Sklep Sveta

z dne 27. junija 1985

o dopolnitvi Priloge IV h Konvenciji o zaščiti Rena pred kemičnim onesnaževanjem v zvezi s kadmijem

(85/336/EGS)

SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 235 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije [1],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [2],

ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora,

ker je s Sklepom Sveta 77/586/EGS z dne 25. julija 1977 [3] Skupnost odobrila Konvencijo o zaščiti Rena pred kemičnim onesnaževanjem, v nadaljnjem besedilu "Kemijska konvencija", in Dodatni sporazum k Sporazumu, podpisanem v Bernu 29. aprila 1963, glede Mednarodne komisije za zaščito Rena pred onesnaževanjem, v nadaljnjem besedilu "Mednarodna komisija";

ker v skladu s členom 5 Kemijske konvencije Mednarodna komisija predlaga mejne vrednosti za izpust določenih snovi v površinske vode povodja Rena s spremembami Priloge IV Kemijske konvencije; ker je v skladu s členom 14 Kemijske konvencije nujno soglasno sprejetje pogodbenic za začetek veljavnosti teh sprememb;

ker je Mednarodna komisija določila mejne vrednosti za kadmij v obliki predloga, oblikovanega za dopolnitev Priloge IV Kemijske konvencije;

ker Direktiva 83/513/EGS [4] določa mejne vrednosti za izpust kadmija v vodno okolje Skupnosti; ker so te mejne vrednosti enake kot tiste, določene v predlogu Mednarodne komisije;

ker je zaželeno, da Skupnost, kot pogodbenica Kemijske konvencije, sprejme zgoraj navedeni predlog,

SKLENIL NASLEDNJE:

Člen 1

Predlog Mednarodne komisije za zaščito Rena pred kemičnim onesnaževanjem, ki je v zvezi s kadmijem namenjen dopolniti Prilogo IV Konvencije o zaščiti Rena pred kemičnim onesnaževanjem, se s tem sprejme v imenu Evropske gospodarske Skupnosti.

Besedilo predloga se priloži temu sklepu.

Člen 2

Predsednik Sveta skladno s postopki, določenimi v Kemijski konvenciji, obvesti Vlado Švicarske konfederacije o sprejetju predloga iz člena 1.

V Luxembourgu, 27. junija 1985

Za Svet

Predsednik

A. Biondi

PRILOGA

Predlog Mednarodne komisije za zaščito Rena pred onesnaževanjem o dopolnitvi Priloge IV h Konvenciji o zaščiti Rena pred kemičnim onesnaževanjem, podpisane v Bonnu 3. decembra 1976

Mednarodna komisija za zaščito Rena pred onesnaževanjem,

ob upoštevanju Konvencije o zaščiti Rena pred kemičnim onesnaževanjem, podpisane v Bonnu 3. decembra 1976,

ob upoštevanju zlasti členov 3, 4, 5 in 14 Konvencije,

predlaga pogodbenicam Konvencije, da se Priloga IV h Konvenciji z dne 3. decembra 1976 glede kadmija dopolni, kot sledi:

Snov ali skupina snovi Izvor Mejna vrednost, izražena kot maksimalna koncentraciji snovi Mejna vrednost, izražena kot emisijski faktor Rok za obstoječe izpuste Opombe

1 2 3 4 5 6

Kadmij 1. Pridobivanje cinka iz rude, rafiniranje svinca in cinka, proizvodnja kadmija in neželeznih kovin Mesečno povprečje 0,2 miligrama kadmija na liter odpadne vode 1.1.1989 1 2 3 4

Za obstoječe izpuste je veljavna začasna mejna vrednost 0,3 miligrama kadmija na liter odpadne vode, izražena kot mesečno povprečje. 1.1.1986

2. Proizvodnja kadmijevih spojin Mesečno povprečje 0,2 miligrama kadmija na liter odpadne vode (5) 1.1.1989 1 2 3

Za obstoječe izpuste je veljavna začasna mejna vrednost 0,5 miligrama kadmija na liter odpadne vode, izražena kot mesečno povprečje. Za obstoječe izpuste je veljavna začasna mejna vrednost 0,5 kilograma kadmija na tono kadmija, uporabljenega v proizvodnji, kot mesečno povprečje. 1.1.1986

3. Proizvodnja pigmentov Mesečno povprečje 0,2 miligrama kadmija na liter odpadne vode (5) 1. 1. 1989 1 2 3

Za obstoječe izpuste je veljavna začasna mejna vrednost 0,5 miligrama kadmija na liter odpadne vode, izražena kot mesečno povprečje. Za obstoječe izpuste je veljavna začasna mejna vrednost 0,3 kilograma kadmija na tono kadmija, uporabljenega v proizvodnji kot mesečno povprečje. 1.1.1986

4. Proizvodnja stabilizatorjev Mesečno povprečje 0,2 miligrama kadmija na liter odpadne vode (5) 1.1.1989 1 2 3

Za obstoječe izpuste je veljavna začasna mejna vrednost 0,5 miligrama kadmija na liter odpadne vode, izražena kot mesečno povprečje. Za obstoječe izpuste je veljavna začasna mejna vrednost 0,5 kilograma kadmija na tono kadmija, uporabljenega v proizvodnji, kot mesečno povprečje. 1. 1.1986

Snov ali skupina snovi Izvor Mejna vrednost izražena kot maksimalna koncentracija snovi Mejna vrednost izražena kot emisijski factor Rok za obstoječe izpuste Opombe

1 2 3 4 5 6

Kadmij (nadaljevanje) 5. Proizvodnja primarnih in sekundarnih baterij Mesečno povprečje 0,2 miligrama kadmija na liter odpadne vode (5) 1.1.1989 1 2 3

Za obstoječe izpuste je veljavna začasna mejna vrednost 0,5 miligrama kadmija na liter odpadne vode, izražena kot mesečno povprečje. Za obstoječe izpuste je veljavna začasna mejna vrednost 1,5 kilograma kadmija na tono kadmija, uporabljenega v proizvodnji, kot mesečno povprečje. 1.1.1986

6. Galvanizacija Mesečno povprečje 0,2 miligrama kadmija na liter odpadne vode (5) 1.1.1989 1 2 3 6

Za obstoječe izpuste je veljavna začasna mejna vrednost 0,5 miligrama kadmija na liter odpadne vode, izražena kot mesečno povprečje. Za obstoječe izpuste je veljavna začasna mejna vrednost 0,3 kilograma kadmija na tono kadmija, uporabljenega v proizvodnji, kot mesečno povprečje. 1.1.1986

7. Proizvodnja fosforjeve kisline in/ali fosfatnih gnojil iz fosfatne rude 1 2 3 7

Mejne vrednosti za druge industrijske panoge bo Mednarodna komisija, če bo potrebno, določila kasneje. Medtem bodo vlade v okviru svojih pristojnosti določile emisijske standarde za odvajanje kadmija v skladu s členoma 3 in 4 Konvencije. Ti standardi morajo upoštevati najboljša razpoložljiva sredstva in ne smejo biti manj strogi od najbolj primerljivih mejnih vrednosti v zgornji tabeli. V skladu s členoma 14 in 19 Konvencije bodo ukrepi, določeni v zgornji tabeli, začeli veljati takrat, ko jih pogodbenice Konvencije soglasno sprejmejo. Države pogodbenice notificirajo njihovo sprejetje vladi Švicarske konfederacije, ki potrdi prejem notifikacije.

(1) Mejne vrednosti, navedene v zgornjih stolpcih, se nanašajo na določitev kadmija v nefiltriranem vzorcu. Uporabljajo se za celotno vsebnost kadmija (raztopljeni in neraztopljeni) v vseh odpadnih vodah, ki nastanejo v proizvodnem procesu na lokaciji proizvodnih objektov.

Če se odpadna voda, ki vsebuje kadmij, čisti zunaj industrijskega obrata v čistilni napravi, konstruirani za odstranitev kadmija, vlade lahko dovolijo, da se mejne vrednosti uporabljajo na mestu, kjer se odpadne vode odvajajo iz čistilne naprave.

(2) Dnevne mejne vrednosti se dobijo tako, da se mesečne vrednosti iz zgornjih stolpcev pomnožijo z 2.

Glede metod merjenja, analize in vzorčenja glej priporočilo Mednarodne komisije z dne 20. junija 1983 v Luxembourgu.

(3) V industrijskih sektorjih, kjer so mejne vrednosti izražene hkrati kot maksimalna koncentracija kot tudi emisijski faktor, se morata uporabiti obe. Vendar lahko pristojni organi odobrijo emisijske standarde, ki presegajo veljavno mejno vrednost, izraženo kot maksimalna koncentracija, kadar sta izpolnjena naslednja dva pogoja:

(a) količina izpuščene odpadne vode se občutno zmanjša z varčevalnimi ukrepi z vodo; in

(b) upošteva se mejna vrednost, izražena kot emisijski faktor.

(4) Za industrijski sektor 1, za katerega obstajajo samo mejne vrednosti, izražene v najvišji koncentraciji, mora vlada - v poskusu, da v prihodnje uvede mejne vrednosti, izražene kot emisijski faktor, in da jih uveljavi s 1. januarjem 1989 - Mednarodni komisiji vsaj vsaki dve leti sporočiti ustrezne številke o povprečnih mesečnih količinah dejansko izpuščenega kadmija na tono proizvedenega kadmija v različnih panogah industrijskega sektorja 1.

(5) Trenutno je nemogoče določiti mejne vrednosti, izražene kot emisijski faktor. Mednarodna komisija bo predlagala take vrednosti, kjer bo potrebno, v skladu s členom 5 Konvencije. Če Mednarodna komisija ne predlaga mejnih vrednosti, potem se bodo obdržale vrednosti, izražene kot emisijski faktor (ki jih je treba upoštevati od 1. januarja 1986).

(6) Ko tehnični in upravni položaj to nujno zahtevata, lahko vlade do 1. januarja 1989 začasno odložijo uporabo mejnih vrednosti za obrate, ki ne odvajajo več kot 10 kilogramov kadmija na leto, kadar skupna prostornina kadi za galvanizirno kopel ni večja od 1,5 m3.

(7) Vsebnost kadmija v izpustih iz industrijskega sektorja 7 se lahko opazno zmanjšajo, ko se odstranijo odpadki, ki vsebujejo kadmij. Te odpadke je treba izločiti iz izpustov, kjer je podzemno skladiščenje ali recikliranje možno tako, da se ne poveča nevarnost za okolje. Vendar so lokalne razmere takšne, da vsepovsod ne dovoljujejo takšnega odstranjevanja. Zato se ekonomsko sprejemljive tehnike, ki dopuščajo, da se kadmij sistematično odvzame iz teh izpustov, v teh primerih ne uporabljajo. Nobena mejna vrednost tako ni bila določena za industrijski sektor 7. Glede na velike količine kadmija, ki ga odvaja industrijski sektor 7, bo Mednarodna komisija za ta sektor pripravila predlog mejnih vrednosti takoj, ko bodo na voljo ustrezne metode. Medtem bodo vlade v okviru svojih pristojnosti določale emisijske standarde za odvajanje kadmija v skladu s členoma 3 in 4 Konvencije, pri čemer bodo upoštevale katere koli možnosti odstranjevanja odpadkov, ki vsebujejo kadmij. Pri novih izpustih je treba kadmij odstraniti iz odpadne vode.

[1] UL C 16, 17.1.1985, str. 7.

[2] UL C 94, 15.4.1985, str. 131.

[3] UL L 240, 19.9.1977, str. 35.

[4] UL L 291, 24.10.1983, str. 1.