Sporočilo Komisije

Razvezan dostop do krajevne zanke: omogoča konkurenčne ponudbe celotnega obsega elektronskih komunikacijskih storitev, vključno s širokopasovnimi multimediji in visokohitrostnim internetom

(2000/C 272/01)

(Besedilo velja za EGP)

1. UVOD

1.1 Cilji

Glavni cilji politike, ki podpirajo obstoječi regulativni okvir, kot ga določa sporočilo Komisije v Poročilu iz leta 1999 [1], so:

- pospeševanje odprtega in konkurenčnega evropskega trga za komunikacijske storitve,

- ugodnosti za evropske državljane, zlasti z ustvarjanjem novih možnosti zaposlitve,

- utrditev notranjega trga v konvergirajočem (zlivajočem se) okolju.

Priporočilo Komisije o razvezanem dostopu do krajevne zanke [2] ustreza temu okviru in ugotovitvam Lizbonskega vrha glede pospeševanja prehoda Evrope k novi informacijski družbi, zlasti z uporabo cenejših internetnih storitev. Navaja ukrepe, katere naj bi države članice izvajale pri obravnavanju omejene konkurence v krajevnem dostopovnem omrežju, kjer prvotni operater še naprej prevladuje tako pri zagotavljanju govorne telefonije kot pri razvoju storitev na večjih pasovnih širinah.

Zagotavljanje dostopa do krajevne zanke vsem novim ponudnikom bo povečalo raven konkurence in tehnoloških inovacij v krajevnem dostopovnem omrežju, ki bo s tem spodbujalo konkurenčne ponudbe celotnega obsega storitev elektronskih komunikacij od preproste govorne telefonije do širokopasovnih storitev porabnikom. Vrste širokopasovnih tehnologij, ki so zdaj na voljo (glej Prilogo I), so primerne za zagotavljanje stroškovno učinkovitih zakupljenih vodov in visokohitrostnega dostopa do interneta za mala in srednje velika podjetja in za zgornji del porabniškega trga. Ker se trg širi in so dosežene ekonomije obsega, bodo nižje cene omogočile, da bodo te širokopasovne storitve dostopne velikemu delu prebivalstva. Izkušnje kažejo, kako hitro lahko povpraševanje zraste, ko je cena prava.

Številne države članice so že izdale pooblastilo ali pa uradno določile datume za razvezo (Avstrija, Danska, Finska, Nemčija, Italija, Nizozemska, Velika Britanija, glej peto poročilo o izvajanju [3].

1.2 Ozadje

Krajevna zanka se nanaša na fizični vod med prostorom stranke in krajevno centralo ali ekvivalentno napravo operaterja telekomunikacij. Običajno je to bakreni žični par (en par za navadni telefonski vod), vendar pa se vedno bolj uporabljajo optični kabli za povezavo večjih uporabnikov, v krajevnem dostopovnem omrežju pa se širijo tudi druge tehnologije [4]. Nekatere države članice so že zadolžile operaterje za razvezavo krajevnih zank, ki se uporablja v glavnem za povezave tistih uporabnikov, za katere uporaba optičnega vlakna ni ekonomsko sprejemljiva možnost, kot so na primer mala in srednje velika podjetja (MSP) in stanovanjski porabniki.

V svojem sporočilu o Poročilu iz leta 1999 je Komisija opozorila, da razpoložljivost razvezanega dostopa do krajevne zanke povečuje konkurenco in da bi lahko poleg tega pospešila uvedbo storitev visokohitrostnega dostopa do interneta. V času posvetov z javnostjo o Poročilu se je pojavilo splošno mnenje o nujnosti razvezanega dostopa do krajevnih zank za oblikovanje naprednih storitev v konkurenčnem okolju [5].

To izhaja iz dejstva, da so operaterji preko nezanemarljivo dolgega obdobja razširjali svoja krajevna dostopovna omrežja, ko so bili zaščiteni z izključnimi pravicami in so lahko z monopolnimi rentami financirali stroške svojih naložb. Poleg tega je dostop do infrastrukture bakrene krajevne zanke, s katero upravlja prevladujoči operater, tako razširjen, da podvojitev ni ekonomsko izvedljiva v vseh okoliščinah, in alternativne infrastrukture krajevnega dostopa (kabelska televizija, brezžične krajevne zanke, satelit itd.) običajno ne morejo doseči enake razširjenosti in nuditi konkurenčnih pogojev v razumnem času. V odsotnosti uporabnih tehničnih in gospodarskih alternativ lahko zavrnitev omogočitve dostopa s strani prevladujočega podjetja, ki obvladuje tako infrastrukturo, v okoliščinah posebnega primera in v luči sodne prakse sodišč Skupnosti pomeni kršitev člena 82 Pogodbe.

2. NAČINI DOSTOPA DO KRAJEVNE ZANKE

Za preseganje trenutno še omejene konkurence v krajevnem dostopovnem omrežju, navedenem zgoraj, se upoštevajo trije načini dostopa do krajevne zanke:

1. Popolna razvezava krajevne zanke (razvezan dostop do bakrenega para za konkurenčno ponudbo naprednih storitev tretjih strank).

V primeru popolne razvezave krajevne zanke se bakreni par da v najem tretji stranki v njeno izključno rabo. Najemnik ima popoln nadzor nad odnosom s svojo stranko za zagotavljanje celovitega obsega telekomunikacijskih storitev prek krajevne zanke, vključno z uporabo sistemov digitalnega naročniškega voda (DSL) za hiter prenos podatkov.

2. Souporaba bakrenega voda (razvezan dostop do visokofrekvenčnega spektra krajevne zanke za konkurenčno ponudbo sistemov DSL in storitev tretjih strank).

V tej obliki dostopa prvotni operater še naprej zagotavlja storitve telefonije, medtem ko novi ponudnik, z uporabo svojih hitrih modemov ADSL, zagotovi v isti krajevni zanki storitve hitrega prenosa podatkov. Telefonski in podatkovni promet sta ločena z razcepnikom pred centralo prvotnega operaterja. Krajevna zanka ostane povezana na javno komutirano telefonsko omrežje in njegov del.

3. Dostop visokohitrostnega bitnega toka (zagotavljanje storitev DSL s strani prvotnega operaterja)

Dostop visokohitrostnega bitnega toka se nanaša na situacijo, ko prvotni operater namesti visokohitrostno povezavo do prostorov uporabnika (npr. namesti svojo izbrano opremo ADSL in konfiguracijo v svoje krajevno dostopovno omrežje) in nato da to dostopovno povezavo na voljo tretjim strankam ter jim tako omogoči zagotavljanje visokohitrostnih storitev uporabnikom. Prvotni operater lahko zagotovi tudi prenosne storitve svojim konkurentom, da prenašajo promet na "višji" nivo omrežne hierarhije, kjer imajo novi ponudniki že vstopno točko (npr. v tranzitni centrali).

Ta vrsta dostopa dejansko ne zahteva nikakršne razvezave bakrenih parov v krajevni zanki (vendar lahko uporablja samo višje frekvence bakrene krajevne zanke kot v točki (2) zgoraj).

Nadaljnje tehnične podrobnosti so navedene v Prilogi.

Komisija meni, da je treba te tri vrste dostopa do krajevne zanke razumeti kot komplementarne. Razpoložljivost samo enega izmed teh vrst dostopa ni dovolj. Skupaj služijo za okrepitev konkurence in izboljšanje izbire za vse uporabnike, tako da dovolijo trgu, da odloči, katera ponudba najbolj ustreza potrebam uporabnikov ob upoštevanju vse večjih potreb uporabnikov in tehničnih ter investicijskih zahtev za akterje na trgu.

3. STANJE KONKURENČNOSTI TRGOV

Ta oddelek preučuje trenutno stanje konkurenčnosti na trgih, povezanih s krajevno zanko in gospodarsko podlago za razvezavo krajevne zanke. Kljub liberalizaciji govorne telefonije s 1. januarjem 1998 v večini držav članic ostaja na pomembnem delu telekomunikacijskih trgov tržna moč prvotnega operaterja nesporna. En izmed glavnih razlogov za to je situacija ozkega grla na trgih, povezanih s krajevno zanko, kajti krajevna zanka prvotnega operaterja je ključna infrastruktura, ki prvotnim operaterjem zagotavlja privilegiran dostop do končnih uporabnikov za dostavo drobnoprodajnih telekomunikacijskih storitev.

3.1 Spodbudno delovanje razvezave krajevne zanke na povečanje konkurence in ekonomsko učinkovitost

Medtem ko so komercialna pogajanja zaželena metoda za doseganje sporazumov glede cene dostopa do krajevnih zank, pa izkušnje kažejo, da je v večini primerov potrebna regulativna intervencija. Pomanjkanje konkurence na tem področju pomeni, da je za nacionalni regulativni organ primerno, da obveže, da je oblikovanje cen stroškovno naravnano, osnovano na posebnih načelih in metodah, da bi dosegli dolgoročno sprejemljivo in učinkovito konkurenco in akterjem na trgu zagotovili predvidljivost.

Da bi dosegli cilj povečane porabniške izbire, morajo gospodarske spodbude, katere ustvari politični okvir, zlasti metodologijo oblikovanja cen, spodbujati vse operaterje, da izvedejo primerne naložbe. Ko se računa na ravni, ki ne izkrivlja odločitve "naredi ali kupi" novega ponudnika, lahko razvezava krajevne zanke spodbudi dolgoročno konkurenco infrastrukture tako, da dovoli ponudnikom, da preskusijo trg, preden zgradijo svojo lastno infrastrukturo in lahko spodbudi konkurenčen in inovativen trg za navadno govorno telefonijo in širjenje krajevnih širokopasovnih (visokohitrostnih) storitev. Medtem, ko je možno, da bo prvotni operater uvedel te tehnologije v času, ki ga bo izbral sam, se bo hitrost uvajanja verjetno povečala, če bo tudi novim ponudnikom dovoljeno širiti krajevne zanke prvotnega operaterja in ponuditi širokopasovne storitve neposredno uporabnikom. Ta svoboda novih ponudnikov, da razširijo storitve neodvisno od odločitev prvotnih operaterjev, je močan argument za razvezavo krajevnih zank namesto poprodaje, kajti s poprodajo so novi ponudniki omejeni na ponudbo podobnih storitev, kot so tiste, ki jih zagotavlja prevladujoči ponudnik storitev.

Pomembno je vzpostaviti okvir za vsaki poverjeni dostop do krajevnih zank prvotnih operaterjev in pri tem nadzorovati določanje cen glede na merila za pospeševanje gospodarske učinkovitosti, omogočanje širše konkurence in maksimiranje blaginje porabnika in uporabnika.

3.2 Analize trga – tržna moč prvotnih operaterjev – ključna vloga krajevne zanke

V Direktivi o popolni konkurenci [6] je Komisija ločila različne drobnoprodajne storitve fiksne telefonije: začetna priključnina, mesečna najemnina, krajevni, območni in medkrajevni klici. Medtem ko je treba natančno nadzorovati kategorije storitev, zlasti glede hitrosti tehnoloških sprememb, in v rednih presledkih ponovno ocenjevati po sistemu "od primera do primera", te storitve trenutno niso medsebojno zamenljive in se zato šteje, da tvorijo različne upoštevne trge.

Krajevna zanka je predvsem infrastruktura, ki omogoča zagotavljanje drobnoprodajnih telekomunikacijskih storitev. Vključeni sta dve glavni kategoriji trgov drobnoprodajnih storitev:

- prva so drobnoprodajne storitve tradicionalne fiksne telefonije, ki je na voljo stanovanjskim uporabnikom, profesionalcem in malim ter velikim podjetjem. Ta trg je že zelo dobro razvit in zrel,

- druga je na novo nastajajoči trg in sestoji iz visokohitrostnih telekomunikacijskih storitev, ki se lahko nudijo v krajevni zanki v obliki storitev DSL.

Poleg tega je krajevna zanka proizvod, ki ima ceno in se lahko da v najem konkurentom: to pomeni, da se takoj, ko se podeli dostop do tega dela omrežja prvotnega operaterja, oblikuje nov dostopovni trg, ki ga je tudi treba upoštevati.

Zaradi liberalizacije storitev govorne telefonije od 1. januarja 1998 v večini držav članic so se storitve ponudb novih ponudnikov razvile hitro, zlasti na trgu mednarodnih klicev in v manjši meri na trgu območnih klicev. Sočasno in ob upoštevanju stroškov investiranja v infrastrukturo krajevnega dostopovnega omrežja oziroma odvisnosti od ponudb storitev prvotnega operaterja, se je konkurenca pri zagotavljanju storitev popolne govorne telefonije (vključno s priključnino, mesečnim najemom in trgi krajevnih klicev) osredotočila na poslovne stranke v mestnih naseljih. Zaradi tega ima vsak izmed teh trgov zelo različne konkurenčne razmere in, medtem ko se je tržni delež prvotnih operaterjev zmanjšal na trgih mednarodnih in območnih klicev, še vedno nudijo večji del dostopovnih storitev končnim uporabnikom – priključitev in najem voda – in obvladujejo delež trga krajevnih klicev, ki je, razen v ZK, precej nad 90 % in v večini primerov blizu 100 %.

Krajevno dostopovno omrežje prvotnih operaterjev (tj. bakreni pari, ki povezujejo končne uporabnike z najbližjimi razdelilnimi okviri ni edina tehnična infrastruktura, ki omogoča organiziranje drobnoprodajnih storitev za končne uporabnike. Obstajajo druge možnosti, kot so optična omrežja, brezžične zanke ali izboljšana omrežja kabelske televizije. Vendar pa nobene izmed teh možnosti ni mogoče šteti za enakovredno. Optična omrežja so trenutno konkurenčna samo pri prenosnih povezavah k uporabniku in, kar zadeva drobnoprodajno distribucijsko omrežje, v posebnih nišnih področjih, kot so omrežja, ki povezujejo poslovne stavbe ali ozko definirano geografsko področje. Brezžične zanke se v bližnji in srednjeročni prihodnosti zdijo najprimernejše za obravnavo posebnih potreb profesionalnih strank in malih podjetij ali posameznih končnih uporabnikov s posebnimi potrebami, vendar bi bile neekonomične za potreba velike večine stanovanjskih odjemalcev. Kabelska omrežja, ki so bila načrtovana za enosmerno TV, potrebujejo drage izboljšave za ponudbo dvosmernih telekomunikacijskih storitev, ponudba visokohitrostnih storitev po kablih pa vključuje stranke, ki si delijo zmogljivost kabelskega kanala, kar pomeni, da hitri prenos podatkov prek kabelskih modemov ne nudi enakih zmogljiv kot prek bakrenenega para, izboljšan s tehnologijami DSL, ki je namenjen vsakemu posameznemu končnemu uporabniku. Poleg tega kabelska omrežja običajno, razen mogoče v nekaj državah, kjer bi bilo treba oceniti stanje po njihovih merilih, ne pokrivajo celotne države, kar bi novim ponudnikom omogočilo, da oskrbujejo iste geografske trge kot prvotni operaterji tako z drobnoprodajnimi storitve tradicionalne govorne telefonije kot novimi storitvami DSL. Druge inovativne tehnologije, kot je uporaba elektroenergetskih omrežij, se trenutno ne zdijo tehnično ali ekonomsko izvedljiva alternativna rešitev. To se lahko sčasoma spremeni, trenutno pa se nobeno izmed teh alternativnih omrežij niti njihova kombinirana uporaba ne moreta, za namene zagotavljanja drobnoprodajnih ozkopasovnih in širokopasovnih telekomunikacijskih storitev, šteti kot vsedržavna alternativa bakrenemu paru prvotnih operaterjev.

Prvotni operaterji so razvili omrežja krajevnih zank po celotni državi v vsaki državi članici. Novi ponudniki imajo dovoljenja, ki so jim jih podelili nacionalni organi, in se od njih pričakuje, da bodo konkurirali na nacionalnih trgih. Zato je geografski trg, kjer bi se konkurenca, ob odsotnosti situacij ozkega grla, navadno razvila, enak ozemlju vsake države članice: to se že dogaja za mednarodne in medkrajevne klice, za katere, zaradi dostopa preko medomrežnega povezovanja, nobena situacija ozkega grla ne ovira uporabe ponudb novih ponudnikov za celotno državo. Situacija ozkega grla, do katere je zaenkrat prišlo pri zagotavljanju dostopa in storitev krajevnih klicev in zdaj pri zagotavljanju visokohitrostnih storitev, ne preprečuje novim ponudnikom razvoja krajevnih omrežij na bolj omejeni ravni kot v gosto naseljenih urbanih naseljih, vendar s temi omrežji seveda ne morejo po celi državi enakopravno konkurirati prvotnim operaterjem, ki zagotavljajo isti niz storitev (glej spodaj). Ozemlje držav članic je, v skladu z obstoječo sodno prakso, znaten del skupnega trga.

Tako brez razvezanega dostopa do krajevne zanke prvotnih operaterjev in kljub nedavnim bistvenim napredkom, kot je uvedba predizbire operaterja za telefonske klice, novi ponudniki ne morejo konkurirati na številnih trgih, vključno z uporabo visokohitrostnih storitev za večino končnih uporabnikov. Ta situacija se lahko dolgoročno spremeni. Napredek bo treba pozorno nadzorovati.

Prvotni operaterji uživajo položaj prevlade na tradicionalnem – ozkopasovnem – trgu za telefonske storitve. To je jasno iz preučitve tržnih deležev prvotnih operaterjev – najbolj tradicionalen način za oceno prevlade. Tržni delež prvotnih operaterjev je v vseh okoliščinah precej nad 50 %, celo na najbolj konkurenčnem trgu (mednarodni klici) na najbolj geografsko odprtem trgu, v Združenem kraljestvu, kjer se je liberalizacija začela že v 1980-ih letih. Na drugih trgih, kot so krajevni klici, so tržni deleži prvotnih operaterjev v večini primerov precej nad 90 % in pogosto blizu 100 %.

Medtem ko medomrežno povezovanje in izbira operaterja omogočata odpiranje trgov medkrajevnih in mednarodnih klicev konkurenci, je krajevna zanka ključna infrastruktura za zagotavljanje storitev dostopa do končnih uporabnikov (tj. povezava in najem voda) in ostaja znotraj nadzora prvotnih operaterjev. Čeprav v nekaterih državah predizbira operaterja omogoča zagotavljanje storitev krajevnega klica (izvor klica) alternativnih operaterjev, kjer to še ni krajevna zanka, je tudi ključna infrastruktura za zagotavljanje storitev krajevnih klicev. Zato je krajevna zanka ozko grlo infrastrukture za distribucijo drobnoprodajnega dostopa po vsej državi in tudi, v večini primerov, storitve krajevnih klicev, ki tvorijo dva upoštevna trga nenadomestljivih storitev.

Situacija na novih trgih je za visokohitrostne storitve manj očitna. Tudi tam, kjer se nudijo visokohitrostne storitve, je prisotnost prvotnih operaterjev vseeno že močna in lahko tudi pod sedanjimi pogoji utrdijo svoj prevladujoči položaj na tem novem trgu, ker imajo privilegiran dostop do končnih uporabnikov preko obstoječega vsenacionalnega omrežja bakrenih parov.

Tako se zdi, da daje nadzor nad krajevno zanko po vsej državi prvotnim operaterjem pomemben vzvod za vzdrževanje njihovih prevladujočih položajev na obstoječih drobnoprodajnih trgih govorne telefonije kljub njihovi liberalizaciji ali za vzpostavljanje podobnih položajev na novo nastajajočih trgih za storitve velikih pasovnih širin. Bakreni par prvotnega operaterja je ključna infrastruktura za zagotavljanje: (i) dostopa do drobnoprodajnih storitev govorne telefonije, ki vključujejo zaključevanje klicev; (ii) storitve krajevnih klicev (izvor) [7]; in (iii) storitve velikih pasovnih širin za končne uporabnike. Te storitve oblikujejo tri ločene upoštevne trge.

Glede na velikost zahtevanih investicij bo absolutni strošek podvojitve omrežja prvotnih operaterjev po vsej državi s podobno pokritostjo prebivalstva najverjetneje ovira za vstop za kateregakoli konkurenta. Zdi se, da je ta infrastruktura ekonomsko neizvedljiva s sedanjimi tehnologijami [8], ali jo je nerazumno težko podvojiti na ravni cele države [9] v razumnem časovnem obdobju celo za najpomembnejše konkurente obstoječih prvotnih operaterjev, zlasti prvotnih operaterjev iz drugih držav članic, ki razvijajo svoje aktivnosti v sosednjih evropskih državah, sami ali v sodelovanju z drugimi.

Zavrnitev prvotnega operaterja, da omogoči dostop konkurentom do svoje krajevno zanko, bo tako najverjetneje odpravila možnost novim ponudnikom, da sploh konkurirajo na trgu celotne države [10] za tri navedene storitve, in bi bili omejeni na regionalne in lokalne trge, kjer jim uspe zgraditi alternativna omrežja. Malo je verjetno, da bi vsa taka združena alternativna omrežja lahko v razumnem časovnem obdobju enakovredno tekmovala z bakrenimi pari omrežja prvotnih operaterjev po celi državi in se navezovala na isto celotno populacijo strank. Zato se šteje, da je krajevna zanka trenutno bistvena in je dostop za konkurente nujen, da lahko konkurirajo po vsej državi pod enakimi pogoji kot prvotni operaterji na treh navedenih drobnoprodajnih trgih storitev in se navezujejo na celotno populacijo strank.

Glede na hitrost tehnoloških sprememb in razvoj trgov, ki vplivajo na tehnično in ekonomsko oceno alternativ bakrenemu paru, bo mogoče treba sedanjo analizo ponovno pregledati, vendar pa pri tem ne posegati v odločitve, povezane s posameznimi primeri.

4. UPORABA PRAVIL KONKURENCE

4.1 Dolžnost prevladujočega operaterja v skladu s pravili konkurence zadodelitev dostopa do krajevne zanke

Zavrnitev dodelitve dostopa do krajevne zanke konkurentom, ki zahtevajo dostop, bo najverjetneje pomenila različne oblike zlorab prevladujočega položaja iz člena 82 Pogodbe.

- Zavrnitev delovanja: na treh navedenih upoštevnih trgih, kjer je prvotni operater edini ponudnik storitev preko krajevne zanke, je zavrnitev, da dovoli konkurentom, da imajo dostop do krajevne zanke prvotnega operaterja, lahko pod določenimi pogoji v nasprotju s členom 82, če bi preprečila kakršnokoli konkurenco na zadevnih trgih po vsej državi in če je nujna za zagotavljanje storitev po vsej državi za končne uporabnike, kot se zdi, da velja trenutno. Prevladujoči operater bi moral zagotoviti dostop do krajevne zanke vsem konkurentom pod nič manj ugodnimi pogoji, kot jih ima za svoje prodajne postopke. Dostop do krajevne zanke se lahko zahteva pod določenim naborom pogojev:

- na voljo mora biti zadostna zmogljivost v omrežju prvotnega operaterja, da se zagotovi dostop,

- zavrnitev dostopa bi omejila nastajanje novih storitev ali preprečila kakršnokoli konkurenco na upoštevnih trgih, kot je določeno zgoraj,

- prosilka je pripravljena za dostop plačati nediskriminacijsko ceno,

- in za zavrnitev dostopa ne obstaja objektivna obrazložitev.

- Diskriminacija: na treh navedenih upoštevnih trgih, kjer prvotni operater že zagotavlja dostop do krajevne zanke najmanj enemu operaterju, tudi če je eden izmed njegovih podružnic, ima lahko zavrnitev dostopa pod določenimi pogoji za posledico diskriminacijo in pomeni zlorabo prevladujočega položaja.

- Omejitev proizvodnje, trgov ali tehničnega razvoja na škodo porabnikov: zavrnitev dostopa v obliki sodostopa ali polne razvezave lahko pod določenimi pogoji omeji razvoj novo nastajajočih trgov, kot so visokohitrostne telekomunikacijske in internetne storitve, ali ogroža razvoj konkurence na obstoječih trgih, kot so storitve tradicionalne glasovne telefonije.

Prvotni operater se lahko s pogojevanjem sodostopa do visokohitrostnih storitev (glej točko 2) ob stalni ponudbi lastnih ozkopasovnih telekomunikacijskih storitev istim končnim uporabnikom in tako z zavračanjem popolne razvezave krajevne zanke v določenih okoliščinah obnaša neprimerno. Takšno omejevanje bi vodilo k izkrivljanju konkurence, ker omejuje možnosti konkurentov, da vstopijo na trge in razvijejo svoje dejavnosti in, glede na dejstvo, da je bila popolna razvezava uspešno uvedena v številnih državah, bi moralo biti objektivno upravičeno.

4.2 Dolžnosti prevladujočih operaterjev glede pogojev dostopa in oblikovanja cen

Če prevladujoči operaterji na zahtevo formalno ne zavrnejo delne ali popolne razvezave krajevne zanke, temveč določijo niz pogojev za dostop, ki omejujejo konkurenco, se lahko pojavijo druge oblike zlorab, ki bi prav tako pomenile kršitve člena 82 Pogodbe.

- Zakasnitve. Dostop bi običajno moral biti dodeljen takoj. Če dodelitev dostopa zamuja, bi prvotni operaterji v praksi lahko zase rezervirali nastajajoči trg za visokohitrostne storitve, osnovane na tehnologijah DSL, in tako razširili svoj prevladujoči položaj za omrežje na tem novem področju dejavnosti ali odlagali možnost novih ponudnikov, da konkurirajo z enakimi pogoji na številnih upoštevnih trgih govorne telefonije. Učinki takšnih zakasnitev brez objektivnih razlogov bi torej lahko bil enaki, vsaj kratkoročno, kot neposredna zavrnitev dodelitve dostopa in bi ji bilo to mogoče očitati po členu 82 na isti podlagi kot za zavrnitev.

- Diskriminacija. Neprimerna diskriminacija ima lahko več različnih oblik, kot so diskriminacijsko določanje cen, kasnitve pri dodeljevanju dostopa ali kasnitve pri odpravljanju tehničnih težav, ki so povezane z dostopom, tehnična konfiguracija dostopa in v posebnih primerih dostopa do krajevne zanke (npr. če dostop ne vključuje operacijskega sistema in podpira storitve ali druge funkcije, ki jih uporablja prvotni operater za ponudbo storitev preko krajevne zanke), diskriminacija glede na pogoje, pod katerimi se nudi kolokacija. Takšni postopki bi lahko pomenili diskriminacijsko ravnanje, kot je zajeto v členu 82(c).

- Zlorabe cen. Cene so lahko še en način prvotnih operaterjev, da omejijo konkurenco, ko uradno dodelijo dostop do krajevne zanke. Lahko se potencialno pojavijo tri glavne kategorije zlorabe cen. Pretirane cene dostopa do zanke, oderuške cene za storitve, ponujene končnim uporabnikom, ali omejitve marž med slednjima cenama bi lahko pomenile kršitve člena 82 Pogodbe. Obseg omejitev marž bo verjetno višji, če tarife prvotnih operaterjev še niso bile v celoti ponovno preračunane na podlagi plačila stroškov.

5. UPORABA PRAVIL, KI SO SPECIFIČNA ZA SEKTOR (ONP - ZAGOTAVLJANJE ODPRTOSTI OMREŽIJ)

5.1 Splošno

Okvir zagotavljanja odprtosti omrežij (ONP) zadeva usklajevanje pogojev za odprt in učinkovit dostop do in uporabo javnih telekomunikacijskih omrežij in, kjer je ustrezno, javnih telekomunikacijskih storitev. Direktive ONP določajo pogoje za dostop do in uporabo posebnih vrst omrežij oziroma storitev; od tod se Direktiva o zakupljenih vodih [11] ukvarja z dostopom do in uporabo zmogljivosti prenosa zakupljenih vodov, Direktiva o govorni telefoniji [12] se ukvarja z dostopom do in uporabo javnih telefonskih omrežij in storitev, vključno s posebnim inovativnim dostopom, ter Direktiva o medomrežnem povezovanju [13], ki se ukvarja z medomrežnim povezovanjem in dostopom do javnih telekomunikacijskih omrežij in storitev na splošno.

"Dostop do omrežja", kot se uporablja v Direktivah ONP (zagotavljanje odprtosti omrežij), pomeni omogočanje dostopa do dela ali delov obstoječega omrežja, da ga uporablja druga stranka, vendar ne vključuje prepletanja z lastništvom elementa(-ov) omrežja. Obveznosti sektorsko specifičnih direktiv za obravnavanje ali odobravanje zahtev za dostop do omrežja (ki veljajo za operaterje, ki so bili notificirani, da imajo pomembno tržno moč) ne obvezujejo prvotnih operaterjev, da zagotovijo popoln razvezan dostop do krajevnih zank, čeprav to ne posega v obveznosti zagotavljanja "dostopa", ki se lahko naloži prevladujočemu operaterju na podlagi pravil o konkurenci. Samo Direktiva o zakupljenih vodih zadolžuje priglašene (notificirane) operaterje, da dajo v zakup prenosne zmogljivosti pod usklajenimi pogoji tretjim strankam za njihovo izključno rabo.

5.2 Poseben dostop do omrežja

Sodostop do visokofrekvenčnega spektra krajevne zanke zajema člen 16 Direktive o govorni telefoniji in člen 4 Direktive o medomrežnem povezovanju. Storitve dostopa visokohitrostnega bitnega toka so zajete v členu 16 Direktive o govorni telefoniji in zagotovitev pripadajoče prenosne zmogljivosti (pripete – "back-haul") v členu 10 Direktive o zakupljenih vodih. Popolnoma razvezan dostop do krajevne zanke ni zajet v direktivah o zagotavljanju odprtosti omrežij.

Če priglašeni operater, ki ima pomembno tržno moč v pomenu Direktive o govorni telefoniji, zagotavlja sodostop do krajevne zanke za lastne storitve, sam sebi podeli poseben dostop do omrežja tako, da uporabi fiksno javno telefonsko omrežje za zagotavljanje javno dostopnih telekomunikacijskih storitev. V takšnih okoliščinah mora priglašeni operater uporabljati podobne pogoje za druge organizacije, ki zagotavljajo podobne storitve, in mora zagotoviti olajšave za poseben dostop do omrežja in informacije drugim pod istimi pogoji in iste kakovosti, kot jih zagotavlja za lastne storitve ali storitve svojih podružnic ali partnerjev (Direktiva 98/10/ES, člen 16(7)).

Če priglašeni operater sebi še ne zagotavlja takšnega dostopa, mora vsaj obravnavati [14] utemeljene zahteve za poseben dostop do omrežja. Glede na to, da večina operaterjev EU sebi podeli sodostop do krajevne zanke za svoje storitve, se zahteva novega ponudnika za takšen dostop ne more šteti kot nerazumna zahteva. Obveznost obravnavanja zahtev za dostop se lahko zavrne le, če sta izpolnjena oba naslednja pogoja (člen 16(1)):

- obstajajo tehnično in komercialno izvedljive alternative za zahtevani poseben dostop, in

- zahtevani dostop ni primeren v odnosu do razpoložljivih virov za izpolnitev zahteve.

Ker velja sodostop za obstoječe krajevne zanke, se bo le redko zgodilo, da viri niso na voljo za izpolnitev zahteve in tako v večini primerov obe zahtevi za zavrnitev zagotavljanja dostopa ne bosta izpolnjeni. Kakršnakoli takšna zavrnitev bi morala biti upravičena na podlagi sistema "priključek za priključkom".

5.3 Storitve visokohitrostnega bitnega toka

Zakonodaja Skupnosti ne predpisuje zagotavljanja storitev dostopa do visokohitrostnega bitnega toka, če pa prvotni operater zagotavlja lastnim storitvam, podružnici ali tretji stranki storitve bitnega toka DSL, mora v skladu z zakonodajo Skupnosti tudi drugim zagotoviti takšne oblike dostopa pod preglednimi in nediskriminacijskimi pogoji (Direktiva 98/10/ES, člen 16(7)).

Dostop do visokohitrostnega bitnega toka se ne more šteti za ekonomsko ali tehnično enakovredno zagotavljanju dostopa do bakrenega para v krajevni zanki, ker storitve visokohitrostnega bitnega toka zahtevajo, da novi ponudnik uporablja visokohitrostne modeme in drugo opremo, ki jo zagotavlja prvotni operater, kar posledično vpliva na ekonomijo storitve in omejuje vrsto modemov, ki jih lahko stranka novega ponudnika kupi ali najame [15].

5.4 Prenosna zmogljivost zakupljenega voda

Tisti operaterji, ki so bili priglašeni, da imajo pomembno tržno moč v fiksnem javnem telefonskem omrežju, so bili priglašeni tudi, da imajo pomembno tržno moč po Direktivi o zakupljenih vodih [16] 92/44/EGS. Kot takšni so dolžni zagotavljati zakupljeno prenosno zmogljivost drugim pod istimi pogoji in iste kakovosti, kot jih zagotavljajo za lastne storitve ali za storitve svojih podružnic ali partnerjev (Direktiva o zakupljenih vodih 92/44/EGS, člen 8(2)).

Če priglašeni operater zagotavlja storitev visokohitrostnega bitnega toka, tipično prenaša promet strank na eno ali več točk, kjer se lahko ponudniki storitev medomrežno povezujejo, tako da ponudnikom storitev ni treba zgraditi svojega omrežja z enakovrednimi lastnostmi do vseh krajevnih central. Če je za to interno zagotovljena zakupljena prenosna zmogljivost, velja nediskriminacijska določba člena 8(2) Direktive 92/44/EGS.

5.5 Kolokacija

Za učinkovitost mora zagotavljanje pravic za razvezan dostop do krajevne zanke spremljati zagotavljanje pravic za kolokacijo. Nacionalni regulativni organi (NRA) morajo sprejeti ukrepe, s katerimi zagotovijo, da je tretjim strankam podeljen razvezan dostop do krajevnih zank in da tudi lahko kolocirajo opremo v prostorih operaterja krajevne zanke. Člen 11 Direktive o medomrežnem povezovanju 97/33/ES priznava pravico držav članic, da uvedejo režime kolokacije. Če fizična kolokacija ni možna zaradi omejitev prostora, lahko nacionalni regulativni organi zahtevajo, da se to izvede z medomrežno prevezavo ("in–span") (včasih imenovano "virtualna kolokacija"), pri čemer lahko tretje stranke povežejo opremo, instalirano na bližnji lokaciji. Študija, ki je bila izvedena za Komisijo, je priskrbela niz priporočil in praktičnih smernic za nacionalne regulativne organe in operaterje glede izvajanja kolokacije [17].

Regulatorji bodo morali obravnavati tako enkratne stroške zagotavljanja in stroške za kolokacijo, kajti so oboji del celotnega paketa za novega ponudnika, ki išče koristi od razpoložljivosti razvezanih krajevnih zank. Najbolj primeren način za kritje takšnih enkratnih stroškov je na podlagi vnaprejšnjih fiksnih prispevkov. Če pa se po drugi strani stroški, ki jih je povzročil prvotni operater, sčasoma povrnejo, bi bilo normalno, da se faktor tveganja vgradi v izračunane obremenitve.

6. DOLŽNOSTI NACIONALNIH REGULATIVNIH ORGANOV IN ORGANOV NA PODROČJU KONKURENCE

Nacionalnim regulativnim organom, ki jih je nacionalna zakonodaja ustanovila v vseh državah članicah EU ob prenosu direktiv ES, je bilo zaupan izvajanje sektorsko specifičnih telekomunikacijskih predpisov. Politika Skupnosti je spodbujanje konkurence na področju infrastrukture in konkurence na področju storitev in nacionalni regulativni organi morajo pri ukrepanju to upoštevati. Nacionalni regulativni organi lahko tudi razmislijo o uvedbi postopka hitrega reševanja sporov, ki bo omogočil takojšnje reševanje sporov glede razvezanega dostopa.

Nacionalni regulativni organi imajo posebno vlogo pri določanju niza pogojev in zahtev, ki veljajo za ponudbe prvotnih operaterjev za razvezani dostop do krajevne zanke. V zvezi s cenami in stroški pri izvajanju načela preglednosti in stroškovne usmerjenosti glede dostopa do krajevnih zank prvotnih operaterjev morajo spoštovati naslednja načela:

- pravila izračunavanja stroškov in cen bi morala biti pregledna in z objektivnimi temelji,

- pravila izračunavanja cen bi morala prvotnemu operaterju zagotavljati pokrivanje njegovih stroškov plus primeren donos,

- pravila izračunavanja cen krajevnih zank bi morala biti združljiva s ciljem krepitve poštene in sprejemljive konkurence in bi morala zagotavljati učinkovite spodbude za vlaganje v omrežje alternativne infrastrukture krajevnega dostopovnega omrežja [18],

- pravila izračunavanja cen bi morala zagotoviti, da ne pride do izkrivljanja trga, zlasti do krčenja marž med cenami veleprodajnih in drobnoprodajnih storitev, ki jih ponuja prvotni operater.

V nekaterih primerih lahko pridejo ta načela v medsebojno navzkrižje, zlasti v situacijah, ko ostanejo drobnoprodajne tarife prvotnih operaterjev izkrivljene kot rezultat podedovanih neravnotežij tarif in stalnih omejitev rebalansiranja tarif. V takšnih okoliščinah bodo morali nacionalni regulativni organi preučiti prehodne ukrepe, ki se kratkoročno izogibajo izkrivljanju konkurence, medtem ko dolgoročno varujejo konkurenco.

Pravila EU o konkurenci se še naprej uporabljajo poleg sektorsko specifičnih predpisov in nacionalni regulativni organi morajo tako kot vsak drugi nacionalni organ upoštevati določbe Pogodbe ES [19]. V Obvestilu o dostopu [20] je Komisija zato določila, da morajo nacionalni regulativni organi, ko odločajo o individualnih sporazumih o dostopu, upoštevati tako sektorsko specifična pravila o zagotavljanju odprtosti omrežij kot splošna pravila o konkurenci. Odločitve, ki jih sprejemajo nacionalni regulativni organi pri izvajanju sektorsko specifične zakonodaje, so lahko predmet preiskave po pravilih EU o konkurenci. Ista načela veljajo tudi v zvezi z nacionalnimi organi za konkurenco. Kar zadeva javna podjetja ali podjetja, katerim države članice podelijo posebne ali izključne pravice, člen 86 Pogodbe posebej zahteva, da niti ne uzakonijo niti ne ohranijo veljavnega kateregakoli ukrepa, ki je v nasprotju s predpisi Pogodbe, zlasti predpisov o konkurenci. Širše, kar zadeva vsa podjetja, člen 10 Pogodbe zahteva, da države članice zagotovijo izpolnjevanje obveznosti, ki izhajajo iz Pogodbe, in vzdrževanje pred ukrepi, ki bi lahko ogrozili doseganje njenih ciljev.

Sodišče je zlasti odločilo [21], da se mora člen 10 (prej člen 5) in člen 86 (prej člen 90) Pogodbe EGS razlagati kot:

(i) prepoved nacionalnim organom, da spodbujajo sprejetje sporazumov o tarifah, ki so v nasprotju s členom 81(1) ali členom 82 Pogodbe, odvisno od primera;

(ii) preprečitev, da bi ti organi odobravali tarife, ki izhajajo iz takšnih sporazumov.

To velja tudi za vsako prakso, ki krši člen 82. Komisija bo preučila, če države članice, zlasti nacionalni regulativni organi ali organi za konkurenco, ohranjajo ali sprejemajo ukrepe, ki so v nasprotju s predpisi o konkurenci Skupnosti in s tem kršijo člen 86 Pogodbe v povezavi s členom 82 ali člen 10 Pogodbe, prav tako v povezavi s členom 82. V takšnem primeru bo ustrezno ukrepala.

7. SKLEP

Zagotavljanje dostopa do krajevne zanke vsem novim ponudnikom bo povečalo raven konkurence in tehnoloških inovacij v krajevnem dostopovnem omrežju, kar bo posledično spodbujalo konkurenčne ponudbe celovitega obsega telekomunikacijskih storitev od preproste govorne telefonije do širokopasovnih večpredstavnih in visokohitrostnih internetnih storitev porabniku.

Ti trije načini dostopa do krajevne zanke, navedeni v točki 2, se med seboj dopolnjujejo in bi morali biti na voljo kot tržne ponudbe. Skupaj služijo za krepitev konkurence in izboljšanje izbire za vse uporabnike, tako da omogočijo trgu, da se odloči, katera ponudba najbolj ustreza potrebam uporabnikov, ob upoštevanju vse večjih potreb uporabnikov in tehničnih ter investicijskih zahtev za akterje na trgu. To bo spodbudilo razvijanje storitev visokohitrostnega internetnega dostopa malim podjetjem in strankam in olajšalo rast e–trgovine in e–poslovanja.

V vseh primerih se uporabljajo pravila konkurence, in zavračanje prevladujočih operaterjev, da odprejo krajevno zanko konkurentom, ki zahtevajo dostop, lahko pomeni različne oblike zlorab prevladujočega položaja iz člena 82 Pogodbe, kot so zavračanje obravnavanja in omejevanje proizvodnje, trgov ali tehničnega razvoja na škodo potrošnikov. Če je podeljen dostop, so pošteni in nediskriminacijski pogoji dostopa bistvenega pomena za uspešno odpiranje krajevne zanke in razvoj storitev konkurenčnih telekomunikacijskih trgov, zlasti visokohitrostnih storitev. To zahteva skrbno spremljanje zakasnitev, cen in pogodbenih dogovorov med prvotnimi operaterji in novimi ponudniki.

Komisija verjame, da bo priporočena razvezava krajevne zanke glavni napredek k bolj konkurenčnim in učinkovitim telekomunikacijskim trgom in bo omogočila pospešeni razvoj internetnih storitev.

[1] KOM(1999) 539. http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/review99/review99en.pdf.

[2] UL… (še ni objavljeno).

[3] KOM(1999) 537 z dne 11. novembra 1999, Peto poročilo o izvajanju zakonskega paketa s področja telekomunikacij, glej http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/5threport.html.

[4] Brezžične krajevne zanke, električna omrežja itd., poleg omrežij kabelske televizije.

[5] Sporočilo Komisije o rezultatih javnih posvetov o Poročilu o komunikacijah iz leta 1999 (KOM(2000)…).

[6] Direktiva 96/19/ES, uvodna izjava 20 (UL L 74, 22.3.1996, str. 13).

[7] Če izbira in predizbira operaterja še nista na voljo za storitve krajevnih klicev (izvor).

[8] Glej sodbo Sodišča Evropskih skupnosti z dne 26. novembra 1998. Oscar Bronner GmbH & Co. KG v Mediaprint Zeitungs– und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG, Mediaprint Zeitungsvertriebsgesellschaft mbH & Co. KG in Mediaprint Anzeigengesellschaft mbH & Co. KG. Zadeva C–7/97, odstavek 44.

[9] Razen mogoče v najmanjši državi EU, Luksemburgu.

[10] Glej sodbo Oscar Bronner, odstavek 38.

[11] Direktiva Sveta 92/44/EGS z dne 5. junija 1992 o uporabi sistema zagotavljanja odprtosti omrežja pri zakupljenih vodih (UL L 165, 19.6.1992, str. 27), kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/51/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. oktobra 1997 (UL L 295, 29.10.1997, str. 23), in Odločba Komisije 98/80/ES z dne 7. januarja 1998 (92/44/EGS, UL L 14, 20.1.1998, str. 27).

[12] Evropski parlament in Direktiva Sveta 98/10/EC z dne 26. februarja 1998 o zagotavljanju odprtosti omrežij (ONP) za govorno telefonijo (UL L 101, 1.4.1998, str. 24).

[13] Direktiva 97/33/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. junija 1997 o medomrežnem povezovanju v telekomunikacijah zaradi zagotavljanja univerzalne storitve in medobratovalnosti ob uporabi načel zagotavljanja odprtosti omrežij (ONP), (UL L 199, 26.7.97, str. 32), kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/61/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. septembra 1998 v zvezi s prenosljivostjo številk operaterja in predizbiro operaterja (UL L 268, 3.10.1998, str. 37).

[14] Direktiva 98/10/ES nalaga obveznost "obravnavanja" zahtev. Direktiva 97/33/ES nalaga še večjo obveznost "izpolnjevanje" zahtev.

[15] Mednarodna standardizacija še ni dosegla stopnje, ki bi zagotavljala medobratovalnost med sistemi DSL različnih proizvajalcev brez znatnih izgub pri delovanju.

[16] Glej ISPO http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/en/comm–en.htm misc1. januar 2000 – Informacije so bile prejete od držav članic glede organizacij s pomembno tržno močjo.

[17] Glej http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/en/Study–en.htm.Januar 1999 "Priporočene prakse za kolokacijo in souporabo drugih naprav za telekomunikacijsko infrastrukturo"– študija Eutelis Consult/Horrocks Technology/Tera Consultants.

[18] To se načeloma lahko zagotovi s sistemom oblikovanja cen, ki temelji na tekočih stroških. Tekoči stroški so stroški gradnje učinkovite, moderne ekvivalentne infrastrukture in zagotavljanja takšnih storitev po današnjih cenah.

[19] Glej Primer 66/86 (Ahmed Saeed).

[20] Glej Obvestilo o dostopu, odstavek 19.

[21] Glej zgoraj navedeni Primer 66/86 (Ahmed Saeed), odstavek 58.

--------------------------------------------------

PRILOGA

Tehnična analiza glede dostopa do krajevne zanke

1. NAČINI RAZVEZANEGA DOSTOPA DO KRAJEVNE ZANKE

1.1 Popolna razvezava do krajevne zanke

V primeru popolne razvezave krajevne zanke se da bakreni par v najem tretji stranki v njeno izključno rabo. Najemodajalec izgubi nadzor nad odnosom s svojo stranko pri ponudbi komunikacijskih storitev in nobena obveznost najemodajalca za zagotavljanje univerzalnih storitev ne bo več veljala za to posebno stranko.

Primeri uporabe:

+++++ TIFF +++++

Primer (i) :

Stranka želi zamenjati ponudnika telefonskih storitev oziroma storitev zakupljenega voda in novi ponudnik uporablja razvezano krajevno zanko, da prevzame naročnika od prvotnega operaterja in zagotovi konkurenčne storitve. (Kot je zabeleženo zgoraj, se le nekaj novih ponudnikov omejuje na ponudbo preproste telefonske storitve te vrste; raje zagotavljajo širokopasovne podatkovne storitve ali večstoritvene govorne in podatkovne ponudbe.)

+++++ TIFF +++++

Primer (ii) :

Primer (ii): Novi dobavitelj uporablja razvezano krajevno zanko za zagotavljanje visokohitrostne podatkovne storitve stranki prek drugega priključka z uporabo katere koli vrste modemov DSL. Stranka ohrani prvotnega operaterja kot ponudnika telefonskih storitev na prvem priključku.

Popolnoma razvezan dostop do krajevne zanke bo konkurentom omogočil, da svojim strankam zagotavljajo raznolikost vsestranskih in stroškovno učinkovitih širokopasovnih storitev, osnovanih na inovativnih tehnologijah DSL (npr. HDSL za 2 Mbit/s zakupljene vode, VDSL za visoko zmogljive vode do 50 Mbit/s, glej Tabelo). To bo gotovo pripomoglo k izboljšanju konkurenčnih razmer zakupljenih vodov in širokopasovnih storitev v Evropski uniji.

Tabela – Tehnologije, ki so na voljo za ponudbe širokopasovnih storitev (1 bakreni par)

DSL ("digital subscriber line") ali digitalni naročniški vod je krovni pojem za družino tehnologij, ki preoblikujejo bakreno krajevno zanko v širokopasovni vod, ki lahko pripelje številne video kanale do doma.

Obstaja več vrst tehnologij DSL z generičnim imenom xDSL. Vsaka tip tehnologije DSL ima enkratni nabor lastnosti glede zmožnosti (največja širokopasovna zmogljivost), razdalja, preko katere se še zagotavlja največja zmogljivost (izmerjeno od cenrale/stikala), pogostost prenosa in stroški.

Glavne tehnologije digitalne naročniške zanke (xDSL -) za en bakreni žični par in nekatere njihove tehnične lastnosti in uporaba so:

Asimetrični DSL (ADSL -) – uporablja se za hiter internetni dostop

Simetrični DSL, (SDSL) in visokohitrostni simetrični DSL (HDSL) – uporablja se za Zakupljene vode 2 Mbit/s

Zelo hitri DSL (VDSL) – uporablja se za visoko zmogljive zakupljene vode in širokopasovne storitve

Nadaljnje informacije o DSL tehnologijah so na voljo na http://www.adsl.com/adsl_forum.html

1.2 Sodostop do krajevne zanke

V tej obliki dostopa priglašeni prevladujoči operater še naprej zagotavlja telefonske storitve, medtem ko novi ponudnik zagotavlja visokohitrostne podatkovne storitve po isti krajevni zanki z uporabo lastnih visokohitrostnih modemov ADSL. Telefonski in podatkovni promet sta ločena z razcepnikom pred centralo/stikalom prvotnega operaterja. Krajevna zanka ostane priključena na komutirano omrežje priglašenega operaterja in njegov del.

Standardizacija sistemov ADSL je dosegla raven zrelosti, pri čemer obstaja mednarodni sporazum o njihovi varni uporabi v krajevnih zankah prvotnih operaterjev [1]. Poleg tega je industrija pripravila tudi komercialne rešitve za medobratovalnost sistemov ADSL v okolju z več prodajalci [2].

+++++ TIFF +++++

Primer :

Novi ponudnik dobavi stranki modem ADSL za povezavo v njegovih/njenih prostorih in priključi dostopovni multiplekser DSL ali DSLAM (ki združuje modeme ADSL in modul omrežnega vmesnika) v prostorih prvotnega operaterja v skladu s sporazumom o kolokaciji.

Vmesnik med sistemom prvotnega operaterja in novim ponudnikom je na diagramu v točki C (tj. znotraj tega primera prvotni operater instalira razcepnik).

Takšna vrsta dostopa lahko zagotavlja stroškovno najbolj učinkovito rešitev za uporabnika, ki želi zadržati telefonske storitve, katere zagotavlja prvotni operater, a išče hitro internetno storitev pri ponudnikih internetnih storitev (ISP) po svoji izbiri. Ponudnik internetnih storitev v celoti obvladuje komercialne in tehnične pogoje storitve ADSL, ki jo ponuja svojim uporabnikom.

1.3 Dostop visokohitrostnega bitnega toka

Dostop visokohitrostnega bitnega toka se nanaša na stanje, ko prvotni operater napelje visokohitrostno dostopovno povezavo v prostore stranke (npr. vgradi svojo priljubljeno opremo ADSL in konfiguracijo v svoje krajevno dostopovno omrežje) in ponudi to dostopovno povezavo tretjim stranem, da jim omogoči zagotavljanje visokohitrostnih storitev strankam. Prvotni operater lahko tudi zagotovi prenosne storitve svojim konkurentom z uporabo svojega omrežja ATM ali omrežja IP, da prenaša promet konkurentov od DSLAM do "višje" ravni v hierarhiji omrežja, kjer novi ponudniki mogoče že imajo vstopno točko (npr. lokacija tranzitne centrale).

Ta vrsta dostopa dejansko ne moti dostopa tretje strani do bakrenega para v krajevni zanki (vendar lahko prvotni operater uporablja samo višje frekvence bakrene krajevne zanke na isti način, kot je razloženo zgoraj).

Za novega ponudnika je težava pri izkoriščanju dostopa do razvezanih bakrenih parov v tem, ker zahteva gradnjo lastnega jedrnega omrežja do krajevnih central prvotnega operaterja, kjer se bakreni pari zaključijo, v tipični evropski državi bi to lahko zneslo več tisoč krajev. Visokohitrostne dostopovne storitve so lahko privlačne, če se kombinirajo s storitvijo prenosa, ki pripelje promet do vstopne točke novega ponudnika, zlasti v zgodnji fazi uvajanja omrežja novega ponudnika, ker mu to omogoča, da zagotavlja strankam širokopasovne storitve preden dogradi lastno omrežje. Za prvotnega operaterja je zagotavljanje storitev visokohitrostnega bitnega toka privlačna, ker ne vključuje fizičnega dostopa do bakrenih parov in ne ovira pospešene modernizacije krajevnega dostopovnega omrežja (tj. nadomeščanje bakra z optičnimi vlakni). Mnogi prvotni operaterji že zagotavljajo takšne storitve [3].

Vendar pa že sama tovrstna storitev omogoča prvotnemu operaterju, da zadrži nadzor nad hitrostjo uvajanja visokohitrostnih dostopovnih storitev in njihovega razvijanja po geografskih regijah. Prioritete prvotnega operaterja se lahko ne ujemajo s prednostmi novih ponudnikov. Takšne storitve bi se torej morale obravnavati, kot da dopolnjujejo druge oblike razvezanega dostopa, opisane zgoraj, in da jih ne nadomeščajo.

2. DRUGE TEHNIČNE ZADEVE GLEDE DOSTOPA DO KRAJEVNE ZANKE

2.1 Preglednost

Vse direktive za zagotavljanje odprtosti omrežij (ONP) vsebujejo splošne obveznosti za priglašene operaterje, da objavijo cene in pogoje za njihove ponudbe omrežja, da bi zagotovili preglednost trga in nediskriminacijo.

Priporočilo predlaga objavo referenčne ponudbe za razvezani dostop do krajevne zanke, ki zajema elemente omrežja, za katere je ponujen dostop, storitve kolokacije, sisteme operacijske podpore, zagotavljanje pogojev in cen. Referenčne ponudbe dostopa morajo biti sestavljene in objavljene pravočasno in podrobno, pod nadzorom nacionalnih regulativnih organov.

Komisija namerava redno objavljati cene razvezanega dostopa do krajevnih zank v državah članicah, na isti način, kot trenutno objavlja cene medomrežnega povezovanja [4].

2.2 Sodelovanje in usklajevanje industrije

Razvezava krajevne zanke zbuja številne tehnične in operativne zadeve, o katerih se najbolje sporazumejo vpletene stranke, vendar pod nadzorom nacionalnih regulativnih organov, da zagotovijo pošteno obravnavanje. Priporočilo predlaga, da nacionalni regulativni organi spodbujajo ustanavljanje mehanizmov sodelovanja na nacionalni ravni, da vključujejo vse zainteresirane strani, pod splošnimi nadzorom nacionalnega regulativnega organa, da obravnavajo zadeve, kot so:

- omejitve spektra in elektromagnetna združljivost (EMC), da se izogne prepletanju med različnimi sistemi, ki se uporabljajo v krajevnih zankah, in prepletanju med sistemi krajevne zanke in radijskimi sistemi,

- operativni vidiki, povezani z zagotavljanjem razvezanih krajevnih zank (naročanje in postopki zagotavljanja ter časovni okvir, tehnične kvalifikacije zank, sporazumi na ravni storitev, postopki vzdrževanja, postopki stopnjevanja problemov, itd.),

- dostop do sistemov operacijske podpore ponudnika krajevne zanke,

- kodeksi ravnanja za kolokacijo,

- vsebina ponudb dostopa (tj. tehnični opis izdelka, potrdilo šifriranja voda, cene zank, seznam krajev namestitve glavnega razdelilnega okvira, cene kolokacije, enostopenjsko ("one–stop") nakupovanje, naročanje in vzdrževanje – kot je navedeno v Prilogi I priporočila).

2.3 Mednarodno usklajevanje

Mnoge težave, ki jih imajo posamezne države članice, so si podobne v vsej Skupnosti in obširno se izmenjujejo informacije, da se zagotovi nadaljnje prenašanje izkušenj in dobre prakse. Evropska telekomunikacijska platforma obravnava te zadeve (glej http://www.etp–online.org/).

Priporočilo spodbuja takšno vzajemno delovanje npr. s priporočanjem, da nacionalni regulativni organi oglašujejo nacionalne dejavnosti na tem področju in spodbujajo usklajevanje in izmenjavo informacij z zainteresiranimi stranmi v drugih državah članicah.

[1] Mednarodna telekomunikacijska zveza (ITU) je pripravila tehnične specifikacije za polnohitrostni ADSL – z navzdoljnimi hitrostmi do 8 Mbit/s (sprejemanje podatkov – k uporabniku) in navzgornjimi hitrostmi do 1 Mbit/s (oddajanje podatkov – od uporabnika) – v svojem Priporočilu G.992.1. Slednje vsebuje številne različice, specifične po državah, da prilagodijo razlike v infrastrukturi regionalne krajevne zanke. ADSL lahko doseže najvišje hitrosti na razdalji 4 km ali manj. Priključitev omogoča tudi zagotavljanje storitve govorne telefonije na osnovnem frekvenčnem pasu istega voda.Poleg tega je Mednarodna telekomunikacijska zveza pripravila različico ADSL rešitve v svojem Priporočilu G.992.2, znanem tudi kot G.Lite, ki se lahko zelo enostavno uporablja v prostorih stranke, ker je "brez razcepnika" (potrebuje zelo preprost serijski filter, ki ločuje govor in podatke in ne zahteva nikakršnega ponovnega ožičenja v prostorih stranke). Hitrosti so do 1,5 Mbit/s za sprejemanje podatkov in do 385 kbit/s za oddajanje podatkov. Nekateri dobavitelji osebnih računalnikov že tržijo opremo osebnih računalnikov z vgrajenimi modemi G.Lite–ADSL, tako da se standardne univerzalne rešitve lahko v velikem obsegu ponudijo na stanovanjskem trgu.

[2] Glej dela Univerzalne delovne skupine ADSL (http://www.uawg.com).

[3] Glej okvirne ADSL ponudbe objavljenega operaterja v državah članicah na http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/en/comm–en.htm#misc

[4] Glej http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/en/comm–en.htm#misc.

--------------------------------------------------