SL Uradni list Evropske unije L 347/209

UREDBA (EU) št. 1294/2013 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 11. decembra 2013

o uvedbi akcijskega programa za carino v Evropski uniji za obdobje 2014–2020 (Carina 2020) in razveljavitvi Odločbe št. 624/2007/ES

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 33 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (1),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Večletni akcijski program za carino, ki se je uporabljal pred letom 2014, je bistveno prispeval k olajševanju in krepitvi sodelovanja med carinskimi organi v Uniji. Številne dejavnosti na področju carine so čezmejne narave ter vključujejo in zadevajo vse države članice, zato jih posamezne države članice ne morejo učinkovito in uspešno izvajati. Program carine na ravni Unije, ki ga izvaja Komisija, zagotavlja državam članicam okvir Unije za razvoj teh dejavnosti sodelovanja, ki je stroškovno učinkovitejši, kot če bi vsaka država članica vzpostavila lasten okvir sodelovanja na dvostranski ali večstranski podlagi. Zato je ustrezno, da se zagotovi nadaljevanje prejšnjega večletnega akcijskega programa za carino z uvedbo novega programa na istem področju, in sicer Programa Carina 2020 (v nadaljnjem besedilu: Program).

(2) Dejavnosti v okviru Programa, namreč evropski informacijski sistemi, skupni ukrepi za carinske uradnike in pobude za skupno usposabljanje, bodo prispevali k uresničevanju strategije Evropa 2020 za pametno, trajnostno in vključujočo rast s krepitvijo delovanja notranjega trga. Z zagotavljanjem okvira za dejavnosti, ki stremijo k učinkovitejšim in sodobnejšim carinskim organom, krepitvi konkurenčnosti podjetij, spodbujanju zaposlovanja ter racionalizaciji in uskladitvi ukrepov držav članic za zaščito njihovih finančnih in gospodarskih interesov ter interesov Unije, bo program dejavno krepil delovanje carinske unije, tako da bodo lahko podjetja in državljani izkoristili celoten potencial notranjega trga in svetovne trgovine.

(3) Za podporo procesa pristopa in pridružitve tretjih držav bi moral biti program odprt za sodelovanje držav pristopnic in kandidatk ter potencialnih kandidatk in partnerskih držav v okviru evropske sosedske politike, če so izpolnjeni določeni pogoji. Ob upoštevanju vse večje medsebojne povezanosti svetovnega gospodarstva bi moral Program še naprej zagotavljati možnost vključitve zunanjih strokovnjakov, kot so uradniki tretjih držav, predstavniki mednarodnih organizacij ali gospodarski subjekti, v nekatere dejavnosti. Sodelovanje zunanjih strokovnjakov šteje za bistveno, kadar koli ciljev programa ni mogoče doseči brez prispevka teh strokovnjakov. Z ustanovitvijo Evropske službe za zunanje delovanje, pod okriljem visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko, bo lažje koordinirati in usklajevati politiko na področju, ki je pomembna komponenta zunanjih strategij in ukrepov Unije, tako na dvostranski kot večstranski podlagi.

(4) Pri ciljih Programa bi bilo treba upoštevati težave in izzive, ki so bili ugotovljeni na področju carine za naslednje desetletje. Program bi moral imeti še naprej vidno vlogo na bistvenih področjih, kot je skladno izvajanje carinske zakonodaje Unije in podobnih zadev. Poleg tega bi moral biti Program osredotočen na zaščito finančnih in gospodarskih interesov Unije ter ohranjanje varnosti in varstva. To bi moralo med drugim vključevati sodelovanje in izmenjavo informacij med organi nadzora trga na nacionalni ravni in ravni Unije ter carinskimi organi. Program bi moral biti osredotočen tudi na olajševanje trgovanja, med drugim s sodelovanjem na področju boja proti goljufijam ter povečevanjem upravne zmogljivosti carinskih organov. V zvezi s tem bi bilo treba opraviti analizo stroškov in koristi opreme za odkrivanje in z njo povezane tehnologije, da bi lahko carinski organi po letu 2020 lažje pridobili sodobna orodja za carinski nadzor. Preučiti bi bilo treba tudi metode za lažje pridobivanje sodobnega orodja za carinski nadzor, vključno s skupnimi javnimi naročili.

(5) Programska orodja, ki so se uporabljala pred letom 2014, so se izkazala za ustrezna in bi se morala zato ohranila. Zaradi potrebe po bolj strukturiranem operativnem sodelovanju bi bilo treba dodati dodatna orodja, kot so skupine strokovnjakov, ki jih sestavljajo strokovnjaki Unije in nacionalni strokovnjaki, za skupno izvajanje nalog na posebnih področjih, pa tudi ukrepi za krepitev zmogljivosti javne uprave, katerih namen je zagotavljati specializirano pomoč sodelujočim državam, ki potrebujejo učinkovitejšo upravo.

(6) Evropski informacijski sistemi imajo ključno vlogo pri krepitvi carinskih sistemov v Uniji ter bi jih zato bilo treba še naprej financirati v okviru Programa. Poleg tega bi bilo treba omogočiti, da se v Program vključijo novi informacijski sistemi, povezani s carino, ki so vzpostavljeni v skladu s pravom Unije. Evropski informacijski sistemi bi morali po potrebi temeljiti na skupnih modelih razvoja in skupni arhitekturi IT, da bi povečali prožnost in učinkovitost carinske uprave.

(7) V okviru Programa bi bilo treba tudi izboljševati usposobljenost ljudi prek skupnega usposabljanja. Carinski uradniki morajo nadgraditi in posodobiti svoje znanje in sposobnosti, ki jih potrebujejo pri izpolnjevanju potreb Unije. Program bi moral imeti bistveno vlogo pri krepitvi človeških kompetenc prek izboljšane podpore usposabljanju, ki je usmerjena tako k carinskim uradnikom kot h gospodarskim subjektom. V ta namen je treba sedanji pristop Unije k skupnemu usposabljanju, ki je temeljil predvsem na centralnem razvoju e-učenja, razviti v večplasten podporni program za usposabljanje za Unijo.

(8) Pri Programu bi bilo treba ustrezno pozornost in zadosten delež proračuna nameniti delovanju obstoječih evropskih informacijskih sistemov za carino in razvoju novih evropskih informacijskih sistemov, potrebnih za izvajanje carinskega zakonika Unije. Hkrati bi bilo treba ustrezna sredstva nameniti dejavnostim, ki združujejo uradnike na področju carine, in izboljševanju usposobljenosti ljudi. Poleg tega bi moral Program zagotoviti določeno stopnjo proračunske prožnosti, da bi se lahko odzivali na spremenjene prednostne naloge politike.

(9) Program bi moral zajemati obdobje sedmih let, da se njegovo trajanje uskladi s trajanjem večletnega finančnega okvira iz Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 1311/2013 (2).

(10) Ta uredba določa finančna sredstva za celotno obdobje trajanja Programa, ki naj bi med letnim proračunskim postopkom predstavljala prednostni referenčni znesek za Evropski parlament in Svet v smislu točke 17 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju (3).

(11) V skladu z zavezo Komisije iz njenega sporočila z dne 19. oktobra 2010 z naslovom: "Pregled proračuna EU", da bo uskladila in poenostavila programe financiranja, bi bilo treba sredstva deliti z drugimi instrumenti financiranja Unije, če predvidene dejavnosti v okviru Programa sledijo ciljem, ki so skupni različnim instrumentom financiranja, pri čemer bi bilo treba izključiti dvojno financiranje. Ukrepi v okviru Programa bi morali zagotavljati skladnost pri uporabi sredstev Unije, ki podpirajo delovanje carinske unije.

(12) Ukrepe, ki so potrebni za finančno izvajanje te uredbe, bi bilo treba sprejeti v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (4) ter Delegirano uredbo Komisije (EU) št. 1268/2012 (5).

(13) Finančni interesi Unije bi morali biti v celotnem ciklu odhodkov zaščiteni z ustreznimi ukrepi, med katere sodijo preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje nepravilnosti, izterjava izgubljenih, neupravičeno plačanih ali nepravilno porabljenih sredstev ter po potrebi finančne kazni.

(14) Sodelovanje na področju pametnega ocenjevanja tveganj je ključno, da se omogoči, da imajo zaupanja vredna podjetja, ki izpolnjujejo pogoje, čim več koristi od poenostavitev pri e-poslovanju carine, in da se omogoči ciljno odkrivanje nepravilnosti.

(15) Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe, bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila za vzpostavitev letnih delovnih programov. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (6).

(16) Da bi se ustrezno odzvali na spremenjene prednostne naloge politike, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila za sprejemanje aktov v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije, da bi spremenila seznam kazalnikov za merjenje uresničevanja specifičnih ciljev in prilagodila okvirne zneske, dodeljene za posamezne vrste ukrepov. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.

(17) Ker cilja te uredbe, in sicer vzpostavitve večletnega programa za izboljšanje delovanja carinske unije, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, ker ne morejo učinkovito izvajati sodelovanja in usklajevanja, ki sta potrebna za izvajanje Programa, in ker se ta cilj zaradi obsega in učinkov lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o delovanju Evropske unije. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.

(18) Komisiji bi moral pri izvajanju Programa pomagati odbor za program Carina 2020.

(19) Za lažje ocenjevanje Programa bi bilo treba že na samem začetku vzpostaviti ustrezen okvir za spremljanje rezultatov Programa. Pripraviti bi bilo treba vmesno oceno uresničevanja ciljev Programa, njegove učinkovitosti in dodane vrednosti na evropski ravni. Poleg tega bi morali biti v končni oceni zajeti dolgoročni učinki in posledice Programa za trajnost. Zagotoviti bi bilo treba popolno preglednost rednega poročanja Evropskemu parlamentu in Svetu o spremljanju in ocenjevanju. Navedena ocenjevanja bi morala temeljiti na kazalnikih, ki merijo učinke programa glede na vnaprej določena izhodišča. S kazalniki bi bilo med drugim treba meriti čas razpoložljivosti skupnega komunikacijskega omrežja brez sistemskih napak, saj je to pogoj za ustrezno delovanje vseh evropskih informacijskih sistemov, da bi carinski organi lahko učinkovito sodelovali v okviru carinske unije.

(20) Direktiva 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta (7) ureja obdelavo osebnih podatkov, ki se izvaja v državah članicah v okviru te uredbe in pod nadzorom pristojnih organov držav članic, zlasti javnih neodvisnih organov, ki jih določijo države članice. Uredba (EU) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (8) ureja obdelavo osebnih podatkov, ki jo izvaja Komisija v okviru te uredbe in pod nadzorom evropskega nadzornika za varstvo podatkov. Vsaka izmenjava ali prenos informacij pristojnih organov bi moral biti v skladu s predpisi o prenosu osebnih podatkov iz Direktive 95/46/ES, vsaka izmenjava ali prenos informacij Komisije pa bi moral biti v skladu s predpisi o prenosu osebnih podatkov iz Uredbe (ES) št. 45/2001.

(21) Ta uredba nadomesti Odločbo št. 624/2007/ES Evropskega parlamenta in Sveta (9). Navedeno odločbo bi bilo zato treba razveljaviti –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Predmet urejanja

1. Uvede se večletni akcijski program "Carina 2020" (v nadaljnjem besedilu: Program) za podporo delovanju carinske unije.

2. Program zajema obdobje od 1. januarja 2014 do 31. decembra 2020.

Člen 2

Opredelitev pojmov

V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(1) "carinski organi" pomeni organe, ki so odgovorni za izvajanje carinskih predpisov;

(2) "zunanji strokovnjaki" pomeni: (a) predstavnike vladnih organov, tudi iz držav, ki ne sodelujejo v Programu v skladu s členom 3(2); (b) gospodarske subjekte in organizacije, ki zastopajo gospodarske subjekte; (c) predstavnike mednarodnih in drugih ustreznih organizacij.

Člen 3

Sodelovanje v Programu

1. Sodelujoče države so države članice in države iz odstavka 2, če so izpolnjeni pogoji iz navedenega odstavka.

2. Program je odprt za sodelovanje katere koli od naslednjih držav:

(a) države pristopnice, države kandidatke in potencialne kandidatke, ki uživajo ugodnosti iz predpristopne strategije, v skladu s splošnimi načeli in splošnimi pogoji za udeležbo teh držav v programih Unije, določenih v njihovih okvirnih sporazumih, sklepih pridružitvenega sveta ali podobnih sporazumih;

(b) partnerske države evropske sosedske politike, če so dosegle zadostno raven prilagoditve ustrezne zakonodaje in upravnih metod tistim, ki jih izvaja Unija.

Partnerske države iz točke (b) prvega pododstavka sodelujejo pri Programu v skladu z določbami, ki jih je treba opredeliti skupaj z navedenimi državami po vzpostavitvi okvirnih sporazumov o njihovem sodelovanju pri programih Unije.

Člen 4

Prispevek k dejavnostim v okviru Programa

Zunanji strokovnjaki so lahko pozvani, da prispevajo k izbranim dejavnostim, organiziranim v okviru Programa, če je to ključno za uresničevanje ciljev iz členov 5 in 6. Komisija skupaj s sodelujočimi državami izbere te strokovnjake na podlagi njihovih sposobnosti, izkušenj in znanja, ki so pomembni za specifične dejavnosti.

Člen 5

Splošni in specifični cilji

1. Splošni cilj Programa je podpora delovanju in posodobitvi carinske unije, da bi okrepili notranji trg na podlagi sodelovanja sodelujočih držav, njihovih carinskih organov in njihovih uradnikov. Splošni cilj se doseže z uresničevanjem specifičnih ciljev.

2. Specifični cilji zajemajo podporo carinskim organom pri varovanju finančnih in gospodarskih interesov Unije in držav članic, vključno z bojem proti goljufijam in zaščito pravic intelektualne lastnine, povečanje varnosti in varstva, zaščito državljanov in okolja, izboljšanje upravne zmogljivosti carinskih organov ter okrepitev konkurenčnosti evropskih podjetij.

Specifični cilji se dosežejo zlasti z:

(a) uvajanjem računalniške tehnologije,

(b) zagotavljanjem sodobnih in usklajenih pristopov k carinskim postopkom in kontrolam,

(c) olajševanjem zakonitega trgovanja,

(d) zmanjševanjem stroškov za doseganje skladnosti in upravne obremenitve ter

(e) s krepitvijo delovanja carinskih organov.

3. Doseganje specifičnih ciljev se meri na podlagi kazalnikov iz Priloge I. Če je to potrebno, se lahko ti kazalniki spremenijo med trajanjem Programa.

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 15, da spremeni seznam kazalnikov iz Priloge I.

Člen 6

Operativni cilji

Operativni cilji Programa so:

(a) podpirati pripravo, skladno uporabo in učinkovito izvajanje zakonodaje in politike Unije na področju carine;

(b) razviti, izboljšati, upravljati in podpirati evropske informacijske sisteme za carino;

(c) opredeliti, razviti, izmenjevati in uporabljati najboljšo delovno prakso in upravne postopke, zlasti na podlagi primerjalnih analiz;

(d) izpopolnjevati veščine in kompetence carinskih uradnikov;

(e) izboljšati sodelovanje med carinskimi organi ter mednarodnimi organizacijami, tretjimi državami, drugimi vladnimi organi, vključno z organi za nadzor trga na ravni Unije in nacionalni ravni, gospodarskimi subjekti in organizacijami, ki zastopajo gospodarske subjekte.

POGLAVJE II

UPRAVIČENI UKREPI

Člen 7

Upravičeni ukrepi

Program pod pogoji iz letnega delovnega programa iz člena 14 zagotavlja finančno podporo za naslednje vrste ukrepov:

(a) skupni ukrepi: (i) seminarji in delavnice; (ii) projektne skupine, ki so običajno sestavljene iz omejenega števila držav in delujejo v omejenem obdobju, da bi uresničevale predhodno določen cilj z natančno opredeljenim rezultatom, vključno z usklajevanjem ali primerjalno analizo; (iii) delovni obiski, ki jih organizirajo sodelujoče države ali druga država, da bi lahko uradniki pridobili ali okrepili strokovno znanje ali znanje na področju carine; za delovne obiske, ki jih organizirajo v tretjih državah, so v okviru programa upravičeni le potni stroški in dnevnice (nastanitev in dnevnica); (iv) dejavnosti spremljanja, ki jih izvajajo skupne ekipe, ki jih sestavljajo uradniki Komisije in uradniki sodelujočih držav, da bi analizirale carinske prakse, opredelile morebitne težave pri izvajanju pravil ter, kadar je ustrezno, oblikovale predloge za prilagoditev predpisov in delovnih metod Unije, (v) skupine strokovnjakov, ki so strukturirane oblike stalnega ali nestalnega sodelovanja in združujejo strokovno znanje in izkušnje za opravljanje nalog na posebnih področjih ali operativnih dejavnosti, po možnosti s podporo spletnega sodelovanja, upravne pomoči ter infrastrukture in opreme; (vi) krepitev zmogljivosti carinske uprave in podporni ukrepi; (vii) študije; (viii) skupno razviti ukrepi na področju komuniciranja; (ix) vse druge dejavnosti v podporo splošnim, specifičnim in operativnim ciljem iz členov 5 in 6;

(b) krepitev zmogljivosti na področju informacijske tehnologije: razvoj, vzdrževanje, izvajanje in nadzor kakovosti Unijskih komponent evropskih informacijskih sistemov iz oddelka A Priloge II in novih evropskih informacijskih sistemov, ki so bili vzpostavljeni na podlagi prava Unije;

(c) izboljševanje usposobljenosti ljudi: ukrepi skupnega usposabljanja za krepitev potrebnih strokovnih znanj in veščin, povezanih s carino.

Člen 8

Posebne izvedbene določbe za skupne ukrepe

1. Sodelovanje pri skupnih ukrepih iz točke (a) člena 7 je prostovoljno.

2. Sodelujoče države zagotovijo, da so za sodelovanje pri skupnih ukrepih imenovani uradniki z ustreznim profilom in kvalifikacijami.

3. Sodelujoče države po potrebi sprejmejo potrebne ukrepe za izvajanje skupnih ukrepov, zlasti z ozaveščanjem o teh ukrepih in zagotavljanjem optimalne uporabe njihovih rezultatov.

Člen 9

Posebne izvedbene določbe za krepitev zmogljivosti na področju informacijske tehnologije

1. Komisija in sodelujoče države zagotovijo razvoj, izvajanje in ustrezno vzdrževanje evropskih informacijskih sistemov iz oddelka A Priloge II.

2. Komisija v sodelovanju s sodelujočimi državami uskladi tiste vidike vzpostavitve in delovanja Unijskih komponent, določenih v oddelku B Priloge II, in komponent, ki niso komponente Unije, opisanih v oddelku C Priloge II, evropskega informacijskega sistema iz oddelka A Priloge II, ki so potrebni za zagotovitev njihovega delovanja, medsebojne povezljivosti in stalnega izboljševanja.

3. Unija krije stroške pridobitve, razvoja, namestitve, vzdrževanja in vsakodnevnega delovanja komponent Unije. Stroške pridobitve, razvoja, namestitve, vzdrževanja in vsakodnevnega delovanja komponent, ki niso komponente Unije, pa nosijo sodelujoče države.

Člen 10

Posebne izvedbene določbe za izboljševanje usposobljenosti ljudi

1. Sodelovanje pri skupnih ukrepih usposabljanja iz točke (c) člena 7 je prostovoljno.

2. Sodelujoče države v nacionalne programe usposabljanja po potrebi vključijo skupno razvite vsebine usposabljanja, vključno z moduli e-učenja, programi usposabljanja in skupno dogovorjenimi standardi usposabljanja.

3. Sodelujoče države zagotovijo, da je njihovim uradnikom zagotovljeno začetno in nadaljnje usposabljanje, ki je potrebno za pridobitev skupnih strokovnih znanj in veščin v skladu s programi usposabljanja.

4. Sodelujoče države zagotovijo jezikovno usposabljanje, ki ga uradniki potrebujejo za pridobitev zadostnega jezikovnega znanja, da lahko sodelujejo v Programu.

POGLAVJE III

FINANČNI OKVIR

Člen 11

Finančni okvir

1. Finančna sredstva za izvajanje Programa za obdobje 2014– 2020 se določijo na 522 943 000 EUR po trenutnih cenah.

Sredstva na letni ravni odobrita Evropski parlament in Svet v okviru omejitev iz večletnega finančnega okvira.

2. V finančnem okviru za Program se okvirni zneski dodelijo za upravičene ukrepe iz člena 7 v okviru odstotnih deležev, določenih v Prilogi III za posamezne vrste ukrepov. Komisija lahko odstopa od okvirne dodelitve sredstev iz navedene priloge, vendar dodeljenega deleža finančnih sredstev ne sme povečati za več kot 10 % pri posamezni vrsti ukrepa.

Če se izkaže, da je potrebno prekoračiti navedeno omejitev, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 15, s katerimi se spremeni okvirna dodelitev sredstev iz Priloge III.

Člen 12

Vrste posredovanja

1. Komisija izvaja Program v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012.

2. Finančna podpora Unije za upravičene ukrepe iz člena 7 se zagotovi v obliki:

(a) nepovratnih sredstev,

(b) pogodb o izvedbi javnega naročila,

(c) povračila stroškov zunanjih strokovnjakov iz člena 4.

3. Delež sofinanciranja za nepovratna sredstva znaša do 100 % upravičenih stroškov, če gre za dnevnice, potne stroške in stroške nastanitve ter stroške, povezane z organizacijo dogodkov.

V letnih delovnih programih se določi veljavni delež sofinanciranja, kadar ukrepi zahtevajo dodelitev nepovratnih sredstev.

4. Finančna sredstva, dodeljena Programu, lahko krijejo tudi:

(a) stroške, ki so nastali zaradi dejavnosti priprave, spremljanja, nadzora, revizije in ocenjevanja, ki so potrebne za upravljanje Programa in doseganje njegovih ciljev, zlasti študije, sestanki strokovnjakov, ukrepi obveščanja in sporočanja, vključno s sporočanjem znotraj institucij v zvezi s političnimi prednostnimi nalogami Unije, če so povezane s cilji tega programa,

(b) stroški v zvezi z omrežji IT, ki so povezani z obdelavo in izmenjavo informacij, in

(c) vse druge stroške za tehnično in upravno pomoč, ki jih ima Komisija pri upravljanju Programa.

Člen 13

Zaščita finančnih interesov Unije

1. Komisija sprejme ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovi, da so pri izvajanju ukrepov, ki se financirajo na podlagi te uredbe, finančni interesi Unije zaščiteni s preventivnimi ukrepi proti goljufijam, korupciji in drugim oblikam protipravnega ravnanja ter z učinkovitim preverjanjem, ob odkritju nepravilnosti pa tudi z izterjavo neupravičeno izplačanih zneskov ter po potrebi z učinkovitimi, sorazmernimi in odvračilnimi upravnimi in finančnimi kaznimi.

2. Komisija ali njeni predstavniki in Računsko sodišče so pooblaščeni za izvajanje revizij na podlagi dokumentacije in na kraju samem pri vseh prejemnikih nepovratnih sredstev ter izvajalcih in podizvajalcih, ki so prejeli sredstva Unije v skladu s to uredbo.

3. Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) lahko izvaja preiskave, vključno s pregledi na kraju samem in inšpekcijami, v skladu z določbami in postopki iz Uredbe (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (10) ter Uredbe Sveta (Euratom, ES) št. 2185/1996 (11), da bi ugotovil, ali je prišlo do goljufije, korupcije ali katere koli druge oblike protipravnega ravnanja, ki vpliva na finančne interese Unije, v povezavi s sporazumom ali sklepom o dodelitvi nepovratnih sredstev ali pogodbo, ki se financira v skladu s to uredbo.

POGLAVJE IV

IZVEDBENA POOBLASTILA

Člen 14

Delovni program

1. Komisija za izvajanje Programa sprejme letne delovne programe v obliki izvedbenih aktov. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 16(2).

Z vsakim letnim delovnim programom se uresničujejo cilji Programa tako, da se določijo:

(a) ukrepi v skladu s splošnimi, specifičnimi in operativnimi cilji iz členov 5 in 6, metoda izvajanja, po potrebi vključno z načini za ustanovitev skupin strokovnjakov iz točke (v) točke (a) člena 7, in pričakovani rezultati;

(b) razčlenitev proračuna glede na vrsto ukrepa;

(c) stopnja sofinanciranja za nepovratna sredstva, kot je določeno v členu 12(3).

2. Pri pripravi letnega delovnega programa Komisija upošteva skupni pristop v zvezi s carinsko politiko. Ta pristop se redno pregleduje in se vzpostavi v partnerstvu med Komisijo in državami članicami v skupini za carinsko politiko, ki jo sestavljajo vodje carinskih uprav držav članic ali njihovi predstavniki in predstavniki Komisije.

Komisija redno obvešča skupino za carinsko politiko o ukrepih, ki se nanašajo na izvajanje Programa.

Člen 15

Izvajanje pooblastila

1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.

2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz drugega pododstavka člena 5(3) in iz drugega pododstavka člena 11(2) se prenese na Komisijo za obdobje, ki se začne 1. januarja 2014 in konča 31. decembra 2020.

3. Pooblastilo iz drugega pododstavka člena 5(3) in iz drugega pododstavka člena 11(2) lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.

4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.

5. Delegirani akt, sprejet v skladu z drugim pododstavkom člena 5(3) in drugim pododstavkom člena 11(2), začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.

Člen 16

Postopek v odboru

1. Komisiji pomaga odbor. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.

POGLAVJE V

SPREMLJANJE IN OCENJEVANJE

Člen 17

Spremljanje ukrepov v okviru Programa

1. Komisija v sodelovanju s sodelujočimi državami spremlja izvajanje Programa in njegovih ukrepov na podlagi kazalnikov iz Priloge I.

2. Komisija objavi rezultat spremljanja.

3. Rezultati spremljanja se uporabijo za ocenjevanje Programa v skladu s členom 18.

Člen 18

Ocenjevanje

1. Komisija Parlamentu in Svetu predloži vmesno in končno poročilo o oceni Programa v zvezi z zadevami iz odstavkov 2 in 3. Rezultati teh ocen, vključno z ugotovitvami večjih pomanjkljivosti, se upoštevajo pri odločitvah o morebitni obnovi, spremembi ali opustitvi Programa v poznejših obdobjih. Te ocene opravi neodvisni zunanji ocenjevalec.

2. Komisija do 30. junija 2018 pripravi vmesno poročilo o oceni doseganju ciljev ukrepov v okviru Programa, učinkovitosti uporabe sredstev in dodane vrednosti Programa na evropski ravni. V tem poročilu so obravnavani tudi poenostavitev in nadaljnja ustreznost ciljev ter prispevek Programa k prednostnim nalogam Unije za pametno, trajnostno in vključujočo rast.

3. Komisija do 31. decembra 2021 pripravi končno poročilo o oceni v zvezi z zadevami iz odstavka 2 ter dolgoročnim učinkom in trajnostjo učinkov Programa.

4. Na zahtevo Komisije sodelujoče države predložijo vse podatke in informacije, ki prispevajo k vmesnemu in končnemu poročilu o oceni Komisije.

POGLAVJE VI

KONČNE DOLOČBE

Člen 19

Razveljavitev

Odločba št. 624/2007/ES se razveljavi z učinkom od 1. januarja 2014.

Vendar navedena odločba še naprej ureja finančne obveznosti v zvezi z ukrepi, ki se izvajajo na njeni podlagi, do njihovega zaključka.

Člen 20

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Uporablja se od 1. januarja 2014.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Strasbourgu, 11. decembra 2013 Za Evropski parlament Predsednik M. SCHULZ Za Svet Predsednik V. LEŠKEVIČIUS

(1) Stališče Evropskega parlamenta z dne 21. novembra 2013 (še ni objavljeno v Uradnem listu)

(2) Uredba Sveta (EU, Euratom) št. 1311/2013 z dne 2. decembra 2013 o določitvi večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020 (Glej stran 884 tega Uradnega lista).

(3) UL C 373, 20.12.2013, str. 1.

(4) Uredba (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL L 298, 26.10.2012, str. 1)

(5) Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL L 362, 31.12.2012, str. 1)

(6) Uredba (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (UL L 55, 28.2.2011, str. 13).

(7) Direktiva 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 281, 23.11.1995, str. 31).

(8) Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih EU ter o prostem pretoku takih podatkov (UL L 8, 12.1.2001, str. 1).

(9) Odločba št. 624/2007/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. maja 2007 o vzpostavitvi akcijskega programa za carino v Skupnosti (Carina 2013) (UL L 154, 14.6.2007, str. 25).

(10) Uredba (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. Septembra 2013 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF), ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1073/1999 Evropskega parlamenta in Sveta in Uredbe Sveta (Euratom) št. 1074/1999(UL L 248, 18.9.2013, str. 1).

(11) Uredba Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 z dne 11. novembra 1996 o pregledih in inšpekcijah na kraju samem, ki jih opravlja Komisija za zaščito finančnih interesov Evropskih skupnosti pred goljufijami in drugimi nepravilnostmi (UL L 292, 15.11.1996, str. 2).

PRILOGA I Kazalniki Doseganje specifičnih ciljev iz člena 5(2) se meri na podlagi naslednjih kazalnikov: (a) s povratnimi informacijami udeležencev v ukrepih v okviru Programa in uporabnikov indeksa Programa, s katerimi se bo merilo dojemanje zainteresiranih strani Programa v zvezi z učinkom ukrepov v okviru Programa, med drugim v smislu: (i) učinka ukrepov v okviru Programa na mreženje; (ii) učinka ukrepov v okviru Programa na sodelovanje; (b) s številom smernic in priporočil, izdanih na podlagi dejavnosti v okviru Programa, v zvezi s sodobnimi in usklajenimi pristopi k carinskim postopkom; (c) kazalnika razpoložljivosti skupnega komunikacijskega omrežja za evropske komunikacijske sisteme, s katerim se bo merila razpoložljivost skupnega omrežja, ki je nujna za delovanje evropskih informacijskih sistemov, kar zadeva carino. Omrežje bi moralo biti na voljo 98 % časa; (d) z indeksom uporabe in izvajanja zakonodaje in politike Unije, s katerim se bo meril napredek pri pripravi, uporabi in izvajanju zakonodaje in politike Unije na področju carine, med drugim na podlagi: (i) števila ukrepov v okviru Programa, organiziranih na tem področju, zlasti v zvezi z zaščito pravic intelektualne lastnine, vprašanji varnosti in varstva, bojem proti goljufijam in varnostjo dobavne verige; (ii) števila priporočil, izdanih na podlagi teh ukrepov; (e) s kazalnikom razpoložljivosti evropskega informacijskega sistema, s katerim se bo merila razpoložljivost komponent Unije za carinske aplikacije IT. Te bi morale biti na voljo 97 % časa v delovnem času, sicer pa 95 % časa; (f) z indeksom najboljših praks in smernic, s katerim se bo meril napredek na področju opredeljevanja, razvoja, izmenjave in uporabe najboljših delovnih praks in upravnih postopkov, med drugim na podlagi: (i) števila ukrepov v okviru Programa, organiziranih na tem področju; (ii) števila smernic in najboljših praks, ki so bile izmenjane; (g) z indeksom znanja se bo meril napredek, ki je rezultat ukrepov v okviru Programa, namenjenih izboljšanju veščin, spretnosti in kompetenc carinskih uradnikov, med drugim na podlagi: (i) števila uradnikov, ki so bili deležni usposabljanja na podlagi skupnega gradiva Unije za usposabljanje; (ii) števila spletnih prenosov modulov e-učenja v okviru Programa; (h) s kazalnikom sodelovanja s tretjimi stranmi se bo določilo, kako Program podpira organe, ki niso carinski organi držav članic, z merjenjem števila ukrepov v okviru Programa, ki podpirajo ta cilj.

PRILOGA II Evropski informacijski sistemi ter njihove komponente Unije in komponente, ki niso komponente Unije A. Evropski informacijski sistemi so: (1) skupno komunikacijsko omrežje/skupni sistemski vmesnik (CCN/CSI –CCN2), CCN mail3, CSI bridge, http bridge, CCN LDAP in s tem povezana orodja, spletni portal CCN, spremljanje CCN; (2) podporni sistemi, zlasti orodje za konfiguracijo aplikacij za CCN, orodje za poročanje o dejavnosti (ART2), elektronsko upravljanje projekta prek spleta Taxud (TEMPO), orodje za upravljanje storitev (SMT), sistem za upravljanje uporabnikov (UM), sistem BPM, nadzorna plošča, ki prikazuje razpoložljivost, in AvDB, portal za upravljanje storitev informacijske tehnologije, upravljanje imenika in dostopa uporabnikov; (3) aplikacija za izmenjavo informacij in sodelovanje preko spleta (PICS); (4) sistemi carine za spremljanje gibanja blaga, zlasti (novi) računalniško podprt tranzitni sistem ((N)CTS), NCTS TIR za Rusijo, sistem kontrole izvoza (ECS) in sistem kontrole uvoza (ICS). Te sisteme podpirajo naslednje aplikacije/komponente: sistem za izmenjavo podatkov s tretjimi državami (SPEED bridge), vozlišče za pretvorbo Edifact SPEED (SPEED-ECN), standardna testna aplikacija SPEED (SSTA), standardna tranzitna testna aplikacija (STTA), tranzitna testna aplikacija (TTA), osrednje službe/referenčni podatki (CSRD2) ter osrednje službe/informacijski sistem za upravljanje (CS/MIS); (5) sistem Skupnosti za obvladovanje tveganja (CRMS), ki vključuje obrazce za informacije o tveganju (RIF) in funkcionalne domene skupnih profilov CPCA; (6) sistem gospodarskih subjektov (EOS), ki zajema Sistem registracije in identifikacije gospodarskih subjektov (EORI), pooblaščene gospodarske subjekte (AEO), redne odpremne storitve (RSS) in vzajemno priznavanje funkcionalnih domen partnerskih držav. Generična spletna storitev je podporna komponenta tega sistema; (7) tarifni sistem (TARIC3), ki je referenčni podatkovni sistem za druge aplikacije, kot so sistem upravljanja kvot (QUOTA2), sistem upravljanja nadzora in spremljanja (SURV2), sistem evropskih zavezujočih tarifnih informacij (EBTI3) in Evropski carinski seznam kemičnih snovi (ECICS2). Kombinirana nomenklatura (KN) in aplikacije za opustitve (Opustitve) upravljajo pravne informacije z neposredno povezavo na tarifni sistem; (8) aplikacije za namene nadzora, zlasti sistem upravljanja s primerki (SMS) in informacijski sistem postopkov predelave (ISPP); (9) sistem proti ponarejanju in piratstvu (COPIS); (10) sistem razširjanja podatkov (DDS2), ki upravlja vse informacije, ki so na voljo javnosti prek interneta; (11) informacijski sistem za boj proti goljufijam (AFIS); in (12) vsak drug sistem, ki je vključen v večletni strateški načrt iz člena 8(2) Odločbe 70/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1), ter nasledniki navedenega načrta. B. Komponente Unije evropskih informacijskih sistemov so: (1) sredstva IT, kot so strojna oprema, programska oprema in omrežne povezave sistemov, vključno s povezano podatkovno infrastrukturo; (2) storitve informacijske tehnologije, potrebne za podporo razvoju, vzdrževanju, izboljševanju in delovanju sistemov, in (3) vsi drugi elementi, ki jih je Komisija za namene učinkovitosti, varnosti in poenostavitve opredelila kot skupne za sodelujoče države. C. Komponente evropskih informacijskih sistemov, ki niso komponente Unije, so vse tiste komponente, ki niso določene kot komponente Unije v oddelku B. (1) Odločba št. 70/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o brezpapirnem okolju za carino in trgovino (UL L 23, 26.1.2008, str. 21).