti katalonskega okoliša za vinogradništvo glede na prst, podnebje in zgodovinske dejavnike. Predlog za razdelitev sektorja za ZOP „CATALUÑA“/„CATALUNYA“), Limonium, 2014). Glede na rezultate navedene študije so tla v novododanih občinah (po sestavi, teksturi in strukturi), podnebni dejavniki, ki nanje vplivajo (temperatura, padavine, osončenost, razpon temperatur, evapotranspiracija/pomanjkanje vode in zmrzali), ter isti človeški dejavniki (zgodovina in kultura) zagotovilo, da so organoleptične lastnosti proizvedenih vin identične lastnostim, opredeljenim v specifikaciji proizvoda za vsako izmed kategorij proizvoda.

Razširitev zadeva naslednjih 74 občin:

Aguilar de Segarra

Albagés, l’

Albons

Alfarràs

Arenys de Mar

Arenys de Munt

Badalona

Baronia de Rialb, la

Bellcaire d’Empordà

Bigues i Riells

Bisbal d’Empordà, la

Bovera

Bruc, el

Cabacés

Cabrera de Mar

Calella

Canonja, la

Capafons

Cardedeu

Castellolí

Conca de Dalt

Corçà

Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l’Heura

Febró, la

Franqueses del Vallès

Gaià

Gimenells i el Pla de la Font

Granollers

Ivars d’Urgell

Ivars de Noguera

Juncosa

Llardecans

Lliçà d’Amunt

Llorenç del Penedès

Lloret de Mar

Maials

Marçà

Massoteres

Mataró

Mont-ral

Mont-ras

Mont-roig del Camp

Os de Balaguer

Pla del Penedès, el

Pobla de Segur, la

Prades

Salàs de Pallars

Sant Cebrià de Vallalta

Sant Feliu de Buixalleu

Sant Feliu de Codines

Sant Feliu de Guíxols

Sant Iscle de Vallalta

Sant Jordi Desvalls

Sant Llorenç Savall

Sant Martí Vell

Sant Pol de Mar

Sentmenat

Siurana d’Empordà

Sort

Tallada d’Empordà

Tivissa

Tordera

Torrefarrera

Tortellà

Ullà

Vallgorguina

Vandellós i l’Hospitalet de l’Infant

Ventalló

Vilademuls

Vilamalla

Vilanova de Prades

Vilassar de Mar

Vilopriu

Vinyols i els Arcs

2.2 Nižja vsebnost kislin

Ta sprememba zadeva točko 2.1.3 specifikacije (Fizikalne in kemijske lastnosti) in točko 4 enotnega dokumenta (Opis vina).

Vsebnost skupne vinske kisline je bila znižana, ker so vinske kleti pri trgatvah v zadnjih letih vse težje dosegale predpisani prag. Proizvodi pogosto niso uspešno prestali analitskih preskusov kljub temu, da so pri organoleptičnih preskusih dobili visoko oceno. Zato je bilo sklenjeno, da se najnižja vsebnost skupnih kislin spusti na vrednost iz predpisov EU.

Posledično se je najnižja vsebnost skupnih kislin spustila na 3,5 g/l, izraženega kot vinska kislina, in sicer za tri kategorije proizvoda, ne glede na barvo.

2.3 Spremembe mejnih vrednosti deleža alkohola za kategoriji vino in biser vino

Odprava zgornje meje pri deležu dejanskega alkohola je obratno sorazmerno povezana s prejšnjo točko. Ker je podnebje vsako leto bolj vroče in sušno, vsebnost skupnih kislin pada in delež alkohola v vinu, zlasti rdečem, narašča.

Čeprav se morda na prvi pogled zdi protislovno odpraviti zgornjo mejo za eno vrednost in obenem zmanjšati omejitev za drugo, so bile tovrstne spremembe zahtevane za različne vrste proizvodov, sicer iz iste kategorije.

Danes je za pridobitev potrebne kakovosti vin, namenjenih za staranje, bistvena dobra fenolna zrelost kožic in pečk. Dobro znano dejstvo je, da fenolna zrelost pogosto zaostaja za sladkorno stopnjo (tj. razmerje med sladkorjem in kislino v grozdni pulpi). Zaradi podnebnih sprememb, ki jih med znanstveniki danes nihče več ne zanika, postaja vedno večja vrzel med sladkorno stopnjo in fenolno zrelostjo vse pogostejši pojav. Posledično ima pulpa večjo koncentracijo sladkorja ob trgatvi, kar pomeni, da bo imelo vino iz tega grozdja večji delež alkohola.

Kar zadeva mlada vina in biser vina, pa imajo potrošniki vse raje tista z manjšim deležem alkohola. Ker za proizvodnjo mladih vin podaljšana maceracija s tropinami ni potrebna, pomankanje fenolne zrelosti ni tako odločilno kot pri vinih, namenjenih za staranje.

Posledično:

— je bil največji predpisani delež dejanskega alkohola 15 vol. % odpravljen (kar spreminja točko 2.1.1 specifikacije, ne vpliva pa na enotni dokument);

— se uporablja največji volumenski delež skupnega alkohola, kot je določen v zakonodaji EU (kar spreminja točko 2.1 specifikacije in točko 4 enotnega dokumenta);

— se največji delež dejanskega alkohola zmanjša na 4,5 vol. % za bela, rosé in rdeča vina, ki lahko uporabljajo izraz xispejant (kar spreminja točko 2.1.1 specifikacije in točko 4 enotnega dokumenta);

— se najmanjši delež dejanskega alkohola in delež skupnega alkohola zmanjšata za biser vina (kar spreminja točko 2.1.2 specifikacije in točko 4 enotnega dokumenta).

2.4 Uvedba izraza „Xispejant“ pri označevanju

Ta sprememba zadeva točko 8.3 specifikacije (Predstavitev in označevanje proizvodov) in točko 9 enotnega dokumenta (Bistveni dodatni pogoji). Organoleptični opis se vnese v točko 2.2.1 specifikacije in točko 4 enotnega dokumenta.

Izraz „Xispejant“ je namenjen za označevanje nekaterih mladih vin z manjšim deležem alkohola. Namen je pritegniti nove potrošnike, po možnosti iz starostne skupine od 20 do 30 let (s katerimi se bo poraba vina nedvomno nadaljevala v prihodnosti).

Ta izraz naj bi se uporabljal za proizvode z manjšim deležem alkohola in nepovretim sladkorjem ter rahlo prisotnostjo naravnega ogljikovega dioksida (beseda „xispejant“ v katalonščini pomeni „iskreče“). Zato so ta vina dostopna in lahko pitna, kot nalašč za potrošnike, ki prvič pijejo vino ter bodo nato prefinili okus in segli po resnejših, bolj kompleksnih vinih.

Katalonska družba ima zgodovinsko in kulturno vez z vini, v katerih je naravni ogljikov dioksid, kar se kaže v tem, da specifikacija že vsebuje kategorijo „biser vino“, kot tudi v obsežni katalonski industriji penečega vina, katere začetki segajo v prvo polovico 19. stoletja.

2.5 Povečanje prostornine sodov

Ta sprememba zadeva točko 2 specifikacije (Opis proizvoda) za vina, označena z izrazoma „Barrica“ („sod“) ali „Roble“ („hrast“). Sprememba ne vpliva na enotni dokument.

Prostornina sodov se poveča s sedanje meje 330 litrov na 600 litrov, kar je največja prostornina, pri kateri se po veljavnih španskih predpisih še lahko uporabljata izraza „Barrica“ in „Roble“ za označevanje in predstavitev staranih vin z ZOP „Cataluña“/„Catalunya“.

Največja prostornina sodov, ki je trenutno navedena v specifikaciji, namreč 330 litrov, ovira konkurenčnost vinskih kleti, ki proizvajajo vina z ZOP „Cataluña“/„Catalunya“, v primerjavi z drugimi označbami porekla. Stroški staranja na liter vina so večji pri trenutni največji prostornini soda, kot bi bili s 600-litrskimi sodi.

Poleg tega se trg vse bolj nagiba k vinom, ki so manj obdelana z lesom. Povečanje prostornine sodov zmanjša razmerje med notranjo površino in količino shranjenega vina, s čimer se zmanjšajo tudi arome in tanini, ki jih les prispeva na liter vina.

2.6 Odprava pravil o gostoti zasaditve

Ta sprememba zadeva točko 3 specifikacije (Posebni gojitveni in enološki postopki) in točko 5 enotnega dokumenta (Enološki postopki).

Do zdaj je bila gostota zasaditve omejena na najmanj 1 800 in največ 4 500 trsov na hektar. Vendar se šteje, da donos proizvodnje, naveden v specifikaciji, že zagotavlja zadosten nadzor, zato bi bilo treba pravila o gostoti zasaditve odpraviti.

2.7 Največji delež skupnega alkohola

Ta sprememba zadeva točko 2.1 specifikacije in točko 4 enotnega dokumenta (Opis vina).

Kakršne koli vrednosti, ki niso izrecno navedene, morajo biti skladne s predpisanimi mejnimi vrednostmi, zato morajo opisi različnih kategorij vina vključevati splošno izjavo, da veljajo mejne vrednosti iz zakonodaje EU.

ENOTNI DOKUMENT

1. Ime za registracijo

„Cataluña“

„Catalunya“

2. Vrsta geografske označbe

ZOP – zaščitena označba porekla

3. Kategorije proizvodov vinske trte

1. Vino

3. Likersko vino

8. Biser vino

4. Opis vina

Vino – Bela vina

Ta vina so sodobna in inovativna. Njihova barva je od bledo rumene z zelenkastim nadihom do intenzivno zlatih odtenkov. Intenzivnost njihove arome je srednja do močna, so pa tudi bolj ali manj strukturirana, odvisno od donosa. Imajo zmerne kisline in znaten delež alkohola, pookus pa vabi k še kakšnemu požirku. V mladih vinih prevladujejo cvetlične in/ali sadne note, medtem ko se zrela vina med staranjem v lesenih sodih navzamejo terciarnih arom vanilije in celo arom po zapečenem. Mlada vina so lahka in sveža, zrelejša vina pa bolj oljna in po okusu spominjajo na sode, v katerih so se starala.

Največji delež skupnega alkohola: veljajo mejne vrednosti iz zakonodaje EU.

Najvišja vsebnost žveplovega dioksida: 200 mg/l, če je vsebnost sladkorja nižja od 5 g/l, in 250 mg/l, če je 5 g/l ali višja.

Splošne analitske lastnosti

Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 10 Najnižja vsebnost skupnih kislin 3,5 grama na liter, izraženih kot vinska kislina Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) 13,3 Najvišja vsebnost žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Vino – Vina rosé

Ta vina so sodobna in inovativna. Njihova barva je od živo rdeče barve z vijoličnim leskom do odtenkov barve čebulne lupine z vmesnimi oranžnimi prehodi. Intenzivnost njihove arome je srednja do močna, so pa tudi bolj ali manj strukturirana, odvisno od donosa. Imajo znaten delež alkohola, poleg tega so tako okusna, da bo potrošnik želel narediti še kakšen požirek. Ta vina so lahka, sveža in uravnotežena.

Največji delež skupnega alkohola: veljajo mejne vrednosti iz zakonodaje EU.

Najvišja vsebnost žveplovega dioksida: 200 mg/l, če je vsebnost sladkorja nižja od 5 g/l, in 250 mg/l, če je 5 g/l ali višja.

Splošne analitske lastnosti

Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 10,5 Najnižja vsebnost skupnih kislin 3,5 grama na liter, izraženih kot vinska kislina Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) 13,3 Najvišja vsebnost žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Vino – Rdeče

Barva teh vin je od intenzivno češnjeve barve z vijoličnim robom do nežno rubinaste rdeče barve z okrastim robom. Intenzivnost njihove arome je srednja do močna, njihova struktura pa je odvisna od donosa. Imajo zmerne kisline in znaten delež alkohola, pookus pa vabi k še kakšnemu požirku. Mlada vina so lahka in polna okusa, medtem ko se z vrenjem in/ali staranjem v lesenih sodih pridobijo zaokrožena, mehka, vendar strukturirana vina z dolgim zatonom.

Največji delež skupnega alkohola: veljajo mejne vrednosti iz zakonodaje EU.

Vsebnost hlapnih kislin lahko presega 1 mEq/l za vsak odstotek alkoholnega deleža nad 11 % in vsako leto staranja do največ 20 mEq/l.

Najvišja vsebnost žveplovega dioksida: 150 mg/l, če je vsebnost sladkorja nižja od 5 g/l, in 200 mg/l, če je 5 g/l ali višja.

Splošne analitske lastnosti

Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 11,5 Najnižja vsebnost skupnih kislin 3,5 grama na liter, izraženih kot vinska kislina Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) 13,33 Najvišja vsebnost žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Vino – Bela, rosé in rdeča vina z manjšim deležem alkohola (xispejant)

Glej opise belih, rosé in rdečih vin.

Največji delež skupnega alkohola: veljajo mejne vrednosti iz zakonodaje EU.

Najvišja vsebnost žveplovega dioksida: če je vsebnost sladkorja nižja od 5 g/l, 200 mg/l za bela in rosé vina ter 150 mg/l za rdeča vina; če je vsebnost sladkorja 5 g/l ali več, 250 mg/l za bela in rosé vina ter 200 mg/l za rdeča vina.

Splošne analitske lastnosti

Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 4,5 Najnižja vsebnost skupnih kislin 3,5 grama na liter, izraženih kot vinska kislina Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) 13,3 Najvišja vsebnost žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Biser vino

Lastnosti so iste kot že opisane za zadevne barve vina, razen da to vino vsebuje tudi mehurčke. Ta vina so uravnotežena in sveža ter rahlo ščegetajo zaradi sproščanja ogljikovega dioksida.

Največji delež skupnega alkohola: veljajo mejne vrednosti iz zakonodaje EU.

Najvišja vsebnost žveplovega dioksida: če je vsebnost sladkorja nižja od 5 g/l, 200 mg/l za bela in rosé vina ter 150 mg/l za rdeča vina; če je vsebnost sladkorja 5 g/l ali več, 250 mg/l za bela in rosé vina ter 200 mg/l za rdeča vina.

Splošne analitske lastnosti

Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 7 Najnižja vsebnost skupnih kislin 3,5 grama na liter, izraženih kot vinska kislina Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) 13,3 Najvišja vsebnost žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Likerska vina

Barva teh vin gre od bolj motnih in intenzivnih barv do razvitejših odtenkov, opisanih pri belih in rdečih vinih, odvisno od zrelosti lahko dosegajo jantarne odtenke. Ta vina imajo pridih toplote, tista, ki se niso starala v lesenih sodih, imajo bolj sadne arome, medtem ko je pri zrelejših vinih bolj čutiti zaznave po aldehidih in suhem sadju. So topla, oljna in z dolgim zatonom.

Največji delež skupnega alkohola: veljajo mejne vrednosti iz zakonodaje EU.

Vsebnost hlapnih kislin lahko presega 1 mEq/l za vsak odstotek alkoholnega deleža nad 11 % in vsako leto staranja do največ 20 mEq/l.

Najvišja vsebnost žveplovega dioksida: 150 mg/l, če je vsebnost sladkorja nižja od 5 g/l, in 200 mg/l, če je 5 g/l ali višja.

Splošne analitske lastnosti

Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 15 Najnižja vsebnost skupnih kislin 3,5 grama na liter, izraženih kot vinska kislina Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) 13,3 Najvišja vsebnost žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

5. Enološki postopki

a. Posebni enološki postopki

Ustrezna omejitev pri proizvodnji vin

Pri trganju grozdja je treba biti izredno skrben. Vina, zajeta v tej ZOP, se lahko proizvajajo samo z zdravim grozdjem, ki je dovolj zrelo, da se iz njega lahko pridobi vino z najmanjšim deležem dejanskega alkohola 9,5 vol. % ali več za cono CII in 10 vol. % ali več za cono CIII, kot to zahteva zakonodaja EU.

Za stiskanje mošta ali vina in ločevanje od grozdnih kožic se uporabi ustrezni pritisk, s čimer se zagotovi, da se iz vsakih 100 kg nabranega grozdja proizvede največ 70 litrov vina.

b. Največji donosi

Bele sorte

12 000 kilogramov grozdja na hektar

Bele sorte

84 hektolitrov na hektar

Rdeče sorte

10 000 kilogramov grozdja na hektar

Rdeče sorte

70 hektolitrov na hektar

6. Razmejeno območje

Abrera

Agramunt: območje, ki je bilo prej priključno občini Montclar

Aguilar de Segarra

Agullana

Aiguamúrcia

Albagés, l’

Albi, l’

Albiol, l’

Albons

Aleixar, l’

Alfarràs

Alcarràs: Parcele št. 9022, 9017 in 9005 katastrskega poligona 6 in parcele št. 3, 57, 9001, 9003, 9004, 9007 in 9027 katastrskega poligona 15

Albinyana

Alcover

Alella

Alforja

Algerri

Alió

Almacelles: Parcele št. 25, 180, 193 in 196 katastrskega poligona 5

Almenar

Almoster

Alòs de Balaguer

Alpicat

Altafulla

Ametlla de Mar, l’

Almetlla de Segarra, l’

Arbeca

Arboç, l’

Arenys de Mar

Arenys de Munt

Argentera, l’

Argentona

Arnes

Artés

Artesa de Segre

Ascó

Avinyó

Avinyonet de Penedès

Avinyonet de Puigventós

Badalona

Balaguer

Balsareny

Banyeres del Penedès

Barbera de la Conca

Barcelona: parcela št. 1 katastrskega poligona 1

Baronia de Rialb

Batea

Begues

Begur

Belianes

Bellaguarda

Bellcaire d’Empordà

Bellmunt del Priorat

Bellprat

Bellvei

Benissanet

Bigues i Riells

Bisbal d’Empordà, la

Bisbal del Penedès, la

Bisbal de Falset, la

Biure

Blancafort

Boadella i les Escaules Bonastre

Borges Blanques, las: parceli št. 30 in 96 katastrskega poligona 9; parcele št. 114, 165 in 167 katastrskega poligona 21 ter parcele št. 118, 119 in 120 katastrskega poligona 22

Borges del Camp, les

Bot

Botarell

Bovera

Bràfim

Bruc, el

Cabacés

Cabanes

Cabanyes, les

Cabassers

Cabra del Camp

Cabrera d’Igualada

Cabrera de Mar

Cabrils

Cadaqués

Calafell

Calders

Caldes de Montbui: parcela št. 57 katastrskega poligona 1 in parcela št. 12 katastrskega poligona 2

Calella

Callús

Calonge

Cambrils

Canonja, la

Canovelles

Cantallops

Canyelles

Capafons

Capellades

Capçanes

Capmany

Cardedeu

Cardona

Carme

Caseres

Castell-Platja d’Aro

Castell de Mur: priključeni območji Cellers in Guardia de Tremp

Castellbisbal

Castellet i la Gornal

Castellfollit del Boix

Castellgalí

Castellnou de Bages

Castelló de Farfanya

Castellolí

Castellvell del Camp

Castellví de la Marca

Castellví de Rosanes

Catllar, el

Cervelló

Cervià de les Garrigues

Cistella

Ciutadilla

Colera

Collbató

Colldejou

Conca de Dalt

Conesa

Constantí

Copons

Corbera de Llobregat

Corçà

Corbera d’Ebre

Cornudella de Montsant

Creixell

Cruïlles; Monells i Sant Sadurní de l’Heura

Cubells: parcela št. 90 katastrskega poligona 7

Cubelles

Cunit

Darnius

Duesaigües

Esparraguera

Espluga Calba, l’

Espluga de Francolí, l’

Espolla

Falset

Fatarella, la

Febró, la

Figuera, la

Figueres

Figuerola del Camp

Flix

Floresta, la

Fogars de Montclús

Fonollosa

Font-rubí

Foradada

Forallac

Forés

Franqueses del Vallès

Fulleda

Gaià

Gandesa

Garcia

Garidells, els

Garriguella

Gavet de la Conca ter priključena območja Sant Cristofol de la Vall, Sant Martí de Barcedana in Sant Miquel de la Vall

Gelida

Gimenells i el Pla de la Font

Ginestar

Granada, la

Granollers

Granyanella

Granyena de Segarra

Gratallops

Guiamets, els

Guimerà

Horta de Sant Joan

Hostalets de Pierola, els

Igualada

Isona i Conca Dellà ter priključena območja Conques, Figuerola d’Orcau, Orcau- Basturs in Sant Romà d’Abella

Ivars d’Urgell

Ivars de Noguera

Jonquera, la

Jorba

Juncosa

Juneda: parcela št. 487 katastrskega poligona 5, parcele št. 14, 15, 16, 33, 34 in 37 katastrskega poligona 12 ter parcele št. 3, 4 in 5 katastrskega poligona 13

Llacuna, la

Llançà

Llardecans

Lleida: priključeni območji Raimat in Sucs

Llers

Lliçà d’Amunt

Llimiana

Lloar, el

Llorenç del Penedès

Lloret de Mar

Maials

Maldà

Manresa

Marçà

Margalef

Marsà

Martorell

Martorelles

Masarac

Masllorenç

Masnou, el

Masó, la

Maspujols

Masquefa

Masroig, el

Massoteres

Mataró

Mediona

Menàrguens

Milà, el

Miravet

Molar, el

Mollet de Peralada

Montgat

Monistrol de Calders

Montblanc

Montbrió del Camp

Montferri

Montmell, el

Montoliu de Segarra

Montornès de Segarra

Montornès del Vallès

Mont-ral

Mont-ras

Mont-roig del Camp

Móra d’Ebre

Móra la Nova

Morell

Morera de Montsant, la, in priključeno območje Scala-dei

Mura

Nalec

Navarcles

Navàs

Nou de Gaiá, la

Nulles

Òdena

Olèrdola

Olesa de Bonesvalls

Olivella

Omells de na Gaia, els

Omellons, els

Orpí

Òrrius

Os de Balaguer

Pacs del Penedès

Palafrugell

Palamós

Palau-sator

Palau-saverdera

Pallaresos, els

Palma d’Ebre, la

Pals

Pau

Pedret i Marzà

Penelles

Perafort

Peralada

Perelló, el

Piera

Pinell de Brai, el

Pira

Pla de la Font, el

Pla de Santa Maria, el

Pla del Penedès, el

Pla del Penedès

Pobla de Cérvoles, la

Pobla de Claramunt, la

Pobla de Mafumet, la

Pobla de Massaluca, la

Pobla de Montornès, la

Pobla de Segur

Poboleda

Pont d’Armentera, el

Pont de Molins,

Pont de Vilomara i Rocafort, el

Pontons

Porrera

Port de la Selva, el

Portbou

Pradell de la Teixeta, el

Prades

Prat del Compte

Preixana

Preixens

Premià de Dalt

Premià de Mar

Puigdàlber

Puigpelat

Querol

Rabós

Rajadell

Rasquera

Regencós

Renau

Reus

Riba-roja d’Ebre

Riera de Gaià, la

Riudecanyes

Riudecols

Riudoms

Riumors

Roca del Vallès, la

Roda de Barà

Rodonyà

Rocafort de Queralt

Roses

Rourell, el

Sabadell: „Can Gambús“, posestvo, veliko 2 ha, s katastrsko številko 28003001 DG2020A

Salàs de Pallars

Sallent

Salomó

Sant Cebrià de Vallalta

Sant Climent Sescebes

Sant Cugat de Sesgarrigues

Sant Esteve Sesrovires

Sant Feliu de Buixalleu

Sant Feliu de Codines

Sant Feliu de Guíxols

Sant Fost de Campsentelles

Sant Fruitós de Bages

Sant Iscle de Vallalta

Sant Jaume dels Domenys

Sant Joan de Vilatorrada

Sant Jordi Desvalls

Sant Llorenç Savall

Sant Llorens d’Hortons

Sant Martí de Riucorb

Sant Martí de Tous

Sant Martí Sarroca

Sant Martí Vell

Sant Mateu de Bages

Sant Pere de Ribes

Sant Pere de Riudebitlles

Sant Pol de Mar

Sant Quintí de Mediona

Sant Sadurní d’Anoia

Sant Salvador de Guardiola

Santa Cristina d’Aro

Santa Margarida i els Monjos

Santa Maria de Miralles

Santa Maria d’Oló

Santa Oliva

Santa Fe del Penedès

Santa Maria de Martorelles

Santa Margarida de Montbui

Santpedor

Sarral

Secuita, la

Selva del Camp, la

Selva de Mar, la

Senan

Sentmenat

Sitges

Siurana d’Empordà

Solivella

Sort

Subirats

Súria

Talamanca

Talarn

Tallada d’Empordà

Tarragona

Tàrrega

Tarrés

Teià

Terrades

Tiana

Tivissa

Tordera

Torrebesses: parceli št. 247 in 283 katastrskega poligona 6

Torre de Claramunt, la

Torre de Fontaubella, la

Torre de l’Espanyol, la

Torredembarra

Torrefarrera

Torrelavit

Torrelles de Foix

Torrent

Torroella de Montgrí

Torroja del Priorat

Tortellà

Tremp (nekdanja občina) ter priključena območja Gurb, Palau de Noguera, Puigcercós, Suterranya in Vilamitjana

Ullà

Ulldemolins

Vallbona de les Monges

Vallbona d’Anoia

Vallclara

Vallfogona de Riucorb

Vallgorguina

Vallirana

Vall-llobrega

Vallromanes

Valls

Vandellós i l’Hospitalet de l’Infant

Vallmoll

Vendrell, el

Ventalló

Verdú

Vespella

Vilademuls

Vila-rodona

Vilafant

Vilafranca del Penedès

Vilagrassa: parcela št. 92 katastrskega poligona 4

Vilajuïga

Vilalba dels Arcs

Vilallonga del Camp

Vilamalla

Vilamaniscle

Vilanant

Vilanova del Camí

Vilanova d’Escornalbou

Vilanova de Prades

Vilanova i la Geltrú

Vilanova del Vallès

Vila-seca

Vilassar de Dalt

Vilassar de Mar

Vilabella

Vilaverd

Vilella Alta, la

Vilella Baixa, la

Vilosell, el

Vilobí del Penedès

Vilopriu

Vimbodí

Vinaixa

Vinebre

Vinyols i els Ares

7. Glavne sorte vinske trte

PARELLADA – MONTONEC

PARELLADA – MONTONEGA

XAREL·LO – PANSAL

XAREL·LO – PANSA BLANCA

XAREL·LO – CARTOIXA

GARNACHA TINTA – LLADONER

8. Opis povezave

Vino

Vina so zaradi izrazitega sredozemskega vpliva mehka in gosta, z razmeroma malo kisline, velikim deležem alkohola in aromo, ki se zlasti pri rdečih vinih izboljša z leti. Močna osončenost je ugodna za razvoj globokih barv, zlasti rdeče, ki so tako značilne za naša vina.

Prevladujoči teksturi prsti sta melj in glina, ki tako belim kot rdečim sortam vina dajeta telo in strukturo, rdečim vinom pa celo še bolj rdečo barvo.

Široki trsni izbor v Kataloniji dodatno priča o odprtosti svetu, ki je od nekdaj odlikovala Katalonce. Prav tako priča o dolgi zgodovini vinarstva v tej regiji. Pere Gil je že leta 1600 zapisal: „Vina se proizvajajo po vsej Kataloniji, tako na morskih kot na sredozemskih območjih … Za katalonska vina je značilno, da so močna in zelo dobra. Proizvajajo vse vrste vin …“ Jaume Ciurana (1980) je opisal bistvo vseh katalonskih vin, značilnost, ki jim je vsem skupna: predanost, želja po izboljšanju in odločnost za doseganje uspehov pri ljudeh, ki jih delajo.

Biser vina

Na apnenčastih tleh uspevajo vina, ki so sijočega videza, aromatična in izjemno prefinjena.

Z zgodnjimi trgatvami je mogoče pridobiti manjši delež alkohola in več kislin. Skupaj s prisotnostjo naravnega ogljikovega dioksida je to razlog, zakaj imajo ta vina značilno svežino.

Katalonska družba ima zgodovinsko in kulturno vez z vini, v katerih je naravni ogljikov dioksid, kar se kaže v obsežni katalonski industriji penečega vina, katere začetki segajo v prvo polovico 19. stoletja.

Likerska vina

Izraziti sredozemski vpliv in tekstura tal, ki sta že opisana v kategoriji vina, imata enak učinek tudi na likerska vina z ZOP „Cataluña“/„Catalunya“, kar pomeni, da jim dajeta veliko intenzivnost barve in arome, telo ter srednjo do nizko vsebnost kislin.

Katalonci likerska vina ponavadi uživajo po obedih postrežena z oreški (mandlji, lešniki, pinjole) in suhim sadjem (rozine, fige, marelice), kar sestavlja tradicionalno katalonsko sladico, imenovano „postres de músic“ („sladica za glasbenike“).

9. Bistveni dodatni pogoji

Pravni okvir:

v nacionalni zakonodaji.

Vrsta dodatnega pogoja:

dodatne določbe o označevanju.

Opis pogoja:

izraz xispejant se lahko navede pri označevanju belih, rosé ali rdečih vin z manjšim deležem alkohola, ki so proizvedena z namerno prekinitvijo vrenja.

Povezava na specifikacijo proizvoda

http://goo.gl/Plwa75