SKLEP KOMISIJE (EU) 2019/1144

z dne 17. decembra 2018

o državni pomoči SA.36086 (2016/C) (ex 2016/NN), ki jo je Romunija izvedla za podjetje Oltchim SA

(notificirano pod dokumentarno številko C(2018) 8592)

(Besedilo v romunskem jeziku je edino verodostojno)

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,

ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,

po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenima določbama (1), in ob upoštevanju teh pripomb,

ob upoštevanju naslednjega:

1. POSTOPEK

(1) Romunski organi so 17. julija 2009 Komisijo obvestili o nameravani pretvorbi javnega dolga podjetja Oltchim S.A. (v nadaljnjem besedilu: podjetje Oltchim) v lastniški kapital. Komisija je 7. marca 2012 s Sklepom Komisije 2013/246/EU (2) v zadevi SA.29041 – Podporni ukrepi v korist podjetja Oltchim SA Râmnicu Vâlcea (v nadaljnjem besedilu: sklep Komisije iz leta 2012) sklenila, da pretvorba dolga v višini 1 049 milijonov RON (231 milijonov EUR) ne vsebuje državne pomoči. Navedeni sklep je temeljil na trdni zavezi romunske vlade, da bo v celoti privatizirala podjetje Oltchim, vključno s celotnim lastniškim deležem, ki bi po pretvorbi dolga pripadal državnim organom.

(2) Po neuspešnem poskusu privatizacije podjetja Oltchim so romunski organi oktobra 2012 navezali stik s Komisijo, da bi pripravili uradno priglasitev pomoči za reševanje za podjetje Oltchim (evidentirana pod številko SA.35558).

(3) Novembra 2012 so mediji poročali, da so romunski organi z bankami upnicami podjetja Oltchim sklenili dogovor o financiranju nadaljevanja proizvodnje podjetja Oltchim. Komisija se je na podlagi teh informacij odločila začeti postopek po uradni dolžnosti, evidentiran pod številko SA.36086, in je Romunijo z dopisom z dne 18. januarja 2013 pozvala k predložitvi informacij. Romunija je na to zahtevo odgovorila 7. februarja 2013. Komisija je 18. februarja 2013 zahtevala dodatne informacije, Romunija pa je na zahtevo odgovorila 11. marca 2013. Dodatne informacije je predložila na sestanku, ki je potekal junija 2013, in z dopisom z dne 25. septembra 2013.

(4) Komisija je z dopisi z dne 5. avgusta 2014, 16. oktobra 2014 in 3. marca 2015 zahtevala dodatne informacije, Romunija pa se je na zahtevo odzvala 15. septembra 2014, 26. novembra 2014, 26. marca 2015 oziroma 16. aprila 2015. Komisija je 11. maja 2015 zahtevala dodatne informacije, ki jih je Romunija predložila na sestanku 26. maja 2015 ter z dopisoma z dne 10. junija 2015 in 25. junija 2015. Komisija je 3. septembra 2015 zahtevala dodatne informacije, ki jih je Romunija predložila 10. septembra 2015. Romunija je informacije na lastno pobudo predložila tudi 22. oktobra 2015 in zaprosila za sestanka, ki sta potekala 23. oktobra 2015 in 22. januarja 2016.

(5) Komisija je Romunijo z dopisom z dne 8. aprila 2016 obvestila, da se je v zadevi SA.36086 odločila začeti postopek iz člena 108(2) PDEU. Odločitev Komisije za začetek postopka je bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije (3). Komisija je zainteresirane strani pozvala, naj predložijo pripombe v zvezi s pomočjo.

(6) Komisija je prejela prve pripombe Romunije (15. junija 2016) in štirih zainteresiranih strani. Pripombe tretjih strani je posredovala Romuniji, da bi se ta lahko odzvala nanje; njene pripombe so prispele z dopisom z dne 28. novembra 2016.

(7) Romunija je v dopisu z dne 29. julija 2016 zaradi gospodarske diskontinuitete predlagala spremembo postopka prodaje podjetja Oltchim. Romunski organi so predložili dodatne informacije (14. septembra 2016, 4. novembra 2016 in 5. decembra 2016) in spremenili pogoje prvotnega postopka prodaje.

(8) Po navedenih izmenjavah je svetovalno podjetje AT Kearney kot predstavnik podjetja Oltchim (v nadaljnjem besedilu: prodajalec) predložilo zaporedna poročila o napredku pri prodaji sredstev podjetja Oltchim, in sicer 27. januarja 2017, 4. aprila 2017, 25. julija 2017, 15. septembra 2017, 21. novembra 2017, 18. januarja 2018 in 16. julija 2018 (4).

(9) Med postopkom prodaje je posredovalo več tretjih oseb, romunski organi pa so predložili pripombe o vsakem od teh posredovanj.

(10) Romuniji je bila 26. januarja 2018 poslana dodatna zahteva za informacije, na katero je odgovorila 16. maja 2018.

2. OZADJE

2.1 Upravičenec

(11) Podjetje Oltchim je eno največjih petrokemičnih podjetij v Romuniji in Jugovzhodni Evropi. Romunska država (trenutno prek ministrstva za gospodarstvo) ohranja kontrolni delež v podjetju v višini 54,8 %.

(12) Podjetje Oltchim proizvaja predvsem tekočo kavstično sodo, poliole na osnovi propilen oksida, snovi za mehčanje materialov in oksoalkohole. Je največji proizvajalec tekoče kavstične sode na evropskem trgu (njegov tržni delež v EU je leta 2015 znašal 41 %), edini proizvajalec kavstične sode v granulah v Srednji Evropi ter edini proizvajalec polivinil klorida in polietrov v Romuniji in tretji v Evropi. Podjetje več kot 74 % svoje proizvodnje izvozi v Evropo in druge dele sveta (5).

(13) Podjetje Oltchim je glavni industrijski delodajalec v regiji Vâlcea (romunska regija, ki prejema pomoč na podlagi člena 107(3)(a) PDEU). Leta 2015 je imelo 2 208 zaposlenih, od tega 1 982 v obratu v kraju Râmnicu Vâlcea in 226 v obratu petrokemične službe Pitești v občini Bradu.

2.2 Dejstva

2.2.1 Javni dolg podjetja Oltchim in neuspešni poskusi privatizacije (1995–2011)

(14) Podjetje Oltchim se je že dolgo spopadalo z gospodarskimi težavami. V obdobju 1995–2000 je najelo vrsto komercialnih posojil, zavarovanih z državnimi jamstvi. Ko posojil ni moglo vrniti, so banke navedena jamstva uveljavile. Leta 2002 je ministrstvo za finance dolg podjetja Oltchim, ki je izhajal iz državnih jamstev, preneslo na romunsko agencijo za privatizacijo (v nadaljnjem besedilu: organ AAAS (6)). Ministrstvo za finance je do decembra 2006 še naprej plačevalo na podlagi državnih jamstev ter na organ AAAS znova preneslo vse terjatve, ki so izhajale iz naknadnih plačil, izvedenih na podlagi uveljavljenih jamstev.

(15) V obdobju 2007–2012 se je finančni položaj podjetja Oltchim poslabšal. Njegovi računovodski izkazi so sistematično izkazovali vse večjo izgubo iz poslovanja, skupne izgube in negativna lastna sredstva. Dne 31. decembra 2012 (pred začetkom postopka zaradi insolventnosti) so izkazovali izgubo iz poslovanja v višini 62,9 milijona EUR, čisto izgubo v višini 127,8 milijona EUR in skupne izgube v višini 383 milijonov EUR.

(16) Romunija je poskušala večkrat privatizirati podjetje Oltchim (v letih 2001, 2003, 2006, 2007 in 2008), a neuspešno.

(17) Natančneje, leta 2001 je država s kanadskim rudarskim podjetjem Exall Resources s pogajanji dosegla sporazum in podpisala prodajo 53,2-odstotnega deleža. A ker kupec ni plačal vrednosti delnic (10 milijonov USD ali približno 8,9 milijona EUR (7)) ter ni zagotovil obljubljenih tehnoloških in okoljskih naložb, prodaja ni bila izpeljana (8). Leta 2002 se je država odločila za nov poziv za privatizacijo, pri čemer se je odločila za pretvorbo terjatev agencije AVAS (predhodnica organa AAAS) v lastniški kapital. Vendar je bil rok za predložitev ponudb dvakrat preložen, ponudba pa je bila leta 2003 zaradi nasprotovanja potencialnega vlagatelja in manjšinskih delničarjev, tudi s tožbo pred sodiščem, preklicana (9). Romunski organi so nato v letih 2006 in 2008 znova poskusili privatizirati podjetje skupaj z dolgom, saj je bila pretvorba dolga, ki je bila leta 2003 prvotno odobrena, leta 2006 razveljavljena. A po navedbah romunskih organov pod takimi pogoji podjetja ni želel kupiti noben vlagatelj (10).

2.2.2 Sklep Komisije iz leta 2012

(18) Komisija je s sklepom iz leta 2012 odločila, da načrtovana pretvorba dolga do organa AAAS v višini 1 049 milijonov RON (11) (približno 231 milijonov EUR) v lastniški kapital ne pomeni državne pomoči. Ta sklep je temeljil na trdni zavezi Romunije, dani v dveh dopisih takratnih predsednikov vlade (12), da bo najpozneje do konca maja 2012 privatizirala celotni javni delež, ki je izhajal iz pretvorbe dolga.

(19) Komisija je stališče oblikovala po kritični analizi poročil, ki so ju pripravili neodvisna svetovalci (13) in so ju romunski organi predložili med postopkom. V navedenih poročilih je bil izkupiček od likvidacije podjetja Oltchim primerjan z izkupičkom od privatizacije. V scenariju z likvidacijo je bila vrednost sredstev podjetja Oltchim ocenjena na 692 055 000 RON (152,2 milijona EUR), tj. 264 119 000 RON za zastavljeno premoženje in 427 936 000 RON za nezastavljeno premoženje (14).

(20) Po navedbah iz poročila podjetja Raiffeisen iz leta 2011 bi organ AAAS po scenariju z likvidacijo zbral približno 105,4 milijona RON (približno 23 milijonov EUR), kar pomeni 12 % njegovih celotnih terjatev.

(21) Ta znesek je bil primerjan z vrednostjo terjatev organa AAAS v scenariju pretvorbe dolga in privatizacije. V tem scenariju je bila tržna vrednost podjetja Oltchim ocenjena na od 28 milijonov EUR do 97 milijonov EUR, odvisno od metode, uporabljene za oceno vrednosti podjetja. Po pretvorbi dolga v lastniški kapital in posledični privatizaciji bi organ AAAS pridobil med 22,9 milijona EUR in 79,5 milijona EUR (15).

(22) Na podlagi te primerjave je Komisija ugotovila: „da priglašeni ukrep (pretvorba dolga, ki ji sledi popolna privatizacija), če bi bilo podjetje v celoti privatizirano kmalu po pretvorbi dolga, ne pomeni prednosti za podjetje Oltchim, saj ukrep omogoča javnemu upniku, agenciji AVAS [AAAS], večjo izterjavo dolga kot v primeru likvidacije. Komisija v zvezi s tem ugotavlja zavezanost romunskih organov glede popolne privatizacije podjetja do 31. maja 2012.“ (16)

(23) Vendar podjetje Oltchim ni pretvorilo terjatev organa AAAS v lastniške deleže, kot je bilo odobreno s sklepom Komisije iz leta 2012. Avgusta 2012 se je proizvodnja ustavila, saj glavni dobavitelj elektrike, podjetje Electrica S.A. (v nadaljnjem besedilu: podjetje Electrica), podjetju Oltchim ni več hotelo zagotavljati storitev, ne da bi za to prejelo plačilo

(24) Takoj ko je podjetje Oltchim prenehalo delovati, so romunski organi začeli javnosti jasno kazati, da so za rešitev podjetja pripravljeni narediti vse. Le nekaj dni pred datumom privatizacije je takratni romunski minister za gospodarstvo izjavil, da bo proizvodnja v podjetju znova stekla čez dva do štiri tedne. Dejal naj bi, da se je „pogovarjal s poslovodstvom kompleksa, ki ima načrt za ponovni zagon naprav“ (17).

(25) Postopek privatizacije je 22. septembra 2012 propadel, pri čemer je v zvezi z njim pred nacionalnimi sodišči potekalo več zadev (18).

2.2.3 Položaj podjetja Oltchim po neuspešni privatizaciji dne 22. septembra 2012

(26) Finančni položaj podjetja Oltchim se je po neuspešni privatizaciji še poslabšal. Takoj po neuspešni privatizaciji so romunski organi ponovili, da so za rešitev podjetja pripravljeni narediti vse potrebno (19).

(27) 1. oktobra 2012 je bila predstavljena nova strategija za pripravo delovanja podjetja Oltchim, vključno s finančno podporo v obliki pomoči za reševanje. V članku, ki je izšel v tistem času, je takratni romunski predsednik vlade pojasnil, da postopek privatizacije ni bil uspešen, ter dodal, da „je treba danes pojasniti rezervni načrt za ponoven zagon poslovanja, ohranitev delovnih mest in pripravo novega postopka privatizacije pod zelo drugačnimi, znatno boljšimi pogoji“ (20). V tem smislu je še napovedal dogovor, ki se pripravlja z različnimi upniki za rešitev podjetja: „Načrt za ponovni zagon podjetja Oltchim bo predstavljen v četrtek in bo vseboval naslednje korake za obrat v Vâlcei […] Minister za gospodarstvo, trgovino in poslovno okolje […] ter minister za finance bosta začela uradne pogovore z vsemi glavnimi upniki, tj. agencijo AVAS, podjetjem Electrica in tremi bankami, ki so glavne upnice podjetja Oltchim: BCR, Banca Transilvania in CEC. Skupaj z njimi bomo v četrtek predstavili načrt za ponovni zagon podjetja, v katerem bodo jasno navedeni potrebni koraki za novo poslovodstvo podjetja za financiranje ponovnega zagona proizvodnje, obdobje delovanja, plačilo neizplačanih plač ter priprave na privatizacijo, do katere bo najverjetneje prišlo leta 2013, in sicer pod drugačnimi pogoji, pod katerimi poteka zdaj.“ (21)

(28) Državni sekretar na ministrstvu za gospodarstvo je 17. oktobra 2012 medijem sporočil, da bodo nekateri deli podjetja Oltchim začeli znova obratovati že čez nekaj dni ter da namerava vlada podjetju dodeliti 20 milijonov EUR pomoči za reševanje (22).

(29) Podjetju Oltchim je 24. oktobra 2012 uspelo znova zagnati proizvodnjo zaradi spremenjenih pogojev trgovanja, ki sta mu jih odobrila dva javna dobavitelja (CET Govora in Salrom, nacionalno podjetje za pridelavo soli) (23): — podjetje CET Govora je s podjetjem Oltchim 15. septembra 2012 podpisalo novo pogodbo o dobavi električne energije in se nato strinjalo, da bo povečalo dobavo električne energije (najprej od 25. oktobra 2012, nato od 12. novembra 2012), potem pa še, da bo od 1. januarja 2013 še naprej dobavljalo elektriko. Zdi se, da so bile te spremembe pogodbenega razmerja s podjetjem Oltchim posledica izvajanja več odločb (24), ki jih je okrožni svet Vâlcee izdal za zagotovitev dobave električne energije podjetju Oltchim; — Salrom, nacionalno podjetje za pridelavo soli (v nadaljnjem besedilu: podjetje Salrom), je odobrilo odložitev plačil za svoje dobave.

(30) Minister za gospodarstvo je 15. novembra 2012 medijem zagotovil, da je vlada odločena ohraniti podjetje Oltchim: „Zamisel o insolventnosti bi bila opuščena, če bi sklenili dogovor z glavnimi upniki. Zato smo z velikimi upniki podjetja Oltchim sklenili dogovor o reorganizaciji, nadzorovanem prestrukturiranju – da se ne bi jutri zjutraj zbudili in bi nas čakali veliki upniki – banke, zasebni upniki, trgovci, dobavitelji surovin –, ki bi zahtevali insolventnost podjetja Oltchim. S tem dogovorom želimo podjetje Oltchim ponovno zagnati, rešiti in nadzorovano prestrukturirati s soglasjem upnikov.“ (25)

(31) Ministrstvo za finance, ministrstvo za gospodarske zadeve, ministrstvo za promet in infrastrukturo, organ AAAS in romunska agencija za privatizacijo industrije OPSPI (26) so 23. novembra 2012 podpisali memorandum o soglasju (v nadaljnjem besedilu: memorandum) z upniki podjetja Oltchim, tj. različnimi zasebnimi bankami in bankami v državni lasti ter podjetji v državni lasti, kot so Electrica, Salrom, CFR Marfă SA. Podpisnice memoranduma so se strinjale, da bosta ministrstvo za gospodarstvo in agencija OPSPI najpozneje 1. januarja 2013 ustanovila namensko družbo, prosto dolgov in v celoti z državnim kapitalom (Oltchim SPV), tako da bi lahko banke varno zagotovile potrebno podporo za financiranje za ponovni zagon proizvodnje v podjetju Oltchim. V zvezi s tem je vlada z izrednim odlokom št. 59/2012 ministrstvu za gospodarske zadeve naročila, naj začne pravne postopke za ustanovitev namenske družbe.

(32) Memorandum in njegovi cilji so se ohranili, a ministrstvo za gospodarske zadeve je začasno opustilo načrte za kratkotrajno ustanovitev namenske družbe Oltchim SPV. Namesto tega je podjetje Oltchim na lastno pobudo 30. januarja 2013 začelo postopek zaradi insolventnosti, ki se ureja z zakonom št. 85/2006 (v nadaljnjem besedilu: insolvenčni zakon).

2.2.4 Postopek zaradi insolventnosti podjetja Oltchim od 30. januarja 2013

2.2.4.1 Pravni okvir: romunski insolvenčni zakon

(33) Insolvenčni zakon določa kolektivni postopek za kritje odgovornosti insolventnega dolžnika.

(34) Ko podjetje začne kolektivni postopek zaradi insolventnosti, se pooblastilo za odločanje v zvezi z upravljanjem navedenega podjetja z delničarjev prenese na posebnega upravitelja, ki bi moral delovati v najboljšem interesu podjetja (27). Po odvzemu pravic do upravljanja podjetje zastopa in vodi stečajni ali likvidacijski upravitelj, ki ga določi sodišče, odvisno od izbrane možnosti. Pooblastila posebnega upravitelja se nato zmanjšajo na zastopanje najboljših interesov delničarjev.

(35) Generalna skupščina delničarjev podjetja imenuje posebnega stečajnega upravitelja, ki ga mora potrditi tudi sodišče (t. i. stečajni upravitelj, ki ga imenuje sodišče). V roku, ki ga določi stečajni sodnik (sodnik s posebnimi pooblastili v stečajnih postopkih in postopkih zaradi insolventnosti), stečajni ali likvidacijski upravitelj, ki ga imenuje sodišče, pripravi poročilo z razlogi in okoliščinami, ki so privedli do insolventnosti dolžnika, ter ga predloži stečajnemu sodniku (28). V poročilu je natančno navedeno, ali obstajajo možnosti za reorganizacijo dejavnosti dolžnika, če jih ni, pa so navedeni razlogi, zakaj ne. Če reorganizacija ni mogoča, bi moral stečajni upravitelj, ki ga imenuje sodišče, predlagati stečajni postopek. Če stečajni upravitelj, ki ga imenuje sodišče, navede, da je obnovitev dejavnosti dolžnika na podlagi sodnega načrta reorganizacije (v nadaljnjem besedilu: načrt reorganizacije ali načrt) mogoča, navede tudi, kdo pripravi načrt reorganizacije (dolžnik ali pa stečajni upravitelj, ki ga imenuje sodišče, in sicer sam ali skupaj z enim ali več upniki).

(36) Po začetku postopka so vse terjatve upnikov zaustavljene, novih ni mogoče sprožiti (29). Noben ponudnik storitev (električna energija, plin, voda, telefonija) ne sme spremeniti, zavrniti ali začasno prekiniti zagotavljanja svojih storitev, če je dolžnik v vlogi vezane stranke (30).

(37) Stečajni upravitelj, ki ga imenuje sodišče, upnike pozove, naj v zakonskem roku, ki ga na začetku postopka zaradi insolventnosti določi stečajni sodnik, prijavijo terjatve do dolžnika. Nato navedeni stečajni upravitelj na tej podlagi pripravi tako imenovani predhodni seznam upnikov. Tak seznam vsebuje dve glavni kategoriji upnikov: zavarovane upnike (upniki s terjatvami, ki jih imajo subjekti, ki uveljavljajo zavarovanje za blago s premoženjem dolžnika, ne glede na to, ali je to glavni dolžnik ali tretji porok za osebe, ki koristijo zavarovanja) in nezavarovane upnike (upniki s terjatvami, ki terjatev nimajo zavarovanih s premoženjem dolžnika). Druge kategorije terjatev, ki se vključijo na seznam, so: plače in proračun kot upnik.

(38) Dolžnik, upniki in vse druge zainteresirane strani se lahko pri stečajnem sodniku pritožijo v zvezi s predhodnim seznamom upnikov (31). Ko so pritožbe rešene, stečajni upravitelj, ki ga imenuje sodišče, sestavi končni seznam upnikov, na katerem so navedeni znesek, prednostna razvrstitev in status vsake terjatve (zavarovana ali nezavarovana), ter ga nato sodišču pošlje v odobritev. Ko so rešene vse pritožbe, seznam postane dokončen.

(39) Insolvenčni zakon predvideva dva alternativna postopka: (a) sodno reorganizacijo (členi 94–105 insolvenčnega zakona, ki jih urejajo pravila o splošnem postopku), katere cilj je reorganizacija dejavnosti dolžnika, da bi se poplačale terjatve v skladu z načrtom poplačila terjatev, ali (b) stečajni postopek (členi 107–129 insolvenčnega zakona, ki jih urejajo pravila o poenostavljenem postopku), v okviru katerega se dejavnost dolžnika skrči le na tisto, kar je nujno za likvidacijo, da bi se dolg poplačal s prodajo sredstev in izterjavo terjatev.

(40) Sodna reorganizacija je postopek, ki se uporabi za dolžnika za poplačilo njegovih dolgov po reorganizaciji njegovih dejavnosti in v skladu z načrtom poplačila. Ta postopek pomeni pripravo, odobritev, izvajanje in upoštevanje načrta reorganizacije, ki lahko kot celota ali ločeno določa: (a) operativno in/ali finančno prestrukturiranje dolžnika; (b) prestrukturiranje podjetja s spremembo strukture delniškega kapitala ali (c) omejitev dejavnosti z likvidacijo nekaterih sredstev.

(41) Stečajni upravitelj, ki ga imenuje sodišče, pripravi načrt reorganizacije in seznam upnikov ter ju pošlje sodišču v odobritev. Načrt morajo obravnavati in potrditi tudi upniki. Insolvenčni zakon določa naslednje posebne kategorije terjatev, ki glasujejo ločeno: (a) zavarovane terjatve, (b) terjatve iz naslova plač, (c) proračunske terjatve, (d) nezavarovane terjatve, ugotovljene na podlagi člena 96(1), tj. tako imenovani bistveni dobavitelji, (e) druge nezavarovane terjatve (32).

(42) V skladu s členoma 100 in 101 insolvenčnega zakona: (a) se načrt šteje za sprejet, če zanj glasuje absolutna večina kategorij upnikov, če je načrt sprejela najmanj ena od prikrajšanih kategorij (33); (b) se načrt šteje za sprejet s strani kategorije upnikov, če ga je zadevna kategorija upnikov sprejela z absolutno večino vrednosti terjatev, ki spadajo v zadevno kategorijo; (c) vsaka terjatev ima glasovalno pravico, ki jo imetnik uveljavlja za tisto kategorijo terjatev, ki vključuje zadevno terjatev; (d) vsaka prikrajšana kategorija upnikov, ki zavrne načrt, se v okviru načrta obravnava pravično in enakopravno.

(43) V skladu z opredelitvijo v členu 3(21) insolvenčnega zakona izraz „prikrajšana kategorija“ pomeni kategorijo terjatev, za katero načrt reorganizacije določa najmanj eno od naslednjih sprememb: (a) zmanjšanje zneska terjatve; (b) zmanjšanje zavarovanj ali drugih dodatkov, kot je sprememba razporeda plačila v škodo upnika; (c) vrednost, popravljena z referenčno obrestno mero Narodne banke Romunije, razen če je drugače določeno v pogodbi v zvezi z zadevno terjatvijo ali v posebnih zakonih, je nižja od vrednosti, evidentirane na konsolidiranem seznamu terjatev.

(44) Ko začne veljati sklep o potrditvi načrta, se v skladu z njim reorganizira dejavnost dolžnika, terjatve in pravice upnikov in drugih zadevnih strank pa se popravijo glede na načrt. Če načrt ni potrjen, stečajni sodnik odredi takojšnji začetek stečajnega postopka.

(45) Stečajni postopek pomeni likvidacijo sredstev dolžnika za poplačilo obveznosti, temu pa sledi izbris dolžnika iz registra.

(46) V skladu s členom 107 insolvenčnega zakona se stečajni postopek zoper dolžnika začne v naslednjih primerih: (a) na zahtevo dolžnika, in sicer tako, da ta pri stečajnem sodniku vloži zahtevo za takojšnji stečaj, ali (b) če je dolžnik sprva izrazil namero o reorganizaciji, a ni predlagal načrta reorganizacije ali pa predlagani načrt ni bil sprejet in potrjen.

(47) Med stečajnim postopkom obstajata dve kategoriji sredstev, ki jih je mogoče prodati (zastavljeno/zavarovano premoženje in nezastavljeno/nezavarovano premoženje), in s tem dva načina porazdelitve zneskov, prejetih s prodajo, med upnike (člen 121 za zastavljeno premoženje in člen 123 za nezastavljeno premoženje ter za morebitni presežek, ki ostane od prodaje zastavljenega premoženja). Likvidacija se začne takoj po tem, ko likvidator popiše sredstva iz dolžnikovega premoženja. Sredstva je mogoče prodati skupaj – kot operativno skupino – ali posebej. Odvisno od okoliščin primera in če je to mogoče, se sredstva dolžnika vrednotijo posebej in skupaj kot funkcionalna skupina.

(48) V skladu s členom 121 insolvenčnega zakona se sredstva od prodaje zastavljenega premoženja dolžnika porazdelijo, kot sledi: (1) pristojbine, koleki in drugi stroški, povezani s prodajo navedenih sredstev, vključno z izdatki, nastalimi z ohranjanjem in upravljanjem takih sredstev, in nadomestilom za likvidatorje, ter (2) terjatve zavarovanih upnikov.

(49) Če sredstva od prodaje zastavljenega premoženja ne zadostujejo za popolno poplačilo zavarovanih upnikov, imajo ti za razliko nezavarovane terjatve. Če po poplačilu zavarovanih upnikov ostane presežek, se ta porazdeli med nezavarovane upnike.

(50) V skladu s členom 123 insolvenčnega zakona se terjatve poplačajo, kot sledi: (1) pristojbine, koleki in drugi izdatki, povezani s postopkom, (2) terjatve iz naslova plač, (3) krediti, ki so jih kreditne institucije odobrile po začetku postopka, in terjatve, ki izhajajo iz ohranjanja dejavnosti dolžnika po začetku postopka (tekoči dolgovi), (4) proračunske terjatve, (5–7) druge terjatve (kot so dodatki za otroke, dodatki za družine, bančna posojila), (8) druge nezavarovane terjatve.

2.2.4.2 Priprava in odobritev načrta reorganizacije podjetja Oltchim

(51) S sklepom upnikov na seji 15. aprila 2013 sta bila kot stečajna upravitelja podjetja Oltchim (v nadaljnjem besedilu: konzorcij) imenovana Rominsolv S.p.r.l in B.D.O. – Business Restructuring S.p.r.l. (v nadaljnjem besedilu: R/BDO). To imenovanje je sodišče potrdilo 13. maja 2013.

(52) Podjetje Oltchim je na sodni obravnavi 19. junija 2013 napovedalo, da namerava začeti sodno reorganizacijo in poplačati terjatve z načrtom reorganizacije. Ta zahteva je temeljila na „poročilu o vzrokih za insolventnost“, ki ga je konzorcij pripravil v skladu s členom 59(1) do (3) insolvenčnega zakona. V poročilu o vzrokih za insolventnost je bilo navedeno, da obstaja realna možnost učinkovite reorganizacije dejavnosti dolžnika na podlagi načrta reorganizacije pod nadzorom sodišča, ki ga je dolžnik nameraval pripraviti in predložiti sodišču.

(53) Stečajna upravitelja, ki ju je imenovalo sodišče, sta 3. junija 2013 podjetju Winterhill S.r.l naložila oceno tržne vrednosti in likvidacijske vrednosti sredstev podjetja Oltchim (v nadaljnjem besedilu: poročilo podjetja Winterhill), ki je bila nujna za pripravo načrta poplačila.

(54) Podjetje Winterhill S.r.l. je tržno vrednost sredstev podjetja Oltchim in njihovo likvidacijsko vrednost določilo v skladu z mednarodnimi standardi ocenjevanja vrednosti, kot sledi: (a) tržna vrednost je: „znesek, za katerega bi voljan kupec in voljan prodajalec na dan ocenjevanja lahko zamenjala sredstvo v okviru posla po objektivno določeni ceni, po ustreznem obdobju trženja, pri čemer sta tako prodajalec kot kupec delovala seznanjeno, preudarno in brez prisile“; (b) likvidacijska vrednost (ali vrednost prisilne prodaje) je: „znesek, ki bi ga bilo mogoče razumno dobiti s prodajo sredstev v krajšem času od obdobja trženja, potrebnega za skladnost z opredeljeno tržno vrednostjo“.

(55) Podjetje Winterhill je v poročilu različne razrede sredstev podjetja Oltchim (34) ocenilo z različnimi metodami ocenjevanja, odvisno od vrste ocenjenih sredstev (metoda tržne primerjave ali metoda neto nadomestitvenih stroškov).

(56) V zvezi z oceno osnovnih sredstev (obrati, oprema in stroji) sta v poročilu podjetja Winterhill ocenjeni tako imenovana in situ tržna vrednost in ex situ tržna vrednost. Skladno z navedenim poročilom in situ tržna vrednost pomeni, da je obrat popolnoma operativen za nadaljnjo uporabo na kraju samem. Pri tej vrednosti se upoštevajo stroški inštalacij, tj. električnih in mehaničnih, ki so pri takih obratih znatni. Ex situ tržna vrednost pomeni, da obrat ni operativen, posamezna sredstva pa se ocenijo z vidika njihove odstranitve na stroške kupca. V primeru podjetja Oltchim električni in strojni opremi ni bila pripisana večja vrednost, odvisno od kompleksnosti opreme pa naj bi celo negativno vplivala na vrednost sredstva. Likvidacijska vrednost osnovnih sredstev je bila v poročilu podjetja Winterhill opredeljena kot ex situ tržna vrednost, zmanjšana za vrednost stroškov, ocenjenih za demontažo in odstranitev iz prostorov podjetja. Ta vrednost je vključevala oceno stroškov za čiščenje sredstev in njihovo pripravo za prodajo, ki naj bi bili v primeru podjetja Oltchim po pričakovanjih precejšnji zaradi onesnaževanja in veliko nevarnih snovi, ki so se uporabljale v obratih. Vključevala je tudi dodelitve za stroške trženja, stroške s prodajo, honorarje za prodajalce in stroške udeleženega osebja.

(57) Podjetje Winterhill S.r.l. je ocenjevanje končalo 20. julija 2013. V poročilu je tržno vrednost podjetja Oltchim ocenilo na 293,7 milijona EUR (približno 1 270 milijonov RON), likvidacijsko vrednost pa na 141 milijonov EUR (636 milijonov RON), od tega 108 milijonov EUR (491 milijonov RON) za zavarovana sredstva in približno 32 milijonov EUR (145 milijonov RON) za nezavarovana sredstva (35).

(58) Poročilo podjetja Winterhill je bilo na zboru upnikov predstavljeno 2. decembra 2013 in odobreno 4. decembra 2013. Sprva je organ AAAS dvomil o oceni v poročilu in se pritožil proti sklepu zbora upnikov, s katerim je bilo to poročilo potrjeno. Sodišče je zato odobrilo ponovno preverjanje ocenjevalnega poročila in na koncu zavrglo pritožbo organa AAAS ter obenem opozorilo, da organ AAAS svojega glasovanja o načrtu ni pogojeval z izidom ponovnega preverjanja zadevnega poročila (36).

(59) Stečajna upravitelja, ki ju je imenovalo sodišče, sta na podlagi poročila podjetja Winterhill julija 2013 pripravila načrt reorganizacije za podjetje Oltchim. Glavni namen načrta je bil poiskati novega vlagatelja, ki bi prevzel sredstva/poslovanje podjetja. Prodaja bi bila mogoča v okviru katere koli od treh predlaganih možnosti:

prva možnost – ustanovitev novega subjekta (Oltchim SPV) in prenos vseh donosnih sredstev s podjetja Oltchim SA na podjetje Oltchim SPV; prodaja delnic podjetja Oltchim SPV:

(60) Oltchim SPV naj bi bilo podjetje brez dolgov. Prevzelo bi delujoč del podjetja Oltchim SA in poslovalo naprej (37). Podjetje Oltchim SPV je v 100-odstotni lasti podjetja Oltchim SA in namenjeno prodaji vlagatelju čez eno do tri leta. Cena za prodajo delnic podjetja Oltchim SPV je bila ocenjena na 306 milijonov EUR, najnižja začetna cena pa naj bi bila določena nad navedenim zneskom. Ta cena je bila ocenjena na podlagi tržne vrednosti v višini 293,7 milijona EUR, določene v poročilu podjetja Winterhill (38).

(61) Glede na to, da je bila za nekatera sredstva, prenesena na podjetje Oltchim SPV, izdana hipoteka v korist nekaterih upnikov podjetja Oltchim SA, se bo predmet zavarovanja nadomestil z delnicami, ki jih bo podjetje Oltchim SPV izdalo glede na zneske zavarovanja. Zavarovani upniki bi se tako lahko (v desetih dneh po tem, ko stečajni sodnik potrdi načrt reorganizacije) odločili za odstranitev obstoječih zavarovanj na sredstvih ob popolnem plačilu cene delnic podjetja Oltchim SPV.

(62) Upniki podjetja Oltchim naj bi bili poplačani v skladu z zneski, določenimi v načrtu poplačila (glej preglednico 3 spodaj).

druga možnost – pretvorba terjatev v lastniške deleže:

(63) Upniki podjetja Oltchim bi lahko svoje terjatve pretvorili v lastniške deleže (delnice podjetja Oltchim SA) sorazmerno in v skladu z zneski, določenimi v načrtu poplačila (glej preglednico 3 spodaj); ali

tretja možnost – pretvorba dolga v sredstva:

(64) Nekaj dolgov do države bi bilo poplačanih z brezplačnim prenosom sredstev podjetja Oltchim SA, tj. zemljišča, zgradba.

(65) V načrtu sta bila predvidena dva scenarija za nadaljevanje dejavnosti podjetja Oltchim, in sicer: (a) scenarij A: poslovanje podjetja Oltchim se bo nadaljevalo s ponovnim zagonom obrata za oksoalkohole, za kar ni potrebno zunanje financiranje; (b) scenarij B: poslovanje podjetja Oltchim bo okrepljeno s ponovnim zagonom obrata za anhidrid ftalno kislino-DOP s pomočjo zunanjega financiranja.

(66) V načrtu je opredeljeno obdobje izvajanja, tj. tri leta po tem, ko sodnik potrdi načrt. V navedenem obdobju posebni upravitelj zagotovi upravljanje podjetja Oltchim, in sicer pod nadzorom stečajnega upravitelj, ki ga je imenovalo sodišče.

(67) Potem ko se bile rešene vse pritožbe, je stečajni upravitelj, ki ga je imenovalo sodišče, 9. januarja 2015 dokončal in sodišču poslal dokončni seznam upnikov podjetja Oltchim, v katerem so bili navedeni znesek, prednostna razvrstitev in status – zavarovana ali nezavarovana – vsake terjatve. Seznam je vseboval pet kategorij upnikov: (1) zavarovani upniki, (2) terjatve iz naslova plač, (3) proračun kot upnik, (4) nezavarovani upniki na podlagi člena 96 insolvenčnega zakona (tako imenovani „bistveni dobavitelji“) in (5) drugi nezavarovani upniki, predstavljeni v spodnji preglednici 1. Preglednica 1 Seznam upnikov, kot so predstavljeni v preglednici terjatev Kategorije upnikov Skupne terjatve (RON) Skupne terjatve (EUR) (*1) % v kategoriji terjatev (%) (1) Zavarovani upniki, od tega 890 222 871 195 849 032 ALPHA Bank Romania 3 066 386 674 605 0,34 Areleco Power SRL 15 000 000 3 300 000 1,68 AAAS (*2) 9 445 548 2 078 021 1,06 Erste Group Bank AG 229 058 167 50 392 797 25,73 Banca Transilvania SA 159 957 116 35 190 566 17,97 Bancpost SA 2 494 327 548 752 0,28 Bulrom Gas Impex SRL 23 776 278 5 230 781 2,67 Calvi Trade Limited 23 724 237 5 219 332 2,66 CEC Bank 56 321 014 12 390 623 6,33 Chemimpex Ltd 26 012 5 723 0,003 DGFP Craiova 5 709 799 1 256 156 0,64 Electrica Furnizare SA 26 832 832 5 903 223 3,01 Electrica S.A. 200 951 974 44 209 434 22,57 Garanti Bank SA 1 382 676 304 189 0,16 Honeywell Romania Srl 7 056 360 1 552 399 0,79 ING bank N.V. 183 157 40 295 0,02 MFC Commodities GmbH 13 155 900 2 894 298 1,48 OMV Petrom S.A. 55 519 911 12 214 380 6,24 Polchem Societe Anonyme 23 714 748 5 217 245 2,66 Nacionalno podjetje za pridelavo soli in rudarsko podjetje Rm Vâlcea 15 750 820 3 465 180 1,77 Unicredit Tiriac Bank SA 17 095 609 3 761 034 1,92 (2) Plače 9 704 264 2 134 938 (3) Proračun kot upnik, od tega 1 274 807 584 280 457 668 Organ AAAS 1 191 856 674 262 208 468 93,49 Uprava ekološkega sklada 59 205 056 13 025 112 4,64 Romunska nacionalna uprava za vode 872 967 192 053 0,07 DGFP Craiova 19 732 303 4 341 107 1,55 Romunski energetski regulator 18 484 4 066 0,001 Občina Bradu 1 000 653 220 144 0,08 Občina Râmnicu Vâlcea 2 118 976 466 175 0,17 Občina Băbeni 2 471 544 0,0002 (4) Nezavarovani upniki na podlagi člena 96 insolvenčnega zakona 150 384 370 33 084 561 CET Govora 136 899 919 30 117 982 91,03 Romunska nacionalna uprava za vode 13 484 451 2 966 579 8,97 (5) Drugi nezavarovani upniki, od tega (primeri) 1 129 340 017 248 454 804 Electrica S.A. 457 583 381 100 668 344 40,52 Electrica Furnizare S.A. 29 700 994 6 534 219 2,63 Erste Group Bank 116 868 626 25 711 098 10,35 ING bank N.V. 13 431 574 2 954 946 1,19 CFR Marfă 115 293 055 25 364 472 10,21 Nacionalno podjetje za pridelavo soli in rudarsko podjetje Rm Vâlcea 15 076 968 3 316 933 1,34 MFC Commodities GmbH 149 703 788 32 934 833 13,26 Kronos Worldwide Limited 51 660 368 11 365 281 4,57 Skupaj 3 454 458 105 759 980 783

(68) Neporavnani dolgovi podjetja Oltchim do države in podjetij v državni lasti so znašali približno 519 milijonov EUR, od tega približno 264 milijonov EUR do organa AAAS, približno 232 milijonov EUR do različnih podjetij v državni lasti (od tega približno 145 milijonov EUR do podjetja Electrica), približno 19 milijonov EUR do nacionalnih in regionalnih organov (na primer približno 13 milijonov EUR do uprave ekološkega sklada) in približno 12 milijonov EUR do banke CEC Bank v državni lasti. Preglednica 2 Javni upniki podjetja Oltchim Upnik Skupne terjatve (RON) Skupne terjatve (EUR) % skupnih terjatev (%) Proračun kot upnik Organ AAAS 1 201 301 222 264 286 269 34,77 DGFP Craiova 25 442 102 5 597 262 0,73 Uprava ekološkega sklada 59 205 056 13 025 112 1,71 Romunska nacionalna uprava za vode 14 357 418 3 158 632 0,41 Romunski energetski regulator 18 484 4 066 0,00054 Občina Bradu 1 000 653 220 144 0,028 Občina Râmnicu Vâlcea 2 118 976 466 175 0,06 Občina Băbeni 2 471 544 0,00007 Podjetja v državni lasti (primeri) CEC Bank 56 321 014 12 390 623 1,63 Nacionalno podjetje za pridelavo soli 30 827 788 6 782 113 0,89 CET Govora 136 899 919 30 117 982 3,96 Electrica SA 658 535 355 144 877 778 19,06 Electrica Furnizare 56 533 826 12 437 442 1,63 CFR Marfă 115 293 055 25 364 472 3,33 Skupaj 2 357 857 339 518 728 615 68,25

(69) Največje terjatve do podjetja Oltchim so imeli naslednji upniki: Organ AAAS (približno 35 % skupnega dolga), podjetje Electrica (19 % skupnega dolga), Erste Group Bank AG (10 % skupnega dolga), podjetje MFC Commodities Gmbh (4,71 % skupnega dolga), Banca Transilvania S.A. (4,63 % skupnega dolga), podjetje CET Govora (3,96 % skupnega dolga), podjetje CFR Marfă (3,34 % skupnega dolga) in CEC Bank (1,63 % skupnega dolga).

(70) Stečajni upravitelj, ki ga je imenovalo sodišče, je sodišču 4. februarja 2015 poslal načrt reorganizacije in seznam upnikov. Upniki so na seji, ki je potekala 9. marca 2015, razpravljali o načrtu in ga nato v skladu s členom 101 insolvenčnega zakona tudi potrdili.

(71) Konkretneje, v skladu z odobrenim načrtom: (a) bo izkupiček, pridobljen s prodajo podjetja Oltchim SPV (v načrtu ocenjen na 306 milijonov EUR), uporabljen najprej za plačilo različnih upravnih odhodkov, povezanih s prenosom sredstev podjetja Oltchim SA na podjetje Oltchim SPV, honorarje za stečajna upravitelja, ki ju je imenovalo sodišče, in davek od dobička ter poplačilo tekočih dolgov podjetja Oltchim SA, nastalih po začetku stečajnega postopka (39). (b) Po izvedbi plačil iz točke (a) se bo preostali znesek (neto znesek) v višini približno od 212 milijonov EUR do 231 milijonov EUR porabil za delno poplačilo preteklih dolgov podjetja Oltchim SA v skladu z odobrenim načrtom poplačil (glej preglednico 3 spodaj): Preglednica 3 Načrt poplačil Kategorije upnikov Terjatve skupaj (EUR) Porazdeljeni zneski (EUR) kritje v % Najmanj Največ Najmanj Največ (1) Zavarovani upniki 195 849 032 143 509 496 156 394 852 73 80 ALPHA Bank Romania SA 674 605 494 321 538 705 Arelco Power SRL 3 300 000 2 418 097 2 635 211 Organ AAAS 2 078 021 1 522 522 1 659 225 Erste Group Bank AG 50 392 797 36 925 654 40 241 112 Banca Transilvania SA 35 190 566 25 786 119 28 101 387 Bancpost SA 548 752 402 102 438 205 Bulrom Gas Impex SRL 5 230 781 3 832 889 4 177 035 Calvi Trade Limited 5 219 332 3 824 500 4 167 892 CEC Bank 12 390 623 9 079 311 9 894 518 Chemimpex Ltd 5 723 4 193 4 570 DGFP Craiova 1 256 156 920 456 1 003 102 Electrica Furnizare SA 5 903 223 4 325 625 4 714 012 Electrica SA 44 209 434 32 394 743 35 303 395 Garanti Bank SA 304 189 222 896 242 909 Honeywell Romania Srl 1 552 399 1 137 531 1 239 667 ING Bank NV 40 295 29 526 32 177 MFC Commodities GmbH 2 894 298 2 120 816 2 311 238 OMV PETROM SA 12 214 380 8 950 168 9 753 780 Polchem SA 5 217 245 3 822 970 4 166 225 Nacionalno podjetje za pridelavo soli in rudarsko podjetje Rm Vâlcea 3 465 180 2 539 134 2 767 116 Unicredit Tiriac Bank SA 3 761 034 2 755 922 3 003 370 (2) Plače 2 134 938 2 134 938 2 134 938 100 100 (3) Proračun kot upnik 280 457 668 49 485 271 55 007 562 18 20 Organ AAAS 262 208 468 46 265 297 51 428 256 Uprava ekološkega sklada 13 025 112 2 298 212 2 554 680 Romunska nacionalna uprava za vode 192 053 33 887 37 668 DGFP Craiova 4 341 107 765 965 851 443 Romunski energetski regulator 4 066 717 798 Občina Bradu 220 144 38 843 43 178 Občina Râmnicu Vâlcea 466 175 82 254 91 433 Občina Băbeni 544 96 107 (4) Nezavarovani upniki na podlagi člena 96 insolvenčnega zakona 33 084 561 9 883 865 9 883 865 30 30 CET Govora 30 117 982 8 997 613 8 997 613 Romunska nacionalna uprava za vode 2 966 579 886 252 886 252 (5) Drugi nezavarovani upniki, od tega (primeri) 248 454 804 0 0 0 0 Electrica S.A. 100 668 344 0 0 Electrica Furnizare S.A. 6 534 219 0 0 Erste Group Bank 25 711 098 0 0 ING bank N.V. 2 954 946 0 0 CFR Marfă 25 364 472 0 0 Nacionalno podjetje za pridelavo soli in rudarsko podjetje Rm Vâlcea 3 316 933 0 0 MFC Commodities GmbH 32 934 833 0 0 Kronos Worldwide Limited 11 365 281 0 0 Skupaj 759 980 783 205 013 570 223 421 217

(72) V skladu z zgornjim načrtom poplačil se bo uporabljalo naslednje kritje terjatev: (a) plače – 100-odstotno kritje terjatev; (b) zavarovani upniki – 73–80-odstotno kritje terjatev; (c) bistveni dobavitelji (podjetja v državni lasti: CET Govora in romunska nacionalna uprava za vode) – 30-odstotno kritje terjatev; (d) proračun kot upnik (na primer organ AAAS, uprava ekološkega sklada) – 18–20-odstotno kritje terjatev; (e) drugi nezavarovani upniki (na primer podjetji Electrica in Electrica Furnizare) – 0-odstotno kritje terjatev.

(73) Ta načrt torej vodi do precejšnjega odpisa dolgov, zlasti v škodo proračuna kot upnika, kot je navedeno v spodnjih preglednicah 4 in 5. Preglednica 4 Dolgovi, ki se bodo odpisali Kategorija upnikov Terjatve skupaj (RON) Terjatve skupaj (EUR) Dolgovi, ki se bodo odpisali v skladu z načrtom (EUR) Najmanj Največ (1) Zavarovani upniki, od tega 890 222 871 195 849 032 39 453 960 52 339 316 ALPHA Bank Romania SA 3 066 386 674 605 135 900 180 284 Arelco Power SRL 15 000 000 3 300 000 664 789 881 903 Organ AAAS 9 445 548 2 078 021 418 575 555 278 Erste Group Bank AG 229 058 167 50 392 797 10 151 685 13 467 143 Banca Transilvania SA 159 957 116 35 190 566 7 089 178 9 404 447 Bancpost SA 2 494 327 548 752 110 547 146 650 Bulrom Gas Impex SRL 23 776 278 5 230 781 1 053 747 1 397 892 Calvi Trade Limited 23 724 237 5 219 332 1 051 440 1 394 832 CEC Bank 56 321 014 12 390 623 2 496 105 3 311 312 Chemimpex Ltd 26 012 5 723 1 153 1 529 DGFP Craiova 5 709 799 1 256 156 253 054 335 699 Electrica Furnizare SA 26 832 832 5 903 223 1 189 211 1 577 598 Electrica SA 200 951 974 44 209 434 8 906 039 11 814 691 Garanti Bank SA 1 382 676 304 189 61 279 81 292 Honeywell Romania Srl 7 056 360 1 552 399 312 733 414 869 ING Bank NV 183 157 40 295 8 117 10 769 MFC Commodities GmbH 13 155 900 2 894 298 583 060 773 482 OMV PETROM SA 55 519 911 12 214 380 2 460 600 3 264 213 Polchem SA 23 714 748 5 217 245 1 051 020 1 394 274 Nacionalno podjetje za pridelavo soli 15 750 820 3 465 180 698 064 926 047 Unicredit Tiriac Bank SA 17 095 609 3 761 034 757 664 1 005 112 (2) Plače 9 704 264 2 134 938 0 0 (3) Proračun kot upnik, od tega 1 274 807 584 280 457 668 225 450 106 230 972 397 Organ AAAS 1 191 856 674 262 208 468 210 780 213 215 943 171 Uprava ekološkega sklada 59 205 056 13 025 112 10 470 432 10 726 900 Romunska nacionalna uprava za vode 872 967 192 053 154 385 158 166 DGFP Craiova 19 732 303 4 341 107 3 489 664 3 575 141 Romunski energetski regulator 18 484 4 066 3 269 3 349 Občina Bradu 1 000 653 220 144 176 966 181 300 Občina Râmnicu Vâlcea 2 118 976 466 175 374 742 383 921 Občina Băbeni 2 471 544 437 448 (4) Nezavarovani upniki na podlagi člena 96 insolvenčnega zakona 150 384 370 33 084 561 23 200 696 23 200 696 CET Govora 136 899 919 30 117 982 21 120 370 21 120 370 Romunska nacionalna uprava za vode 13 484 451 2 966 579 2 080 327 2 080 327 (5) Drugi nezavarovani upniki, od tega (primeri) 1 129 340 017 248 454 804 248 454 804 248 454 804 Electrica S.A. 457 583 381 100 668 344 100 668 344 100 668 344 Electrica Furnizare S.A. 29 700 994 6 534 219 6 534 219 6 534 219 Erste Group Bank 116 868 626 25 711 098 25 711 098 25 711 098 ING bank N.V. 13 431 574 2 954 946 2 954 946 2 954 946 CFR Marfă 115 293 055 25 364 472 25 364 472 25 364 472 Nacionalno podjetje za pridelavo soli in rudarsko podjetje Rm Vâlcea 15 076 968 3 316 933 3 316 933 3 316 933 MFC Commodities GmbH 149 703 788 32 934 833 32 934 833 32 934 833 Kronos Worldwide Limited 51 660 368 11 365 281 11 365 281 11 365 281 Skupaj 3 454 458 105 759 980 783 536 559 566 554 967 213 Preglednica 5 Javni dolgovi, ki se bodo odpisali Upnik Skupaj dolg (EUR) Dolgovi, ki se bodo odpisali (EUR) % dolgov, ki se bodo odpisali (%) Najmanj Največ Najmanj Največ Proračun kot upnik Organ AAAS 264 286 269 211 198 788 216 498 450 79,91 81,9 DGFP Craiova 5 597 262 3 742 718 3 910 841 66,87 69,8 Uprava ekološkega sklada 13 025 112 10 470 432 10 726 900 80,39 82,3 Romunska nacionalna uprava za vode 3 158 632 2 234 711 2 238 493 70,75 70,8 Romunski energetski regulator 4 066 3 269 3 349 80,39 82,3 Občina Bradu 220 144 176 966 181 300 80,39 82,3 Občina Râmnicu Vâlcea 466 175 374 742 383 921 80,39 82,3 Občina Băbeni 544 437 448 80,37 82,3 Podjetja v državni lasti (primeri) CEC Bank 12 390 623 2 496 105 3 311 312 20,15 26,7 Nacionalno podjetje za pridelavo soli 6 782 113 4 014 997 4 242 980 59,20 62,5 CET Govora 30 117 982 21 120 370 21 120 370 70,13 70,1 Electrica SA 144 877 778 109 574 383 112 483 035 75,63 77,6 Electrica Furnizare 12 437 442 7 723 430 8 111 816 62,10 65,2 CFR Marfă 25 364 472 25 364 472 25 364 472 100 100 Skupaj 518 728 615 398 495 819 408 577 686 77 78,7

(74) Upniki so glasovali o tem načrtu. Iz zapisnika srečanja upnikov, ki je bilo 9. marca 2015 (upoštevati je treba, da so navedeni le glavni javni in zasebni upniki ter zaposleni), izhaja: (a) organ AAAS je glasoval za načrt, in sicer tako v kategoriji zavarovanih terjatev (pri čemer je njegova terjatev znašala 1,061 % zadevne kategorije) kot tudi v kategoriji proračunskih dolgov (pri čemer je njegova terjatev znašala 98,04 % zadevne kategorije). Posledično se je organ AAAS strinjal z odpisom med 80 % in 82 % vseh svojih terjatev do podjetja Oltchim; (b) podjetje DGFP Craiova (v nadaljnjem besedilu: DGFP) (40) je glasovalo proti načrtu tako v kategoriji zavarovanih terjatev (pri čemer je njegova terjatev znašala 0,64 % zadevne kategorije) kot tudi v kategoriji proračunskih dolgov (pri čemer je njegova terjatev znašala 1,55 % zadevne kategorije). DGFP je glasovalo proti odpisu od 67 % do 70 % svojih terjatev do podjetja Oltchim; (c) banka CEC Bank je glasovala za načrt v kategoriji zavarovanih terjatev (pri čemer je njena terjatev znašala 6,33 % zadevne kategorije). V drugih kategorijah ni imela terjatev. Posledično se je strinjala z odpisom od 20 % do 27 % vseh svojih terjatev do podjetja Oltchim; (d) podjetje Salrom je glasovalo za načrt, in sicer tako v kategoriji zavarovanih terjatev kot tudi v kategoriji nezavarovanih terjatev (pri čemer sta njegovi terjatvi znašali 1,77 % oziroma 1,34 %). Posledično se je strinjalo z odpisom med 59 % in 62 % vseh svojih terjatev do podjetja Oltchim; (e) podjetje CET Govora in romunska nacionalna uprava za vode sta glasovala za načrt v kategoriji nezavarovanih terjatev na podlagi člena 96 insolvenčnega zakona. Posledično sta se strinjala z odpisom 70 % oziroma 71 % svojih terjatev do podjetja Oltchim; (f) podjetje Electrica je glasovalo za načrt, in sicer tako v kategoriji zavarovanih terjatev kot tudi v kategoriji nezavarovanih terjatev (pri čemer je njegova terjatev znašala 22,5 % oziroma 40,5 %). Posledično se je strinjalo z odpisom od 76 % do 77 % vseh svojih terjatev do podjetja Oltchim; (g) podjetje Electrica Furnizare (41) je glasovalo proti načrtu v kategoriji zavarovanih terjatev kot tudi v kategoriji nezavarovanih terjatev (pri čemer so njegove terjatve znašale 3,01 % oziroma 2,63 %). Tako je glasovalo proti odpisu od 62 % do 65 % svojih terjatev do podjetja Oltchim; (h) zaposleni so glasovali za načrt. Prepričani so bili, da se jim bo pokrilo 100 % terjatev.

(75) Načrt je bil odobren, ker je izpolnjeval pogoje insolvenčnega zakona, in sicer: (a) absolutna večina kategorij upnikov je glasovala za načrt (od petih kategorij terjatev jih je vseh pet glasovalo za načrt); (b) v vsaki kategoriji je bil načrt sprejet z absolutno večino vrednosti terjatev, ki spadajo v zadevno kategorijo; (c) načrt je sprejela najmanj ena prikrajšana kategorija (dejansko so za načrt glasovale vse prikrajšane kategorije (42)).

(76) Stečajni sodnik je na sodni obravnavi 25. marca 2015 zahteval več pojasnil glede načrta in obravnavo preložil na 22. april 2015. Na obravnavi 22. aprila 2015 je sodišče potrdilo načrt z odobritvijo le prve možnosti, tj. delni odpis dolgov, s katerim so se strinjali upniki, ter ustanovitev novega subjekta (Oltchim SPV) in prenos vseh donosnih sredstev s podjetja Oltchim SA na podjetje Oltchim SPV. Pritožbeno sodišče v Piteștiju je 24. septembra 2015 zavrnilo pritožbo agencije ANAF (Agenția Națională de Administrare Fiscală) in podjetja Electrica Furnizare zoper sodbo, s katero je bil načrt reorganizacije potrjen. S to sodbo je načrt postal pravnomočen.

2.2.4.3 Izvajanje načrta reorganizacije

(77) Med postopkom zaradi insolventnosti in še pred potrditvijo načrta reorganizacije je podjetje Oltchim izvedlo vrsto ukrepov za znižanje stroškov; tako je na primer junija 2013 odpustilo 918 zaposlenih (do novembra 2015 naj bi bilo odpuščenih še nadaljnjih 225 zaposlenih). Junija 2014 je podjetje Oltchim zamenjalo napravo za elektrolizo v glavnih proizvodnih obratih (v skupni vrednosti 800 000 EUR). Podjetje je za nadaljnje izboljšanje svojega dobička pred obrestmi, davki in amortizacijo (EBITDA) 9. septembra 2014 znova zagnalo obrat za proizvodnjo oksoalkohola.

(78) Romunski organi so sporočili (43), da je podjetje Oltchim izboljšalo svojo gospodarsko in finančno uspešnost. Njegovi prihodki so se leta 2015 v primerjavi z letom 2014 povečali za 31 %, v primerjavi z letom 2013 pa za 59 %, in sicer zaradi povečane prodaje glavnih proizvodov (33-odstotno povečanje pri polietrskih poliolih, 7-odstotno povečanje pri kloralkalnih proizvodih). Dobiček pred obrestmi, davki in amortizacijo se je v primerjavi z letom 2013 povečal za 109 milijonov RON.

(79) Od junija 2013 so bili izvedeni novi poskusi privatizacije podjetja, vendar so še v istem letu propadli.

(80) V skladu z načrtom, o katerem so se dogovorili upniki in ki ga je potrdilo sodišče (glej Preglednica 5 zgoraj), morajo proračun kot upnik in podjetja v državni lasti odpisati do skupaj 408,5 milijona EUR terjatev (organ AAAS približno 216 milijonov EUR, kar pomeni 81,9 % vseh njegovih terjatev, podjetja v državni lasti pa 174,3 milijona EUR).

(81) Tako imenovana bistvena dobavitelja (tj. podjetje CET Govora SA in nacionalna uprava za vode) morata odpisati 21,2 milijona EUR oziroma 2,2 milijona EUR), kar pomeni 70 % oziroma 71 % vseh njunih terjatev. Podjetje Electrica je moralo odpisati 112 milijonov EUR, kar pomeni 77,6 % vseh njegovih terjatev.

(82) Preglednica 5 vsebuje zneske, ki ustrezajo odpisu terjatev za različne javne upnike, preglednica 6 pa prikazuje ustrezne zneske dolgov, ki jih je treba izterjati v primeru prodaje podjetja Oltchim SPV v kosu, predvidene v načrtu reorganizacije zaradi odobrenega največjega odpisa. Preglednica 6 Javni upniki (odpis terjatev in izterjava dolga na podlagi načrta) (EUR) Upnik Terjatve skupaj Terjatve za odpis (odobren največji odpis) Najnižji dolgovi, predvideni za izterjavo po prihodnji prodaji podjetja Oltchim SPV Proračun kot upnik Organ AAAS 264 286 269 216 498 450 47 787 819 DGFP Craiova 5 597 262 3 910 841 1 686 422 Uprava ekološkega sklada 13 025 112 10 726 900 2 298 212 Romunska nacionalna uprava za vode 3 158 632 2 238 493 920 139 Romunski energetski regulator 4 066 3 349 717 Občina Bradu 220 144 181 300 38 843 Občina Râmnicu Vâlcea 466 175 383 921 82 254 Občina Băbeni 544 448 96 Podjetja v državni lasti (primeri) CEC Bank 12 390 623 3 311 312 9 079 311 Nacionalno podjetje za pridelavo soli 6 782 113 4 242 980 2 539 134 CET Govora 30 117 982 21 120 370 8 997 613 Electrica SA 144 877 778 112 483 035 32 394 743 Electrica Furnizare 12 437 442 8 111 816 4 325 625 CFR Marfă 25 364 472 25 364 472 0 Skupaj 518 728 615 408 577 686 110 150 928

(83) Po potrditvi načrta reorganizacije je že bil odpisan precejšen znesek terjatev. Romunija je v pripombah iz oktobra 2015 sporočila, da je bilo med aprilom in oktobrom 2015 odpisanih za približno 2,358 milijarde RON (518 milijonov EUR) terjatev (44).

(84) Romunski organi so tudi sporočili, da so ponudbo za prodajo podjetja Oltchim SPV poslali vsem dvostranskih trgovinskim zbornicam v Romuniji (julij 2015) in drugim 30 trgovinskim zbornicam po svetu (septembra 2015). Prvi sestanki s potencialnimi kupci so potekali septembra in oktobra 2015.

3. SKLEP KOMISIJE O ZAČETKU FORMALNEGA POSTOPKA PREISKAVE

(85) Komisija je 8. aprila 2016 sklenila začeti formalni postopek preiskave. Dvom je izrazila v zvezi s tremi podpornimi ukrepi, navedenimi v nadaljevanju. (1) Ukrep 1: neizterjava in nadaljnje kopičenje terjatev organa AAAS od septembra 2012. Romunski organi kljub trdni zavezi, dani Komisiji leta 2012, nakopičenega dolga do organa AAAS (takrat 1 049 milijonov RON oziroma približno 231 milijonov EUR) niso pretvorili v lastniške deleže in niso privatizirali podjetja Oltchim. Nasprotno, podjetje Oltchim je nadaljevalo poslovanje in nakopičilo še več javnega dolga, tudi do organa AAAS (dolg do tega organa je s 1 049 milijonov RON narasel na 1 201 milijon RON, tj. s približno 231 milijonov EUR na približno 264 milijonov EUR). Organ AAAS po neuspešni privatizaciji septembra 2012 ni izterjal svojih terjatev do podjetja Oltchim. Ni zahteval poplačila terjatev s takojšnjo likvidacijo podjetja, ampak je čakal na pretvorbo terjatev v lastniške deleže, čeprav postopek privatizacije podjetja spet ni bil uspešen. (2) Ukrep 2 (45): podpora podjetij CET Govora in Salrom za dejavnosti podjetja Oltchim v obliki neprekinjene dobave med septembrom 2012 in januarjem 2013. Po neuspešni privatizaciji septembra 2012 se je finančni položaj podjetja Oltchim poslabšal in proizvodnja je bila ustavljena. Romunski organi so sprejeli različne podporne ukrepe, da bi podjetju omogočili ponovni zagon proizvodnje. Ta ne bi bil možen brez odločitve dobaviteljev podjetja Oltchim v državni lasti – podjetij CET Govora in Salrom –, da bosta kljub neplačanim dolgovom podjetju Oltchim nadaljevala dobavo. — Podjetje CET Govora je s podjetjem Oltchim 15. septembra 2012 podpisalo novo pogodbo o dobavi električne energije in se nato strinjalo, da bo povečalo dobavo električne energije, in sicer najprej od 25. oktobra 2012, nato od 12. novembra 2012, potem pa še, da bo od 1. januarja 2013 še naprej dobavljalo električno energijo. Zdi se, da so bile te spremembe pogodbenega razmerja s podjetjem Oltchim izvedene na podlagi več odločb okrožnega sveta Vâlcee za zagotovitev dobave električne energije podjetju Oltchim. — Podjetje Salrom je odobrilo preložitev plačil dobav in s tem sprejelo nadaljnje povečevanje terjatev do podjetja Oltchim. (3) Ukrep 3 (46) : odobritev odpisa terjatev v okviru načrta za reorganizacijo iz leta 2015 s strani organa AAAS in različnih podjetij v državni lasti (47); organ AAAS, podjetja Salrom, CET Govora in Electrica ter nacionalna uprava za vode so vsi glasovali za načrt reorganizacije. Posledično se je organ AAAS strinjal z odpisom 216 milijonov EUR svojih terjatev do podjetja Oltchim zaradi prihodnje (negotove) izterjave 47 milijonov EUR. Podjetje Salrom se je strinjalo z odpisom terjatev v višini 4,2 milijona EUR, podjetje CET Govora SA z odpisom terjatev v višini 21,1 milijona EUR, nacionalna uprava za vode z odpisom terjatev v višini 2,2 milijona EUR, podjetje Electrica pa z odpisom terjatev v višini 112 milijonov EUR. V zameno so navedena podjetja v državni lasti v primeru uspešne prodaje pričakovala naslednje poplačilo terjatev: podjetje Salrom 2,5 milijona EUR, podjetje CET Govora SA 8,9 milijona EUR, nacionalna uprava za vode 0,9 milijona EUR in podjetje Electrica 32 milijonov EUR (glej preglednici 4 in 5).

(86) Komisija je v sklepu o začetku postopka zavzela predhodno stališče, da opisani ukrepi vključujejo državna sredstva in jih je mogoče pripisati državi. Ker ni verjetno, da bi podjetju Oltchim take ukrepe zagotovil razumen zasebni subjekt, je Komisija poleg tega zavzela predhodno stališče, da so ti ukrepi podjetju dali neupravičeno prednost; taka prednost bi bila glede na to, da je bilo podjetje Oltchim edini upravičenec, selektivna.

(87) Komisija je navedla tudi, da so ukrepi zelo verjetno vplivali na trgovino med državami članicami, saj je podjetje Oltchim konkuriralo drugim proizvajalcem kemičnih izdelkov iz drugih držav članic in preostalih delov sveta. Ukrepi so podjetju Oltchim omogočili nadaljevanje poslovanja, tako da se mu v nasprotju z drugimi konkurenti ni bilo treba spopasti s posledicami, ki običajno sledijo tako slabim finančnim rezultatom.

(88) Komisija je tudi dvomila o združljivosti ukrepov, zlasti ker romunski organi niso navedli mogočih razlogov za združljivost. Komisija je predhodno menila, da bi bilo podjetje Oltchim mogoče obravnavati kot podjetje v težavah v smislu smernic o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje nefinančnih podjetij v težavah iz leta 2014 (v nadaljnjem besedilu: smernice za reševanje in prestrukturiranje iz leta 2014) (48), zlasti ob upoštevanju postopka zaradi insolventnosti, sproženega 30. januarja 2013. Vendar se zdi, da nobeden od ukrepov ni izpolnjeval meril za združljivo pomoč za reševanje ali prestrukturiranje, določenih v smernicah za reševanje in prestrukturiranje. Zlasti ker načrt prestrukturiranja ni bil predložen (romunske oblasti se ne sklicujejo na to, da so ukrepi upravičeni kot pomoč za prestrukturiranje), Komisija ni mogla oceniti komponent načrta reorganizacije, vključno z ukrepi za naložbe in posodobitev, ter oceniti, ali bo z ukrepi obnovljena dolgoročna sposobnost preživetja in ali bodo ostali na minimalni ravni, tako da bi se preprečilo neupravičeno izkrivljanje konkurence.

(89) Na podlagi navedenega je Komisija predhodno menila, da ukrepi pomenijo državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU. Ker bi bili ukrepi odobreni v nasprotju z obveznostma priglasitve in mirovanja iz člena 108(3) PDEU, je Komisija menila, da očitno pomenijo nezakonito državno pomoč. Ker načrt prestrukturiranja ni bil priglašen Komisiji, takih ukrepov ni bilo mogoče razglasiti za združljive z notranjim trgom.

4. PRIPOMBE K SKLEPU O ZAČETKU POSTOPKA

4.1 Pripombe Romunije

(90) Romunija je v pripombah k sklepu Komisije o začetku postopka navedla vrsto pripomb v zvezi z vsakim od treh zgoraj opisanih ukrepov.

4.1.1 Pripombe Romunije v zvezi z ukrepom 1

(91) Romunija navaja, da se je v obdobju od septembra 2012 do januarja 2013 organ AAAS obnašal kot zasebni upnik ter da je bila njegova neizterjava terjatev v tem kratkem petmesečnem obdobju popolnoma upravičena zaradi zakonskih in tudi dejanskih omejitev.

(92) Zakonske omejitve se nanašajo na učinke tako imenovanega posebnega upravnega postopka (člen 16(5)(c) romunskega zakona št. 137/2002), v skladu s katerim upniki ne morejo doseči izvršbe terjatev iz naslova davkov in prispevkov, če je podjetje pripravljeno na privatizacijo. To naj bi organu AAAS kljub neuspešnemu poskusu privatizacije septembra 2012 preprečevalo takojšnjo izterjavo njegovih terjatev v okviru postopka privatizacije, ki ga je izvajalo ministrstvo za gospodarstvo, trgovino in poslovno okolje. Romunija tudi trdi, da je pomanjkanje sredstev, primernih za prodajo, ki niso bila uporabljena kot zavarovanje za zavarovane upnike, dejansko omejevalo zmožnost organa AAAS za izterjavo terjatev, to pa tudi pojasnjuje, zakaj izterjave niso izvedli niti zasebni upniki. V zvezi s tem je Romunija omenila primer zasebne banke Banca Comercială Română, ki ni sprožila postopka prisilne izvršbe in je celo dodelila dodatna finančna sredstva v skupni višini približno 1 milijon EUR za ponovni zagon oddelka za proizvodnjo polietrskih poliolov in svetovalno študijo o možnosti ponovnega zagona dejavnosti podjetja Oltchim.

(93) Nadalje Romunija vztraja, da organ AAAS takojšnje izvršbe svojih terjatev ni zahteval tudi zato, ker je Romunija začela postopek pred priglasitvijo Evropski komisiji v zvezi s pomočjo za reševanje (pomočjo, za katero se je pozneje izkazalo, da ni združljiva z „načelom enkratnosti pomoči“ iz smernic za reševanje in prestrukturiranje iz leta 2014).

(94) Romunija navaja, da bi organ AAAS na podlagi študije podjetja Raiffeisen, ne glede na odbitke, potrebne v zvezi z okoljskimi odgovornostmi, v primeru likvidacije izterjal 10 % svojih terjatev in ne 12 %, saj so bile njegove terjatve do podjetja Oltchim skoraj 1,2-krat tolikšne kot znesek, ki ga je podjetje Raiffeisen upoštevalo leta 2011, ko je primerjalo tržno in likvidacijsko vrednost podjetja Oltchim. Romunija je v pripombah iz maja 2018 šla še dlje in navedla, da bi v primeru stečaja okoljske odgovornosti, ki bi jih bilo treba plačati prednostno, v primeru podjetja Oltchim presegale skupni izkupiček, pričakovan od prisilne prodaje v primeru likvidacije, ter ugotovila, da bi izkupiček od izterjave terjatev organa AAAS znašal nič.

(95) Romunija je sporočila, da se je organ AAAS takrat osredotočil na pridobivanje podrobnih informacij o položaju podjetja Oltchim, da bi lahko sprejel dobro informirano odločitev, ter da je bilo tistih nekaj mesecev med neuspešnim poskusom privatizacije in začetkom postopka zaradi insolventnosti sprejemljivih kot obdobje razmisleka.

(96) Nazadnje, Romunija je navedla, da je organ AAAS podjetju Oltchim vse do postopka zaradi insolventnosti zaračunaval tržne obrestne mere. Po navedbah Romunije to dokazuje, da izterjava terjatev, ki ni bila takojšnja, ne pomeni državne pomoči in je po mnenju Romunije v skladu s pristopom iz odstavka 98 in naslednjih sklepa Komisije iz leta 2012. Romunija je poleg tega še navedla, da edini nadalje nakopičeni dolg izhaja iz obresti, obračunanih za že obstoječi dolg, ki pa je v primeru, da je izterjava glavnega dolga povsem nerealna, drugotnega pomena.

4.1.2 Pripombe Romunije v zvezi z ukrepom 2

(97) Po mnenju Romunije sta podjetji CET Govora in Salrom pri odločanju, ali naj podjetju Oltchim še naprej zagotavljata dobavo in pogoje trgovanja spremenita v njegovo korist, „ravnali kot zasebna upnika, dokler sta zavarovali novonastali dolg“, njune odločitve glede dobave surovin, potrebnih za ponovni zagon dejavnosti podjetja, pa so bile podobne odločitvam, ki so jih sprejela nekatera zasebna podjetja. Ta odločitev domnevno izhaja iz verjetnosti izterjave večjega zneska dolga v primeru zagona dejavnosti. Romunija je nadalje še navedla, da sta podjetji Salrom (čeprav v manjši meri) in CET Govora zaradi medsebojne tehnološke odvisnosti v zvezi z dobavo industrijske oziroma demineralizirane vode podjetju Oltchim ravnali kot razumna bistvena dobavitelja. Ker je podjetje Oltchim leta 2015 ustvarilo 14 % prihodkov podjetja Salrom in 39 % prihodkov podjetja CET Govora, ni bilo praktične rešitve za nadomestitev nakupov industrijske pare, ki jih je podjetje Oltchim izvedlo pri podjetju CET Govora.

(98) V zvezi s podjetjem Salrom je Romunija navedla tudi, da je po insolventnosti podjetja Oltchim prejelo skupaj več kot 33 milijonov RON, po začetku postopka zaradi insolventnosti pa je za nadaljnje dobave podjetju Oltchim zahtevalo predplačila, s čimer se je podjetje Oltchim po pogajanjih strinjalo in je to tudi upoštevalo.

(99) V zvezi z dobavo podjetja CET Govora je Romunija navedla, da so prodajne cene električne energije in pare tržne ter so bile med 1. februarjem 2013 in 31. marcem 2016 plačane v celoti (476 milijonov RON).

4.1.3 Pripombe Romunije v zvezi z ukrepom 3

(100) Romunija trdi, da so organ AAAS in podjetja v državni lasti za načrt reorganizacije glasovali v skladu z načelom upnika v tržnem gospodarstvu, kot je povzeto v nadaljevanju.

(101) Prvič, Romunija se strinja, da je vrednost scenarija stečaja podjetja Oltchim negativna. Da bi podprla to mnenje, navaja vrednosti iz ocenjevalnih poročil podjetja Romcontrol iz februarja 2009 (– 281 milijonov EUR) in decembra 2010 (– 407 milijonov EUR). Poleg tega navaja oceno podjetja Winterhill, ki izterjavo v primeru likvidacije ocenjuje na približno 108 milijonov EUR za zavarovana sredstva in 32 milijonov EUR za neobremenjena sredstva (od zadnjenavedenega bi bilo treba 22,2 milijona EUR odšteti za odpravnine za odpuščene delavce).

(102) Romunija v zvezi z uvodno izjavo 120 sklepa o začetku postopka dodaja, da se okoljske odgovornosti iz poročila podjetja Winterhill nanašajo le na čiščenje in pripravo sredstev za prodajo ter ne zajemajo zaprtja odlagališča nenevarnih odpadkov in odlagališča nevarnih odpadkov, razgradnje in rušenja opreme in zgradb ter povrnitve zemljišča in okolja v prvotno stanje. Po ocenah podjetja Oltchim okoljske odgovornosti znašajo približno 464 milijonov EUR in bi tako presegle izkupiček, ki ga je podjetje Winterhill ocenilo za nezavarovane upnike v likvidacijskem postopku.

(103) Tako je bila verjetnost, da bodo organ AAAS in podjetja v državni lasti od podjetja Oltchim prejeli poplačilo, precej večja v postopku reorganizacije.

(104) Drugič, Romunija navaja, da izterjava dolga ne bi bila mogoča, če bi začetek stečajnega postopka podjetja Oltchim zahtevala organ AAAS in podjetje Electrica, saj zahteve iz člena 1(2) insolvenčnega zakona v tem smislu niso bile izpolnjene.

(105) Tretjič, Romunija navaja, da je bila sicer študija načela upnika v tržnem gospodarstvu, ki jo je opravil organ AAAS, pripravljena, še preden je bil na srečanju upnikov 9. marca 2015 potrjen načrt reorganizacije, vendar je študija organa AAAS ustrezna in zadostna, da je mogoče njegovo odločitev, da potrdi načrt reorganizacije, šteti za odločitev, podobno odločitvi zasebnega upnika. Zavrnitev načrta bi pomenila stečaj, kar bi pomenilo neizterjavo dolgov glede na to, da je imel organ AAAS zavarovan le manjši del terjatev, in glede na visok znesek okoljskih odgovornosti v primeru ekoloških del za pozelenitev zemljišča. Študija, ki jo je izvedel organ AAAS, je v zvezi s tem pokazala, da bi organ AAAS izterjal več dolgov v primeru potrditve načrta reorganizacije kot v primeru likvidacije podjetja Oltchim, ko bi na podlagi odloka št. 195/2005 prednost imele okoljske odgovornosti.

(106) Romunija meni, da je bila ob glasovanju izterjava 20 % terjatev organa AAAS po izvedbi načrta reorganizacije verodostojna ocena.

(107) Četrtič, Romunija je poudarila, da je zahtevo za zavrnitev načrta reorganizacije, ki so jo podali trije upniki, nacionalno sodišče zavrnilo s Sklepom št. 892 z dne 22. aprila 2015. S to sodbo je bilo potrjeno, da je bil načrt reorganizacije bolj v interesu upnikov kot stečaj, zlasti na podlagi ocene zneska prednostnih okoljskih odgovornosti v višini 464 milijonov EUR, ki znatno presega oceno v zvezi z izterjavo v višini približno 108 milijonov EUR za zavarovana sredstva in 32 milijonov EUR za neobremenjena sredstva, kot je navedena v poročilu podjetja Winterhill za primer likvidacije.

(108) Romunija navaja, da so davčni in nezavarovani upniki ter druga podjetja v državni lasti, kot sta organ AAAS in podjetje Electrica, ravnali kot udeleženci na trgu, ko so namesto likvidacije podjetja Oltchim izbrali načrt reorganizacije: ravnali so kot zasebna podjetja, na primer Erste Group Bank AG in Bulrom Gas Impex SRL, ki imata zavarovane in nezavarovane terjatve ter sta prav tako potrdila načrt. Romunija navaja tudi, da je podjetje Salrom pred začetkom postopka zaradi insolventnosti postavilo pogoj, da je za status zavarovanega upnika potrebno zavarovanje z nepremičnino.

(109) Petič, Romunija je v pripombah navedla, da je podjetje Electrica izvedlo vse zakonsko dovoljene ukrepe, da bi v postopku zaradi insolventnosti izterjalo dolg, da bi se izognilo odvisnosti od načrta reorganizacije. Vendar pa so te ukrepe romunska sodišča zavrnila. Glasovanje za načrt je bilo torej zadnja možnost, kar dokazuje, da je podjetje Electrica ravnalo kot udeleženec v tržnem gospodarstvu. Glasovanje za načrt reorganizacije je bilo edina možnost za upnike, da izterjajo svoj dolg, in tako tudi za podjetje Electrica, ki je imelo status zavarovanega in nezavarovanega upnika.

(110) Romunija trdi, da bi se udeleženec/upnik v tržnem gospodarstvu odločil za načrt reorganizacije, saj ta način v romunskih primerih insolventnosti in tistih primerih, ki jih pozna podjetje Electrica, običajno prinaša večje možnosti za izterjavo dolgov: Romunija poudarja, da morajo stečajni upravitelji, ki so odgovorni za pripravo načrta, po zakonu maksimizirati sredstva dolžnika in so lahko osebno odgovorni, če ne dosežejo najboljšega rezultata za upnike.

(111) Romunija je tudi pojasnila, da je v poročilu načrt podprt, saj je v njem prepričljivo navedeno, da bo podjetju Electrica nekaj terjatev mogoče uspelo izterjati le v primeru reorganizacije. Po mnenju Romunije ni razumno trditi, da bi si moralo podjetje Electrica naložiti visoke stroške in naročiti ločeno študijo, da bi se z njo potrdili vidiki, ki so jih navedli znani strokovnjaki, potrdila nacionalna sodišča in nakazovale gospodarske izkušnje: zaradi stroškov izpolnitve okoljskih odgovornosti podjetja Oltchim v stečajnem postopku bi bilo za podjetje Electrica zelo težko, če ne že nemogoče izterjati kakršen koli znesek, ki mu ga je dolgovalo podjetje Oltchim.

(112) Tako je bila potencialna izterjava 160 milijonov RON, ponujena v načrtu reorganizacije, pa čeprav je bila povezana z daljšim obdobjem in nekaj tveganji, za podjetje Electrica prav gotovo boljša rešitev, kar dokazujejo tudi ukrepi drugih zasebnih upnikov, kot je Erste Group Bank AG.

(113) Romunija navaja, da podjetji Salrom in CET Govora ne bi mogli izterjati nezavarovanega deleža terjatev, če bi glasovali proti načrtu reorganizacije; zato je bila zanju najboljša rešitev potrditev načrta prestrukturiranja, v okviru katerega so zavarovani upniki sprejeli odpis terjatev v zameno za delno poplačilo nezavarovanih terjatev.

4.2 Pripombe zainteresiranih tretjih strani

(114) Pripombe k sklepu o začetku postopka so poslale štiri zainteresirane strani – podjetje PCC (manjšinski delničar podjetja Oltchim), podjetje Electrica, konzorcij stečajnih upraviteljev Rominsolva in BDO (odgovornih za upravljanje stečajne mase podjetja Oltchim) ter še ena zainteresirana stran, ki je želela ostati anonimna.

4.2.1 Rominsolv in BDO (v nadaljnjem besedilu: R/BDO, stečajna upravitelja podjetja Oltchim v postopku zaradi insolventnosti)

(115) Rominsolv in BDO sta stečajna upravitelja podjetja Oltchim, ki sta pripravila načrt reorganizacije, ki so ga pozneje potrdili upniki podjetja Oltchim. Predložila sta številne argumente v prid načrta reorganizacije.

(116) V zvezi z ukrepom 1 R/BDO navajata, da: — je Komisija ravnala napačno, ko se je opirala na likvidacijsko vrednost iz poročila podjetja Raiffeisen, saj zadevno poročilo temelji na hipotezi nadaljnjega poslovanja in ne upošteva okoljskih odgovornosti, povezanih z morebitno likvidacijo. Zato je ocena Komisije, da bi organ AAAS leta 2012 z likvidacijo podjetja Oltchim izterjal 12 % svojih terjatev, napačna; — organ AAAS ni imel drugih možnosti za izterjavo dolgov (tj. s postopki izvršbe), saj ni imel izvršilnega naslova in ga v tako kratkem času (september 2012–januar 2013) tudi ne bi mogel pridobiti; — poleg tega septembra 2012 premoženje podjetja Oltchim ni več zajemalo sredstev, ki bi jih bilo mogoče zastaviti za vrednost dolga; — nazadnje, R/BDO sta imenovala številne zasebne subjekte (49), ki so v zadevnem obdobju še vedno sodelovali s podjetjem Oltchim in mu zagotavljali podporo, čeprav se je njegov finančni položaj slabšal. Le dva (50) od skupaj 205 subjektov, vključenih na seznam upnikov podjetja Oltchim, sta proti dolžniku sprožila ukrepe izvršbe.

(117) V zvezi z ukrepom 2 R/BDO navajata, da: — je bila vloga podjetja CET Govora pri ponovnem zagonu obratovanja podjetja Oltchim razmeroma omejena, akumulirani dolg za dobavljeno električno energijo in paro je znašal približno 25 milijonov RON (v primerjavi s skupnim dolgom v višini 84,2 milijona RON na dan 31. avgusta 2012). Poleg tega je podjetje CET Govora za pretekle dolgove zaračunavalo zamudne obresti v skladu z dogovori, sklenjenimi s podjetjem Oltchim, kar pa se ne bi smelo obravnavati kot podpora za ponovni zagon proizvodnje; — je bila tudi vloga podjetja Salrom pri ponovnem zagonu obratovanja podjetja Oltchim razmeroma omejena, saj je akumulirani dolg za dobavo proizvodov znašal le 1,8 milijona RON. Preostali znesek v višini 13,2 milijona RON so zamudne obresti, zaračunane za pretekle dolgove v skladu z dogovori, sklenjenimi s podjetjem Oltchim, kar pa se ne bi smelo obravnavati kot podpora za ponovni zagon proizvodnje.

(118) Nazadnje, BDO navaja, da je Komisija zanemarila pomen tehnološke medsebojne odvisnosti štirih velikih akterjev (podjetij Oltchim, CET Govora, Uzinele Sodice Govora in Salrom), katerih dejavnosti so tehnološko odvisne, saj je vsako podjetje dobavitelj in hkrati odjemalec drugega podjetja.

(119) V zvezi z ukrepom 3 R/BDO navajata, da: — Komisija ni izpolnila dokaznega standarda, potrebnega za dokazovanje, da je sklepe več podjetij v državni lasti (tj. CET Govora, romunske uprave za vode, Salrom, Electrica) in organa AAAS, da bodo glasovali za načrt reorganizacije, mogoče pripisati državi. — Stečajna upravitelja, ki sta pripravila načrt reorganizacije, zavezujejo načela neodvisnosti, da se zagotovijo učinkovit postopek, enaka obravnava upnikov, visoka raven preglednosti in maksimiziranje ravni izterjav. Načrt, ki sta ga pripravila, je izpolnjeval vse standarde romunskega prava in ga je sodnik potrdil. Zato ni razumno pričakovati, da bodo vsi upniki svoj čas in vire namenili pripravi ločenih ocen za izterjavo svojih terjatev, kakor se zdi, da namiguje Komisija. — Komisija je napačno predvidevala, da je poročilo podjetja Winterhill v ocenah likvidacijske vrednosti podjetja Oltchim upoštevalo vse njegove okoljske odgovornosti. Upoštevali so se le običajni stroški demontaže opreme, ne pa tudi stroški, ki izhajajo iz okoljskih odgovornosti. Zato je bilo v načrtu reorganizacije pravilno predvideno, da bi bila v primeru stečaja (likvidacije) vrednost izterljivih terjatev za vse upnike nič. — Nazadnje, zaradi številnih ekonomskih kazalnikov, ki so kazali izboljšanje gospodarskega položaja podjetja Oltchim v postopku zaradi insolventnosti, ni bilo nerazumno pričakovati, da je podjetje Oltchim SPV mogoče uspešno prodati na trgu za ocenjeno ceno 306 milijonov EUR. — Nazadnje, R/BDO navajata, da je znesek 306 milijonov EUR, ki ga je leta 2013 izračunalo podjetje Winterhill, napačen, a je bil popravljen v poročilu, predloženem upnikom pred njihovim srečanjem 4. decembra 2014; pričakovana prodajna cena je po novem znašala 295 milijonov EUR.

4.2.2 Podjetje Electrica

(120) Podjetje Electrica navaja, da njegovega sklepa o glasovanju za načrt ni mogoče pripisati državi. Pravi, da je skupščina delničarjev odločitev o glasovanju prepustila generalnemu direktorju podjetja Electrica SA in da je ta edini odgovorni za glasovanje za načrt. Zato po mnenju podjetja Electrica ukrepa 3 ni mogoče pripisati državi.

(121) Nadalje podjetje Electrica navaja, da tudi če bi bilo mogoče meniti, da je bila pri sklepu udeležena država, je šlo za dobro poslovno odločitev, skladno z načelom upnika v tržnem gospodarstvu. Podjetje Electrica torej meni, da z njegovo odločitvijo za podporo načrtu podjetje Oltchim ni dobilo nobene prednosti; to naj bi po njegovem mnenju potrjevalo podobno ravnanje drugih zasebnih upnikov v primerljivem položaju, ki so prav tako glasovali za načrt.

(122) Podjetje Electrica tudi navaja, da študije upnika v tržnem gospodarstvu ni izvedlo, ker sta imela R/BDO pravno obveznost svetovati upnikom, kako maksimizirati izkupičke.

4.2.3 Zaupna (anonimna) zainteresirana tretja stran

(123) Anonimna stran podpira dvome Komisije. Poleg tega dodatno poudarja izkrivljajoče učinke podpornih ukrepov, zlasti na trgu kloralkalnih izdelkov (kavstična soda). Anonimna stran verjame, da pomeni predlagana prodaja podjetja Oltchim brezizhoden položaj: več neuspešnih poskusov prodaje podjetja dokazuje, da se trg zanj ne zanima; takratna finančna poročila podjetja Oltchim izkazujejo raven dobičkonosnosti, ki je veliko prenizka, da bi bilo poslovanje dolgoročno vzdržno. Glede na to bi bila za podjetje Oltchim edina smiselna rešitev popolno prestrukturiranje poslovanja z zaprtjem obratov, zmanjšanjem zmogljivosti in morda tudi izstopom s trga.

(124) Anonimna stran tudi poudarja, da je podjetje Oltchim znaten del dobička, doseženega v letu 2015, in dobička, pričakovanega v letu 2016, ustvarilo s prodajo kavstične sode, katere prodajna cena je ciklična in je leta 2015 dosegla najvišjo vrednost. Poleg tega so stopnje uporabe zmogljivosti podjetja Oltchim izjemno nizke (30 % skupne izkoriščenosti zmogljivosti, kar je zelo malo v primerjavi s povprečno 80-odstotnimi stopnjami v industriji kloralkalnih izdelkov v EU). Zato bi moral vsak potencialni kupec izvesti precejšnje dodatne naložbe, kar pa se ne sklada z nizkim dobičkom podjetja Oltchim pred davki, obrestmi in amortizacijo.

4.2.4 Podjetje PCC

4.2.4.1 Pripombe podjetja PCC v zvezi z ukrepom 1

(125) Po navedbah podjetja PCC bi organ AAAS, če bi deloval kot zasebni upnik, po propadlem poskusu privatizacije septembra 2012 dal prednost izvršbi svojih terjatev do podjetja Oltchim: tako bi izterjal 12 % svojih terjatev, ne pa se odločil čakati na negotovo izterjavo med celotnim postopkom reorganizacije.

(126) Podjetje PCC trdi, da je bilo po neuspešni privatizaciji septembra 2012 še bolj jasno, da na trgu ni zanimanja za nakup podjetja Oltchim. Zaradi nekajletnega čakanja na pripravo nekakšnega načrta prestrukturiranja in nato še nekajletnega čakanja na njegovo izvedbo je bila tržna vrednost sredstev podjetja ogrožena. Sredstva podjetja Oltchim so bila vsako leto bolj zastarela in nekoristna.

(127) Podjetje PCC navaja, da bi moral organ AAAS uporabiti posebno romunsko zakonodajo o izterjavi javnih dolgov, ki nastanejo ministrstvu za finance zaradi državnih poroštev (odlok št. 29/2002); ta namreč določa, da so sporazumi o izterjavah, s katerimi se državna poroštva z ministrstva za finance prenesejo na organ AAAS, zakonsko priznani kot izvršilni naslovi. Zato bi lahko organ AAAS po mnenju podjetja PCC navedene izvršilne naslove izvršil brez dodatnih formalnosti. Organ AAAS je imel na voljo različne načine za izvršbo, kot določa izredni odlok vlade št. 51/1998 o realizaciji državnih sredstev.

(128) Poleg tega organ AAAS v okviru zavarovanih državnih upnikov očitno ni zahteval odprave zadržanja svojih pravic do izvršbe v okviru postopka zaradi insolventnosti, medtem ko je podjetje Electrica to sicer neuspešno poskusilo storiti. Tako organ AAAS ni uporabil vseh pravnih instrumentov, ki jih je imel na voljo za reševanje težave z neplačevanjem podjetja.

4.2.4.2 Pripombe podjetja PCC v zvezi z ukrepom 2

(129) Podjetje PCC meni, da podjetji CET Govora in Salrom nista ravnali kot udeleženca v tržnem gospodarstvu, ko sta podjetju Oltchim kljub njegovemu neplačilu neporavnanih dolgov še naprej zagotavljali dobavo, ter da je njune odločitve mogoče pripisati državi.

(130) V nasprotju s podjetjema Electrica in Electrica Furnizare se je podjetje CET Govora odločilo, da bo podjetju Oltchim še naprej dobavljalo električno energijo in industrijsko paro, čeprav podjetje ni poplačalo svojih dolgov in čeprav so temu nasprotovale tudi banke podjetja CET Govora; taka odločitev je 6. maja 2016 privedla do insolventnosti podjetja CET Govora: podjetje PCC navaja, da je podjetje CET Govora po besedah njegovega stečajnega upravitelja subvencioniralo podjetje Oltchim.

(131) Podjetje PCC trdi, da je odločitev podjetja CET Govora glede ponovne dobave podjetju Oltchim po neuspešni privatizaciji septembra 2012 mogoče pripisati državi. Po njegovem mnenju se je podjetje CET Govora odločilo, da bo podjetju Oltchim še naprej zagotavljalo dobavo, potem ko je povezan sklep sprejel njegov lastnik – okrožni svet Vâlcee, čeprav je bila plačilna nesposobnost podjetja Oltchim splošno znana. Podjetje PCC tudi navaja upravitelja podjetja CET Govora, ki je poudaril, da „odločitev glede dobave električne energije podjetju Oltchim ni bila ekonomsko utemeljena in je bila politično motivirana ter je sijajen primer vmešavanja politike v upravljanje dolžnika […]“

(132) Podjetje PCC priznava, da je bilo podjetje Oltchim pomembna stranka podjetja Salrom, vendar meni, da udeleženec v tržnem gospodarstvu podjetju Oltchim glede na njegov finančni položaj ne bi več zagotavljal dobave; potencialna likvidacija podjetja Oltchim bi vplivala le na eno podružnico podjetja Salrom, kjer bi bilo ogroženih le 60 delovnih mest. Zato noben zasebni upnik v podobnem položaju kot podjetje Salrom ne bi sprejel kopičenja dolgov, ampak bi se raje odločil za zmanjšanje prihodkov, da bi ohranil zdravo podjetje.

(133) Podjetje PCC navaja, da je mogoče odločitev podjetja Salrom glede ponovne dobave podjetju Oltchim po neuspešni privatizaciji septembra 2012 pripisati državi, ki nadzoruje podjetje Salrom; upravni odbor podjetja Salrom res imenuje generalna skupščina delničarjev, a ima romunska država večino (51 %) delnic podjetja in v upravni odbor imenuje predstavnike države.

4.2.4.3 Pripombe podjetja PCC v zvezi z ukrepom 3

(134) Podjetje PCC navaja, da organ AAAS ter podjetji CET Govora in Electrica niso ravnali kot upniki v tržnem gospodarstvu, ko so sprejeli odpis terjatev, namesto da bi se odločili za njihovo izterjavo.

(135) Podjetje PCC trdi, da načrtu reorganizacije, ki so ga potrdili upniki, manjkajo elementi pravega prestrukturiranja (51) ter je pravzaprav omejen zgolj na prestrukturiranje dolga in likvidacijo. Prav tako navaja, da bi bil boljša možnost načrt reorganizacije, ki bi ga pripravili delničarji, vendar njegov predlog ni bil upoštevan, saj ga romunski organi niso potrdili.

(136) Brez dolgoročnih ukrepov za prestrukturiranje osnovne dejavnosti podjetja Oltchim pa ni možnosti, da bi bilo podjetje sposobno preživeti na trgu in bilo dobičkonosno.

Tržna vrednost

(137) Podjetje PCC po eni strani poudarja, da je bila tržna vrednost, ki jo je leta 2013 določilo podjetje Winterhill Romunija, zelo negotova ter da je previden udeleženec v tržnem gospodarstvu pri oblikovanju stališča glede načrta reorganizacije čez dve leti, tj. aprila 2015, ne bi imel za pravilno.

(138) Številni neuspešni poskusi privatizacije podjetja Oltchim v letih 2001, 2003, 2006, 2007, 2008 in 2012 so bili po mnenju podjetja PCC jasen znak, da nobenega vlagatelja ne bi zanimala pridobitev delnic v okviru privatizacije z novoustanovljeno namensko družbo, ki sta jo predlagala stečajna upravitelja. Podjetje PCC dodaja, da cena, določena za privatizacijo, ni utemeljena in je ni mogoče šteti za zanesljiv razlog za potrditev načrta. Po njegovem mnenju je načrt namenjen zgolj ohranjanju nedobičkonosnega podjetja pri življenju in prelaganju dejanskega stečaja podjetja Oltchim.

(139) Podjetje PCC navaja tudi, da bi se cena za podjetje Oltchim med letoma 2013 in 2015 verjetno znižala, saj naprav, ki niso delovale dve leti, ne bi bilo mogoče spet zagnati. Tako bi bilo edino kaj vredno sredstvo v obratu v Braduju zemljišče, in to ne glede na povezane okoljske odgovornosti.

(140) Da bi podprlo svoje navedbe, podjetje PCC navaja ceno, ki jo je v neuspešnem postopku privatizacije leta 2012 ponudil posameznik (g. Diaconescu), in sicer približno 45 milijonov EUR, kar je šestkrat manj od cene, ki jo je za podjetje Oltchim ocenilo podjetje Winterhill. Podobno je predstavnik podjetja Chimcomplex, ki je leta 2016 oddalo ponudbo za nakup delujočih sredstev podjetja Oltchim, istega leta poudaril, da je vrednost podjetja precej nižja od cene, ki je bila zahtevana v načrtu reorganizacije.

(141) Podjetje PCC je poudarilo, da so javni upniki odločitve sprejeli v okoliščinah, ko ob neobstoju dejanskega načrta prestrukturiranja podjetje Oltchim še vedno ni ustvarjalo dobička; poleg tega je bil dobiček, ki ga je evidentiralo podjetje, ustvarjen umetno z odpisi dolga in ni pričal o izboljšanju finančnega položaja podjetja. Pozitivni rezultati v računovodskih izkazih bi bili le rezultat različnih računovodskih metod. Po ugotovitvah neodvisnega poročila, ki ga je v imenu podjetja PCC naročilo podjetje […], je imelo podjetje Oltchim med 1. januarjem 2013 in 30. junijem 2016 nenehno izgube po nevtralizaciji izrednih elementov (kot je odpis dolga leta 2015) zaradi neproduktivnih sredstev, kot so petrokemična služba v Braduju, vinil klorid monomer (VCM) in polivinil klorid (PVC). V istem poročilu je tudi ugotovljeno, da bi morala vrednost opredmetenih nekratkoročnih sredstev, ki 31. decembra 2015 pomenijo več kot 84 % sredstev podjetja Oltchim, znašati med 14 milijoni EUR in 128 milijoni EUR, odvisno od pričakovane prodaje podjetja Oltchim SPV med decembrom 2013 in decembrom 2014 ter od scenarija (A ali B), predvidenega v načrtu reorganizacije, ki sta ga pripravila stečajna upravitelja, ki ju je imenovalo sodišče (52), kar je manj od likvidacijske vrednosti, kot jo je ocenilo podjetje Winterhill (141 milijonov EUR).

Likvidacijska vrednost

(142) Podjetje PCC meni, da je primerjava ocenjene tržne vrednosti podjetja Oltchim in likvidacijske vrednosti iz več razlogov napačna.

(143) Prvič, obstajale so še druge možnosti, na primer prodaja podjetja Oltchim po svežnjih sredstev.

(144) Drugič, znesek okoljskih odgovornosti, ki ga je podjetje Oltchim izračunalo za primer likvidacije (463,7 milijona EUR), se zdi pretiran in namenjen temu, da bi se namesto likvidacije podjetja podprl načrt reorganizacije, saj okoljske odgovornosti ne temeljijo na zunanjih neodvisnih poročilih. Informacije, zakaj stečajna upravitelja nista zahtevala nove študije, niso na voljo. Take okoljske odgovornosti, kot jih je podjetje Oltchim ocenilo za primer likvidacije, bi moral v svoji ponudbi upoštevati tudi potencialni kupec podjetja Oltchim SPV. Nazadnje, podjetje PCC se strinja z mnenjem Komisije, da bi v primeru likvidacije velik del sredstev lahko kupil kupec, ki bi želel prevzeti industrijske dejavnosti v obratu podjetja Oltchim, zaradi česar celostna demontaža obrata, upoštevana v oceni, ne bi bila potrebna. Podjetje PCC pa po drugi strani poudarja negotovost, povezano z zneskom okoljskih odgovornosti podjetja Oltchim v načrtu reorganizacije iz leta 2015.

Primerjava tržne in likvidacijske vrednosti

(145) Tretjič, v okoliščinah, ko nove terjatve po začetku postopka zaradi insolventnosti podjetja Oltchim dobijo prednost pred predhodnimi dolgovi, bi nekateri upniki lahko imeli interes, da bi zahtevali začetek likvidacije podjetja, ne pa čakali, da bi se nakopičili taki novi dolgovi, s čimer bi se njihove možnosti za izterjavo zmanjšale. Podjetje PCC tudi navaja, da je bil dolg, ki je podjetju Oltchim nastal po začetku postopka zaradi insolventnosti, morda podcenjen. Če bi to držalo, bi to pomenilo manjše možnosti izterjave, s tem pa bi morali upniki v primeru načrta reorganizacije odpisati večje terjatve.

Druge pripombe v zvezi z ukrepom 3

(146) Nadalje podjetje PCC navaja, da bi morali državni upniki upoštevati tudi trajanje faze reorganizacije v primerjavi s trajanjem stečajnega postopka. Priprava izvedljivega načrta prestrukturiranja in njegova izvedba trajata veliko dlje kot likvidacija podjetja Oltchim s takojšnjo prodajo sredstev.

(147) Poleg tega bi morali državni upniki izkoristiti svoj položaj. — V skladu z romunskim insolvenčnim zakonom (člen 94(c)) lahko en ali več upnikov, ki imajo najmanj 20 % vseh terjatev, predlagajo načrt reorganizacije. Glede na to, da je imel samo organ AAAS 34,7 % vseh terjatev, bi lahko predlagal drugačen načrt, ki bi njemu in drugim državnim upnikom zagotavljal boljši izid. — Podjetje CET Govora, ki je predstavljalo 91 % kategorije nezavarovanih upnikov na podlagi člena 96 insolvenčnega zakona, bi lahko izkoristilo privilegirani položaj in vplivalo na načrt reorganizacije, vendar tega očitno ni storilo. — Tudi podjetje Salrom in romunska nacionalna uprava za vode sta potrdila načrt v dveh kategorijah terjatev, ki sta jih oba imela, a bi lahko zaradi svojega statusa zahtevala izvršbo terjatev kot zavarovani upnik oziroma javni proračun kot upnik.

(148) Podjetje PCC je še navedlo, da je sicer nekaj zasebnih upnikov, ki so bili v podobnem položaju kot država, glasovalo za načrt reorganizacije, a bi bilo zaradi glasovanja nekaterih zasebnih upnikov za načrt narobe sklepati, da so bili državni upniki, vključno z organom AAAS, v podobnem položaju kot preudaren udeleženec v tržnem gospodarstvu: v nasprotju z zasebnimi upniki, ki so imeli zavarovane in nezavarovane terjatve, so bile skoraj vse terjatve organa AAAS nezavarovane; poleg tega so zadevni zasebni upniki vedeli, da bo romunska država sprejela vse potrebne ukrepe in korake, da bi ne glede na ceno zagotovila preživetje podjetja Oltchim, zato so se odločili „pridružiti“ državi pri teh prizadevanjih.

(149) Podjetje PCC meni, da je mogoče ukrep 3 pripisati državi, saj načrta prestrukturiranja ne bi bilo mogoče potrditi brez soglasja državnih upnikov, ki so imeli večino glasov (več kot 50 %) v večini kategorij upnikov: dejansko je država imela glavno besedo v vseh kategorijah upnikov razen v kategoriji zavarovanih terjatev in kategoriji zaposlenih. Tako so zasebni upniki, ki so odobrili načrt reorganizacije, delovali bolj kot posnemovalci države in ne zagovorniki takega načrta reorganizacije. Podjetje PCC nadalje navaja, da „se zaveda, da so nekateri zasebni upniki očitno ubrali enako pot kot država (tj. so prav tako glasovali za načrt, čeprav očitno ni bil v njihovo korist, saj so odpisali veliko dolgov)“. Kljub temu podjetje PCC meni, da „je država ustvarila to ‚tržno prakso‘ in ne obratno (da bi država sledila trendu). Država je namreč nadzorovala podjetje Oltchim pred insolventnostjo in glasovanje o načrtu reorganizacije, drugim upnikom pa je bilo jasno, da bo država sprejela vse ukrepe, da bi ne glede na ceno zagotovila preživetje podjetja Oltchim.“

4.3 Pripombe Romunije v zvezi s pripombami tretjih strani (53)

4.3.1 Dodatne pripombe Romunije v zvezi z ukrepom 1

(150) Romunija meni, da je organ AAAS s z zaračunavanjem obresti, dokler se podjetje Oltchim ni znašlo v postopku zaradi insolventnosti, deloval kot „zakonsko omejeni“ zasebni upnik, ter zavrača trditve podjetja PCC, da se organ AAAS ni dovolj potrudil za izvršbo svojih terjatev. Romunija dejansko navaja, da so memorandum predlagali ministrstvo za javne finance, ministrstvo za gospodarstvo, trgovino in poslovno okolje ter agencija OPSPI. V zvezi z dejanskimi omejitvami Romunija pojasnjuje, da organ AAAS ni mogel zaseči bančnih računov (tj. zaseči sredstev na njem), saj je to že prej storilo podjetje Electrica.

(151) Romunija kritizira logiko argumenta podjetja PCC, da bi organ AAAS moral zahtevati izvršbo svojih terjatev: v tem primeru bi se za podjetje Oltchim moral sprožiti postopek zaradi insolventnosti. V okviru postopka zaradi insolventnosti pa organ AAAS ne bi mogel izterjati svojih terjatev, kot je trdilo podjetje PCC.

(152) Romunija mnenje podjetja PCC, da bi organ AAAS moral zaseči blago in sredstva podjetja Oltchim, označuje kot nerealno, ker te možnosti zasebni upniki niso uporabili.

4.3.2 Dodatne pripombe Romunije v zvezi z ukrepom 2

(153) Romunija v zvezi s podjetjema CET Govora in Salrom navaja, da je podjetje Oltchim kratkoročne obveznosti po insolventnosti plačevalo brez zamud.

(154) Po njenem mnenju so javna podjetja ravnala kot zasebna podjetja, na primer podjetje Bulrom Gas Impex (lokalni dobavitelja podjetja Oltchim), zato je njihovo ravnanje skladno s preskusom zasebnega upnika in zasebnega kupca.

4.3.3 Dodatne pripombe Romunije v zvezi z ukrepom 3

(155) Prvič, Romunija navaja, da rešitve, ki jo je v pripombah predlagalo podjetje PCC, in sicer priprave načrta reorganizacije, ki bi ga vodili delničarji, na podlagi insolvenčnega zakona ni bilo več mogoče uresničiti, saj je bil sprožen postopek sodne reorganizacije; po navedbah Romunije bi dajal postopek reorganizacije, ki ga je predlagalo podjetje PCC, prednost delničarjem v škodo upnikov, zaradi česar ga slednji ne bi potrdili.

(156) Romunija izpodbija opis podjetja PCC, da je finančni položaj podjetja Oltchim „pod sprejemljivimi standardi […] in še vedno ustvarja izgube,“ ter poudarja, da je spletni portal SeeNews podjetje Oltchim uvrstil na 63. mesto med sto najbolj donosnimi podjetji v Jugovzhodni Evropi (54).

(157) V zvezi z vrednotenjem sredstev podjetja Olchim, ki ga je izvedlo […] in sporočilo podjetje PCC, Romunija ne nasprotuje prilagoditvi normalizacije, ki jo je […] izvedlo v zvezi z odpisom dolga, izrecno pa zavrača uporabo metodologije diskontiranih denarnih tokov za vrednotenje sredstev podjetja Oltchim. Romunija se za utemeljitev dejstva, da se diskontirani denarni tokovi uporabljajo za vrednotenje podjetja in kot taki niso primerni za vrednotenje sredstev, sklicuje na učno gradivo univerz Harvard in Stern.

(158) Romunija prav tako zavrača navedbo podjetja PCC, da je organ AAAS vplival na ravnanje zasebnih upnikov, saj sta najmanj dve banki podpisnici (in sicer Erste Bank AG in Banca Transilvania) uveljavljeni, neodvisni in po vsem svetu delujoči instituciji.

(159) Romunija poudarja, da so dejansko zasebni upniki sprejeli ključno odločitev o načrtu reorganizacije podjetja Oltchim, zlasti ker so predstavljali 61,5 % zavarovanih upnikov, ki so z odobritvijo delnega odpisa, nepogrešljivega za potrditev načrta s strani vsake kategorije, imeli odločilno vlogo.

(160) Romunija navaja, da je pričakovana izterjava za javne subjekte v okviru načrta reorganizacije, ki ga je predlagal stečajni upravitelj, znašala 500 milijonov RON, tj. sedemkrat toliko kot potencialna izterjava v okviru stečajnega postopka, ki naj bi znašala 72 milijonov RON.

(161) Nadalje Romunija navaja, da je organ AAAS v načrtu prestrukturiranja lahko izterjal več kot 18 % vseh svojih terjatev, medtem ko bi jih na podlagi študije Raiffeisen v primeru likvidacije lahko le 12 %.

(162) Romunija navaja tudi, da bi se po mnenju stečajnih upraviteljev podjetja Oltchim v primeru stečaja izogibanje okoljskim stroškom ali njihova prenizka ocena po romunskem pravu kazensko preganjala.

(163) Romunija trdi (55), da glasovalna pravila določajo, da načrta reorganizacije ne bi bilo mogoče sprejeti brez potrditve zavarovanih upnikov kot prikrajšane kategorije na podlagi zakonodaje. Zato so to zasebni upniki, ki so v kategoriji zavarovanih posojilodajalcev imeli večino ter so sprožili in omogočili sprejetje načrta; kot taki niso zgolj sledili državnim upnikom, kot navaja podjetje PCC. Romunija je poudarila (56), da so bili zavarovani upniki prikrajšana kategorija. Če bi kot taki zavrnili načrt, pogoj iz člena 101(2)(c) insolvenčnega zakona ne bi bil izpolnjen, zaradi česar druge kategorije ne bi mogle doseči sprejetja načrta.

(164) Romunija tudi poudarja razliko med preteklimi neuspešnimi poskusi privatizacije in postopkom iz leta 2012, ki je temeljil na prodaji sredstev podjetja Oltchim, prenesenih na namensko družbo, kar pomeni, da kupec ne bi kupil celotne bilance stanja z obveznostmi vred, ampak le sredstva podjetja.

(165) Romunija navaja, da se vrednost tekočih dolgov zmanjšuje, ker je podjetje Oltchim ustvarilo pozitiven dobiček pred obrestmi, davki in amortizacijo.

(166) Romunija tudi zavrača mnenje [anonimne strani], da bi bilo podjetje Oltchim „strukturno nedonosno“: težave podjetja Oltchim bi bile pravzaprav posledica slabih poslovodskih odločitev.

(167) Romunski organi so v pripombah z dne 16. maja 2018 poleg zgoraj navedenega poudarili še elemente, navedene v nadaljevanju.

(168) Prvič, državni upniki podjetju Oltchim niso zagotovili prednosti, saj je mogoče šteti, da so ravnali enakovredno z zasebnimi upniki v vseh kategorijah zavarovanih upnikov, proračuna kot upnika, bistvenih dobaviteljev in nezavarovanih upnikov.

(169) Zlasti je večina zavarovanih upnikov glasovala za načrt, ker so bili prepričani, da v primeru likvidacije ne bi dobili zneska, ki bi v celoti kril njihove terjatve. Golo dejstvo, da je imel organ AAAS terjatve tako v kategoriji zavarovanih upnikov kot tudi proračuna kot upnika, ne bi vplivalo na to opažanje glede enakovrednosti, saj je lahko organ AAAS pričakoval, da bi z načrtom prejel več kot v primeru likvidacije.

(170) Dejstvo, da so zavarovani upniki, ki so glasovali za načrt, sprejeli odpis v načrtu, pomeni, da so bile terjatve proračuna kot upnika v primeru likvidacije brez vrednosti. Da bi zagotovili glasovanje proračuna kot upnika za načrt, so zavarovani upniki sprejeli omejitev svojega dela izkupička (ko so se strinjali z dejanskim odpisom od 20 % do 27 % terjatev) v korist podrejenih kategorij, ki v primeru likvidacije ne bi prejele ničesar.

(171) Pozitivno glasovanje večine nezavarovanih upnikov (40,5 % njihovih terjatev je imelo podjetje Electrica) tudi dokazuje zaupanje v načrt, čeprav njihov glas ni bil posebno pomemben, saj niso mogli pričakovati plačanih terjatev niti v primeru likvidacije niti v primeru načrta reorganizacije.

(172) Drugič, romunski organi, ki jim je Komisija omogočila predložitev pripomb glede osnutka preskusa udeleženca v tržnem gospodarstvu, ki ga je Komisija pripravila z vidika zavarovanih, proračunskih in nezavarovanih upnikov ter bistvenih dobaviteljev na podlagi takrat razpoložljivih dokazov (končna različica je v Prilogi I k temu sklepu), so v zvezi s tem predložili drugačne pripombe. Zlasti so zrelativizirali razliko med prodajo podjetja Oltchim SPV, predvideno v načrtu reorganizacije, in prodajo in situ, ki jo je Komisija predvidela kot eno od treh možnih primerov likvidacije. Romunija poudarja, da z likvidacijo ni bilo mogoče pričakovati večjega izkupička kot z načrtom reorganizacije. Nazadnje, Romunija je predložila drugačne tehnične pripombe o načinu, kako bi upnik v tržnem gospodarstvu izkupiček in stroške ocenil v načrtu reorganizacije in primeru likvidacije, razen okoljskih odgovornosti, katerih nevtralizacijo Romunija izpodbija.

(173) Tretjič, na splošno je bila možnost, ki so jo izbrali upniki, in sicer glasovanje za načrt, v njihovo očitno korist, saj je izkupiček od prodaje operativnih sredstev po svežnjih – čeprav so pomenili le 57 % – prinesel veliko več koristi kot povprečni scenarij v primeru stečaja. Poleg navedenega naj bi bil dodaten izkupiček dosežen s prodajo preostalih 43 % sredstev, rezultat česar bi bila njihova večja korist v postopku reorganizacije. Nadalje je napovedano, da bo podjetje Oltchim v prvi polovici leta 2018 plačalo približno 8 milijonov EUR tekočih dolgov, kar bo pomenilo nižje tekoče dolgove in večjo porazdelitev upnikom v okviru postopka reorganizacije.

5. POSTOPEK PRODAJE SREDSTEV PODJETJA OLTCHIM

(174) Komisija je v sklepu o začetku postopka (glej uvodno izjavo 85) ugotovila, da bi lahko zaradi postopka prodaje, kot je bil določen v prvotno potrjenem načrtu reorganizacije, nastala gospodarska kontinuiteta med podjetjem Oltchim SA in morebitnim pridobiteljem podjetja Oltchim SPV. Da bi preprečili prenos morebitne nezdružljive državne pomoči na kupce sredstev podjetja Oltchim, so se romunski organi odločili, da bodo prestrukturirali postopek prodaje ter tako zagotovili gospodarsko diskontinuiteto med podjetjem Oltchim in njegovimi potencialnimi kupci.

(175) Konkretneje, podjetje Oltchim je julija in avgusta 2016 s podporo svetovalcev analiziralo svoja sredstva in opredelilo možnosti za razdrobljeno ponudbo sredstev, da bi se maksimizirala potencialna cena vseh prodaj. Na podlagi tega je bilo opredeljenih devet svežnjev sredstev (57). Po objavi namere o prodaji podjetja Oltchim avgusta 2016 je bil informativni memorandum poslan 23 ponudnikom, rok za predložitev zavezujočih ponudb skupaj z nadaljnjim skrbnim pregledom (vključno z obiski na kraju samem in tehničnim skrbnim pregledom) pa je bil večkrat preložen.

(176) Revidirani načrt, ki je temeljil na prodaji prek svežnjev sredstev (in ne več na prodaji namenske družbe), je generalna skupščina upnikov formalno sprejela 6. marca 2017. Stečajni sodnik je spremenjeni načrt reorganizacije potrdil 28. junija 2017, njegova odločitev pa je postala pravnomočna 16. oktobra 2017 (ko je sodišče višje stopnje zavrnilo pritožbo tretje stranke).

(177) Po prejemu zavezujočih ponudb je prodajalec (AT Kearney v imenu podjetja Oltchim) opredelil naslednje možne kombinacije zavezujočih ponudb z največjo skupno vrednostjo za upnike: — White Tiger Wealth Management za vse svežnje sredstev razen svežnjev 2 in 6, pri čemer je skupna ponudba znašala […] milijonov EUR; — Chimcomplex za svežnje sredstev 1, 2, 3, 4, 5 in delno 7, pri čemer je skupna ponudba znašala 127 milijonov EUR; Dynamic Selling Group (v nadaljnjem besedilu: DSG) za sveženj sredstev 6, pri čemer je ponudba znašala […] milijona EUR (pozneje revidirana), in International Process Plants and Equipment (IPP) za svežnja 8 in 9, pri čemer je ponudba znašala […] milijona EUR.

(178) Skupščina upnikov je na seji 18. decembra 2017 potrdila sporazum o prodaji sredstev podjetju Chimcomplex, vse druge ponudbe pa je zavrnila (58). Glede na to, da je bila odločitev skupščine upnikov izpodbijana na sodišču, je bil nov prvotni skrajni datum zaključka podaljšan do 17. oktobra 2018.

(179) Prodajna cena za sveženj 6 je bila predmet ponovnih pogajanj z DSG in se je z 1,9 milijona EUR zvišala na 2,6 milijona EUR. Na podlagi tega je bil 1. februarja 2018 podpisan sporazum o nakupu sredstev. Prodaja, ki jo je skupščina upnikov odobrila 26. februarja 2018, je bila dokončana 12. junija 2018.

(180) Kar zadeva preostala neprodana sredstva (sveženj 7 – predelava PVC, sveženj 8 – petrokemična služba v Braduju, sveženj 9 – anhidrid ftalne k