Uredba Sveta (EGS, Euratom) št. 1553/89

z dne 29. maja 1989

o dokončni enotni ureditvi zbiranja lastnih sredstev, pridobljenih iz davka na dodano vrednost

SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 209 Pogodbe,

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in zlasti člena 183 Pogodbe,

ob upoštevanju Sklepa Sveta (EGS, Euratom) 88/376 z dne 24. junija 1988 o lastnih sredstvih Skupnosti [1] in zlasti člena 8(2) Sklepa,

ob upoštevanju predloga Komisije [2],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [3],

ob upoštevanju mnenja Računskega sodišča [4],

ker se glede lastnih sredstev, pridobljenih iz davka na dodano vrednost, v skladu s členom 14 Uredbe Sveta (EGS, Euratom, ESPJ) št. 2892/77 z dne 19. decembra 1977 za uporabo Sklepa z dne 21. aprila 1970 o nadomestitvi finančnih prispevkov držav članic z lastnimi sredstvi Skupnosti [5], kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ESPJ, EGS, Euratom) št. 3735/85 [6], navedena uredba uporablja v prehodnem obdobju, ki se konča 31. decembra 1988;

ker je treba določbe v zvezi z dokončno enotno ureditvijo zbiranja sredstev, pridobljenih iz davka na dodano vrednost, v nadaljnjem besedilu "sredstva DDV", in podrobna pravila za uveljavitev te ureditve uporabljati od 1. januarja 1989;

ker bi bilo treba kot edino dokončno metodo za določanje osnove za sredstva DDV izbrati prihodkovno metodo, ker je zanesljiva in jo že uporablja večina držav članic;

ker se lahko ohranijo določbe Uredbe (EGS, Euratom, ESPJ) št. 2892/77, razen če niso več potrebne ali pa bi jih bilo treba glede na pridobljene izkušnje spremeniti;

ker so izkušnje, pridobljene pri izvajanju postopkov za popravljanje poročil, pokazale potrebo po razjasnitvi njihovega obsega, kar mora veljati splošno za vse popravke;

ker morajo države članice Komisiji zagotoviti informacije o postopkih, ki jih uporabljajo za registracijo davčnih zavezancev in za določanje ter pobiranje DDV ter o načinih in rezultatih njihovih sistemov nadzora DDV; ker mora Komisija skupaj z zadevno državo članico pretehtati, ali so možne izboljšave teh postopkov z vidika izboljšanja njihove učinkovitosti; ker mora Komisija vsaka tri leta izdelati poročilo o postopkih, ki jih uporabljajo države članice, in o vseh predvidenih izboljšavah;

ob upoštevanju pooblastil Računskega sodišča v skladu s členom 206a Pogodbe o ustanovitvi EGS in s členom 180a Pogodbe o ustanovitvi ESPJ,

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

NASLOV I

Splošne določbe

Člen 1

Sredstva DDV se izračunajo z uporabo enotne stopnje, določene v skladu s Sklepom 88/376/EGS, Euratom, na osnovo, določeno v skladu s to uredbo.

NASLOV II

Področje uporabe

Člen 2

1. Osnova za sredstva DDV se določi iz obdavčljivih transakcij, navedenih v členu 2 Direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero [7], kakor je bila nazadnje spremenjena s Sklepom 84/386/EGS [8], razen transakcij, izvzetih po členih 13 do 16 navedene direktive.

2. Za namene uporabe odstavka 1 je pri določanju sredstev DDV treba upoštevati:

- transakcije, ki so oproščene davka v skladu s členom 28(2) Direktive 77/388/EGS, z vračilom vstopnega davka,

- transakcije, ki so v državah članicah obdavčljive v skladu s členom 28(3)(a) Direktive 77/388/EGS,

- transakcije, ki so v državah članicah oproščene davka v skladu s členom 28(3)(b) Direktive 77/388/EGS,

- transakcije, ki so obdavčljive v okviru pravice do izbire, ki jo dajejo države članice davčnim zavezancem v skladu s členom 28(3)(c) Direktive 77/388/EGS.

3. Z odstopanjem od odstavka 1 imajo države članice možnost, da za namene določanja sredstev DDV ne upoštevajo transakcij davčnih zavezancev, katerih letni promet, ugotovljen v skladu s pravili iz člena 24(4) Direktive 77/388/EGS, ne presega 10000 ECU, pretvorjenih v nacionalno valuto po povprečni stopnji vrednosti za zadevno proračunsko leto; države članice lahko zneske po pretvorbi zaokrožijo do 10 % navzgor ali navzdol.

NASLOV III

Metoda izračunavanja

Člen 3

Brez poseganja v člene 5 in 6 se za določeno koledarsko leto osnova za sredstva DDV izračuna tako, da se skupni neto prihodki iz DDV, ki jih pobere država članica v navedenem letu, delijo s stopnjo, po kateri je bil DDV odmerjen v navedenem letu.

Če se v državi članici uporablja več kakor ena stopnja DDV, se osnova za sredstva DDV izračuna tako, da se skupni neto prihodki iz DDV delijo s ponderirano povprečno vrednostjo DDV. V tem primeru države članice izračunajo ponderirano povprečno vrednost na štiri decimalna mesta natančno po skupni metodi, določeni v členu 4. Ta ponderirana povprečna vrednost se izrazi kot odstotek.

Člen 4

1. Za izračun ponderja za različne stopnje iz člena 3 država članica razčleni, glede na stopnje DDV, vse transakcije, obdavčljive po njeni nacionalni zakonodaji, in pri katerih potrošnik ni upravičen do odbitka DDV, pri čemer se upošteva člen 17 Direktive 77/388/EGS, ter porabo kmetov, ki imajo pravico do pavšalnega nadomestila, na kmetiji in njihovo neposredno prodajo končnim potrošnikom.

Stopnje za odmero DDV, ki se uporabljajo za take izračune, so stopnje, ki v skladu z odstavkom 7 vplivajo na prihodke iz DDV, zbrane v zadevnem letu.

Transakcije, ki so v skladu s členom 28(2) Direktive 77/388/EGS oproščene z vračilom vstopnega davka, se štejejo za transakcije, obdavčene po ničelni stopnji.

2. Razčlenitev po stopnjah DDV se v primeru DDV brez odbitka uporablja za naslednje kategorije:

- končno potrošnjo gospodinjstev, vključno s potrošnjo kmetov pavšalistov na kmetiji in njihovo neposredno prodajo končnim potrošnikom,

- vmesno porabo zasebnih neprofitnih institucij in države,

- vmesno porabo drugih sektorjev,

- bruto investicije v osnovna sredstva zasebnih neprofitnih institucij in države,

- bruto investicije v osnovna sredstva drugih sektorjev,

- komunalno urejena in neurejena stavbna zemljišča, kakor so opredeljena v členu 4(3)(b) Direktive 77/388/EGS,

- promet z zlatom, razen z zlatom za industrijsko uporabo,

ki se izvajajo na ozemlju iz člena 3 Direktive 77/388/EGS glede na zadevno državo članico.

3. Pri razčlenitvi končne potrošnje za potrošnjo kmetov pavšalistov na kmetiji in njihovo neposredno prodajo končnim potrošnikom velja stopnja, ki je enaka plačanemu vstopnemu davku.

4. Razčlenitev transakcij po statističnih kategorijah se izvede s pomočjo podatkov iz nacionalnih računov, pripravljenih v skladu z Evropskim sistemom integralnih gospodarskih računov (ESR). Pri izračunu osnove za lastna sredstva iz DDV za katero koli proračunsko leto se upoštevajo nacionalni računi za predzadnje leto pred proračunskim letom.

Državo članico se lahko po postopku iz člena 13 pooblasti, da uporablja podatke za drugo izbrano leto, vendar največ za peto leto pred zadevnim proračunskim letom.

5. Za določitev transakcij, obdavčenih z DDV brez odbitka, ki vpliva na razčlenitev po stopnjah DDV, se lahko države članice oprejo na podatke iz virov, ki dopolnjujejo ESR in se lahko prilagodijo ESR, t.j. zlasti z internih nacionalnih računov, če zagotavljajo potrebno razčlenitev, sicer pa iz kakršnega koli drugega ustreznega vira.

6. Za določitev ponderja za posamezno stopnjo države članice izračunajo razmerje med vrednostjo transakcij, za katere se stopnja uporablja, in agregatno vrednostjo vseh transakcij.

7. Če država članica spremeni stopnjo za odmero DDV, ki se uporablja za vse ali samo za določene transakcije, ali davčno obravnavo določenih transakcij tako, da to vpliva na znesek prihodkov iz DDV, mora izračunati novo ponderirano povprečno stopnjo. Nova ponderirana povprečna stopnja se uporablja za prihodke, zbrane po uporabi spremenjene stopnje ali davčne obravnave.

Z odstopanjem od prvega pododstavka lahko država članica izračuna enotno ponderirano povprečno stopnjo. V ta namen transakcije, za katere se je stopnja ali obravnava spremenila, razdeli na staro in novo stopnjo ali staro in novo obravnavo po deležih v določenem obdobju, pri čemer se upošteva povprečno obdobje od začetka veljavnosti nove stopnje ali obravnave in začetkom pritoka prihodkov po novi stopnji ali obravnavi, izračunanih za celotno zadevno leto. To povprečno obdobje se lahko zaokroži na poln mesec.

Člen 5

1. Za namene uporabe člena 3 lahko države članice po potrebi zbranim prihodkom dodajo znesek, ki ustreza celotnemu DDV, ki bi bil pobran, če ne bi uporabljale sistema stopenjskih davčnih olajšav člena 24(2) Direktive 77/388/EGS.

2. Prihodek, zbran s strani države članice, se popravi, če odstotek pavšalnega nadomestila, določen v skladu s členom 25(3) Direktive 77/388/EGS, ki se uporablja za transakcije kmetov pavšalistov, ne ustreza odstotku vstopnega DDV, ki se je dejansko uporabil za te transakcije, razen tistih, ki se nanašajo na porabo na kmetiji in neposredno prodajo končnim potrošnikom med zadevnim letom. Znesek popravka je enak razliki med tema odstotkoma.

Člen 6

1. Za namene uporabe člena 2(1) za transakcije davčnih zavezancev, katerih letni promet presega 10000 ECU, vendar so oproščeni davka v skladu s členom 24(2) Direktive 77/388/EGS, in za primere iz odstavka 2, države članice določijo osnovo za sredstva DDV iz davčnih prijav davčnih zavezancev v skladu s členom 22 navedene direktive ali, če ni prijave ali če prijava ne vsebuje potrebnih podatkov, iz ustreznih podatkov, kot so druge davčne prijave, poslovna poročila ali popolna statistična poročila.

2. Za namene uporabe druge, tretje in četrte alinee člena 2(2):

- v zvezi s transakcijami iz Priloge E k Direktivi 77/388/EGS, ki jih države članice obdavčujejo v skladu s členom 28(3)(a) navedene direktive, države članice izračunajo osnovo za sredstva DDV, kakor da bi bile te transakcije oproščene davka;

- v zvezi s transakcijami iz Priloge F k Direktivi 77/388/EGS, ki so v državah članicah oproščene davka v skladu s členom 28(3)(b) navedene direktive, države članice izračunajo osnovo za sredstva DDV, kakor da bi bile te transakcije obdavčljive;

- v zvezi s transakcijami iz odstavka 1(a) Priloge G k Direktivi 77/388/EGS, ki so obdavčene glede na izbiro, ki jo nudijo države članice davčnim zavezancem v skladu s členom 28(3)(c) navedene direktive, države članice izračunajo osnovo za sredstva DDV, kakor da bi bile te transakcije oproščene davka.

3. Po postopku iz člena 13 se lahko državo članico pooblasti:

- ali da pri izračunu osnove za sredstva DDV ne upošteva:

(a) ene kategorije ali več transakcij, naštetih v prilogah E, F in G k Direktivi 77/388/EGS, za katere velja odstavek 2 tega člena;

(b) zneska v višini davka, ki bi ga pobrala, če ne bi uporabljala sistema stopenjskih davčnih olajšav iz člena 24(2) Direktive 77/388/EGS;

- ali da osnovo za sredstva DDV v primerih iz točk (a) in (b) izračuna z uporabo približnih ocen,

če bi natančen izračun osnove za sredstva DDV v teh primerih povzročil upravne stroške, ki bi bili neupravičeni glede na učinek transakcij na osnovo skupnih sredstev DDV navedene države članice.

4. Če država članica za omejevanje pravice do odbitka uporablja druga pododstavka členov 17(6) in 17(7) Direktive 77/388/EGS, se osnova za lastna sredstva iz DDV lahko določi, kakor da pravica do odbitka ne bi bila omejena.

Prejšnji pododstavek se, glede na drugi pododstavek člena 17(6) Direktive 77/388/EGS, uporablja samo za nakup naftnih derivatov in osebnih vozil, uporabljenih v službene namene, ter za izdatke v zvezi z leasingom in najemom, pa tudi za vzdrževanje in popravila teh vozil.

5. Če država članica priznava povračilo davka v skladu s členom 6 Direktive Sveta 69/169/EGS z dne 28. maja 1969 o usklajevanju določb zakonov in drugih predpisov, ki se nanašajo na oprostitve plačila prometnega davka in trošarin na uvoz v mednarodnih potovanjih [9], kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 89/194/EGS [10], se obdavčljivi znesek transakcij, ki je osnova za vračilo, po potrebi odšteje od osnove za sredstva DDV.

NASLOV IV

Določbe v zvezi z računovodstvom in zagotavljanjem lastnih sredstev

Člen 7

1. Države članice do 31. julija pošljejo Komisiji poročilo o skupnem znesku osnove za sredstva DDV za preteklo koledarsko leto, izračunanem v skladu s členom 3, za katerega se uporablja stopnja iz člena 1.

2. Poročilo mora vsebovati vse podatke, uporabljene za določitev osnove, ki so potrebni za izvajanje nadzora iz člena 11. Poročilo mora posebej prikazati osnovo, izračunano na podlagi transakcij iz člena 5 ter člena 6(1) in (4).

3. Podatki, ki se uporabljajo za določitev osnove, morajo biti zadnji podatki, ki so bili na voljo ob izdelavi poročila.

Člen 8

Države članice do 15. aprila vsako leto pošljejo Komisiji oceno osnove za sredstva iz DDV za naslednje proračunsko leto.

Člen 9

1. Vse popravke poročil iz člena 7(1) za preteklo proračunsko leto, iz kakršnega koli razloga, se izvede v dogovoru med Komisijo in državo članico.

Če država članica ne da svojega soglasja, Komisija po ponovni proučitvi zadeve sprejme katere koli ukrepe, za katere meni, da so potrebni za pravilno uporabo te uredbe.

Vsi popravki se vključijo v agregatno poročilo na dan 31. julija, ki popravlja predhodna poročila za zadevno proračunsko leto.

2. Po 31. juliju četrtega leta od zadevnega proračunskega leta nadaljnji popravki letnega poročila iz člena 7(1) niso več dovoljeni, razen če se nanašajo na točke, ki jih je predhodno notificirala bodisi Komisija bodisi zadevna država članica.

NASLOV V

Določbe v zvezi z nadzorom

Člen 10

1. Države članice do 30. aprila vsakega proračunskega leta obvestijo Komisijo o rešitvah in njihovih spremembah, ki jih predlagajo v sprejetje, za namene določitve osnove za sredstva iz DDV za vsako kategorijo transakcij iz člena 5 ter člena 6(1) in (4), po potrebi z navedbo vrste podatkov, ki jih štejejo za ustrezne, in oceno vrednosti osnove za vsako od teh kategorij transakcij.

Komisija zgoraj navedene informacije, ki jih prejme od vsake države članice, v 30 dneh pošlje drugim državam članicam.

2. Komisija po postopku iz člena 13 preuči predlagane rešitve in njihove spremembe.

Člen 11

1. V zvezi s sredstvi DDV Komisija izvaja nadzor pri pristojnih organih držav članic. Pri tem nadzoru Komisija zlasti zagotovi, da se pravilno izvajajo dejavnosti za centralizacijo osnove za odmero in za določitev ponderirane povprečne stopnje iz členov 3 in 4 ter skupne neto vrednosti pobranega davka na dodano vrednost; prav tako preveri, če so uporabljeni podatki, kjer je to ustrezno, in izračuni za določitev zneska sredstev iz DDV od transakcij iz členov 5 ter 6(1) do (4), v skladu s to uredbo.

2. Uredba Sveta (EGS, Euratom, ESPJ) št. 165/74 z dne 21. januarja 1974 o določitvi pravic in obveznosti uradnikov, ki jih pooblasti Komisija po členu 14(5) Uredbe (EGS, Euratom, ESPJ) št. 2/71 [11], se uporablja tudi za nadzor sredstev DDV. Za namene uporabe člena 5 navedene uredbe velja, da se v njej navedene informacije lahko sporočajo samo tistim osebam, ki morajo po svoji funkciji v zvezi z zagotavljanjem in nadzorom sredstev DDV poznati take informacije.

3. Po nadzoru iz odstavka 1 se letno poročilo za zadevno proračunsko leto popravi, kakor je določeno v členu 9.

Člen 12

1. Države članice dajo Komisiji informacije o postopkih, ki jih uporabljajo za registriranje davčnih zavezancev ter za določitev in pobiranje DDV, pa tudi o načinih in rezultatih njihovega sistema za nadzor DDV.

2. Komisija skupaj z zadevno državo članico preuči, ali so možne izboljšave teh postopkov z namenom izboljšati njihovo učinkovitost.

3. Komisija vsaka tri leta pripravi poročilo o postopkih, ki jih uporabljajo države članice, in o predvidenih izboljšavah.

Komisija prvič predloži navedeno poročilo parlamentu in Svetu do 31. decembra 1991.

Člen 13

1. Odbor iz člena 20 Uredbe (EGS, Euratom, ESPJ) št. 1552/89 [12], v nadaljnjem besedilu "odbor", na pobudo Komisije ali na zahtevo države članice redno obravnava probleme, ki nastanejo pri uporabi te uredbe.

2. Države članice, ki zaprosijo za pooblastilo iz člena 4(4) ali člena 6(3), svojo prošnjo pošljejo Komisiji čim prej, vendar najpozneje do 30. aprila proračunskega leta, od katerega naj bi pooblastilo veljalo.

Predstavnik Komisije predloži odboru osnutek odločbe čim prej, vendar najpozneje do 31. decembra proračunskega leta.

3. Na pobudo Komisije ali na zahtevo države članice odbor preuči rešitve iz člena 10.

Če se pri pregledu v odboru ugotovijo razlike v mnenjih glede predvidenih rešitev, predstavnik Komisije predloži odboru osnutek odločbe čim prej, vendar najpozneje do 31. decembra proračunskega leta, od katerega dalje naj bi se rešitev uporabljala.

4. Odbor da svoje mnenje o osnutku odločbe iz odstavkov 2 in 3 v roku, ki ga lahko glede na nujnost obravnavane zadeve določi predsednik, po potrebi z glasovanjem.

Mnenje se zabeleži v zapisnik; poleg tega ima vsaka država članica pravico zahtevati, da se v zapisnik zabeleži tudi njeno stališče.

Komisija čim bolj upošteva mnenje odbora. Komisija obvesti odbor o načinu upoštevanja njegovega mnenja.

5. Najpozneje v 60 dneh po tem, ko je odbor dal svoje mnenje, Komisija sprejme odločbo in jo pošlje državam članicam.

NASLOV VI

Končne določbe

Člen 14

Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Uredba se uporablja od 1. januarja 1989.

Uredba pa se ne uporablja za pripravo ali popravke poročil o osnovi za sredstva DDV za leta pred letom 1989, pripravljena v skladu z Uredbo (EGS, Euratom, ESPJ) št. 2892/77, ki ostane v veljavi za zadevna poročila.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 29. maja 1989

Za Svet

Predsednik

C. Romero Herrera

[1] UL L 185, 15.7.1988, str. 24.

[2] UL C 128, 17.5.1988, str. 4. in UL C 15, 19.1.1989, str. 11.

[3] UL C 309, 5.12.1988, str. 30.

[4] UL C 191, 20.7.1988, str. 3.

[5] UL L 336, 27.2.1977, str. 8.

[6] UL L 356, 31.12.1985, str. 1.

[7] UL L 145, 13.6.1977, str. 1.

[8] UL L 208, 3.9.1984, str. 58.

[9] UL L 133, 4.6.1969, str. 6.

[10] UL L 73, 17.3.1989, str. 47.

[11] UL L 20, 24.1.1974, str. 1.

[12] UL L 155, 7.6.1989, str. 1.

--------------------------------------------------