PRIPOROČILO KOMISIJE (EU) 2022/822

z dne 18. maja. 2022

o pospešitvi postopkov izdaje dovoljenj za projekte na področju energije iz obnovljivih virov in poenostavitvi sklepanja pogodb o nakupu električne energije

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Energija iz obnovljivih virov je v središču prehoda na čisto energijo, ki je potreben za uresničitev ciljev evropskega zelenega dogovora, zagotavljanje cenovno dostopne energije ter zmanjšanje odvisnosti Unije od fosilnih goriv in uvoza energije.

(2) Energija iz obnovljivih virov državljanom Unije prinaša številne koristi: prispevek k prizadevanjem za obvladovanje podnebnih sprememb, pomoč pri varstvu okolja, ustvarjanje rasti in delovnih mest, prispevek k vodilnemu položaju Unije na tehnološkem in industrijskem področju ter povečanje odpornosti gospodarstva Unije.

(3) Energetskemu sektorju gre pripisati več kot 75 % vseh emisij toplogrednih plinov v Uniji. Pospešitev proizvodnje energije z razvojem in uporabo obratov za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov je zato bistvenega pomena pri doseganju cilja Unije glede energije iz obnovljivih virov za leto 2030 in prispeva k doseganju cilja Unije, da se do leta 2030 emisije toplogrednih plinov zmanjšajo za vsaj 55 % v skladu z Uredbo (EU) 2021/1119 Evropskega parlamenta in Sveta (1).

(4) Hitro povečanje deleža energije iz obnovljivih virov je ključno pri reševanju problema visokih cen energije. Nižji fiksni stroški energije iz obnovljivih virov in variabilni stroški, ki so blizu nič, pomenijo, da so bili stroški električne energije iz obnovljivih virov stabilnejši in nižji od stroškov fosilnih goriv. Zaradi pospešenega uvajanja obnovljivih virov energije bo Unija manj odvisna od fosilnih goriv, predvsem uvoženih.

(5) Kot je priznano v sporočilu „REPowerEU: skupni evropski ukrepi za cenovno dostopnejšo, zanesljivejšo in bolj trajnostno energijo“ (v nadaljnjem besedilu: sporočilo REPowerEU) (2), je hitro povečanje uporabe energije iz obnovljivih virov bistveno za zmanjšanje odvisnosti Unije od fosilnih goriv in postopno opuščanje potrošnje ruskega plina. Načrt REPowerEU vsebuje ukrepe za uresničitev tega cilja, enako kot tudi evropski semester, v okviru katerega se predlagajo priporočila za posamezne države glede izdaje dovoljenj, ki so prilagojena razmeram v posameznih državah članicah.

(6) S sporočilom REPowerEU je bila uvedena tudi pobuda za pospeševalnik za vodik, s katero so se podvojili cilji za leto 2030 glede obnovljivega vodika, da bi se zmanjšala zunanja odvisnost Unije od uvoza fosilnih goriv. Za proizvodnjo 10 milijonov ton obnovljivega vodika bo Unija do leta 2030 potrebovala dodatne zmogljivosti za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov v višini 80 GW.

(7) Projekti na področju energije iz obnovljivih virov morajo biti načeloma odobreni, da se lahko opravlja načrtovana dejavnost. Postopki izdaje dovoljenj pomagajo zagotoviti varnost in zanesljivost projektov. Vendar zapletenost, raznolikost in predolgo trajanje navedenih postopkov močno ovirajo potrebno hitro uvedbo energije iz obnovljivih virov ter doseganje cenovno dostopnejšega, zanesljivejšega in bolj trajnostnega energetskega sistema Unije.

(8) Zamude pri obdelavi odobritev za projekte ogrožajo pravočasno doseganje energetskih in podnebnih ciljev ter povečujejo stroške projektov, ki so za to potrebni. Zaradi dinamičnih inovacij lahko zamude privedejo tudi do namestitve manj učinkovitih obratov za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov.

(9) Te ovire so bile opredeljene že v Direktivi 2001/77/ES Evropskega parlamenta in Sveta (3), ki od držav članic zahteva, da ocenijo postopke izdaje dovoljenj, da bi se zmanjšale regulativne in neregulativne ovire za proizvodnjo električne energije iz obnovljivih virov. Z Direktivo 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta (4) so bile uvedene zahteve za poenostavitev upravnih postopkov za razvijalce energije iz obnovljivih virov. Te zahteve so okrepljene z Direktivo (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (5). Njihov popoln in hiter prenos v vseh državah članicah znatno prispeva k skrajšanju upravnih postopkov ter je najpomembnejša prednostna naloga, ki bi jo bilo treba izvršiti čim prej.

(10) Komisija podpira države članice prek Instrumenta za tehnično podporo (6), ki zagotavlja prilagojeno tehnično strokovno znanje za oblikovanje in izvajanje reform, vključno s tistimi za racionalizacijo okvira za postopke odobritve in izdaje dovoljenj za projekte na področju energije iz obnovljivih virov, ter spodbuja uporabo podjetniških pogodb o nakupu električne energije za energijo iz obnovljivih virov. Tehnična podpora na primer vključuje krepitev upravne zmogljivosti, usklajevanje zakonodajnih okvirov in izmenjavo ustreznih dobrih praks.

(11) Roki za postopke izdaje dovoljenj iz Direktive (EU) 2018/2001 se uporabljajo brez poseganja v obveznosti, ki izhajajo iz veljavnega okoljskega prava Unije, v sodne pritožbe, pravna sredstva in druge postopke pred sodiščem ter v mehanizme za alternativno reševanje sporov, vključno s pritožbenimi postopki, zunajsodnimi pritožbami in pravnimi sredstvi, pri čemer se lahko podaljšajo za čas trajanja takih postopkov.

(12) Pomanjkanje javne podpore za projekte na področju energije iz obnovljivih virov je še ena velika ovira za njihovo izvajanje v številnih državah članicah. V ta namen bi bilo treba potrebe in stališča državljanov in družbenih deležnikov upoštevati na vseh stopnjah razvoja projektov na področju obnovljivih virov energije – od razvoja politike do prostorskega načrtovanja in razvoja projektov – ter spodbujati dobre prakse za zagotavljanje pravične porazdelitve različnih vplivov obratov na lokalno prebivalstvo.

(13) Večina ovir, povezanih z izdajo dovoljenj za projekte na področju energije iz obnovljivih virov in povezano omrežno infrastrukturo, ter dobre prakse za njihovo odpravo so bile opredeljene na ravni držav članic.

(14) Upravne ovire so postale pomembnejše zaradi izboljšav v zvezi z drugimi ovirami, kot so stroški tehnologije, ki so se v zadnjih desetih letih drastično znižali, ali težave s financiranjem, ki so jih ublažila znižanja stroškov in vse večje število podjetniških pogodb o nakupu električne energije za energijo iz obnovljivih virov.

(15) To priporočilo obravnava te pomisleke in poziva k iskanju rešitev v obstoječem pravnem okviru. Ne posega v pravo Unije, zlasti na področju energije in okolja, ter v obveznosti, ki iz njega izhajajo. Prav tako ne posega v pravila Unije o konkurenci, zlasti v člene 101, 102 in 106 Pogodbe o delovanju Evropske unije, ter v prakso odločanja Komisije pri izvrševanju pravil Unije o konkurenci.

(16) Skupaj s tem priporočilom je bil sprejet zakonodajni predlog za spremembo in okrepitev določb Direktive (EU) 2018/2001 v zvezi z upravnimi postopki. Ker je nujno pospešiti uvajanje projektov na področju energije iz obnovljivih virov, bi morale države članice v skladu s členom 15b predloga spremembe Direktive (EU) 2018/2001 o izdaji dovoljenj čim prej začeti opredeljevati primerna kopenska in morska območja ter pripravljati načrte za posebej primerna območja („območja, namenjena obnovljivim virom energije“).

(17) Pomorsko prostorsko načrtovanje je ključno orodje za opredelitev prihodnjih območij za uvajanje energije iz obnovljivih virov ter spodbujanje večkratne uporabe pomorskega prostora, vključno z ohranjanjem in varstvom morskega okolja. Države članice so morale v skladu z direktivo o pomorskem prostorskem načrtovanju (7) svoje nacionalne pomorske prostorske načrte sprejeti do 31. marca 2021. Komisija poziva države članice, ki direktive o pomorskem prostorskem načrtovanju še ne izvajajo v celoti, naj pripravijo in sprejmejo svoje nacionalne načrte (8).

(18) Ovire, ki izhajajo iz postopkov izdaje dovoljenj, bi lahko vplivale tudi na prihodnjo uvedbo inovativnih tehnologij za razogljičenje, ki so potrebne za podnebno nevtralnost. Vzpostavitev regulativnih peskovnikov, tj. preskušanje inovativnih tehnologij, proizvodov, storitev ali pristopov, ki niso v celoti skladni z obstoječim pravnim in regulativnim okvirom, v resničnem okolju, bi lahko podprla inovacije in olajšala poznejše prilagajanje regulativnega okolja, da bi se omogočila njihova uporaba.

(19) Razvoj projektov na področju energije iz obnovljivih virov, ki se delno ali v celoti financirajo s podjetniškimi pogodbami o nakupu, bo pomagal pospešiti uvajanje energije iz obnovljivih virov. Poleg tega podjetniške pogodbe o nakupu prinašajo neposredne koristi za končne potrošnike, vključno z zagotavljanjem konkurenčne in predvidljive cene energije ter prispevanjem k agendi družbene odgovornosti podjetij v Uniji.

(20) Čeprav se je v zadnjih petih letih število podjetniških pogodb o nakupu vsako leto povečalo, predstavlja delež projektov na področju energije iz obnovljivih virov, ki jih neposredno financirajo poslovni odjemalci, le 15–20 % letnega trga. Sklepanje podjetniških pogodb o nakupu je v glavnem omejeno na nekatere države članice, na električno energijo kot nosilca energije in na velika multinacionalna podjetja z neposrednim stikom s potrošniki.

(21) Komisija skupaj s tem priporočilom prek geografskega laboratorija za energijo in industrijo (EIGL) (9) daje na voljo digitalno konsolidirane nabore podatkov o najrazličnejših pomembnih energetskih in okoljskih dejavnikih, da bi državam članicam pomagala opredeliti območja, namenjena obnovljivim virom energije, za hitro uvedbo novih projektov na področju energije iz obnovljivih virov. Komisija namerava to orodje za kartiranje dodatno razviti z vključitvijo dodatnih naborov podatkov in povezav z digitalnimi orodji držav članic za prostorsko načrtovanje –

SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

OPREDELITEV

1 Za namene tega priporočila in smernic, ki ga dopolnjujejo, projekti na področju energije iz obnovljivih virov vključujejo proizvodne obrate za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov, kot so opredeljeni v direktivi o energiji iz obnovljivih virov (tudi v obliki obnovljivega vodika), ter sredstva, potrebna za njihovo priključitev na omrežje in skladiščenje proizvedene energije.

HITREJŠI IN KRAJŠI POSTOPKI

2 Ob upoštevanju zakonodajnega predloga, s katerim se spreminjajo in krepijo določbe Direktive (EU) 2018/2001 v zvezi z upravnimi postopki, ter brez poseganja v pravo Unije bi morale države članice zagotoviti, da so načrtovanje, gradnja in obratovanje obratov za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov, njihova priključitev na električno, plinsko in toplotno omrežje ter samo integrirano omrežje in sredstva za skladiščenje upravičeni do najugodnejšega postopka, ki je na voljo v njihovih postopkih načrtovanja in izdajanja dovoljenj, ter da se šteje, da so v prevladujočem javnem interesu in interesu javne varnosti.

3 Države članice bi morale določiti jasno opredeljene, pospešene in čim krajše roke za vse korake, potrebne za izdajo dovoljenj za gradnjo in izvajanje projektov na področju energije iz obnovljivih virov, ter navesti, v katerih primerih in okoliščinah se taki roki lahko podaljšajo. Države članice bi morale določiti zavezujoče najdaljše roke za vse ustrezne faze postopka presoje vplivov na okolje. Trajanje postopkov izdaje dovoljenj za namestitev solarnih naprav v umetnih strukturah bi moralo biti omejeno na največ tri mesece.

4 Države članice bi morale določiti časovne okvire in posebna postopkovna pravila, da bi se zagotovila učinkovitost pravnih postopkov v zvezi z dostopom do pravnega varstva za projekte na področju energije iz obnovljivih virov.

5 Države članice bi morale vzpostaviti enoten in usklajen postopek predložitve vlog, ki bi zajemal celoten upravni postopek predložitve vlog in izdaje dovoljenj. Hkratna predložitev več vlog bi morala imeti prednost pred zaporedno predložitvijo vlog, če so potrebne različne odobritve, tudi za povezane projekte v zvezi z omrežji.

6 Države članice bi morale vlagateljem omogočiti, da v času med predložitvijo vloge za dovoljenje in gradnjo projektov posodobijo tehnološke specifikacije svojih projektov in tako omogočijo uvedbo inovativnih tehnologij.

7 Pri izvajanju teh priporočil bi morale države članice uporabiti prakse, opisane v poglavju I, oddelek 2, smernic iz Priloge k temu priporočilu.

OLAJŠANJE UDELEŽBE DRŽAVLJANOV IN SKUPNOSTI

8 Države članice bi morale spodbujati udeležbo državljanov, vključno z gospodinjstvi z nizkimi in srednjimi dohodki, in energetskih skupnosti v projektih na področju energije iz obnovljivih virov ter sprejeti ukrepe za spodbujanje prenosa koristi energetskega prehoda na lokalne skupnosti, s čimer bi se povečalo sprejemanje s strani javnosti in njeno udejstvovanje.

9 Države članice bi morale izvajati poenostavljene postopke izdaje dovoljenj za skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov, vključno s priključitvijo obratov v lasti skupnosti na omrežje, ter čim bolj poenostaviti postopke in zahteve za izdajo dovoljenj za proizvodnjo, tudi za samooskrbovalce z energijo iz obnovljivih virov.

10 Pri izvajanju teh priporočil bi morale države članice uporabiti prakse, opisane v poglavju I, oddelka 5(c) in 6(a), smernic iz Priloge k temu priporočilu.

IZBOLJŠANJE NOTRANJEGA USKLAJEVANJA

11 Države članice bi morale zagotoviti racionalizacijo in učinkovito usklajevanje med nacionalnimi, regionalnimi in občinskimi ravnmi v zvezi z vlogami in odgovornostmi pristojnih organov ter veljavno zakonodajo, predpisi in postopki za odobritev projektov na področju energije iz obnovljivih virov.

12 Države članice bi morale vzpostaviti točko „vse na enem mestu“ za izdajo dovoljenj za projekte na področju energije iz obnovljivih virov v skladu z Direktivo (EU) 2018/2001, in sicer s čim manjšim številom vključenih organov ter s čim večjo učinkovitostjo ob upoštevanju javnih sredstev in prednosti koncentracije tehnološkega, okoljskega in pravnega strokovnega znanja.

13 Države članice bi morale uvesti pravila, po katerih bi odsotnost odgovora pristojnega organa ali organov v določenih rokih privedla do sprejetja dane zahteve v ustrezni fazi postopka izdaje dovoljenja za projekte na področju obnovljivih virov energije (t. i. pozitivni molk organa), razen če se njihov odgovor zahteva z zakonodajo Unije ali nacionalno zakonodajo.

14 Pri izvajanju teh priporočil bi morale države članice uporabiti prakse, opisane v poglavju I, oddelek 3, smernic iz Priloge k temu priporočilu.

JASNI IN DIGITALIZIRANI POSTOPKI

15 Države članice bi morale vlagateljem na začetku postopka izdaje dovoljenj za projekte na področju energije iz obnovljivih virov sporočiti jasne, popolne in pregledne informacije o vseh zahtevah in fazah postopka, vključno s pritožbenimi postopki.

16 Države članice bi morale uvesti popolnoma digitalne postopke izdaje dovoljenj in elektronsko komunikacijo, ki bi nadomestila uporabo papirja. Razvijalcem projektov bi bilo treba v okviru spletnega priročnika o postopkih centralno zagotoviti ustrezne informacije, vključno s predlogami za vloge, okoljskimi študijami in podatki ter informacijami o možnostih za sodelovanje javnosti in upravnih taksah.

17 Pri izvajanju teh priporočil bi morale države članice uporabiti prakse, opisane v poglavju I, oddelek 3, smernic iz Priloge k temu priporočilu.

ZADOSTNI ČLOVEŠKI VIRI IN SPRETNOSTI

18 Države članice bi morale zagotoviti, da imajo njihovi organi za izdajo dovoljenj in organi za okoljsko presojo zadostno in ustrezno osebje z ustreznimi spretnostmi in kvalifikacijami.

19 Države članice bi morale izkoristiti možnosti financiranja Unije in nacionalnih virov financiranja, ki so na voljo za izpopolnjevanje in preusposabljanje, zlasti na regionalni in lokalni ravni, ter razmisliti o vzpostavitvi zavezništva za sektorsko sodelovanje na področju spretnosti za premostitev vrzeli v spretnostih osebja, ki se ukvarja s postopki izdaje dovoljenj in okoljskimi ocenami.

20 Pri izvajanju teh priporočil bi morale države članice uporabiti prakse, opisane v poglavju I, oddelek 4, smernic iz Priloge k temu priporočilu.

BOLJŠA OPREDELITEV IN NAČRTOVANJE LOKACIJ ZA PROJEKTE

21 Države članice bi morale hitro opredeliti primerna kopenska in morska območja za projekte na področju energije iz obnovljivih virov, sorazmerno z njihovimi nacionalnimi energetskimi in podnebnimi načrti ter njihovim prispevkom k doseganju revidiranega cilja glede energije iz obnovljivih virov za leto 2030. V okviru tega postopka kartiranja bi bilo treba omejena in jasno opredeljena območja določiti kot posebej primerna za razvoj energije iz obnovljivih virov (območja, namenjena obnovljivim virom energije), pri čemer bi se bilo treba čim bolj izogibati območjem, dragocenim za okolje, in med drugim dati prednost degradiranim zemljiščem, ki niso uporabna za kmetijstvo. V ta namen se države članice spodbuja, da uporabijo posodobljene nabore podatkov, ki so na voljo prek geografskega laboratorija za energijo in industrijo (EIGL) ( 10 )

22 Države članice bi morale na najmanjšo potrebno raven omejiti „izključitvena območja“, na katerih razvoj energije iz obnovljivih virov ni mogoč. Zagotoviti bi morale jasne in pregledne informacije z obrazloženo utemeljitvijo omejitev glede razdalje do stanovanjskih in vojaških območij oziroma območji civilnega letalstva. Omejitve bi morale temeljiti na dokazih in biti zasnovane tako, da izpolnjujejo svoj predvideni namen in hkrati čim bolj povečajo razpoložljivost prostora za razvoj projektov, pri čemer bi se morale upoštevati druge omejitve na področju prostorskega načrtovanja.

23 Države članice bi morale racionalizirati zahteve glede presoje vplivov na okolje za projekte na področju energije iz obnovljivih virov, kolikor je to pravno mogoče, in sicer z uporabo razpoložljivih tehničnih smernic za uskladitev uporabe energije iz obnovljivih virov z okoljsko zakonodajo Unije ter vključitvijo presoje vplivov na okolje in drugih ustreznih okoljskih presoj v skupni postopek. Države članice bi morale določitev obsega ( 11 ) sistematično uporabljati ali jo določiti kot obvezno, da bi se izboljšala kakovost postopka presoje vplivov na okolje.

24 Države članice bi morale zagotoviti, da ubijanje ali vznemirjanje posameznih primerkov prosto živečih ptic in zaščitenih vrst v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS ( 12 ) ni ovira za razvoj projektov na področju energije iz obnovljivih virov, tako da se od takih projektov zahteva, da po potrebi vključujejo blažitvene ukrepe za učinkovito preprečevanje ubijanja ali vznemirjanja, tako da spremljajo njihovo učinkovitost in glede na informacije, pridobljene s spremljanjem, sprejmejo nadaljnje ukrepe, ki so potrebni za zagotovitev, da ni znatnega negativnega vpliva na populacijo zadevne vrste. V tem primeru se naključno ubijanje ali vznemirjanje posameznih osebkov ne bi smelo šteti za namerno in zato ne bi smelo spadati na področje uporabe člena 12(1) Direktive 92/43/EGS niti člena 5 Direktive 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta ( 13 )

25 Države članice bi morale spodbujati zgodnje vključevanje javnosti v opredeljevanje prostorskih načrtov, k spodbujanju večkratne uporabe območij in zagotavljanju preglednosti glede tega, kje in kako se lahko projekti na področju energije iz obnovljivih virov gradijo ali nameščajo, vključno z manjšimi obrati na občinski ravni. Države članice bi si morale prizadevati za usklajeno načrtovanje omrežij in zmogljivosti za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov na vseh ravneh, tudi v okviru regionalnega sodelovanja.

26 Pri izvajanju teh priporočil bi morale države članice uporabiti prakse, opisane v poglavju I, oddelek 5, smernic iz Priloge k temu priporočilu.

ENOSTAVNEJŠA PRIKLJUČITEV NA OMREŽJE

27 Države članice bi morale izvajati dolgoročno načrtovanje omrežja in naložbe, skladne z načrtovano širitvijo zmogljivosti za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov, pri čemer bi morale upoštevati prihodnje povpraševanje in cilj podnebne nevtralnosti.

28 Države članice bi morale vzpostaviti poenostavljene postopke za nadomestitev stare zmogljivosti z novo zmogljivostjo obstoječih obratov za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov, vključno z racionaliziranimi postopki za okoljske presoje, in sprejeti preprost postopek uradnega obveščanja za njihovo priključitev na omrežje, če niso predvideni znatni negativni okoljski ali družbeni vplivi.

29 Države članice bi morale zagotoviti, da operaterji sistemov (i) uporabljajo pregleden in digitalen postopek za aplikacije za priključitev na omrežje, (ii) zagotavljajo informacije o zmogljivostih omrežja ter (iii) optimizirajo uporabo zmogljivosti omrežja z omogočanjem njene uporabe elektrarnam, ki združujejo več komplementarnih tehnologij.

30 Države članice bi morale zagotoviti pravno varnost pri spreminjanju namembnosti plinovodov za zemeljski plin na vodik ter pri tem jasno navesti, katere odobritve bodo potrebne, in omogočiti uporabo predhodno pridobljenih odobritev.

31 Pri izvajanju teh priporočil bi morale države članice uporabiti prakse, opisane v poglavju I, oddelek 6, smernic iz Priloge k temu priporočilu.

INOVATIVNI PROJEKTI

32 Države članice se spodbuja k vzpostavitvi regulativnih peskovnikov za odobritev ciljno usmerjenih izjem od nacionalnega, regionalnega ali lokalnega zakonodajnega ali regulativnega okvira za inovativne tehnologije, proizvode, storitve ali pristope, da se olajša izdaja dovoljenj v podporo uvajanju in sistemskemu vključevanju energije iz obnovljivih virov, skladiščenju in drugim tehnologijam razogljičenja v skladu z zakonodajo Unije.

POENOSTAVITEV SKLEPANJA POGODB O NAKUPU ELEKTRIČNE ENERGIJE

33 Države članice bi morale hitro odpraviti vse neupravičene upravne ali tržne ovire za podjetniške pogodbe o nakupu energije iz obnovljivih virov, zlasti da bi se pospešilo sklepanje podjetniških pogodb o nakupu energije iz obnovljivih virov s strani malih in srednjih podjetij.

34 Države članice bi morale oblikovati, načrtovati in izvajati programe podpore – in potrdila o izvoru – tako, da so združljivi s podjetniškimi pogodbami o nakupu energije iz obnovljivih virov, jih dopolnjujejo in omogočajo.

35 Pri izvajanju teh priporočil bi morale države članice uporabiti prakse, opisane v poglavju II smernic iz Priloge k temu priporočilu.

SPREMLJANJE, POROČANJE IN PREGLED

36 Države članice bi morale vzpostaviti kontaktno točko, zadolženo za redno spremljanje glavnih ozkih grl v postopku izdaje dovoljenj in obravnavanje težav, s katerimi se srečujejo razvijalci projektov na področju energije iz obnovljivih virov.

37 Od marca 2023 bi morale države članice Komisiji vsaki dve leti v okviru celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih poročil o napredku, ki jih je treba predložiti v skladu s členom 17 Uredbe (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta ( 14 ) , sporočiti vse razpoložljive podrobne informacije o stanju izvajanja tega priporočila.

38 Komisija bo dve leti po sprejetju tega priporočila pregledala njegovo izvajanje in ocenila, ali so potrebni nadaljnji ukrepi, pri čemer bo upoštevala informacije, ki jih bodo predložile države članice.

V Bruslju, 18. maja 2022 Za Komisijo Kadri SIMSON članica Komisije

(1) Uredba (EU) 2021/1119 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. junija 2021 o vzpostavitvi okvira za doseganje podnebne nevtralnosti in spremembi uredb (ES) št. 401/2009 in (EU) 2018/1999 (evropska podnebna pravila) (UL L 243, 9.7.2021, str. 1).

(2) Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Evropskemu svetu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij „REPowerEU: skupni evropski ukrepi za cenovno dostopnejšo, zanesljivejšo in bolj trajnostno energijo“, COM(2022) 108 final.

(3) Direktiva 2001/77/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. septembra 2001 o spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije na notranjem trgu z električno energijo (UL L 283, 27.10.2001, str. 33).

(4) Direktiva 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (UL L 140, 5.6.2009, str. 16).

(5) Direktiva (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov (UL L 328, 21.12.2018, str. 82).

(6) Uredba (EU) 2021/240 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. februarja 2021 o vzpostavitvi Instrumenta za tehnično podporo (UL L 57, 18.2.2021, str. 1).

(7) Direktiva 2014/89/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 2014 o vzpostavitvi okvira za pomorsko prostorsko načrtovanje (UL L 257, 28.8.2014, str. 135).

(8) Glej poročilo Komisije o napredku pri izvajanju direktive o pomorskem prostorskem načrtovanju, COM(2022) 185 z dne 3. maja 2022.

(9) https://energy-industry-geolab.jrc.ec.europa.eu/

(10) https://ec.europa.eu/energy-industry-geography-lab

(11) Določitev obsega pomeni izdajo mnenja o obsegu in stopnji podrobnosti informacij o okolju, ki jih je treba predložiti v obliki poročila o presoji vplivov na okolje.

(12) Direktiva Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, 22.7.1992, str. 7).

(13) Direktiva 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic (UL L 20, 26.1.2010, str. 7).

(14) Uredba (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov, spremembi uredb (ES) št. 663/2009 in (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU in 2013/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 2009/119/ES in (EU) 2015/652 ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 328, 21.12.2018, str. 1).