(1)

člen 129 se spremeni: (a) odstavek 1 se spremeni: (i) prvi pododstavek se spremeni: — uvodni stavek se nadomesti z naslednjim: „Da bi bile krite obveznice, kot so opredeljene v točki 1 člena 3 Direktive (EU) 2019/2162 Evropskega Parlamenta in Sveta (*1), primerne za ugodnejšo obravnavo iz odstavkov 4 in 5 tega člena, morajo izpolnjevati zahteve iz odstavkov 3, 3a in 3b tega člena in biti zavarovane s katerim koli od naslednjih primernih sredstev: — točka (c) se nadomesti z naslednjim: „(c) izpostavljenosti do kreditnih institucij, ki ustrezajo stopnji kreditne kakovosti 1 ali stopnji kreditne kakovosti 2, ali izpostavljenosti do kreditnih institucij, ki ustrezajo stopnji kreditne kakovosti 3, kadar so te izpostavljenosti iz naslova: (i) kratkoročnih vlog z originalno zapadlostjo, ki ne presega 100 dni, kadar se te vloge uporabljajo za izpolnjevanje zahtev v zvezi z likvidnostno rezervo kritnega premoženja iz člena 16 Direktive (EU) 2019/2162, ali (ii) pogodb o izvedenih finančnih instrumentih, ki izpolnjujejo zahteve iz člena 11(1) navedene direktive, kadar to dovoljujejo pristojni organi;“; — točka (d) se nadomesti z naslednjim: „(d) krediti, zavarovani s stanovanjskimi nepremičninami do višine manjše izmed zneska zastavne pravice, skupaj z morebitnimi zastavnimi pravicami z boljšim vrstnim redom, in 80 % vrednosti zastavljenih nepremičnin;“; — točka (f) se nadomesti z naslednjim: „(f) krediti, zavarovani s poslovnimi nepremičninami do višine manjše izmed zneska zastavne pravice, skupaj z morebitnimi zastavnimi pravicami z boljšim vrstnim redom, in 60 % vrednosti zastavljenih nepremičnin. Krediti, zavarovani s poslovnimi nepremičninami, so primerni, kadar se razmerje med vrednostjo kredita in vrednostjo zastavljenih nepremičnin, ki znaša 60 %, prekorači do največ 70 %, če skupna vrednost vseh sredstev, zastavljenih kot zavarovanje za krite obveznice, preseže nominalni znesek neporavnanih obveznosti iz naslova kritih obveznic za vsaj 10 % in če terjatev imetnika obveznic izpolnjuje nekatere zahteve glede pravne gotovosti iz poglavja 4. Terjatev imetnika obveznic ima prednost pred vsemi drugimi terjatvami iz naslova zavarovanja;“; (ii) drugi pododstavek se nadomesti z naslednjim: „Za namene odstavka 1a izpostavljenosti, ki so nastale s prenosom in upravljanjem plačil dolžnikov iz naslova kreditov, zavarovanih z zastavljenimi nepremičninami dolžniških vrednostnih papirjev, ali s prenosom in upravljanjem likvidacijskih iztržkov iz naslova teh kreditov, niso zajete v izračun omejitev iz navedenega odstavka.“; (iii) tretji pododstavek se črta; (b) vstavijo se naslednji odstavki: „1a. Za namene točke (c) prvega pododstavka odstavka 1 se uporablja naslednje: (a) za izpostavljenosti do kreditnih institucij, ki ustrezajo stopnji kreditne kakovosti 1, izpostavljenost ne presega 15 % nominalnega zneska neporavnanih obveznosti iz naslova kritih obveznic kreditne institucije izdajateljice; (b) za izpostavljenosti do kreditnih institucij, ki ustrezajo stopnji kreditne kakovosti 2, izpostavljenost ne presega 10 % nominalnega zneska neporavnanih obveznosti iz naslova kritih obveznic kreditne institucije izdajateljice; (c) za izpostavljenosti do kreditnih institucij, ki ustrezajo stopnji kreditne kakovosti 3, iz naslova kratkoročnih vlog z zapadlostjo iz točke (c)(i) prvega pododstavka odstavka 1 tega člena ali iz naslova pogodb o izvedenih finančnih instrumentih iz točke (c)(ii) prvega pododstavka odstavka 1 tega člena, skupna izpostavljenost ne presega 8 % nominalnega zneska neporavnanih obveznosti iz naslova kritih obveznic kreditne institucije izdajateljice; pristojni organi, določeni v skladu s členom 18(2) Direktive (EU) 2019/2162, lahko po posvetovanju z EBA dovolijo izpostavljenosti do kreditnih institucij, ki ustrezajo stopnji kreditne kakovosti 3, iz naslova pogodb za izvedene finančne instrumente, če je mogoče dokumentirati pomembne potencialne težave glede koncentracije v zadevnih državah članicah zaradi uporabe zahtev po stopnji kreditne kakovosti 1 in 2 iz tega odstavka; (d) skupna izpostavljenost do kreditnih institucij, ki ustrezajo stopnji kreditne kakovosti 1, 2 ali 3, ne presega 15 % nominalnega zneska neporavnanih obveznosti iz naslova kritih obveznic kreditne institucije izdajateljice, skupna izpostavljenost do kreditnih institucij, ki ustrezajo stopnji kreditne kakovosti 2 ali 3, pa ne presega 10 % nominalnega zneska neporavnanih obveznosti iz naslova kritih obveznic kreditne institucije izdajateljice. 1b. Odstavek 1a tega člena se ne uporablja za uporabo kritih obveznic kot primernega zavarovanja, kot je dovoljena v skladu s členom 8 Direktive (EU) 2019/2162. 1c. Za namene točke (d) prvega pododstavka odstavka 1 se omejitev 80 % uporablja za vsak kredit posebej, določa delež kredita, ki prispeva h kritju obveznosti, povezanih s kritimi obveznicami, in se uporablja ves čas do zapadlosti kredita. 1d. Za namene točk (f) in (g) prvega pododstavka odstavka 1 se omejitev 60 % ali 70 % uporablja za vsak kredit posebej, določa delež kredita, ki prispeva h kritju obveznosti, povezanih s kritimi obveznicami, in se uporablja ves čas do zapadlosti kredita.“; (c) odstavek 3 se nadomesti z naslednjim: „3. Za nepremičnine in ladje, s katerimi so zavarovane krite obveznice, ki so skladne s to uredbo, morajo biti izpolnjene zahteve iz člena 208. Spremljanje vrednosti zavarovanja v skladu s točko (a) člena 208(3) se izvaja pogosto in najmanj enkrat letno za vse nepremičnine in ladje.“; (d) vstavita se naslednja odstavka: „3a. Poleg tega, da so krite obveznice zavarovane s primernimi sredstvi, navedenimi v odstavku 1 tega člena, velja za krite obveznice minimalna raven presežnega zavarovanja v višini 5 %, kot je opredeljeno v točki 14 člena 3 Direktive (EU) 2019/2162. Za namene prvega pododstavka tega odstavka je skupni nominalni znesek vseh kritnih sredstev, kot so opredeljena v točki 4 člena 3 navedene direktive, vsaj enake vrednosti kot skupni nominalni znesek neporavnanih obveznosti iz naslova kritih obveznic (‚nominalno načelo‘) in je sestavljen iz primernih sredstev, kot določa odstavek 1 tega člena. Države članice lahko določijo nižjo minimalno raven presežnega zavarovanja za krite obveznice ali pooblastijo svoje pristojne organe, da določijo takšno raven, če: (a) bodisi izračun presežnega zavarovanja temelji na formalnem pristopu, kjer se upošteva osnovno tveganje sredstev, bodisi za vrednotenje sredstev velja hipotekarna kreditna vrednost, in (b) minimalna raven presežnega zavarovanja ni nižja od 2 % na podlagi nominalnega načela iz člena 15(6) in (7) Direktive (EU) 2019/.... Za sredstva, ki prispevajo k minimalni ravni presežnega zavarovanja, ne veljajo omejitve glede višine izpostavljenosti, kot določa odstavek 1a, in se ne štejejo v okvir navedenih omejitev. 3b. Primerna sredstva, navedena v odstavku 1 tega člena, se lahko ob upoštevanju omejitev glede kreditne kakovosti in višine izpostavljenosti, kot določata odstavka 1 in 1a tega člena, vključijo v kritno premoženje kot nadomestna sredstva, kot so opredeljena v točki 13 člena 3 Direktive (EU) 2019/2162.“; (e) odstavka 6 in 7 se nadomestita z naslednjim: „6. Za krite obveznice, izdane pred 31. decembrom 2007, zahteve, določene v odstavkih 1, 1a, 3, 3a in 3b, ne veljajo. Do svoje zapadlosti so primerne za ugodnejšo obravnavo iz odstavkov 4 in 5. 7. Za krite obveznice, izdane pred 8. julijem 2022, ki izpolnjujejo zahteve iz te uredbe, kot veljajo na datum njihove izdaje, zahteve, določene v odstavkih 3a in 3b, ne veljajo. Do svoje zapadlosti so primerne za ugodnejšo obravnavo iz odstavkov 4 in 5.“;