IZVEDBENI SKLEP KOMISIJE

z dne 8. avgusta 2012

o spremembi Odločbe 2002/253/ES o opredelitvi primerov nalezljivih bolezni za poročanje mreži Skupnosti v skladu z Odločbo št. 2119/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta

(notificirano pod dokumentarno številko C(2012) 5538)

(Besedilo velja za EGP)

(2012/506/EU)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Odločbe št. 2119/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. septembra 1998 o vzpostavitvi mreže epidemiološkega spremljanja in obvladovanja nalezljivih bolezni v Skupnosti (1) ter zlasti člena 3(c) Odločbe,

ob upoštevanju naslednjega:

Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC) je v skladu s členom 9 Uredbe (ES) št. 851/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o ustanovitvi Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni (3) ter na zahtevo Komisije predložil znanstveno mnenje o opredelitvi primerov, s čimer je Komisiji in državam članicam pomagal pri razvoju strategij posredovanja na področju nadzora nalezljivih bolezni in odziva nanje.

Opredelitve primerov, navedene v Prilogi k Odločbi 2002/253/ES za HIV/aids, davico, Haemophilus influenzae (invazivno obliko bolezni), hepatitis B in C, meningokokno okužbo, mumps, legionelozo, kongenitalne rdečke, okužbo z Escherichio coli, ki proizvaja Šiga toksin/verocitotoksin (STEC/VTEC), salmonelozo in leptospirozo, bi bilo treba posodobiti na podlagi znanstvenega mnenja ECDC.

Za namene jasnosti je Prilogo k Odločbi 2002/253/ES primerno preoblikovati in tako zagotoviti, da so opredelitve primerov nalezljivih bolezni na ločenem seznamu od tistih za posebna zdravstvena stanja in da so opredelitve primerov na vsakem seznamu v številčnem vrstnem redu.

SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Priloga k Odločbi 2002/253/ES se nadomesti s Prilogo k temu sklepu.

Člen 2

Ta sklep je naslovljen na države članice.

(1) UL L 268, 3.10.1998, str. 1.

(2) UL L 86, 3.4.2002, str. 44.

(3) UL L 142, 30.4.2004, str. 1.

PRILOGA

1. RAZLAGA DELOV ODDELKOV, UPORABLJENIH PRI OPREDELITVI IN RAZVRSTITVI PRIMEROV

Klinična merila

Klinična merila vsebujejo običajne in ustrezne znake ter simptome bolezni, ki samostojno ali v povezavi predstavljajo jasno ali verjetno klinično sliko bolezni. Dajejo splošen opis bolezni in ne navajajo nujno vseh značilnosti, potrebnih za posamezno klinično diagnozo bolezni.

Laboratorijska merila

Laboratorijska merila so navedena kot seznam laboratorijskih metod, ki se uporabljajo za potrditev primera. Običajno samo eden izmed navedenih testov zadošča za potrditev primera. Če je za laboratorijsko potrditev potrebna kombinacija metod, je to opredeljeno. Vrsto vzorca, ki se zbira za laboratorijske teste, se opredeli le, kadar so samo nekatere vrste vzorcev ustrezne za potrditev diagnoze. Za nekatere dogovorjene izredne primere so vključena laboratorijska merila za verjetni primer. Navedena laboratorijska merila so sestavljena iz seznama laboratorijskih metod, ki se lahko uporabijo za podporo diagnoze primera, ne pa za potrditev.

Epidemiološka merila in epidemiološka povezava

Epidemiološka merila se štejejo za izpolnjena, ko je možno določiti epidemiološko povezavo.

Epidemiološka povezava med inkubacijsko dobo je opredeljena kot ena izmed naslednjih šestih:

— prenos s človeka na človeka: dejstvo, da je bila oseba v stiku z laboratorijsko potrjenim človeškim primerom na takšen način, da obstaja možnost, da je prišlo do okužbe,

— prenos z živali na človeka: dejstvo, da je bila oseba v stiku z živaljo z laboratorijsko potrjeno okužbo/kolonizacijo na takšen način, da obstaja možnost, da je prišlo do okužbe,

— izpostavitev skupnemu viru: dejstvo, da je bila oseba izpostavljena istemu skupnemu viru ali nosilcu okužbe, ki je potrjen človeški primer,

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi: dejstvo, da je oseba uživala hrano ali pitno vodo, ki je laboratorijsko potrjena kot onesnažena, ali uživala potencialno onesnažene proizvode živali z laboratorijsko potrjeno okužbo/kolonizacijo,

— izpostavitev v okolju: dejstvo, da se je oseba kopala v vodi ali je bila v stiku z onesnaženim okoljskim virom, ki je bil laboratorijsko potrjen,

— izpostavitev v laboratoriju: dejstvo, da je oseba delala v laboratoriju, kjer je možnost izpostavitve.

Oseba se lahko obravnava kot epidemiološko povezana s potrjenim primerom, če je v verigi prenosa laboratorijsko potrjen vsaj en primer. V primeru izbruha okužbe, ki se prenaša fekalno-oralno, ali okužbe, ki se prenaša po zraku, ni treba nujno določiti verige prenosa, da se primer obravnava kot epidemiološko povezan.

Do prenosa pride na en ali več naslednjih načinov:

— po zraku: aerosol se prenaša od okužene osebe na mukozne sluznice med kašljanjem, pljuvanjem, petjem ali govorom ali kadar druge osebe vdihujejo aerosole s povzročitelji bolezni, ki so razpršeni v ozračju,

— s stikom: neposredni stik z okuženo osebo (fekalno-oralno, preko dihalnih kapljic, preko kože ali s spolnim stikom) ali živaljo (npr. z ugrizom, dotikom) ali posrednim stikom z okuženimi materiali ali predmeti (okuženi izbruhki, telesne tekočine, kri),

— vertikalno: od matere na otroka, pogosto v maternici ali kot posledica naključne izmenjave telesnih tekočin običajno v obporodnem obdobju,

— z vektorskim prenosom: posredni prenos z okuženimi komarji, pršicami, muhami in drugimi žuželkami, ki prenašajo bolezen na človeka z ugrizi,

— s hrano ali vodo: z uživanjem potencialno onesnažene hrane ali pitne vode.

Razvrstitev primera

Primeri se razvrstijo kot „možni“, „verjetni“ in „potrjeni“. Inkubacijske dobe za bolezni so podane v dodatnih informacijah za lažjo oceno epidemiološke povezave.

Možen primer

Možen primer pomeni primer, ki je razvrščen kot možen za namene poročanja. Običajno gre za primer, ki izpolnjuje klinična merila, kakor so opisana v opredelitvi primera, vendar brez epidemiološke ali laboratorijske potrditve zadevne bolezni. Pri opredelitvi možnega primera je občutljivost visoka, specifičnost pa nizka. Omogoča odkrivanje večine primerov, vendar bodo v to kategorijo vključeni tudi nekateri lažno pozitivni primeri.

Verjeten primer

Verjeten primer pomeni primer, ki je razvrščen kot verjeten za namene poročanja. Običajno gre za primer s kliničnimi merili in epidemiološko povezavo, kakor so opisani v opredelitvi primera. Laboratorijski testi za verjetne primere so določeni le za nekatere bolezni.

Potrjen primer

Potrjen primer pomeni primer, ki je razvrščen kot potrjen za namene poročanja. Potrjeni primeri so laboratorijsko potrjeni in lahko izpolnjujejo klinična merila, kakor so opisana v opredelitvi primera, ali jih ne izpolnjujejo. Pri opredelitvi potrjenega primera je specifičnost visoka, občutljivost pa nižja, zato bodo resnični primeri predstavljali večino zbranih primerov, čeprav bodo nekateri primeri izpuščeni.

Klinična merila za nekatere bolezni ne odražajo dejstva, da so številni akutni primeri asimptomatski (npr. hepatitis A, B in C, kampilobakterioza, salmoneloza), čeprav so ti primeri lahko še vedno pomembni z vidika javnega zdravja na nacionalni ravni.

Potrjeni primeri se uvrstijo v eno izmed treh spodaj navedenih podkategorij. V eno izmed navedenih podkategorij se razvrstijo med analizo podatkov z uporabo spremenljivk, zbranih v okviru informacij o primeru.

Laboratorijsko potrjen primer s kliničnimi merili

Primer izpolnjuje laboratorijska merila za potrditev primera in klinična merila, vključena v opredelitev primera.

Laboratorijsko potrjen primer z neznanimi kliničnimi merili

Primer izpolnjuje laboratorijska merila za potrditev primera, vendar ni razpoložljivih informacij glede kliničnih meril (npr. samo laboratorijsko poročilo).

Laboratorijsko potrjen primer brez kliničnih meril

Primer izpolnjuje laboratorijska merila za potrditev primera, vendar ne izpolnjuje kliničnih meril iz opredelitve primera ali je asimptomatski.

2. OPREDELITVE PRIMEROV NALEZLJIVIH BOLEZNI

2.1 SINDROM PRIDOBLJENE IMUNSKE POMANJKLJIVOSTI (AIDS) IN OKUŽBA Z VIRUSOM HUMANE IMUNSKE POMANJKLJIVOSTI (HIV)

Klinična merila (aids)

Vsaka oseba, pri kateri je ugotovljeno katero koli izmed kliničnih stanj, opredeljenih v evropski opredelitvi primera aids, za:

— odrasle in mladostnike ≥ 15 let,

— otroke < 15 let.

Laboratorijska merila (HIV)

— Odrasli, mladostniki in otroci stari ≥ 18 mesecev Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov: — pozitiven rezultat presejalnega testa na protitelesa proti HIV ali kombiniranega presejalnega testa (na protitelesa proti HIV in na antigen HIV p24), potrjen z bolj specifičnim testom na protitelesa (npr. Western blot), — pozitiven rezultat dveh testov na protitelesa z encimsko imunsko metodo (EIA), potrjen s pozitivnim rezultatom naknadnega testa z EIA, — pozitiven rezultat dveh ločenih vzorcev pri vsaj enem izmed naslednjih treh laboratorijskih testov: — prisotnost nukleinske kisline virusa HIV (HIV-RNK, HIV-DNK), — določitev virusa HIV s testom na antigen HIV p24, vključno z nevtralizacijskim testom, — osamitev virusa HIV.

— Otroci, stari < 18 mesecev Pozitivna rezultata dveh ločenih vzorcev (razen iz krvi popkovnice) pri vsaj enem izmed naslednjih treh laboratorijskih testov: — osamitev virusa HIV, — prisotnost nukleinske kisline virusa HIV (HIV-RNK, HIV-DNK), — določitev virusa HIV s testom na antigen HIV p24, vključno z nevtralizacijskim testom, pri otroku, starem ≥ 1 mesec.

Epidemiološka merila Se ne uporablja.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Se ne uporablja.

C. Potrjen primer

— Okužba z virusom HIV Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila za okužbo z virusom HIV.

— Aids Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila za aids in laboratorijska merila za okužbo z virusom HIV.

2.2 ANTRAKS (VRANIČNI PRISAD) (Bacillus anthracis)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj eno izmed naslednjih kliničnih oblik:

Kožni antraks

Vsaj eden izmed naslednjih dveh znakov:

— papularna ali mehurčasta lezija,

— vdrta črna krasta (eshara) z okoliškim edemom.

Gastrointestinalni antraks

— Povišana telesna temperatura ali vročičnost

IN vsaj eden izmed naslednjih dveh znakov:

— huda bolečina v trebuhu,

— driska.

Pljučni (inhalacijski) antraks

— Povišana telesna temperatura ali vročičnost

IN vsaj eden izmed naslednjih dveh znakov:

— akutno oteženo dihanje,

— radiološki znaki za razširitev medpljučja.

Meningealni/meningoencefalitični antraks

— Povišana telesna temperatura

IN vsaj eden izmed naslednjih treh znakov:

— konvulzije,

— izguba zavesti,

— meningealni znaki.

Septikemija pri antraksu

Laboratorijska merila

— Osamitev bakterije Bacillus anthracis iz kliničnega vzorca,

— prisotnost nukleinske kisline bakterije Bacillus anthracis v kliničnem vzorcu.

Pozitiven nosni bris brez kliničnih simptomov ne prispeva k potrjeni diagnozi primera.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih treh epidemioloških povezav:

— prenos z živali na človeka,

— izpostavitev skupnemu viru,

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.3 AVIARNA INFLUENCA A/H5 ali A/H5N1 pri ljudeh

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih dveh znakov:

— povišana telesna temperatura IN znaki in simptomi akutne okužbe dihal,

— smrt zaradi nepojasnjene akutne bolezni dihal.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev virusa influence A/H5N1 iz kliničnega vzorca,

— prisotnost nukleinske kisline virusa influence A/H5 v kliničnem vzorcu,

— prisotnost specifičnih protiteles proti virusu influence A/H5 (štirikratno ali večje povečanje ali posamičen visok titer).

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih štirih epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka s tesnim stikom (manj kot 1 meter) z osebo, ki je bila sporočena kot verjetni ali potrjeni primer,

— izpostavitev v laboratoriju: kadar obstaja potencialna izpostavitev virusu influence A/H5N1,

— tesni stik (manj kot 1 meter) z živaljo s potrjeno okužbo z virusom influence A/H5N1, razen perutnine ali divjih ptic (npr. mačka ali prašič),

— oseba prebiva na območju ali je obiskala območje, kjer je trenutno sum prisotnosti virusa influence A/H5N1 ali je prisotnost virusa potrjena (1) IN zanjo velja vsaj ena izmed naslednjih dveh epidemioloških povezav: — je bila v tesnem stiku (manj kot 1 meter) z obolelo ali mrtvo domačo perutnino ali obolelimi ali mrtvimi divjimi pticami (2) na prizadetem območju, — je bila v domu ali na kmetiji, za katerega ali za katero je bila prejšnji mesec na prizadetem območju sporočena obolela ali mrtva domača perutnina.

Razvrstitev primera

A. Možen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in epidemiološka merila.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, pri kateri je rezultat testa na virus influence A/H5 ali A/H5N1, ki ga je opravil laboratorij, ki ni nacionalni referenčni laboratorij, ki sodeluje v mreži referenčnih laboratorijev Evropske skupnosti za človeško gripo (CNRL), pozitiven.

C. Nacionalno potrjen primer

Vsaka oseba, pri kateri je rezultat testa na virus influence A/H5 ali A/H5N1, ki ga je opravil nacionalni referenčni laboratorij, ki sodeluje v mreži referenčnih laboratorijev Evropske skupnosti za človeško gripo (CNRL), pozitiven.

D. Primer, potrjen s strani SZO

Vsaka oseba, pri kateri je laboratorijsko potrditev opravil center SZO za sodelovanje pri H5.

2.4 BOTULIZEM (Clostridium botulinum)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj eno izmed naslednjih kliničnih oblik:

Botulizem, ki se prenaša s hrano, in botulizem zaradi okužbe rane

Vsaj eden izmed naslednjih dveh znakov:

— obojestranska okvara možganskega živca (npr. dvojni vid, megleni vid, motnja pri požiranju (disfagija), slabost zunanjih očesnih mišic),

— periferna simetrična paraliza.

Botulizem pri dojenčkih

Vsak dojenček z vsaj enim izmed naslednjih šestih znakov:

— zaprtje,

— letargija,

— slabše hranjenje,

— ptoza,

— motnja pri požiranju (disfagija),

— splošna mišična slabost.

Vrsta botulizma, ki se običajno pojavlja pri dojenčkih (starih < 12 mesecev) lahko prizadene tudi otroke, starejše od 12 mesecev, in občasno odrasle s spremenjeno anatomijo in mikrofloro prebavil.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Clostridium botulinum v primeru botulizma dojenčkov (iz blata) ali botulizma zaradi okužbe rane (iz rane) (osamitev bakterije Clostridium botulinum iz blata odraslih ni primerna metoda za diagnozo botulizma, ki se prenaša s hrano),

— prisotnost botulinskega toksina v kliničnem vzorcu.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih dveh epidemioloških povezav:

— izpostavitev skupnemu viru (npr. hrana, souporaba igel in drugih pripomočkov),

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.5 BRUCELOZA (Brucella spp.)

Klinična merila

Vsaka oseba s povišano telesno temperaturo

IN vsaj enim izmed naslednjih sedmih znakov:

— znojenje (obilno, neprijetnega vonja, zlasti ponoči),

— mrzlica,

— bolečine v sklepih,

— občutek šibkosti,

— depresija,

— glavobol,

— anoreksija.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Brucella spp. iz kliničnega vzorca,

— prisotnost specifičnih protiteles proti bakteriji Brucella spp. (standardni aglutinacijski test, fiksacija komplementa, ELISA).

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih štirih epidemioloških povezav:

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi,

— izpostavitev izdelkom onesnažene živali (mleko in mlečni izdelki),

— prenosa z živali na človeka (onesnaženi izločki ali organi, npr. vaginalni izcedek, posteljica),

— izpostavitev skupnemu viru.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.6 KAMPILOBAKTERIOZA (Campylobacter spp.)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih treh znakov:

— driska,

— bolečina v trebuhu,

— povišana telesna temperatura.

Laboratorijska merila

— Osamitev bakterije Campylobacter spp. iz blata ali krvi.

Če je možno, je treba opraviti diferenciacijo bakterije Campylobacter spp.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih petih epidemioloških povezav:

— prenos z živali na človeka,

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev skupnemu viru,

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi,

— izpostavitev v okolju.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.7 KLAMIDIJSKA OKUŽBA (Chlamydia trachomatis), vključno z LYMPHOGRANULOMA VENEREUM (LGV)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj eno izmed naslednjih kliničnih oblik:

Okužba s klamidijo, ki ni LGV

Vsaj eden izmed naslednjih šestih znakov:

— uretritis,

— epididimitis,

— akutni salpingitis,

— akutni endometritis,

— cervicitis,

— proktitis.

Pri novorojenčkih vsaj eden izmed naslednjih dveh znakov:

— konjuktivitis,

— pljučnica.

LGV

Vsaj eden izmed naslednjih petih znakov:

— uretritis,

— genitalna razjeda,

— limfadenopatija dimeljskih bezgavk,

— cervicitis,

— proktitis.

Laboratorijska merila

Okužba s klamidijo, ki ni LGV

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Chlamydia trachomatis iz vzorca iz prebavnega ali genitalnega trakta ali iz veznice,

— določitev bakterije Chlamydia trachomatis v kliničnem vzorcu z metodo direktne imunofluorescence (DFA),

— prisotnost nukleinske kisline bakterije Chlamydia trachomatis v kliničnem vzorcu.

LGV

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Chlamydia trachomatis iz vzorca iz prebavnega ali genitalnega trakta ali iz veznice,

— prisotnost nukleinske kisline bakterije Chlamydia trachomatis v kliničnem vzorcu

IN

— identifikacija serotipa (genotipa) L1, L2 ali L3.

Epidemiološka merila

Epidemiološka povezava je prenos s človeka na človeka (spolni stik ali vertikalni prenos).

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila.

2.8 KOLERA (Vibrio cholerae)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih dveh znakov:

— driska,

— bruhanje.

Laboratorijska merila

— Osamitev bakterije Vibrio cholerae iz kliničnega vzorca IN

— določitev antigena O1 ali O139 iz izolata IN

— določitev enterotoksina kolere ali gena enterotoksina kolere v izolatu.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih štirih epidemioloških povezav:

— izpostavitev skupnemu viru,

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi.

— izpostavitev v okolju.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.9 Varianta CREUTZFELDT-JAKOBOVE BOLEZENI (vCJB)

Prvi pogoji

— Vsaka oseba z napredujočo nevropsihiatrično motnjo, ki traja vsaj 6 mesecev.

— Rutinske preiskave ne kažejo na drugo diagnozo.

— V anamnezi ni izpostavitve hormonom človeške hipofize ali transplantata človeške trde možganske opne.

— Ni dokaza za gensko obliko transmisivne spongiformne encefalopatije.

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj štirimi izmed naslednjih petih znakov:

— zgodnji psihiatrični simptomi (3),

— vztrajni boleči senzorični simptomi (4),

— ataksija,

— mioklonus ali horea ali distonija,

— demenca.

Diagnostična merila

Diagnostična merila za potrditev primera:

— nevropatološka potrditev: spongiformne spremembe in obsežni depoziti PrP s fluoridnimi plaki po vseh malih in velikih možganih.

Diagnostična merila za možen ali verjeten primer:

— na posnetku EEG ni videti tipične slike (5) sporadične CJB (6) na zgodnji stopnji bolezni,

— simetrična hiperintenzivnost pulvinarjev na MR posnetku možganov,

— pozitivna biopsija tonzil (7).

Epidemiološka merila

Epidemiološka povezava je prenos s človeka na človeka (npr. transfuzija krvi).

Razvrstitev primera

A. Možen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje prvotne pogoje

IN

— izpolnjuje klinične pogoje, IN

— je posnetek EEG negativen za sporadično CJB (8).

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje prvotne pogoje

IN

— izpolnjuje klinične pogoje, IN

— je posnetek EEG negativen za sporadično CJB (9) IN

— je MR posnetek možganov pozitiven. ALI

— Vsaka oseba, ki izpolnjuje prvotne pogoje, IN

— je biopsija tonzil pozitivna.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje prvotne pogoje

IN

izpolnjuje diagnostična merila za potrditev primera.

2.10 KRIPTOSPORIDIOZA (Cryptosporidium spp.)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih dveh znakov:

— driska,

— bolečina v trebuhu.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— določitev oocist zajedalca Cryptosporidium v blatu,

— določitev zajedalca Cryptosporidium v črevesnem soku ali v vzorcih, dobljenih z biopsijo tankega črevesa,

— prisotnost nukleinske kisline zajedalca Cryptosporidium v blatu,

— prisotnost antigena zajedalca Cryptosporidium v blatu.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih petih epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev skupnemu viru,

— prenos z živali na človeka,

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi,

— izpostavitev v okolju.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.11 DAVICA (Corynebacterium diphtheriae, Corynebacterium ulcerans in Corynebacterium pseudotuberculosis)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj eno izmed naslednjih kliničnih oblik:

Klasična davica dihal:

bolezen zgornjih dihalnih poti z laringitisom ali nazofaringitisom ali tonzilitisom

IN

adherentne membrane/psevdomembrane.

Blaga davica dihal:

bolezen zgornjih dihalnih poti z laringitisom ali nazofaringitisom ali tonzilitisom

BREZ

adherentnih membran/psevdomembran.

Kožna davica:

lezija na koži.

Davica na drugih mestih:

lezija na veznici ali mukoznih sluznicah.

Laboratorijska merila

Osamitev bakterije Corynebacterium diphtheriae, Corynebacterium ulcerans ali Corynebacterium pseudotuberculosis, ki proizvajajo toksin, iz kliničnega vzorca.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka,

— prenos z živali na človeka.

Razvrstitev primera

A. Možen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila za klasično davico dihal.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila za davico (klasično ali blago davico dihal, davico kože ali davico na drugih mestih) in ima epidemiološko povezavo s potrjenim človeškim primerom ali ima epidemiološko povezavo s prenosom z živali na človeka.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila IN z vsaj eno izmed kliničnih oblik.

2.12 EHINOKOKOZA (Echinococcus spp.)

Klinična merila

Niso ustrezna za namene nadzora.

Diagnostična merila

Vsaj ena izmed naslednjih petih ugotovitev:

— histopatološki ali parazitološki izvid za Echinococcus multilocularis ali granulosus (npr. protoskoleksi v tekočini ciste neposredno vidni),

— prisotnost patognomonične makroskopske oblike cist Echinoccocus granulosus v kirurškem vzorcu,

— značilne lezije organov, odkrite s slikovnimi metodami (npr. računalniško tomografijo, ultrazvokom, MR) IN potrjene s serološkimi testi,

— specifična serumska protitelesa proti Echinococcus spp., določena s serološkim testom z visoko občutljivostjo IN potrjena s serološkim testom z visoko specifičnostjo,

— prisotnost nukleinske kisline bakterije Echinococcus multilocularis ali granulosus v kliničnem vzorcu.

Epidemiološka merila Se ne uporablja.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Se ne uporablja.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje diagnostična merila.

2.13 LAMBLIAZA (Giardia lamblia)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih štirih znakov:

— driska,

— bolečina v trebuhu,

— napenjanje,

— znaki malabsorpcije (npr. steatoreja, izguba teže).

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— določitev cist ali trofozoitov zajedalca Giardia lamblia v blatu, soku iz dvanajstnika ali v vzorcih, dobljenih z biopsijo tankega črevesa,

— določitev antigena zajedalca Giardia lamblia v blatu.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih štirih epidemioloških povezav:

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi,

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev skupnemu viru,

— izpostavitev v okolju.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.14 GONOREJA (Neisseria gonorrhoeae)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih osmih znakov:

— uretritis,

— akutni salpingitis,

— vnetje rodil (PID),

— cervicitis,

— epididimitis,

— proktitis,

— faringitis,

— artritis,

ALI

vsak novorojenček s konjuktivitisom.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Neisseria gonorrhoeae iz kliničnega vzorca,

— prisotnost nukleinske kisline bakterije Neisseria gonorrhoeae v kliničnem vzorcu,

— določitev bakterije Neisseria gonorrhoeae v kliničnem vzorcu s testom za dokaz prisotnosti nukleinske kisline brez predhodnega pomnoževanja,

— odkrivanje intracelularnih po Gramu negativnih diplokokov v vzorcu iz moške sečnice z mikroskopskim pregledom.

Epidemiološka merila

Epidemiološka povezava je prenos s človeka na človeka (spolni stik ali vertikalni prenos).

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila.

2.15 HEMOFILUS INFLUENZAE, INVAZIVNA OBLIKA BOLEZNI (Haemophilus influenzae)

Klinična merila

Niso ustrezna za namene nadzora.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Haemophilus influenzae iz običajno sterilnega mesta,

— prisotnost nukleinske kisline bakterije Haemophilus influenzae iz običajno sterilnega mesta.

Epidemiološka merila Se ne uporablja.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Se ne uporablja.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila.

2.16 HEPATITIS A (virus hepatitisa A)

Klinična merila

Vsaka oseba s postopnim pojavom simptomov (npr. utrujenost, bolečina v trebuhu, izguba teka, intermitentna navzea in bruhanje)

IN

vsaj enim izmed naslednjih treh znakov:

— povišana telesna temperatura,

— zlatenica,

— povišane serumske koncentracije aminotransferaz.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— prisotnost nukleinske kisline virusa hepatitisa A v serumu ali blatu,

— prisotnost specifičnih protiteles proti virusu hepatitisa A,

— prisotnost antigena hepatitisa A v blatu.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih štirih epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev skupnemu viru,

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi,

— izpostavitev v okolju.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.17 HEPATITIS B (virus hepatitisa B)

Klinična merila

Niso ustrezna za namene nadzora.

Laboratorijska merila

Pozitiven rezultat vsaj enega izmed naslednjih laboratorijskih testov ali kombinacije testov:

— protitelesa IgM proti središčnemu antigenu virusa hepatitisa B (anti-HBc IgM),

— površinski antigen virusa hepatitisa B (HBsAg),

— antigen e virusa hepatitisa B (HBsAg),

— nukleinska kislina virusa hepatitisa B (HBV-DNA).

Epidemiološka merila

Niso ustrezna za namene nadzora.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Se ne uporablja.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila.

2.18 HEPATITIS C (virus hepatitisa C)

Klinična merila

Niso ustrezna za namene nadzora.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— prisotnost nukleinske kisline virusa hepatitisa C (HCV RNA) v serumu,

— prisotnost središčnega antigena virusa hepatitisa C (HCV-core),

— prisotnost specifičnih protiteles (anti-HCV) proti virusu hepatitisa C, potrjena s potrditvenim testom (npr. imunoblot) pri osebah, ki so starejše od 18 mesecev in nimajo dokaza o ozdravljeni okužbi.

Epidemiološka merila Se ne uporablja.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Se ne uporablja.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila.

2.19 GRIPA (virus influence)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj eno izmed naslednjih kliničnih oblik:

Gripi podobna bolezen (GPB)

— Nenaden pojav simptomov

IN

— vsaj eden izmed naslednjih štirih znakov: — povišana telesna temperatura ali vročičnost, — slabo počutje, — glavobol, — bolečina v mišicah,

IN

— vsaj eden izmed naslednjih treh respiratornih simptomov: — kašelj, — vnetje grla, — kratka sapa.

Akutna okužba dihal (AOD)

— Nenaden pojav simptomov

IN

— vsaj eden izmed naslednjih štirih respiratornih simptomov: — kašelj, — vnetje grla, — kratka sapa, — nahod,

IN

— mnenje zdravnika, da je bolezen posledica okužbe.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— osamitev virusa influence iz kliničnega vzorca,

— prisotnost nukleinske kisline virusa influence v kliničnem vzorcu,

— identifikacija antigena virusa influence v kliničnem vzorcu z metodo direktne imunofluorescence (DFA),

— prisotnost specifičnih protiteles proti virusu influence.

Če je možno, je treba opraviti tipizacijo izolata virusa influence.

Epidemiološka merila

Epidemiološka povezava je prenos s človeka na človeka.

Razvrstitev primera

A. Možen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila (GPB ali AOD).

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila (GPB ali AOD) in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila (GPB ali AOD) in laboratorijska merila.

2.20 GRIPA A(H1N1)

Klinična merila

Vsaka oseba z enim od naslednjih treh znakov:

— povišana telesna temperatura > 38 °C TER znaki in simptomi akutne dihalne okužbe,

— pljučnica (resna dihalna bolezen),

— smrt zaradi nepojasnjene akutne dihalne bolezni.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih laboratorijskih testov:

— RT-PCR,

— virusna kultura (zahtevani prostori 3. stopnje biološke varnosti),

— štirikratno povečanje specifičnih protiteles, ki nevtralizirajo novi virus gripe A(H1N1) (vključuje potrebo po parnih serumih, od akutne faze bolezni do stopnje okrevanja vsaj 10–14 dni pozneje).

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih treh epidemioloških povezav v 7 dneh pred začetkom bolezni:

— oseba, ki je bila v tesnem stiku s potrjenim primerom okužbe z novim virusom gripe A(H1N1), ko je bil primer bolan,

— oseba, ki je potovala na območje, na katerem je evidentiran nepretrgan prenos nove gripe A(H1N1) med ljudmi,

— oseba, ki dela v laboratoriju, v katerem se testirajo vzorci novega virusa gripe A(H1N1).

Razvrstitev primera

A. Primer med preiskavo

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in epidemiološka merila.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična IN epidemiološka merila IN s pozitivnimi rezultati laboratorijskih preiskav za okužbo z virusom gripe A, ki ga ni mogoče tipizirati.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila za potrditev.

2.21 LEGIONARSKA BOLEZEN (Legionella spp.)

Klinična merila

Vsaka oseba s pljučnico

Laboratorijska merila

Laboratorijska merila za potrditev primera

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Legionella spp. iz izločkov iz dihal ali iz katerega koli običajno sterilnega mesta,

— prisotnost antigena bakterije Legionella pneumophila v urinu,

— znaten porast specifičnih protiteles proti bakteriji Legionella pneumophila seroskupine 1 v vzorcih parnega seruma.

Laboratorijska merila za verjeten primer

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— prisotnost antigena bakterije Legionella pneumophila v izločkih iz dihal ali pljučnem tkivu npr. z barvanjem z metodo direktne imunofluorescence (DFA) z uporabo monoklonskih protiteles,

— prisotnost nukleinske kisline bakterije Legionella spp. v izločkih iz dihal, pljučnem tkivu ali na katerem koli običajno sterilnem mestu,

— znaten porast specifičnih protiteles proti bakteriji Legionella pneumophila, ki ne sodi v seroskupino 1, ali proti drugi bakteriji Legionella spp. v vzorcih parnih serumov,

— posamična visoka raven specifičnih protiteles proti bakteriji Legionella pneumophila seroskupine 1 v serumu.

Epidemiološka merila Se ne uporablja.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila IN vsaj eno laboratorijsko merilo za verjeten primer.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila IN vsaj eno laboratorijsko merilo za potrjen primer.

2.22 LEPTOSPIROZA (Leptospira spp.)

Klinična merila

Vsaka oseba s

— povišano telesno temperaturo

ALI

vsaj dvema izmed naslednjih enajstih znakov:

— mrzlica,

— glavobol,

— bolečina v mišicah,

— krvavitev v veznico,

— kožne krvavitve in krvavitve mukoznih sluznic,

— kožni izpuščaj,

— zlatenica,

— miokarditis,

— meningitis,

— okvara ledvic,

— respiratorni simptomi, kot je hemoptiza.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Leptospira interrogans ali katere koli druge patogene leptospire iz kliničnega vzorca,

— prisotnost nukleinske kisline bakterije Leptospira interrogans ali katere koli druge patogene leptospire v kliničnem vzorcu,

— določitev bakterije Leptospira interrogans ali katere koli druge patogene leptospire v kliničnem vzorcu z imunofluorescenčno metodo,

— prisotnost specifičnih protiteles proti bakteriji Leptospira interrogans ali katerih koli drugih patogenih leptospir.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih treh epidemioloških povezav:

— prenos z živali na človeka,

— izpostavitev v okolju,

— izpostavitev skupnemu viru.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.23 LISTERIOZA (Listeria monocytogenes)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih treh oblik bolezni:

— Listerioza novorojenčkov, opredeljena kot mrtvorojenost ALI vsaj eden izmed naslednjih petih znakov v prvem mesecu življenja: — granulomatoza infantiseptica, — meningitis ali meningoencefalitis, — septikemija, — dispneja, — lezije na koži, mukoznih sluznicah ali veznici.

— Listerioza v nosečnosti, opredeljena kot vsaj eden izmed naslednjih treh znakov: — umetni splav, spontani splav, mrtvorojenost ali prezgodnje rojstvo otroka, — povišana telesna temperatura, — gripi podobni simptomi.

— Druga oblika listerioze, opredeljena z vsaj enim izmed naslednjih štirih znakov: — povišana telesna temperatura, — meningitis ali meningoencefalitis, — septikemija, — lokalne okužbe, kot so artritis, endokarditis in abscesi.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Listeria monocytogenes iz običajno (primarno) sterilnega mesta,

— osamitev bakterije Listeria monocytogenes iz običajno nesterilnega mesta pri plodu, mrtvorojenem otroku, novorojenčku ali materi v roku 24 ur po porodu.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih treh epidemioloških povezav:

— izpostavitev skupnemu viru,

— prenos s človeka na človeka (vertikalni prenos),

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi.

Dodatne informacije

Inkubacijska doba je 3–70 dni, najpogosteje 21 dni.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila,

ALI

vsaka mati z laboratorijsko potrjeno okužbo ploda, mrtvorojenega otroka ali novorojenčka z listerio.

2.24 MALARIJA (Plasmodium spp.)

Klinična merila

Vsaka oseba s povišano telesno temperaturo ALI povišano telesno temperaturo v anamnezi.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— določitev zajedalcev malarije v razmazih krvi s pregledom s svetlobnim mikroskopom,

— prisotnost nukleinske kisline zajedalca Plasmodium v krvi,

— prisotnost antigena zajedalca Plasmodium.

Če je možno, je treba opraviti diferenciacijo zajedalca Plasmodium spp.

Epidemiološka merila Se ne uporablja.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Se ne uporablja.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.25 OŠPICE (virus ošpic)

Klinična merila

Vsaka oseba s povišano telesno temperaturo

IN

— makulopapuloznim kožnim izpuščajem

IN vsaj enim izmed naslednjih treh znakov:

— kašelj,

— nahod,

— konjuktivitis.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— osamitev virusa ošpic iz kliničnega vzorca,

— prisotnost nukleinske kisline virusa ošpic v kliničnem vzorcu,

— prisotnost specifičnih protiteles proti virusu ošpic v serumu ali slini, ki so značilna za akutno okužbo,

— prisotnost antigena virusa ošpic z metodo direktne imunofluorescence (DFA) v kliničnem vzorcu z uporabo za ošpice značilnih monoklonskih protiteles.

Rezultate laboratorijskih preiskav je treba razlagati glede na cepilni status. Če je bil pacient nedavno cepljen, je treba opraviti preiskave za divji virus.

Epidemiološka merila

Epidemiološka povezava je prenos s človeka na človeka.

Razvrstitev primera

A. Možen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki ni bila nedavno cepljena in ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.26 INVAZIVNA MENINGOKOKNA BOLEZEN (Neisseria meningitidis)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih znakov:

— meningealni znaki,

— krvavitve v koži,

— septični šok,

— septični artritis.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Neisseria meningitidis iz običajno sterilnega mesta ali iz kožnih purpur,

— prisotnost nukleinske kisline bakterije Neisseria meningitidis iz običajno sterilnega mesta ali iz kožnih purpur,

— prisotnost antigena bakterije Neisseria meningitidis v likvorju,

— prisotnost po Gramu negativnih diplokokov v likvorju.

Epidemiološka merila

Epidemiološka povezava je prenos s človeka na človeka.

Razvrstitev primera

A. Možen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila.

2.27 MUMPS (virus mumpsa)

Klinična merila

Vsaka oseba s

— povišano telesno temperaturo

IN

vsaj enim izmed naslednjih treh znakov:

— nenaden pojav enostranske ali obojestranske občutljivosti in otekanja obušesne žleze slinavke ali drugih žlez slinavk brez drugega očitnega vzroka,

— orhitis,

— meningitis.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev virusa mumpsa iz kliničnega vzorca,

— prisotnost nukleinske kisline virusa mumpsa,

— prisotnost specifičnih protiteles proti virusu mumpsa v serumu ali slini, ki so značilna za akutno okužbo.

Rezultate laboratorijskih preiskav je treba razlagati glede na cepilni status.

Epidemiološka merila

Epidemiološka povezava je prenos s človeka na človeka.

Razvrstitev primera

A. Možen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki ni bila nedavno cepljena in ki izpolnjuje laboratorijska merila.

V primeru nedavnega cepljenja: vsaka oseba z določenim divjim tipom seva virusa mumpsa.

2.28 OSLOVSKI KAŠELJ (Bordetella pertussis)

Klinična merila

Vsaka oseba, pri kateri kašelj traja vsaj dva tedna

IN z vsaj enim izmed naslednjih treh znakov:

— paroksizmi kašlja,

— „rigajoči“ vdih,

— bruhanje po napadih kašlja,

ALI

vsaka oseba, pri kateri je zdravnik postavil diagnozo oslovskega kašlja,

ALI

epizode apnee pri dojenčkih.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Bordetella pertussis iz kliničnega vzorca,

— prisotnost nukleinske kisline bakterije Bordetella pertussis v kliničnem vzorcu,

— prisotnost specifičnih protiteles proti bakteriji Bordetella pertussis.

Epidemiološka merila

Epidemiološka povezava je prenos s človeka na človeka.

Razvrstitev primera

A. Možen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.29 KUGA (Yersinia pestis)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj eno izmed naslednjih kliničnih oblik:

Bubonska kuga:

— povišana telesna temperatura

IN

— nenaden pojav bolečega limfadenitisa.

Septikemična kuga:

— povišana telesna temperatura.

Pljučna kuga:

— povišana telesna temperatura

IN

vsaj eden izmed naslednjih treh znakov:

— kašelj,

— bolečina v prsih,

— hemoptiza.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Yersinia pestis iz kliničnega vzorca,

— prisotnost nukleinske kisline (antigena F1) bakterije Yersinia pestis iz kliničnega vzorca,

— prisotnost specifičnih protiteles proti antigenu F1 bakterije Yersinia pestis.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih štirih epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka,

— prenos z živali na človeka,

— izpostavitev v laboratoriju (kadar obstaja možnost izpostavitve kugi),

— izpostavitev skupnemu viru.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila.

2.30 INVAZIVNE PNEVMOKOKNE BOLEZNI (Streptococcus pneumoniae)

Klinična merila

Niso ustrezna za namene nadzora.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Streptococcus pneumoniae iz običajno sterilnega mesta,

— prisotnost nukleinske kisline bakterije Streptococcus pneumoniae iz običajno sterilnega mesta,

— prisotnost antigena bakterije Streptococcus pneumoniae iz običajno (primarno) sterilnega mesta.

Epidemiološka merila Se ne uporablja.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Se ne uporablja.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila.

2.31 OTROŠKA PARALIZA (poliovirus)

Klinična merila

Vsaka oseba, stara < 15 let, z akutno flakcidno paralizo (AFP)

ALI

vsaka oseba, pri kateri je zdravnik posumil na otroško paralizo.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev poliovirusa in diferenciacija tipov virusa – divji poliovirus (DPV),

— poliovirus cepilnega izvora (PCI) (za PCI je potrebna vsaj 85-odstotna podobnost s cepilnim virusom v sekvenci nukleotidov v oddelku VP1);

— poliovirus, podoben Sabinovemu: diferenciacijo tipov virusa opravi laboratorij, pooblaščen s strani SZO za testiranje poliovirusa (za PCI, pri katerem se sekvenca nukleotidov v oddelku VP1 v primerjavi s cepilnim virusom istega serotipa razlikuje za > 1 % do 15 %).

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih dveh epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka,

— v anamnezi potovanje v endemsko območje za otroško paralizo ali v območje, kjer je sum prisotnosti poliovirusa ali je njegova prisotnost potrjena.

Razvrstitev primera

A. Možen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.32 MRZLICA Q (Coxiella burnetii)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih treh znakov:

— povišana telesna temperatura,

— pljučnica,

— hepatitis.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Coxiella burnetii iz kliničnega vzorca,

— prisotnost nukleinske kisline bakterije Coxiella burnetii v kliničnem vzorcu,

— prisotnost specifičnih protiteles (IgG ali IgM stopnje II) proti bakteriji Coxiella burnetii.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih dveh epidemioloških povezav:

— izpostavitev skupnemu viru,

— prenos z živali na človeka.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.33 STEKLINA (virus stekline)

Klinična merila

Vsaka oseba z akutnim encefalomielitisom

IN

vsaj dvema izmed naslednjih sedmih znakov:

— sprememba občutka na mestu ugriza živali,

— pareza ali paraliza,

— krči žvekalnih mišic,

— hidrofobija,

— delirij,

— konvulzije,

— tesnoba.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— osamitev virusa stekline iz kliničnega vzorca,

— prisotnost nukleinske kisline virusa stekline v kliničnem vzorcu (npr. v slini ali možganskem tkivu),

— prisotnost virusnih antigenov v kliničnem vzorcu z metodo direktne imunofluorescence (DFA),

— prisotnost specifičnih protiteles proti virusu stekline v serumu ali likvorju z metodo nevtralizacije virusa.

Rezultate laboratorijskih preiskav je treba razlagati glede na cepilni ali imunizacijski status.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih treh epidemioloških povezav:

— prenos z živali na človeka (žival s sumom okužbe ali potrjeno okužbo),

— izpostavitev skupnemu viru (ista žival),

— prenos s človeka na človeka (npr. transplantacija organov).

Razvrstitev primera

A. Možen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.34 RDEČKE (virus rdečk)

Klinična merila

Vsaka oseba z akutno nastalim generaliziranim makulopapuloznim kožnim izpuščajem

IN

vsaj enim izmed naslednjih petih znakov:

— cervikalna adenopatija,

— sub-okcipitalna adenopatija,

— post-avrikularna adenopatija,

— bolečina v sklepih,

— artrtitis.

Laboratorijska merila

— Laboratorijska merila za potrditev primera Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov: — osamitev virusa rdečk iz kliničnega vzorca, — prisotnost nukleinske kisline virusa rdečk v kliničnem vzorcu, — prisotnost specifičnih protiteles (IgG) proti virusu rdečk v serumu ali slini.

— Laboratorijska merila za verjeten primer — prisotnost specifičnih protiteles (IgM (10)) proti virusu rdečk.

Rezultate laboratorijskih preiskav je treba razlagati glede na cepilni status.

Epidemiološka merila

Epidemiološka povezava je prenos s človeka na človeka.

Razvrstitev primera

A. Možen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in za katero velja vsaj ena izmed naslednjih dveh ugotovitev:

— epidemiološka povezava,

— laboratorijska merila za verjeten primer so izpolnjena.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki ni bila nedavno cepljena in ki izpolnjuje laboratorijska merila za potrditev primera.

V primeru nedavnega cepljenja oseba z določenim divjim tipom seva virusa rdečk.

2.35 KONGENITALNE RDEČKE (vključno s kongenitalnim sindromom rdečk)

Klinična merila

Kongenitalna okužba z rdečkami (KOR)

Za KOR ni opredeljenih kliničnih meril.

Kongenitalni sindrom rdečk (KSR)

Vsak dojenček, star < 1 leto, ali vsak mrtvorojeni otrok z:

vsaj dvema stanjema izmed stanj iz (A)

ALI

enim stanjem iz kategorije (A) in enim iz kategorije (B).

(A)

— Katarakta enega ali obeh očes,

— kongenitalni glavkom,

— kongenitalna okvara srca,

— izguba sluha,

— pigmentna retinopatija.

(B)

— Purpura,

— povečana vranica (splenomegalija),

— drobnoglavost (mikrocefalija),

— upočasnjen razvoj,

— meningoencefalitis,

— radiolucentna bolezen kosti,

— zlatenica, ki se začne v roku 24 ur po rojstvu.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— osamitev virusa rdečk iz kliničnega vzorca,

— prisotnost nukleinske kisline virusa rdečk,

— prisotnost specifičnih protiteles (IgM) proti virusu rdečk,

— prisotnost protiteles IgG proti virusu rdečk v starosti 6 do 12 mesecev (vsaj dva vzorca s podobnima koncentracijama protiteles IgG proti virusu rdečk).

Rezultate laboratorijskih preiskav je treba razlagati glede na cepilni status.

Epidemiološka merila

Vsak dojenček ali mrtvorojeni otrok, ki ga rodi mati z laboratorijsko potrjeno okužbo z rdečkami med nosečnostjo, z vertikalnim prenosom s človeka na človeka.

Razvrstitev primera kongenitalnih rdečk

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsak mrtvorojeni otrok ali dojenček, ki ni bil testiran ALI z negativnimi rezultati laboratorijskih preiskav ter za katerega velja vsaj ena izmed naslednjih dveh ugotovitev:

— epidemiološka povezava IN vsaj eno klinično merilo iz kategorije „A“ za KSR,

— izpolnjuje klinična merila za KSR.

C. Potrjen primer

Vsak mrtvorojeni otrok, ki izpolnjuje laboratorijska merila,

ALI

vsak dojenček, ki izpolnjuje laboratorijska merila IN za katerega velja vsaj ena izmed naslednjih dveh ugotovitev:

— epidemiološka povezava,

— vsaj eno klinično merilo iz kategorije „A“ za KSR.

2.36 SALMONELOZA (Salmonella spp., razen Salmonella typhi in Salmonella paratyphi)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih štirih znakov:

— driska,

— povišana telesna temperatura,

— bolečina v trebuhu,

— bruhanje.

Laboratorijska merila

Osamitev salmonele (razen Salmonella typhi in Salmonella paratyphi) iz blata, urina, drugega dela telesa (npr. okužene rane) ali katere koli običajno sterilne telesne tekočine ali tkiva (npr. krvi, likvorja, kosti, sinovijske tekočine itd.).

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih petih epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev skupnemu viru,

— prenos z živali na človeka,

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi,

— izpostavitev v okolju.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.37 SINDROM AKUTNEGA OTEŽNEGA DIHANJA – SARS (SARS-koronavirus, SARS-CoV)

Klinična merila

Vsaka oseba s povišano telesno temperaturo ali povišano telesno temperaturo v anamnezi

IN

vsaj enim izmed naslednjih treh znakov:

— kašelj,

— težko dihanje,

— kratka sapa,

IN

vsaj eno izmed naslednjih štirih ugotovitev:

— radiološki znaki za pljučnico,

— radiološki znaki za ARDS (sindrom dihalne stiske pri odraslem),

— ugotovitve pri obdukciji, ki dokazujejo pljučnico,

— ugotovitve pri obdukciji, ki dokazujejo ARDS (sindrom dihalne stiske pri odraslem),

IN

nobena druga diagnoza ne more v celoti razložiti bolezni.

Laboratorijska merila

— Laboratorijska merila za potrditev primera Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov: — osamitev virusa v celični kulturi iz kliničnega vzorca in identifikacija virusa SARS-CoV z uporabo metode, kot je RT-PCR, — prisotnost nukleinske kisline virusa SARS-CoV v vsaj enem izmed naslednjih treh vzorcev: — vsaj dveh različnih kliničnih vzorcih (npr. bris nosnega dela žrela in blato), — isti klinični vzorec se med trajanjem bolezni zbere dvakrat ali večkrat (npr. z zaporednim izsesavanjem iz nosnega dela žrela), — dve različni preiskavi ali ponovitev RT-PCR z uporabo novega izvlečka RNK iz prvotnega kliničnega vzorca pri vsakem testiranju, — prisotnost specifičnih protiteles proti virusu SARS-CoV, določena z enim izmed naslednjih dveh ugotovitev: — serokonverzija, določena z vzporednima testoma ELISA in indirektno fluorescenčno metodo v akutni fazi ali fazi okrevanja, — štirikratni ali več kot štirikratni porast protiteles med akutno fazo in fazo okrevanja, določen z vzporednim testiranjem.

— Laboratorijska merila za verjeten primer Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov: — posamičen pozitiven test na protitelesa proti virusu SARS-CoV, — pozitiven rezultat PCR metode za virus SARS-CoV v posamičnem kliničnem vzorcu in pri posamični preiskavi.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih treh ugotovitev:

— Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih treh znakov: — zaposlena na delovnem mestu, povezanem s povečanim tveganjem za izpostavitev virusu SARS-CoV (npr. osebje v laboratoriju, ki dela z virusom SARS-CoV in virusi, podobnimi virusu SARS-CoV, ali ki shranjuje klinične vzorce, okužene z virusom SARS-CoV; osebe, ki so izpostavljene divjim živalim ali drugim živalim, ki se obravnavajo kot vir virusa SARS-CoV, njihovim izločkom itd.), — tesni stik (11) z eno ali več osebami, ki so potrjeni primeri SARS-a ali so na stopnji ugotavljanja SARS-a, — v anamnezi potovanje na območje ali bivanje na območju, kjer je prišlo do izbruha SARS-a.

— Dva ali več zdravstvenih delavcev (12) iz iste enote zdravstvenega centra s kliničnimi dokazi SARS-a in s pojavom bolezni v istem desetdnevnem obdobju.

— Tri ali več oseb (zdravstveni delavci in/ali pacienti in/ali obiskovalci) s kliničnimi dokazi SARS-a in s pojavom bolezni v istem desetdnevnem obdobju in z epidemiološko povezavo z zdravstveno ustanovo.

Razvrstitev primera za obdobje med epidemijami

Uporablja se tudi med izbruhom v neprizadeti državi ali območju.

A. Možen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila IN laboratorijska merila za verjeten primer IN ima epidemiološko povezavo.

C. Nacionalno potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila za potrditev primera, kadar je testiranje opravil nacionalni referenčni laboratorij.

D. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila za potrditev primera, kadar je testiranje opravil referenčni laboratorij SZO za potrditev SARS-a.

Razvrstitev primera med izbruhom

Uporablja se med izbruhom v državi/območju, za katero je referenčni laboratorij SZO za potrditev SARS-a laboratorijsko potrdil vsaj eno osebo.

A. Možen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo z nacionalno potrjenim ali potrjenim primerom.

C. Nacionalno potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila za potrditev primera, kadar je testiranje opravil nacionalni referenčni laboratorij.

D. Potrjen primer

Ena izmed naslednjih treh ugotovitev:

— vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila za potrditev primera, kadar je testiranje opravil referenčni laboratorij SZO za potrditev SARS-a;

— vsak nacionalno potrjen primer z epidemiološko povezavo z verigo prenosa, za katero je referenčni laboratorij SZO za potrditev SARS-a neodvisno potrdil vsaj en primer;

— vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila za možen primer ter ima epidemiološko povezavo z verigo prenosa, za katero je referenčni laboratorij SZO za potrditev SARS-a neodvisno potrdil vsaj en primer.

2.38 OKUŽBA Z ESCHERICHIO COLI, ki proizvaja Šiga toksin/verocitotoksin (STEC/VTEC)

Klinična merila

Driska, povezana z okužbo s/z STEC/VTEC

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih dveh znakov:

— driska,

— bolečina v trebuhu.

Hemolitično-uremični sindrom (HUS)

Vsaka oseba z akutno odpovedjo ledvic in vsaj enim izmed naslednjih dveh znakov:

— mikroangiopatska hemolitična anemija,

— trombocitopenija.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— osamitev seva bakterije Escherichia coli, ki proizvaja Šiga toksin (Stx) ali vsebuje gen stx1 ali stx2,

— osamitev bakterije Escherichia coli O157, ki ne fermentira sorbitola (brez Stx ali testiranja na gene stx),

— neposredna detekcija nukleinske kisline gena stx1 ali stx2 (brez osamitve seva),

— neposredna detekcija prostih Stx v blatu (brez osamitve seva).

Naslednje merilo se lahko uporablja kot laboratorijsko merilo za potrditev STEC/VTEC samo v primeru hemolitično-uremičnega sindroma:

— prisotnost protiteles proti serogrupno-specifični bakteriji Escherichia coli.

Če je možno, je treba opraviti osamitev seva STEC/VTEC in dodatno opredelitev serotipa, fagotipa, genov eae in podtipov stx1/stx2.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih petih epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev skupnemu viru,

— prenos z živali na človeka,

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi.

— izpostavitev v okolju.

Razvrstitev primera

A. Možen primer HUS zaradi okužbe s STEC

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila za HUS.

B. Verjeten primer STEC/VTEC

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer STEC/VTEC

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.39 GRIŽA (Shigella spp.)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih štirih znakov:

— driska,

— povišana telesna temperatura,

— bruhanje,

— bolečina v trebuhu.

Laboratorijska merila

— Osamitev bakterije Shigella spp. iz kliničnega vzorca.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih petih epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev skupnemu viru,

— prenos z živali na človeka,

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi,

— izpostavitev v okolju.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.40 ČRNE KOZE (virus črnih koz)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih dveh znakov:

— povišana telesna temperatura

IN

kožni izpuščaj z mehurčki ali čvrstimi pustulami s centrifugalno razporeditvijo na isti stopnji razvoja,

— neznačilna klinična slika, opredeljena kot vsaj eden izmed naslednjih štirih znakov: — hemoragične lezije, — ploščate žametaste lezije, ki se ne razvijajo v mehurčke, — Variola sine eruptione, — milejša oblika.

Laboratorijska merila

— Laboratorijska merila za potrditev primera Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov: — osamitev virusa črnih koz iz kliničnega vzorca, ki mu sledi sekvenciranje (samo imenovani laboratoriji P4), — prisotnost nukleinske kisline virusa črnih koz v kliničnem vzorcu, ki mu sledi sekvenciranje. Rezultate laboratorijskih preiskav je treba razlagati glede na cepilni status.

— Laboratorijska merila za verjeten primer — Identifikacija delcev virusa ortopoks z elektronskomikroskopskim pregledom.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih dveh epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev v laboratoriju (kadar obstaja možnost izpostavitve virusu črnih koz).

Razvrstitev primera

A. Možen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in za katero velja vsaj ena izmed naslednjih dveh ugotovitev:

— epidemiološka povezava s potrjenim človeškim primerom s prenosom s človeka na človeka,

— laboratorijska merila za verjeten primer so izpolnjena.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila za potrditev primera.

Med izbruhom: vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

2.41 SIFILIS (Treponema pallidum)

Klinična merila

— Primarni sifilis Vsaka oseba z enim ali številnimi (običajno nebolečimi) čankarji genitalno, perinealno, analno, v ustih, na sluznici žrela ali drugje ekstragenitalno.

— Sekundarni sifilis Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih petih znakov: — difuzni makulopapulozni kožni izpuščaj, ki pogosto zajema dlani in podplate, — generalizirana limfadenopatija, — kondilom lata, — enantem, — difuzna alopecija.

— Zgodnji latentni sifilis (< 1 leto) V anamnezi prejšnjih dvanajstih mesecev so simptomi, skladni s simptomi iz zgodnjih stopenj sifilisa.

— Pozni latentni sifilis (> 1 leto) Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila (specifične serološke teste).

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— določitev bakterije Treponema pallidum v eksudatih lezij ali v tkivu z mikroskopskim pregledom v temnem polju,

— določitev bakterije Treponema pallidum v eksudatih lezij ali v tkivu z metodo direktne imunofluorescence (DFA),

— določitev bakterije Treponema pallidum v eksudatih lezij ali v tkivu z verižno reakcijo polimeraze (PCR),

— določitev protiteles proti bakteriji Treponema pallidum s presejalnim testom (TPHA, TPPA ali EIA) IN dodatna določitev protiteles Tp-IgM (z IgM-ELISA, IgM imunoblot ali 19S-IgM-FTA-abs) – potrjeno z drugim določanjem IgM.

Epidemiološka merila

— Primarni/sekundarni sifilis Epidemiološka povezava je prenos s človeka na človeka (spolni stik).

— Zgodnji latentni sifilis (< 1 leto) Epidemiološka povezava je prenos s človeka na človeka (spolni stik) v prejšnjih 12 mesecih.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila za potrditev primera.

2.42 SIFILIS, KONGENITALNI in NEONATALNI (Treponema pallidum)

Klinična merila

Vsak dojenček, star < 2 leti, z vsaj enim izmed naslednjih desetih znakov:

— povečana jetra in vranica (hepatosplenomegalija),

— lezije na koži in sluznicah,

— kondilom lata,

— vztrajni rinitis,

— zlatenica,

— psevdoparaliza (zaradi periostitisa in osteohondritisa),

— prizadetost centralnega živčnega sistema,

— anemija,

— nefrotski sindrom,

— podhranjenost.

Laboratorijska merila

— Laboratorijska merila za potrditev primera Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov: — določitev bakterije Treponema pallidum z mikroskopskim pregledom v temnem polju vzorca iz popkovnice, posteljice, nosnega izcedka ali materiala kožne lezije, — določitev bakterije Treponema pallidum z metodo direktne imunofluorescence za določitev protiteles proti bakteriji Treponema pallidum (DFA-TP) v vzorcu iz popkovnice, posteljice, nosnega izcedka ali materiala kožne lezije, — prisotnost bakterije Treponema pallidum – specifična protitelesa IgM (FTA-abs, EIA), IN reaktivni netreponemski test (VDRL, RPR) v serumu otroka.

— Laboratorijska merila za verjeten primer Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov: — reaktivni test VDRL za likvor, — reaktivni netreponemski in treponemski serološki testi v serumu matere, — titer dojenčkovih netreponemskih protiteles je štirikrat ali več kot štirikrat višji kot titer protiteles v serumu matere.

Epidemiološka merila

Vsak dojenček z epidemiološko povezavo s človeka na človeka (vertikalni prenos).

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsak dojenček ali otrok, ki izpolnjuje klinična merila in za katerega velja vsaj ena izmed naslednjih dveh ugotovitev:

— epidemiološka povezava,

— laboratorijska merila za verjeten primer so izpolnjena.

C. Potrjen primer

Vsak dojenček, ki izpolnjuje laboratorijska merila za potrditev primera.

2.43 TETANUS (Clostridium tetani)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj dvema izmed naslednjih treh znakov:

— boleče krčenje predvsem masetrne mišice in vratnih mišic, kar vodi v obrazne krče, znane kot trizmus in „risus sardonicus“,

— boleče krčenje mišic trupa,

— generalizirani krči, pogosto položaj opistotonus.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Clostridium tetani iz okuženega mesta,

— prisotnost tetanus toksina v vzorcu seruma.

Epidemiološka merila Se ne uporablja.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.44 VIRUSNI ENCEFALITIS, KI GA PRENAŠA KLOP (virus TBE)

Klinična merila

Vsaka oseba s simptomi vnetja centralnega živčnega sistema (npr. meningitisom, meningoencefalitisom, encefalomielitisom, encefaloradikulitisom).

Laboratorijska merila (13)

— Laboratorijska merila za potrditev primera: Vsaj eden izmed naslednjih petih laboratorijskih testov: — dokaz specifičnih protiteles IgM IN IgG proti virusu TBE v krvi, — dokaz specifičnih protiteles IgM proti virusu TBE v likvorju, — serokonverzija ali štirikraten porast titra specifičnih protiteles proti virusu TBE v parnem serumu, — prisotnost nukleinske kisline virusa TBE v kliničnem vzorcu, — osamitev virusa TBE iz kliničnega vzorca.

— Laboratorijska merila za verjeten primer: Prisotnost specifičnih protiteles IgM proti virusu TBE v enem vzorcu seruma.

Epidemiološka merila

Izpostavitev skupnemu viru (nepasterizirani mlečni izdelki).

Razvrstitev

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila za verjeten primer,

ALI

vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila za potrditev primera.

2.45 KONGENITALNA TOKSOPLAZMOZA (Toxoplasma gondii)

Klinična merila

Niso ustrezna za namene nadzora.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov:

— določitev bakterije Toxoplasma gondii v telesnih tkivih ali tekočinah,

— prisotnost nukleinske kisline bakterije Toxoplasma gondii v kliničnem vzorcu,

— prisotnost specifičnih protiteles (IgM, IgG, IgA) proti bakteriji Toxoplasma gondii pri novorojenčku,

— vztrajno povišan titer protiteles IgG proti bakteriji Toxoplasma gondii pri dojenčku (starem < 12 mesecev).

Epidemiološka merila Se ne uporablja.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer Se ne uporablja.

C. Potrjen primer

Vsak dojenček, ki izpolnjuje laboratorijska merila.

2.46 TRIHINELOZA (Trichinella spp.)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj tremi izmed naslednjih šestih znakov:

— povišana telesna temperatura,

— bolečina in utrujenost v mišicah,

— driska,

— edem obraza,

— eozinofilija,

— subkonjuktivalne in subungualne krvavitve ter krvavitve v mrežnico.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— dokaz ličink gliste Trichinella v tkivu, pridobljenem z mišično biopsijo,

— prisotnost specifičnih protiteles proti glisti Trichinella (indirektna imunofluorescenčna metoda, ELISA ali Western Blot).

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih dveh epidemioloških povezav:

— izpostavitev onesnaženi hrani (meso),

— izpostavitev skupnemu viru,

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.47 TUBERKULOZA (kompleks Mycobacterium tuberculosis)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih dveh znakov:

— znaki, simptomi in/ali radiološke ugotovitve, ki so v skladu z aktivno tuberkulozo na katerem koli mestu,

IN

— odločitev zdravnika o celotnem zdravljenju tuberkuloze

ALI

primer, odkrit post-mortem s patološkimi ugotovitvami, ki so v skladu z aktivno tuberkulozo in na podlagi katerih bi pacient prejemal antibiotike proti tuberkulozi, če bi bila bolezen diagnosticirana pred smrtjo.

Laboratorijska merila

— Laboratorijska merila za potrditev primera Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov: — osamitev kompleksa Mycobacterium tuberculosis (razen Mycobacterium bovis-BCG) iz kliničnega vzorca, — prisotnost nukleinske kisline kompleksa Mycobacterium tuberculosis v kliničnem vzorcu IN pozitiven mikroskopski izvid za acidorezistentne bacile ali enakovredna svetlobnomikroskopska metoda fluorescenčnega barvanja bacilov.

— Laboratorijska merila za verjeten primer Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov: — mikroskopski pregled za acidorezistentne bacile ali enakovredna svetlobnomikroskopska metoda fluorescenčnega barvanja bacilov, — prisotnost nukleinske kisline kompleksa Mycobacterium tuberculosis v kliničnem vzorcu, — histološki prikaz granulomov.

Epidemiološka merila Se ne uporablja.

Razvrstitev primera

A. Možen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila za verjeten primer.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in laboratorijska merila za potrditev primera.

2.48 TULAREMIJA (Francisella tularensis)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj eno izmed naslednjih kliničnih oblik:

— Ulceroglandularna tularemija — Kožna razjeda IN — limfadenopatija regionalnih bezgavk.

— Glandularna tularemija — Povečane in boleče bezgavke brez vidne razjede.

— Okuloglandularna tularemija — Konjuktivitis IN — limfadenopatija regionalnih bezgavk.

— Orofaringealna tularemija — Limfadenopatija vratnih bezgavk IN vsaj eden izmed naslednjih treh znakov: — stomatitis, — faringitis, — tonzilitis.

— Črevesna tularemija Vsaj eden izmed naslednjih treh znakov: — bolečina v trebuhu, — bruhanje, — driska.

— Pljučna tularemija — Pljučnica.

— Tifusna tularemija Vsaj eden izmed naslednjih dveh znakov: — povišana telesna temperatura brez zgodnjih lokalnih znakov in simptomov, — septikemija.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih treh laboratorijskih testov:

— osamitev bakterije Francisella tularensis iz kliničnega vzorca,

— prisotnost nukleinske kisline bakterije Francisella tularensis v kliničnem vzorcu,

— prisotnost specifičnih protiteles proti bakteriji Francisella tularensis.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih treh epidemioloških povezav:

— izpostavitev skupnemu viru,

— prenos z živali na človeka,

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.49 TREBUŠNI TIFUS/PARATIFUS (Salmonella typhi/paratyphi)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih dveh znakov:

— pojav vztrajne povišane telesne temperature,

— vsaj dva izmed naslednjih štirih znakov: — glavobol, — relativna bradikardija, — neproduktiven kašelj, — driska, zaprtje, slabo počutje ali bolečina v trebuhu.

Paratifus ima iste simptome kot trebušni tifus, vendar je potek bolezni običajno milejši.

Laboratorijska merila

— Osamitev bakterije Salmonella typhi ali paratyphi iz kliničnega vzorca.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih treh epidemioloških povezav:

— izpostavitev skupnemu viru,

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev onesnaženi hrani/pitni vodi.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.50 VIRUSNE HEMORAGIČNE MRZLICE

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih dveh znakov:

— povišana telesna temperatura,

— različni znaki krvavitev, ki lahko povzročijo večorgansko odpoved.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih dveh laboratorijskih testov:

— osamitev specifičnega virusa iz kliničnega vzorca,

— prisotnost nukleinske kisline specifičnega virusa.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih dveh epidemioloških povezav:

— potovanje v zadnjih 21 dneh v območje, kjer so se pojavljali primeri virusne hemoragične mrzlice ali se domneva, da so se pojavljali,

— izpostavitev v zadnjih 21 dneh verjetnemu ali potrjenemu primeru virusne hemoragične mrzlice, pri katerem se je bolezen pojavila v preteklih 6 mesecih.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

2.51 MRZLICA ZAHODNEGA NILA (okužba z virusom zahodnega Nila, VZN)

Klinična merila

Vsaka oseba s povišano telesno temperaturo

ALI

vsaj enim izmed naslednjih dveh znakov:

— encefalitis,

— meningitis.

Laboratorijska merila

— Laboratorijska merila za potrditev primera Vsaj eden izmed naslednjih štirih laboratorijskih testov: — osamitev VZN iz krvi ali likvorja, — prisotnost nukleinske kisline VZN v krvi ali likvorju, — prisotnost specifičnih protiteles (IgM) proti VZN v likvorju, — visok titer protiteles IgM proti VZN IN prisotnost protiteles IgG proti VZN IN potrditev z nevtralizacijo virusa.

— Laboratorijski testi za verjeten primer Prisotnost specifičnih protiteles proti VZN v serumu. Rezultate laboratorijskih preiskav je treba razlagati glede na cepilni status proti flavivirusom.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih dveh epidemioloških povezav:

— prenos z živali na človeka (ki prebiva, je obiskal ali je bil izpostavljen ugrizom komarjev na območju, kjer je VZN endemičen pri konjih ali pticah),

— prenos s človeka na človeka (vertikalni prenos, transfuzije krvi, transplantacije).

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila IN za katero velja vsaj ena izmed naslednjih dveh ugotovitev:

— epidemiološka povezava,

— laboratorijski test za verjeten primer.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje laboratorijska merila za potrditev primera.

2.52 RUMENA MRZLICA (virus rumene mrzlice)

Klinična merila

Vsaka oseba s povišano telesno temperaturo

IN

vsaj enim izmed naslednjih dveh znakov:

— zlatenica,

— generalizirana krvavitev.

Laboratorijska merila

Vsaj eden izmed naslednjih petih laboratorijskih testov:

— osamitev virusa rumene mrzlice iz kliničnega vzorca,

— prisotnost nukleinske kisline virusa rumene mrzlice,

— prisotnost antigena virusa rumene mrzlice,

— prisotnost specifičnih protiteles proti virusu rumene mrzlice,

— določitev tipičnih lezij pri histopatološkem pregledu jeter post-mortem.

Rezultate laboratorijskih preiskav je treba razlagati glede na cepilni status proti flavivirusom.

Epidemiološka merila

Potovanje v zadnjem tednu v območje, kjer so se pojavljali primeri virusne hemoragične mrzlice ali se domneva, da so se pojavljali.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki ni bila nedavno cepljena in ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

V primeru nedavnega cepljenja oseba z določenim divjim tipom seva virusa rumene mrzlice.

2.53 JERSINIOZA (Yersinia enterocolitica, Yersinia pseudotuberculosis)

Klinična merila

Vsaka oseba z vsaj enim izmed naslednjih petih znakov:

— povišana telesna temperatura,

— driska,

— bruhanje,

— bolečina v trebuhu (psevdoapendicitis),

— tenezem.

Laboratorijska merila

— Osamitev za človeka patogene bakterije Yersinia enterocolitica ali Yersinia pseudotuberculosis iz kliničnega vzorca.

Epidemiološka merila

Vsaj ena izmed naslednjih štirih epidemioloških povezav:

— prenos s človeka na človeka,

— izpostavitev skupnemu viru,

— prenos z živali na človeka,

— izpostavitev onesnaženi hrani.

Razvrstitev primera

A. Možen primer Se ne uporablja.

B. Verjeten primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična merila in ima epidemiološko povezavo.

C. Potrjen primer

Vsaka oseba, ki izpolnjuje klinična in laboratorijska merila.

3. OPREDELITVE PRIMEROV POSEBNIH ZDRAVSTVENIH STANJ

3.1 SPLOŠNA OPREDELITEV PRIMERA BOLNIŠNIČNE OKUŽBE (ALI „OKUŽBE, POVEZANE Z ZDRAVSTVENO OSKRBO“)

Bolnišnična okužba, povezana s trenutnim bivanjem v bolnišnici, je opredeljena kot okužba, ki ustreza eni izmed opredelitev primerov IN

— pri kateri so se simptomi pojavili tretji dan trenutnega bivanja v bolnišnici ali pozneje (dan sprejema = prvi dan) ALI

— pri kateri je bil pacient operiran prvi ali drugi dan in so se pri njem pred tretjim dnevom pojavili simptomi okužbe kirurške rane ALI

— pri kateri je bil prvi ali drugi dan nameščen invazivni medicinski pripomoček, ki je pred tretjim dnevom povzročil okužbo, povezano z zdravstveno oskrbo.

Bolnišnična okužba, povezana s predhodnim bivanjem v bolnišnici, je opredeljena kot okužba, ki ustreza eni izmed opredelitev primerov

IN

— pri kateri se pri pacientu pokaže okužba, vendar je ponovno sprejet manj kot 2 dni po prejšnjem sprejemu v bolnišnico za akutno oskrbo, ALI

— pri kateri je bil pacient sprejet z okužbo, ki ustreza opredelitvi primera za okužbo kirurške rane, torej se je okužba kirurške rane pojavila v 30 dneh po operaciji (ali v enem letu po operaciji, če ta vključuje vsadek in je prišlo do globoke okužbe kirurške rane ali okužbe organov/telesne votline), pacient pa ima simptome, ki ustrezajo opredelitvi primera in/ali se za navedeno okužbo zdravi s protimikrobnimi sredstvi, ALI

— pri kateri je bil pacient sprejet (ali pri katerem se simptomi pojavijo v dveh dneh) zaradi okužbe z bakterijo Clostridium difficile manj kot 28 dni od prejšnje odpustitve iz bolnišnice za akutno oskrbo.

Za namene raziskav o točkovni prevalenci je aktivna bolnišnična okužba, ki je prisotna na dan raziskave, opredeljena kot okužba, pri kateri so znaki in simptomi okužbe prisotni na dan raziskave ali pri kateri so bili znaki in simptomi prisotni v preteklosti, pacient pa se (še vedno) zdravi za navedeno okužbo na dan raziskave. Prisotnost simptomov in znakov je treba preveriti pred začetkom zdravljenja, da se ugotovi, ali zdravljena okužba ustreza eni izmed opredelitev primerov bolnišnične okužbe.

3.1.1 BJ: OKUŽBA KOSTI IN SKLEPOV

BJ-BONE: Osteomielitis

Za osteomielitis mora veljati vsaj eno izmed naslednjih meril:

— pri pacientu se povzročitelj dokaže z osamitvijo iz vzorca kosti,

— pri pacientu so pri neposrednem pregledu kosti med kirurškim posegom ali pri histopatološkem pregledu vidni znaki osteomielitisa,

— pacient ima vsaj dva izmed naslednjih znakov ali simptomov brez drugih znanih vzrokov: povišana telesna temperatura (> 38 °C), lokalno otekanje, občutljivost, toplota ali izcedek na mestu s sumom okužbe kosti,

IN vsaj ena izmed naslednjih ugotovitev:

— povzročitelji, osamljeni iz vzorca krvi,

— pozitiven test na antigen pri pregledu krvi (npr. Haemophilus influenzae, Streptococcus pneumoniae),

— radiološki znaki za okužbo (npr. patološke ugotovitve na rentgenskih slikah, pri računalniški tomografiji (CT), magnetni resonanci (MRI), scintigrafiji (galij, tehnecij itd.)).

Opomba k navodilu za poročanje:

O mediastinitisu, ki se pojavi po kardiološkem kirurškem posegu in ga spremlja osteomielitis, je treba poročati kot o okužbi organov ali telesnih votlin (SSI-O).

BJ-JNT: Okužba sklepa ali burze

Za okužbo sklepa ali burze mora veljati vsaj eno izmed naslednjih meril:

— pri pacientu se povzročitelj dokaže z osamitvijo iz sklepne tekočine ali z biopsijo sinovialne opne,

— pri pacientu so med kirurškim posegom ali pri histopatološkem pregledu vidni znaki okužbe sklepa ali burze,

— pacient ima vsaj dva izmed naslednjih znakov ali simptomov brez drugih znanih vzrokov: bolečina v sklepu, otekanje, občutljivost, toplota, znaki efuzije ali omejena gibljivost sklepa,

IN vsaj ena izmed naslednjih ugotovitev:

— pri barvanju sklepne tekočine po Gramu so prisotni povzročitelji in levkociti,

— pozitiven test na antigen pri pregledu krvi, urina ali sklepne tekočine,

— celični profil in kemične značilnosti sklepne tekočine ustrezajo okužbi in se jih ne da obrazložiti z osnovno revmatološko boleznijo,

— radiološki znaki za okužbo (npr. patološke ugotovitve na rentgenskih slikah, pri računalniški tomografiji (CT), magnetni resonanci (MRI), scintigrafiji (galij, tehnecij itd.)).

BJ-DISC: Okužba medvretenčnega prostora

Za okužbo medvretenčnega prostora mora veljati vsaj eno izmed naslednjih meril:

— pri pacientu se povzročitelj dokaže z osamitvijo iz vzorca tkiva medvretenčnega prostora, pridobljenega med kirurškim posegom ali z igelno aspiracijo,

— pri pacientu so med kirurškim posegom ali pri histopatološkem pregledu vidni znaki okužbe medvretenčnega prostora,

— pacient ima povišano telesno temperaturo (> 38 °C) brez drugih znanih vzrokov ali bolečine na prizadetem medvretenčnem prostoru

— IN radiološki znaki za okužbo (npr. patološke ugotovitve na rentgenskih slikah, pri računalniški tomografiji (CT), magnetni resonanci (MRI), scintigrafiji (galij, tehnecij itd.)).

Pacient ima povišano telesno temperaturo (> 38 °C) brez drugih znanih vzrokov ali bolečine na prizadetem medvretenčnem prostoru

— IN pozitiven test na antigen pri pregledu krvi ali urina (npr. Haemophilus influenzae, Streptococcus pneumoniae, Neisseria meningitidis ali streptokoki skupine B).

3.1.2 BSI: OKUŽBA KRVNEGA OBTOKA

BSI: Laboratorijsko potrjena okužba krvnega obtoka

Ena pozitivna krvna kultura za dokazanega povzročitelja

ALI

pacient ima vsaj enega izmed naslednjih znakov ali simptomov: povišana telesna temperatura (> 38 °C), mrzlica ali hipotenzija,

IN dve pozitivni krvni kulturi za splošen kožni kontaminant (iz dveh ločenih vzorcev krvi, običajno v 48 urah).

Kožni kontaminanti = koagulaza negativni stafilokoki, Micrococcus spp., Propionibacterium acnes, Bacillus spp., Corynebacterium spp.

Vir okužbe krvnega obtoka:

— okužba, povezana s katetrom: enak mikrob je bil osamljen s katetra ali pa se simptomi izboljšajo v 48 urah po odstranitvi katetra (C-PVC: periferni žilni kateter, C-CVC: centralni žilni kateter (Opomba: O okužbi krvnega obtoka, povezani s centralnim ali perifernim žilnim katetrom (C-CVC ali C-PVC BSI) je treba v primeru mikrobiološke potrditve poročati kot o mikrobiološko potrjeni okužbi krvnega obtoka, povezani s centralnim ali perifernim žilnim katetrom (CRI3-CVC oziroma CRI3-PVC, glej opredelitev za mikrobiološko potrjeni okužbi krvnega obtoka, povezani s centralnim ali perifernim žilnim katetrom (CRI3).);

— sekundarna okužba, ki je posledica druge okužbe: enak mikrob je bil osamljen iz drugega mesta okužbe ali pa obstaja trden kliničen dokaz, da je bila okužba krvnega obtoka sekundarna in je posledica drugega mesta okužbe, invazivnega diagnostičnega postopka ali tujka:

okužba dihal (S-PUL),

okužba sečil (S-UTI),

okužba prebavnega trakta (S-DIG),

SSI (S-SSI): okužba kirurške rane,

okužba kože in mehkega tkiva (S-SST),

druga okužba (S-OTH);

— neznanega izvora (UO): nič od naštetega, okužba krvnega obtoka neznanega izvora (preverjena med raziskavo, brez ugotovljenega vira);

— neznan (UNK): o viru okužbe krvnega obtoka ni podatkov ali pa so pomanjkljivi.

3.1.3 CNS: OKUŽBA CENTRALNEGA ŽIVČNEGA SISTEMA

CNS-IC: Znotrajlobanjska okužba (možganski absces, subduralna ali epiduralna okužba, encefalitis)

Za znotrajlobanjsko okužbo mora veljati vsaj eno izmed naslednjih meril:

— pri pacientu se povzročitelj dokaže z osamitvijo iz vzorca možganskega tkiva ali trde možganske opne,

— pri pacientu so med kirurškim posegom ali pri histopatološkem pregledu vidni absces ali znaki znotrajlobanjske okužbe,

— pacient ima vsaj dva izmed naslednjih znakov ali simptomov brez drugih znanih vzrokov: glavobol, omotica, povišana telesna temperatura (> 38 °C), lokalni nevrološki znaki, spremenljive stopnje zavesti ali zmedenost,

IN vsaj ena izmed naslednjih ugotovitev:

— pri mikroskopskem pregledu vzorca možganov ali tkiva abscesa, pridobljenega z igelno aspiracijo ali biopsijo med kirurškim posegom ali obdukcijo, so vidni povzročitelji,

— pozitiven test na antigen pri pregledu krvi ali urina,

— radiološki znaki za okužbo (npr. patološke ugotovitve pri ultrazvoku, računalniški tomografiji (CT), magnetni resonanci (MRI), posnetku možganov z radionukleidno tehniko ali arteriogramu),

— enkraten diagnostični titer protiteles (IgM) ali štirikratni porast titra protiteles (IgG) proti povzročitelju v parnih serumih,

IN, če je bila diagnoza postavljena pred smrtjo, zdravnik predpiše ustrezno protimikrobno terapijo.

Opomba k navodilu za poročanje:

Če sta hkrati prisotna meningitis in možganski absces, je treba o okužbi poročati kot o znotrajlobanjski okužbi (CNS-IC).

CNS-MEN: Meningitis ali ventrikulitis

Za meningitis ali ventrikulitis mora veljati vsaj eno izmed naslednjih meril:

— pri pacientu se povzročitelj dokaže z osamitvijo iz likvorja,

— pacient ima vsaj enega izmed naslednjih znakov ali simptomov brez drugih znanih vzrokov: povišana telesna temperatura (> 38 °C), glavobol, otrdel vrat, meningealni znaki, znaki prizadetosti možganskega živca ali razdražljivost,

IN vsaj ena izmed naslednjih ugotovitev:

— povečano število levkocitov, povišane vrednosti beljakovin in/ali znižane vrednosti glukoze v likvorju,

— pri barvanju likvorja po Gramu so vidni povzročitelji,

— povzročitelji, osamljeni iz vzorca krvi,

— pozitiven test na antigen pri pregledu likvorja, krvi ali urina,

— enkraten diagnostični titer protiteles (IgM) ali štirikratni porast titra protiteles (IgG) proti povzročitelju v parnih serumih,

IN, če je bila diagnoza postavljena pred smrtjo, zdravnik predpiše ustrezno protimikrobno terapijo.

Opomba k navodilu za poročanje:

— O okužbi likvorskega šanta je treba poročati kot o okužbi kirurške rane (SSI), če se pojavi ≤ eno leto po namestitvi; če se pojavi pozneje ali po manipuliranju s šantom ali dostopu do njega, je o njej treba poročati kot o meningitisu (CNS-MEN).

— O meningoencefalitisu je treba poročati kot o meningitisu (CNS-MEN).

— O spinalnem abscesu z meningitisom je treba poročati kot o meningitisu (CNS-MEN).

CNS-SA: Spinalni absces brez meningitisa

Za spinalni epiduralni ali subduralni absces, pri katerem ni prizadet likvor ali sosednje kostne strukture, mora veljati vsaj eno izmed naslednjih meril:

— pri pacientu se povzročitelj dokaže z osamitvijo iz spinalnega epiduralnega ali subduralnega abscesa,

— pri pacientu je med kirurškim posegom ali pri obdukciji viden spinalni epiduralni ali subduralni absces ali pa so bili pri histopatološkem pregledu vidni znaki abscesa,

— pacient ima vsaj enega izmed naslednjih znakov ali simptomov brez drugih znanih vzrokov: povišana telesna temperatura (> 38 °C), bolečina v hrbtu, lokalna občutljivost, radikulitis, parapareza ali paraplegija,

IN vsaj ena izmed naslednjih ugotovitev:

— povzročitelji, osamljeni iz vzorca krvi,

— radiološki znaki za spinalni absces (npr. patološke ugotovitve pri mielografiji, ultrazvoku, računalniški tomografiji (CT), magnetni resonanci (MRI) ali drugih slikanjih (galij, tehnecij itd.)),

IN, če je bila diagnoza postavljena pred smrtjo, zdravnik predpiše ustrezno protimikrobno terapijo.

Opomba k navodilu za poročanje:

O spinalnem abscesu z meningitisom je treba poročati kot o meningitisu (CNS-MEN).

3.1.4 CRI: OKUŽBA, POVEZANA S KATETROM (14)

CRI1-CVC: Lokalna okužba, povezana s centralnim žilnim katetrom (brez pozitivne krvne kulture)

— Kvantitativna kultura s centralnega žilnega katetra ≥ 103 CFU/ml ali semikvantitativna kultura s centralnega žilnega katetra > 15 CFU

— IN gnoj/vnetje na mestu vstavljanja ali tunelu.

CRI1-PVC: Lokalna okužba, povezana s perifernim žilnim katetrom (brez pozitivne krvne kulture)

— Kvantitativna kultura s perifernega žilnega katetra ≥ 103 CFU/ml ali semikvantitativna kultura s perifernega žilnega katetra > 15 CFU

— IN gnoj/vnetje na mestu vstavljanja ali tunelu.

CRI2-CVC: Splošna okužba, povezana s centralnim žilnim katetrom (brez pozitivne krvne kulture)

— Kvantitativna kultura s centralnega žilnega katetra ≥ 103 CFU/ml ali semikvantitativna kultura s centralnega žilnega katetra > 15 CFU

— IN klinični znaki se izboljšajo v 48 urah po odstranitvi katetra.

CRI2-PVC: Splošna okužba, povezana s perifernim žilnim katetrom (brez pozitivne krvne kulture)

— Kvantitativna kultura s perifernega žilnega katetra ≥ 103 CFU/ml ali semikvantitativna kultura s perifernega žilnega katetra > 15 CFU

— IN klinični znaki se izboljšajo v 48 urah po odstranitvi katetra.

CRI3-CVC: Mikrobiološko potrjena okužba krvnega obtoka, povezana s centralnim žilnim katetrom

— Okužba krvnega obtoka se pojavi 48 ur pred odstranitvijo katetra ali po njej

IN pozitivna kultura z enakim mikrobom pri enem izmed naslednjih testov:

— kvantitativna kultura s centralnega žilnega katetra ≥ 103 CFU/ml ali semikvantitativna kultura s centralnega žilnega katetra > 15 CFU,

— razmerje kvantitativne krvne kulture pri vzorcu krvi s centralnega žilnega katetra/vzorcu periferne krvi > 5,

— različne zakasnitve pozitivnih krvnih kultur: pri vzorcu krvi s centralnega žilnega katetra se pozitivna krvna kultura razvije najmanj dve uri prej kot pri vzorcu periferne krvi,

— pozitivna kultura z enakim mikrobom iz gnoja na mestu vstavljanja.

CRI3-PVC: Mikrobiološko potrjena okužba krvnega obtoka, povezana s perifernim žilnim katetrom

Okužba krvnega obtoka se pojavi 48 ur pred odstranitvijo katetra ali po njej

IN pozitivna kultura z enakim mikrobom pri enem izmed naslednjih testov:

— kvantitativna kultura s perifernega žilnega katetra ≥ 103 CFU/ml ali semikvantitativna kultura s perifernega žilnega katetra > 15 CFU,

— pozitivna kultura z enakim mikrobom iz gnoja na mestu vstavljanja.

3.1.5 CVS: OKUŽBA KARDIOVASKULARNEGA SISTEMA

CVS-VASC: Okužba arterij ali ven

Za okužbo arterij ali ven mora veljati vsaj eno izmed naslednjih meril:

— pri pacientu se povzročitelj dokaže z osamitvijo iz vzorca arterij ali ven, pridobljenega med kirurškim posegom,

— IN krvna kultura ni bila opravljena ali pa povzročitelji niso bili osamljeni iz vzorca krvi,

— pri pacientu so med kirurškim posegom ali pri histopatološkem pregledu vidni znaki okužbe arterij ali ven,

— pacient ima vsaj enega izmed naslednjih znakov ali simptomov brez drugih znanih vzrokov: povišana telesna temperatura (> 38 °C), bolečina, eritem ali toplota na prizadetem mestu žile,

— IN več kot 15 kolonij, poraslih s preiskavo konice katetra s semikvantitativno metodo,

— IN krvna kultura ni bila opravljena ali pa povzročitelji niso bili osamljeni iz vzorca krvi,

— pri pacientu se je na prizadetem mestu žile pojavil gnojni izcedek

— IN krvna kultura ni opravljena ali pa povzročitelji niso bili osamljeni iz vzorca krvi.

Opomba k navodilu za poročanje:

O okužbah arteriovenskega grafta, šanta ali fistule ali mesta vstavljanja katetra brez mikrobov, osamljenih iz vzorca krvi, je treba poročati kot o okužbi arterij ali ven (CVS-VASC).

CVS-ENDO: Endokarditis

Za endokarditis naravne ali umetne srčne zaklopke mora veljati vsaj eno izmed naslednjih meril:

— pri pacientu se povzročitelj dokaže z osamitvijo iz vzorca zaklopke ali vegetacije,

— pacient ima dva ali več izmed naslednjih znakov ali simptomov brez drugih znanih vzrokov: povišana telesna temperatura (> 38 °C), nov ali spreminjajoč se šum, pojav embolusov, spremembe na koži (npr. petehije, trskaste krvavitve pod nohti, boleči podkožni vozli), kongestivna srčna odpoved ali motnje srčnega prevajanja,

IN vsaj ena izmed naslednjih ugotovitev:

— povzročitelji, osamljeni iz vzorca dveh ali več krvnih kultur,

— pri barvanju zaklopke po Gramu so vidni povzročitelji, ko je kultura negativna ali ni bila opravljena,

— med kirurškim posegom ali obdukcijo je vidna vegetacija na zaklopki,

— pozitiven test na antigen pri pregledu krvi ali urina (npr. Haemophilus influenzae, Streptococcus pneumoniae, Neisseria meningitidis ali streptokoki skupine B),

— pri ultrazvočnem pregledu srca so vidni znaki nove vegetacije,

IN, če je bila diagnoza postavljena pred smrtjo, zdravnik predpiše ustrezno protimikrobno terapijo.

CVS-CARD: Miokarditis ali perikarditis

Za miokarditis ali perikarditis mora veljati vsaj eno izmed naslednjih meril:

— pri pacientu se povzročitelj dokaže z osamitvijo iz vzorca perikardialnega tkiva ali tekočine, pridobljenega z igelno aspiracijo ali med kirurškim posegom,

— pacient ima vsaj dva izmed naslednjih znakov ali simptomov brez drugih znanih vzrokov: povišana telesna temperatura (> 38 °C), bolečina v prsih, paradoksni pulz ali povečano srce,

IN vsaj ena izmed naslednjih ugotovitev:

— patološki EKG, skladen z miokarditisom ali perikarditisom,

— pozitiven test na antigen pri pregledu krvi (npr. Haemophilus influenzae, Streptococcus pneumoniae),

— pri histološkem pregledu srčnega tkiva ugotovljeni znaki miokarditisa ali perikarditisa,

— štirikratni porast za tip specifičnih protiteles z osamitvijo virusa ali brez nje iz žrela ali blata,

— perikardialna efuzija, ugotovljena z ultrazvokom, računalniško tomografijo (CT), magnetno resonanco (MRI) ali angiografijo.

CVS-MED: Mediastinitis

Za mediastinitis mora veljati vsaj eno izmed naslednjih meril:

— pri pacientu se povzročitelj dokaže z osamitvijo iz vzorca medpljučnega tkiva ali tekočine, pridobljenega med kirurškim posegom ali z igelno aspiracijo,

— pri pacientu so med kirurškim posegom ali pri histopatološkem pregledu vidni znaki mediastinitisa,

— pacient ima vsaj enega izmed naslednjih znakov ali simptomov brez drugih znanih vzrokov: povišana telesna temperatura (> 38 °C), bolečina v prsih ali nestabilna prsnica,

IN vsaj ena izmed naslednjih ugotovitev:

— gnojni izcedek iz medpljučja,

— povzročitelji, osamljeni iz vzorca krvi ali iz izcedka iz medpljučja,

— širitev medpljučja na rentgenskih slikah.

Opomba k navodilu za poročanje:

O mediastinitisu, ki se pojavi po srčni operaciji in ga spremlja osteomielitis, je treba poročati kot o okužbi organov ali telesnih votlin (SSI-O).

3.1.6 EENT: OKUŽBA OČESA, UŠESA, NOSU, GRLA ALI UST

EENT-CONJ: Konjuktivitis

Za konjunktivitis mora veljati vsaj eno izmed naslednjih meril:

— pri pacientu se povzročitelj dokaže z osamitvijo iz vzorca gnojnega eksudata, pridobljenega iz veznice ali mejnih tkiv, kot so veka, roženica, Meibomove žleze ali solzne žleze,

— pri pacientu se na področju veznice ali okoli očesa pojavi bolečina ali pordelost,

IN vsaj ena izmed naslednjih ugotovitev:

— pri barvanju eksudatov po Gramu so vidni levkociti in povzročitelji,

— gnojni eksudati,

— pozitiven test na antigen pri pregledu eksudata ali brisa veznice (npr. test ELISA ali IF za bakterijo Chlamydia trachomatis, virus herpes simpleks, adenovirus),

— pri mikroskopskem pregledu eksudata ali brisa veznice so vidne celice velikanke z več jedri,

— pozitivna virusna kultura,

— enkraten diagnostični titer protiteles (IgM) ali štirikratni porast titra protiteles (IgG) proti povzročitelju v parnih serumih.

Opomba k navodilu za poročanje:

— O drugih okužbah očesa je treba poročati kot o okužbi očesa, razen konjuktivitisa, (EENT-EYE).

— O konjuktivitisu zaradi kemičnega draženja, ki je posledica srebrovega nitrata (AgNO3), se ne poroča kot o okužbi, povezani z zdravstveno oskrbo.

— O konjuktivitisu, ki se pojavlja kot del širše razširjene virusne bolezni (kot so ošpice, norice ali okužba zgornjih dihal), se ne poroča.

EENT-EYE: Okužba očesa, razen konjuktivitisa

Za okužbo očesa, razen konjuktivitisa, mora veljati vsaj eno izmed naslednjih meril:

— pri pacientu se povzročitelj dokaže z osamitvijo iz tekočine prednjega ali zadnjega prekata ali iz steklovine,

— pacient ima vsaj dva izmed naslednjih znakov ali simptomov brez drugih znanih vzrokov: bolečina v očesu, motnje vida ali hipopion,

IN vsaj ena izmed naslednjih ugotovitev:

— zdravnik postavi diagnozo okužbe očesa,

— pozitiven test na antigen pri pregledu krvi (npr. Haemophilus influenzae, Streptococcus pneumoniae),

— povzročitelji, osamljeni iz vzorca krvi.

EENT-EAR: Okužba ušesa in mastoida

Za okužbe ušesa in mastoida mora veljati vsaj eno izmed naslednjih meril:

otitis externa (vnetje zunanjega ušesa) mora izpolnjevati vsaj eno izmed naslednjih meril:

— pri pacientu se povzročitelj dokaže z osamitvijo iz vzorca gnojnega izcedka iz sluhovoda,

— pacient ima vsaj enega izmed naslednjih znakov ali simptomov brez drugih znanih vzrokov: povišana telesna temperatura (> 38 °C), bolečina, pordelost ali izcedek iz sluhovoda,

— IN pri barvanju gnojnega izcedka po Gramu so vidni povzročitelji;

otitis media (vnetje srednjega ušesa) mora izpolnjevati vsaj eno izmed naslednjih meril:

— pri pacientu se povzročitelj dokaže z osamitvijo iz tekočine iz srednjega ušesa, pridobljene s timpanocentezo ali pri kirurškem posegu,

— pacient ima vsaj dva izmed naslednjih znakov ali simptomov brez drugih znanih vzrokov: povišana telesna temperatura (> 38 °C), bolečina v bobniču, vnetje bobniča, retrahiran bobnič ali zmanjšana gibljivost bobniča ali tekočine za bobničem;

otitis interna (vnetje notranjega ušesa) mora izpolnjevati vsaj eno izmed naslednjih meril:

— pri pacientu se povzročitelj dokaže z osamitvijo iz tekočine iz notranjega ušesa, pridobljene pri kirurškem posegu,

— zdravnik postavi pacientu diagnozo okužbe notranjega ušesa;

za mastoiditis mora veljati vsaj eno izmed naslednjih meril:

— pri pacientu se povzročitelj dokaže z osamitvijo iz gnojnega izcedka iz mastoida,

— pacient ima vsaj dva izmed naslednjih znakov ali simptomov brez drugih znanih vzrokov: povišana telesna temperatura (> 38 °C), bolečina, občutljivost, eritem, glavobol ali paraliza obraza;

IN vsaj ena izmed naslednjih ugotovitev:

— pri barvanju gnojnega materiala iz mastoida po Gramu so vidni povzročitelji,

— pozitiven test na antigen pri pregledu krvi.

EENT-ORAL: Okužba v ustni votlini (usta, jezik ali dlesni)

Za okužbe v ustni votlini mora veljati vsaj eno izmed naslednjih meril:

— pri pacientu se povzročitelj dokaže z osamitvijo iz vzorca gnojnega materiala iz tkiva ustne votline,

— pri pacientu so pri neposrednem pregledu, med kirurškim posegom ali pri histopatološkem pregledu vidni absces ali drugi znaki okužbe v ustni votlini,

— pacient ima vsaj enega izmed naslednjih znakov ali simptomov brez drugih znanih vzrokov: absces, ulceracija, izbočene bele lise na vneti sluznici ali plaki na ustni sluznici,

IN vsaj ena izmed naslednjih ugotovitev:

— pri barvanju po Gramu so vidni povzročitelji,

— pozitiven test z barvanjem KOH (kalijev hidroksid),

— pri mikroskopskem pregledu brisa sluznice so vidne celice velikanke z več jedri,

— pozitiven test na antigen pri pregledu ustnih izločkov,

— enkraten diagnostični titer protiteles (IgM) ali štirikratni porast titra protiteles (IgG) proti povzročitelju v parnih serumih,

— zdravnik postavi diagnozo o