SL Uradni list Evropske unije L 38/9

PRIPOROČILO KOMISIJE (EU) 2016/193

z dne 10. februarja 2016

naslovljeno na Helensko republiko o nujnih ukrepih, ki bi jih morala Grčija sprejeti zaradi ponovne vzpostavitve predaj v skladu z Uredbo (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Države članice so leta 2011 začasno ustavile predaje prosilcev za mednarodno zaščito v skladu z Uredbo (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1) (v nadaljnjem besedilu: dublinska uredba) po sodbah Evropskega sodišča za človekove pravice in Sodišča Evropske unije (2), v katerih so bile ugotovljene sistemske pomanjkljivosti grškega azilnega sistema, ki bi lahko pomenile kršitev temeljnih pravic prosilcev za mednarodno zaščito, ki so jih države članice predale Grčiji v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 343/2003 (3).

(2) Po razglasitvi sodbe Evropskega sodišča za človekove pravice v zadevi M.S.S. proti Belgiji in Grčiji leta 2011 je Odbor ministrov Sveta Evrope spremljal stanje v Grčiji na podlagi poročil o napredku, ki jih mora Grčija predložiti kot dokaz, da izvršuje sodbo, in na podlagi dokazov nevladnih organizacij in mednarodnih organizacij, ki delujejo v Grčiji, kot je Urad Visokega komisarja Združenih narodov za begunce (UNHCR).

(3) Grčija se je zaradi sodbe v zadevi M.S.S. zavezala k reformi svojega azilnega sistema na podlagi nacionalnega akcijskega načrta za azilno reformo in upravljanje migracij, ki je bil predstavljen avgusta 2010 in revidiran januarja 2013 (v nadaljnjem besedilu: grški akcijski načrt).

(4) Poleg tega so grški organi leta 2011 prosili Evropski azilni podporni urad (EASO), naj Grčiji zagotovi nujno podporo za obravnavo resnih pomanjkljivosti grškega azilnega sistema. EASO je zagotovil operativno podporo v obdobju od 1. aprila 2011 do 31. decembra 2014. V tem obdobju so napotene podporne skupine za azil Grčiji pomagale pri ustanovitvi treh novih služb ter pri sprejemu ranljivih oseb, obravnavi nerešenih vlog za mednarodno zaščito (zlasti na drugi stopnji) in krepitvi zmogljivosti za črpanje sredstev Evropske unije. Grčija je 4. decembra 2014 uradu EASO predložila novo zahtevo za posebno podporo, ki je zdaj zagotovljena do konca maja 2016.

(5) Komisija je zaradi razmer v Grčiji proti tej državi začela tudi številne postopke za ugotavljanje kršitev, med drugim glede nezadostnega dostopa do azilnega postopka, nezadostnih zmogljivosti in slabih pogojev za sprejem, tudi v objektih za pridržanje, nejemanja prstnih odtisov migrantov z neurejenim statusom in prosilcev za azil, neustrezne obravnave mladoletnikov brez spremstva in pomanjkanja ustrezne pravne pomoči v pritožbenih postopkih. To priporočilo ne posega v katere koli tekoče ali prihodnje postopke za ugotavljanje kršitev, ki jih Komisija lahko začne v zvezi z vprašanji iz tega priporočila.

(6) Hkrati je Komisija sprejela usklajene ukrepe za pomoč pri odpravi pomanjkljivosti grškega azilnega sistema. Komisija je spremljala, kako je Grčija izvajala ukrepe, predvidene v grškem akcijskem načrtu, ter zagotavljala finančno in tehnično podporo s posebnim poudarkom na, med drugim, ukrepih za obravnavo pomislekov, navedenih v postopkih za ugotavljanje kršitev, ki so bili uvedeni proti njej. Svetu je bil oktobra 2014 (4) predložen delovni dokument služb Komisije, ki je vseboval oceno izvajanja grškega akcijskega načrta in izpostavil preostale pomanjkljivosti grškega azilnega sistema, ki jim je bilo nemudoma treba nameniti pozornost.

(7) Komisija je na rednih ad hoc sestankih skupine „prijatelji Grčije“ (Friends of Greece), ki ji sama tudi predseduje, tesno sodelovala z vsemi zainteresiranimi državami članicami in Norveško. Ta skupina je forum za izmenjavo informacij o stanju izvajanja grškega akcijskega načrta, ki med drugim omogoča, da zainteresirane države članice predlagajo praktične ukrepe sodelovanja. Nazadnje se je sestala 27. februarja 2015. Da se zagotovi razpoložljivost posodobljenih informacij o stanju na terenu, sodelujejo tudi EASO, Evropska agencija za zunanje meje (Frontex), UNHCR in Mednarodna organizacija za migracije (IOM),

(8) Grčiji so bila za obdobje 2014–2020 dodeljena znatna sredstva Evropske unije kot pomoč pri nacionalnih ukrepih na področju azila in migracij. V okviru Sklada za azil, migracije in vključevanje ji je bilo dodeljenega skupaj 294,5 milijona EUR, v okviru Sklada za notranjo varnost – meje in vizumi pa skupaj 214,8 milijona EUR. Nadaljnjih 133 milijonov EUR je bilo Grčiji od leta 2014 dodeljenih v okviru nujne pomoči. Poleg tega je Grčija v obdobju 2008–2013 prejela znatna sredstva v okviru Evropskega sklada za begunce, vključno s sredstvi nujne pomoči v skupni višini prek 50,6 milijona EUR.

(9) Razmere, s katerimi se sooča Grčija, so se občutno poslabšale zaradi močnega povečanja števila prihodov migrantov v letu 2015, ki je izjemno obremenilo grške vire in zmogljivosti za obravnavo množičnega pritoka migrantov iz držav zunaj Evropske unije, številni od katerih verjetno potrebujejo mednarodno zaščito. V letu 2015 je na grške otoke prispelo več kot 868 000 migrantov z neurejenim statusom, kar je povzročilo migracijsko in humanitarno krizo, kot je doslej še ni bilo, ki zahteva nujno ukrepanje.

(10) Komisija je maja 2015 predstavila evropsko agendo o migracijah (5) in Svet je 14. septembra 2015 sprejel sklep o premestitvi 40 000 oseb, ki nedvomno potrebujejo mednarodno pomoč, iz Italije in Grčije, od tega 16 000 iz Grčije (6). Svet je 22. septembra 2015 sprejel sklep o premestitvi nadaljnjih 120 000 oseb iz Italije in Grčije, med njimi vsaj 50 400 oseb iz Grčije (7). Skupaj naj bi se v skladu s tema dvema sklepoma Sveta v obdobju dveh let tako premestilo vsaj 66 400 oseb (8).

(11) Septembra 2015 se je v Grčiji in Italiji začelo izvajanje pristopa žariščnih točk ob podpori Komisije, agencije Frontex, urada EASO in Europola. Komisija je 29. septembra 2015 sprejela sporočilo, v katerem je predstavila takojšnje operativne, proračunske in pravne ukrepe v okviru evropske agende o migracijah ter pozvala k celoviti uvedbi programa premestitve in podpornih skupin za upravljanje migracij, ki delujejo na žariščnih točkah. Grčija je v ta namen 1. oktobra 2015 Svetu predstavila časovni načrt za izvajanje programa premestitev in žariščnih točk, v katerem je opredelila nekatere ukrepe, ki jim je treba nameniti prednostno obravnavo, da se zagotovi izvajanje dogovorjenih še neizvršenih ukrepov na področju azila in sprejema.

(12) Po zasedanju evropskih voditeljev dne 25. oktobra 2015 se je Grčija zavezala, da bo do konca leta 2015 povečala zmogljivosti za sprejem na 30 000 mest ter da bo subvencije za najemnino in program družin gostiteljic ob podpori UNHCR zagotovila vsaj dodatnim 20 000 osebam. Teh skupaj 50 000 namestitvenih mest je namenjenih zadovoljitvi potreb glede sprejema tako migrantov z neurejenim statusom kot prosilcev za azil v Grčiji, vključno s tistimi, ki bi lahko bili upravičeni do premestitve v druge države članice.

(13) Odbor ministrov Sveta Evrope je na seji 8. in 9. decembra 2015 ocenil izvrševanje sodbe v zadevi M.S.S. Pozdravil je ustanovitev novega upravnega organa za priseljevanje, se seznanil s povečanjem namestitvenih zmogljivosti za prosilce za azil in načrtovanim nadaljnjim povečanjem ter pristojne organe pozval k zagotovitvi trajnostnega in nemotenega delovanja odprtih sprejemnih objektov ter k zagotavljanju storitev, ki izpolnjujejo ustrezne standarde. Pristojne organe je odločno pozval, naj si še naprej prizadevajo izboljšati življenjske razmere vseh prosilcev za azil, še zlasti pa mladoletnikov brez spremstva (9).

(14) Komisija je 15. decembra 2015 sprejela sporočilo o napredku delovanja žariščnih točk v Grčiji, v katerem je bilo predstavljeno dogajanje v Grčiji zvezi z vzpostavitvijo programa žariščnih točk na egejskih otokih (10). V tem poročilu so bile izpostavljene nove zaveze Grčije in UNHCR za povečanje sprejemnih zmogljivosti, vendar je bila poudarjena tudi potreba, da Grčija razširi sprejemne zmogljivosti na žariščnih točkah in na celini, zlasti za mladoletnike brez spremstva in ranljive osebe.

(15) V okviru reform Grčije v skladu z njenim akcijskim načrtom (2010–2014) je njen azilni sistem doživel nekaj znatnih izboljšav. Ustanovljene so bile tri nove upravne službe, neodvisne od grške policije: služba za prvi sprejem, pritožbeni organi (ustanovljeni leta 2011, vendar trenutno ne delujejo) in azilna služba (od leta 2013). Materialni pogoji v centrih za sprejem in pridržanje so se od leta 2011 nekoliko izboljšali in nekateri objekti za pridržanje, v katerih so vladali najslabši pogoji, so bili zaprti. Vendar so potrebna dodatna prizadevanja Grčije za zagotovitev, da njen azilni sistem deluje popolnoma v skladu z zahtevami zakonodaje Unije.

(16) Grška azilna služba ima sedem delujočih regionalnih uradov v Atiki, na Lezbosu, v severnem Evrosu, južnem Evrosu, na Rodosu in v Solunu, vključno z regionalnim azilnim uradom na otoku Samos, ki je bil odprt leta 2016. Dejavne so tudi tri azilne enote na območjih Amygdaleze, Patrasa in Ksantija, ki obravnavajo prošnje za mednarodno zaščito, ki jih podajo zadržani migranti z neurejenim statusom. Da bi bili ti uradi in enote v celoti operativni, je potrebno zagotoviti ustrezno osebje. Grški organi so se poleg tega zavezali odpreti skupno 13 regionalnih azilnih uradov. Grčija mora še dokončati ustanovitev vseh preostalih regionalnih azilnih uradov, kot je predvideno v načrtu za premestitev za leto 2015, in zanje zagotoviti primerno osebje, da bi omogočili učinkovit dostop do azilnih postopkov v celotni državi.

(17) Sprejemne zmogljivosti za prosilce za azil v Grčiji so se sicer nekoliko povečale, vendar še niso zadostne. Grčija bi morala zagotoviti, da pogoji za sprejem v odprti in zaprti sprejemni nastanitveni infrastrukturi, vključno s psihosocialno pomočjo in dostopom do ustrezne zdravstvene nege in oskrbe, ustrezajo zahtevanim standardom v skladu z ustrezno zakonodajo Unije, zlasti z Direktivo 2013/33/EU Evropskega parlamenta in Sveta (11) o pogojih za sprejem, ter da se stalno vzdržujejo. Grčija bi morala tudi zagotoviti vzdržnost pogojev za sprejem z ustreznim financiranjem iz nacionalnega proračuna ali, kolikor je to mogoče, iz dodeljenih sredstev EU.

(18) Da bi prosilcem za azil zagotovili dostop do učinkovitega pravnega sredstva je Grčija ustanovila pritožbeni organ, odgovoren za delovanje pritožbenih odborov, ki so pristojni za obravnavo pritožb proti prvostopenjskim zavrnilnim odločitvam azilne službe. Konec septembra 2015 je odbor za pritožbe prenehal delovati, ker se je njegov mandat iztekel, zaradi česar se pritožbe na prvostopenjske odločitve o zavrnitvi sicer lahko vloži, vendar jih ni mogoče obravnavati. Zato trenutno v praksi ni dostopa do sistema učinkovitih pravnih sredstev. Ta položaj ogroža tudi učinkovito izvajanje postopka premestitve v primerih, kadar prosilec vloži pritožbo zoper odločitev o predaji ali premestitvi.

(19) Trenutno številni prosilci za azil ne prejmejo potrebne brezplačne pravne pomoči, ki bi jim v skladu s pravili EU omogočila vložitev pritožbe proti prvostopenjski odločitvi o azilu. Ustrezne določbe Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta (12) še niso bile prenesene v nacionalno zakonodajo ali se še ne izvajajo.

(20) Pri postopkih za prepoznavanje ranljivih oseb so bile v Grčiji dosežene izboljšave. Azilna služba je v sodelovanju z uradoma EASO in UNHCR vzpostavila postopek pregledovanja, katerega cilj je prepoznavanje ranljivih prosilcev, kot so mladoletniki brez spremstva, da se jim med postopkom zagotovi podpora. Glede mladoletnikov brez spremstva Grčija poroča, da se prepoznavanje in ocenjevanje starosti mladoletnikov brez spremstva opravlja v okviru postopka prvega sprejema in azilnega postopka. Poleg tega se trenutno vzpostavlja postopek za obravnavo mladoletnikov brez spremstva s strani grške policije, službe za prvi sprejem in azilne službe.

(21) Sistemu skrbništva za mladoletnike brez spremstva bi bilo treba nameniti dodatno pozornost, saj javni tožilci, ki so imenovani za zastopanje mladoletnikov, nimajo potrebnih sredstev za obravnavo številnih zadev, ki so jim posredovane, pri čemer ni na voljo nobena institucija ali organ, na katerega bi se tožilci lahko obrnili za imenovanje stalnih skrbnikov. Treba bi bilo sprejeti tudi konkretne ukrepe za zagotovitev, da se vse mladoletnike brez spremstva takoj preda posebnim namestitvenim centrom in da jim pomaga specializirano osebje.

(22) Začasna ustavitev predaj Grčiji na podlagi dublinske uredbe od leta 2011 je znatno oslabila učinkovitost delovanja dublinskega sistema v Evropski uniji. Nezmožnost izvajanja takih predaj tudi spodkopava učinkovitost ukrepov premestitev, sprejetih v korist Grčije septembra 2015, zlasti ker odpravlja eno glavnih spodbud za migrante, da se sekundarno ne odpravijo v druge države članice.

(23) Grčija je sprejela pomembne ukrepe za izboljšanje delovanja svojega azilnega sistema, vendar pomanjkljivosti ostajajo. Grčija bi morala zato brez odlašanja izvesti vse potrebne ukrepe za ponovno vzpostavitev predaj v skladu z dublinsko uredbo, zlasti za zagotovitev, da bi osebe, predane v skladu z dublinsko uredbo, uživale vse pravice, do katerih so upravičene v skladu s pravnim redom EU o azilu, vključno z dostopom do učinkovitega pravnega sredstva zoper zavrnilno odločitev glede prošnje za mednarodno zaščito, in bi jim bili na voljo ustrezni pogoji za sprejem.

(24) To priporočilo opredeljuje glavne ukrepe, ki bi jih morala sprejeti Grčija v zvezi s preostalimi pomanjkljivostmi.

(25) Oceno, ali pogoji državam članicam omogočajo ponovno vzpostavitev posameznih predaj Grčiji v skladu z dublinsko uredbo, naj bi pomagalo oblikovati redno poročanje Grčije o napredku pri izvajanju teh ukrepov ter drugi pomembni elementi, vključno z morebitnimi poročili urada UNHCR in drugih relevantnih organizacij, ob upoštevanju dejstva, da bi morali število predaj in kategorije predanih oseb ustrezati doseženemu napredku.

(26) Ob morebitni ponovni vzpostavitvi predaj v skladu z dublinsko uredbo bi morali upoštevati tudi dejstvo, da Grčija še vedno vsakodnevno sprejme veliko število potencialnih prosilcev za azil, ter preprečiti, da bi se Grčiji naložilo nevzdržno breme.

(27) Odločitev o ponovni vzpostavitvi predaj je v izključni pristojnosti organov držav članic pod nadzorom sodišč, ki v zvezi z razlago dublinske uredbe lahko predložijo predloge za sprejetje predhodne odločbe pri Sodišču Evropske unije –

SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

1. Grčija bi morala zagotoviti, da pogoji sprejema prosilcev za mednarodno zaščito v Grčiji ustrezajo standardom, ki jih določa Direktiva 2013/33/EU.

2. Grčija bi morala sprejeti potrebne ukrepe, da se na celotnem ozemlju Grčije zagotovi učinkovit dostop do azilnega postopka, in sicer z ustanovitvijo vseh 13 regionalnih azilnih uradov in njihovim vzdrževanjem. Regionalni uradi azilne službe bi zlasti morali imeti dovolj osebja, da bi bili v celoti operativni in zmožni obravnavati vse prošnje za azil. Potrebne človeške vire bi bilo treba izračunati ob upoštevanju števila prošenj za azil v Grčiji v zadnjem letu. V ta namen bi bilo treba nemudoma dokončno izpeljati potrebne postopke zaposlovanja.

3. Grčija bi morala zagotoviti, da so pritožbeni odbori popolnoma delujoči in imajo dovolj osebja, tako da zagotavljajo učinkovito pravno sredstvo zoper vse upravne odločitve v zvezi s prošnjami za mednarodno zaščito ter da zaključijo obravnavo vseh nerešenih zahtevkov za sodno presojo upravnih odločitev v zvezi s prošnjami za mednarodno zaščito v najkrajšem možnem času, vsekakor pa do konca leta 2016.

4. Grčija bi morala zagotoviti, da se vsem prosilcem za azil zagotovi potrebna pravna pomoč v postopkih za sodno presojo upravnih odločitev v zvezi s prošnjami za mednarodno zaščito v skladu z zahtevami prava EU ter da se hitro sprejme in začne izvajati zakonodajni okvir za zagotavljanje pravne pomoči.

5. Grčija bi morala zagotoviti, da se sedanje strukture v Grčiji za prepoznavo in obravnavo ranljivih prosilcev, vključno z mladoletniki brez spremstva, uskladijo s standardi, ki se zahtevajo v okviru pravnega reda EU na področju azila ter zlasti v členih od 21 do 25 Direktive 2013/33/EU in v členu 25 Direktive 2013/32/EU. To pomeni, da bi morala Grčija zagotoviti vzpostavitev potrebnega pravnega okvira in njegovo izvajanje v celoti, tako da se zagotovi ustrezno upoštevanje potreb ranljivih oseb, vključno z mladoletniki brez spremstva, zlasti glede nastanitve in skrbništva.

6. Grčija bi morala zagotoviti, da bo vseh 50 000 sprejemnih mest, ki se jih je Grčija zavezala vzpostaviti do konca leta 2015 v sodelovanju z uradom UNHCR, čim prej v celoti uporabnih, poleg tega pa bi moralo biti na voljo tudi ustrezno financiranje za neprekinjeno zagotavljanje osnovnega vzdrževanja in storitev, kot sta oskrba s hrano in komunalna ureditev.

7. Grčija bi morala zagotoviti, da načrtovanje sredstev EU in sredstva iz nacionalnega proračuna omogočijo izvajanje teh priporočil.

Poročanje o sprejetih ukrepih

8. Od Grčije se zahteva, da o sprejetih ukrepih za izvajanje prednostnih ukrepov, opredeljenih v tem priporočilu, Komisiji poroča do 4. marca 2016, zatem pa enkrat mesečno.

V Bruslju, 10. februarja 2016 Za Komisijo Dimitris AVRAMOPOULOS Član Komisije

(1) Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL L 180, 29.6.2013, str. 31).

(2) M.S.S. proti Belgiji in Grčiji (vloga št. 30696/09) in N. S. proti Secretary of State for the Home Department, združeni zadevi C-411/10 in C-493/10.

(3) Uredba sveta (ES) št. 343/2003 z dne 18. februarja 2003 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države (UL L 50, 25.2.2003, str. 1), ki jo je nadomestila Uredba (EU) št. 604/2013.

(4) SWD(2014) 316 final.

(5) COM(2015) 240 final.

(6) UL L 239, 15.9.2015, str. 146.

(7) UL L 248, 24.9.2015, str. 80.

(8) UL L 248, 24.9.2015, str. 80, in UL L 239, 15.9.2015, str. 146.

(9) 1 243. zasedanje Odbora ministrov Sveta Evrope (8. in 9. decembra 2015).

(10) COM(2015) 678 final z dne 15. decembra 2015.

(11) Direktiva 2013/33/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito (UL L 180, 29.6.2013, str. 96) in UL L 348, 24.12.2008, str. 98.

(12) Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL L 180, 29.6.2013, str. 60).