SL Uradni list Evropske unije L 353/45

ODLOČBA KOMISIJE

z dne 20. oktobra 2005

v zvezi s postopkom na podlagi člena 81(1) Pogodbe ES

(Zadeva št. COMP/C.38.281/B.2 – surovi tobak, Italija)

(notificirano pod dokumentarno številko C(2005) 4012)

(Besedili v angleškem in italijanskem jeziku sta edini verodostojni)

(2006/901/ES)

POVZETEK ODLOČBE

1. Uvod

Komisija je dne 20. oktobra 2005 sprejela odločbo v zvezi s postopkom po členu 81 Pogodbe ES („Odločba“). Komisija v skladu z določbami člena 30 Uredbe 1/2003 objavlja imena strank in glavno vsebino Odločbe, vključno z vsemi naloženimi sankcijami, ob upoštevanju pravnega interesa podjetij do varovanja njihovih poslovnih skrivnosti. Različica celotnega besedila Odločbe, ki ni zaupna, je na voljo v verodostojnem jeziku zadeve in v delovnih jezikih Komisije na spletni strani GD COMP: http://europa.eu.int/comm/competition/index_en.html.

Štirje vodilni italijanski predelovalci surovega tobaka, in sicer Deltafina, Dimon (zdaj preimenovan v Mindo), Transcatab in Romana Tabacchi (v nadaljnjem besedilu skupaj imenovani „predelovalci“), so od leta 1995 do začetka leta 2002 sklepali sporazume in/ali sodelovali v usklajenih ravnanjih, katerih namen je bil določiti pogoje trgovanja za nakup surovega tobaka v Italiji (v zvezi z neposredno nabavo pri proizvajalcih ali nabavo pri tretjih podjetjih za pakiranje), vključno z določanjem cen in razdelitvijo trga.

Odločba prav tako obravnava dve ločeni kršitvi, ki sta potekali vsaj med začetkom leta 1999 in koncem leta 2001, vključno s tem, da je poklicno združenje italijanskih predelovalcev tobaka (Associazione Professionale Trasformatori Tabacchi Italiani, v nadaljnjem besedilu „APTI“) določalo pogodbene cene, o katerih se je v imenu svojih članov pogajalo pri sklepanju panožnih sporazumov z italijansko konfederacijo združenj predelovalcev surovega tobaka – Unione Italiana Tabacco („UNITAB“), ter da je UNITAB določal cene, o katerih se je v imenu svojih članov pogajal z združenjem APTI pri sklepanju istih sporazumov.

2. Ozadje zadeve in postopkovni koraki

Ker je Komisija prejela določene informacije o obstoju sektorskih sporazumov, ki so določali cenovni razpon za različne kakovosti ene ali več sort surovega tobaka, je 15. januarja 2002 naslovila zahteve za informacije na trgovinski združenji predelovalcev in proizvajalcev (APTI oziroma UNITAB), ki sta odgovorili 12. februarja 2002.

Komisija je 19. februarja 2002 prejela zahtevek za ugodno obravnavo od družbe Deltafina S.p.A. („Deltafina“, vodilni italijanski predelovalec) pod pogoji tedaj na novo sprejetega Obvestila Komisije o imuniteti pred globami in zmanjševanju glob v primerih kartelov („Obvestilo o ugodni obravnavi“). Komisija je 6. marca 2002 Deltafini odobrila status pogojne imunitete v skladu s točko 15 Obvestila o ugodni obravnavi.

Komisija je 4. in 10. aprila 2002 prejela še dva druga zahtevka za ugodno obravnavo od družb Dimon S.r.l. („Dimon“) oziroma Transcatab S.p.A. („Transcatab“).

Komisija je 18. in 19. aprila 2002 opravila preiskave v prostorih družb Dimon, Transcatab, Trestina Azienda Tabacchi S.p.A („Trestina“) in Romana Tabacchi s.r.l. („Romana Tabacchi“).

Komisija je 8. oktobra 2002 družbi Dimon in Transcatab obvestila o svojem namenu, da bo zanju na koncu postopka uporabila zmanjšanji (znotraj razredov 30–50 % oziroma 20–30 %).

Komisija je 25. februarja 2004 sprožila postopke v tej zadevi in prejela obvestilo o nasprotovanju (v nadaljnjem besedilu „obvestilo“), naslovnikom je bila dana priložnost, da nanj pisno odgovorijo in imajo ustno zaslišanje, ki je potekalo 22. junija 2004.

Dodatek k obvestilu z dne 25. februarja 2004 (v nadaljnjem besedilu imenovan „dodatek“) je bil sprejet dne 21. decembra 2004. Drugo ustno zaslišanje je tako potekalo 1. marca 2005.

3. Pogodbenice

3.1. Stran predelovalcev

Deltafina je italijanska hčerinska družba, ki je v popolni lasti Universal Corporation („Universal“), največjega svetovnega trgovca s tobakom. Deltafina je leta 2001 (zadnje polno leto kršitve predelovalcev) kupila približno 25 % italijanskega surovega tobaka. Deltafina in Universal sta naslovnika te odločbe.

Dimon in Transcatab sta bili v času kršitve italijanski hčerinski družbi v popolni lasti Dimon Incorporated („Dimon Inc“) oziroma Standard Commercial Corporation („SCC“), tj. drugega in tretjega največjega trgovca s tobakom. Od septembra 2004 je Dimon spremenil ime v Mindo S.r.l („Mindo“) in ni več del Dimon Inc. group. Dimon Inc. in SCC sta se 13. aprila 2005 združila, da je nastal Alliance One International Inc. („Alliance“). Leta 2001 je družba Dimon kupila 11,28 % in družba Transcatab 10,8 % surovega tobaka, proizvedenega v Italiji. Družbe Mindo, Transcatab in Alliance so naslovniki Odločbe.

Romana Tabacchi je gospodarska družba v družinski lasti. Do leta 1997 je delovala kot zastopnik mednarodnega trgovca (ki ga je nato pridobila družba Dimon Inc.). Kot neodvisni trgovec deluje od leta 1997. Družba Romana Tabacchi je leta 2001 kupila 9,5 % surovega tobaka, proizvedenega v Italiji.

APTI je italijansko združenje predelovalcev surovega tobaka. Združenje APTI ima 17 članov med skupno 59 predelovalci v Italiji.

3.2. Stran proizvajalcev

UNITAB Italia je italijanska konfederacija združenj predelovalcev tobaka, ki zastopa okoli 80 % vseh proizvajalcev.

4. Zadevni sektor: italijanski surovi tobak

Proizvodnja surovega tobaka v EU obsega približno 5 % svetovne proizvodnje surovega tobaka. Grčija, Italija in Španija so vodilne države članice glede na proizvedeni tobak, pokrivajo 38 % oziroma 37,5 % oziroma 12 % proizvodnje v EU.

Surovi tobak ni homogeni proizvod. V Italiji sta najbolj razširjeni sorti burley in bright. V vsaki kategoriji je več različnih kakovostnih razredov. Potem ko se tobak posuši, ga proizvajalci prodajajo predelovalcem v svežnjih, katerih cene se razlikujejo glede na kakovost tobaka, ki ga vsebujejo.

Italijanski predelovalci surovega tobaka kupujejo surovi tobak od proizvajalcev in združenj proizvajalcev v Italiji (ter obdelan tobak od drugih posrednikov) ter ga predelajo (ali ponovno predelajo) in v ustrezni obliki preprodajo tobačni predelovalni industriji v Italiji in po svetu. Znani so tudi kot „podjetje za prvo predelavo“, ker so prvi pri predelavi tobaka (v nasprotju z drugo predelavo, ki jo opravijo proizvajalci cigaret), ali „trgovci s tobačnimi listi“, ker imajo vlogo posrednika med proizvajalci in končnim proizvajalcem izdelkov.

Izraz „izvoznik“ se splošno uporablja za predelovalce, ki imajo opremo za mlatenje, s katero je omogočena proizvodnja končnega predelanega izdelka (trakovi iz tobačnih listov), potrebnega za proizvajalce cigaret. Predelovalci, ki lahko proizvedejo le nepakirane liste, se imenujejo „podjetja za tretje pakiranje“ ali preprosto „podjetja za pakiranje“. Tisti, ki pakirajo, po svoji začetni obdelavi (tj. odstranitev nečistoč in sortiranje) pošljejo tobak izvoznikom za nadaljnjo obdelavo, tako da se lahko tobak ponudi proizvajalcem. Proizvajalce, ki so naslovniki Odločbe, označujemo kot „izvoznike“.

5. Ureditveni okvir

Za proizvodnjo surovega tobaka ter njegovo prodajo proizvajalcem veljajo pravni predpisi v skladu s pravom Skupnosti in nacionalno zakonodajo.

5.1. Skupna ureditev trga za surovi tobak

Skupna ureditev trga v sektorju surovega tobaka (1) predvideva (i) sistem proizvodnih kvot in (ii) podporo za prihodke proizvajalcev s pomočjo sistema premij za proizvodnjo surovega tobaka.

Premija je dodeljena le glede na tobak, proizveden v okviru kvote (z nekaterimi prilagoditvami). Plačilo dela premije Skupnosti (t.i. variabilni del) je od leta 1998 v povezavi s kakovostjo proizvedenega tobaka, kar se kaže v ceni. Za plačilo variabilnega dela premije so pooblaščene skupine proizvajalcev.

Skupna ureditev trga zahteva, da vsak proizvajalec ali skupina proizvajalcev in vsako podjetje za prvo predelavo sklenejo tako imenovano „pogodbo o pridelavi“ na začetku vsakoletnega obdobja (od marca do maja, ko se presadijo sadike tobaka), tedaj se sporazumejo o „pogodbenih cenah“ za vsak kakovostni razred vsake posamezne sorte. Na tej stopnji so cene pogosto izražene kot najnižje cene ali cenovni razpon. Toda opozoriti je treba, da se končna cena (ali „dobavna cena“) lahko določi le, ko pride čas žetve (tj. med oktobrom in januarjem), ter se lahko močno razlikuje od „pridelovalne pogodbene cene“ glede na kakovost, količino in nadaljnje pogajanje.

Pravo Skupnosti podpira ustanavljanje medpanožnih organizacij, v okviru katerih proizvajalci in predelovalci sodelujejo za učinkovito delovanje trga. Vendar je določanje cen in kvot izrecno prepovedano. Nobeno združenje, vpleteno v to zadevo, ni medpanožna organizacija v smislu pomena prava Skupnosti.

5.2. Nacionalna zakonodaja

Italijanski zakon št. 88/88 ureja panožne (kar pomeni sektorske) sporazume, pogodbe o pridelavi in prodajo kmetijskih proizvodov. Natančneje člen 5(1)(b) zakona št. 88/88 določa, da morajo panožni sporazumi o zadevnem proizvodu odločati s pogodbo, načini in časovnim razporedom za njegovo dobavo ter najnižjo ceno. Spodbude (še posebej v smislu preferencialne pomoči) so ponujene proizvajalcem in predelovalcem, ki ravnajo v skladu s pogoji panožnih sporazumov. Zakon št. 88/88 se uporablja v številnih kmetijskih sektorjih, vključno s tobačnim, v katerem sta združenji APTI in UNITAB sklenili več panožnih sporazumov (predpisovanje pridelovalnih pogodbenih cen, izraženih v obliki najnižjih cen ali cenovnega razpona) med leti 1999 in 2001.

6. Dejavnosti, naslovljene v Odločbi

6.1. Kršitev predelovalcev

Družbe Deltafina, Dimon, Transcatab in Romana Tabacchi so od leta 1995 do začetka leta 2002 sklepale sporazume in/ali sodelovale v usklajenih ravnanjih, katerih namen je bil določiti pogoje trgovanja za nakup surovega tobaka v Italiji (z vključevanjem obeh neposrednih nabav od predelovalcev in od tretjih podjetij za pakiranje), vključno z: (a) določanjem skupnih odkupnih cen, ki so jih plačali predelovalci pri dostavi tobaka, in drugih pogojev trgovanja; (b) porazdelitvijo dobaviteljev in količin; (c) izmenjavo informacij za usklajevanje njihovega konkurenčnega nabavnega vedenja; (d) odločanjem o količinah in cenah za presežek proizvodnje; ter (e) usklajevanjem ponudb za javne dražbe leta 1995 in leta 1998.

6.2. Kršitev združenja APTI

Združenje APTI je od leta 1999 do konca leta 2001 določalo svoje pogajalsko izhodišče glede na cene za vsak kakovostni razred vsake posamezne sorte, o katerih se je potrebno sporazumeti s konfederacijo UNITAB v okviru sklepanja panožnih sporazumov.

6.3. Kršitev konfederacije UNITAB

Konfederacija UNITAB je od leta 1999 do konca leta 2001 določala svoje pogajalsko izhodišče glede na cene za vsak kakovostni razred vsake posamezne sorte, o katerih se je potrebno sporazumeti z združenjem APTI v okviru sklepanja panožnih sporazumov.

7. Pravna ocena

Komisija v Odločbi ugotavlja, da zgoraj opisana ravnanja pomenijo tri ločene (posamične in nepretrgane) kršitve člena 81 Pogodbe.

Vsi udeleženci kršitev, na katere je Odločba naslovljena, so ali tvorijo del družb, združenj teh družb ali zveze združenj družb in podjetij v smislu člena 81 Pogodbe.

Sam namen sporazumov in/ali usklajenih ravnanj, ki neposredno ali posredno določajo cene transakcij ali razdelijo količine, je omejevanje konkurence. Natančneje je v tej zadevi nabavno vedenje, ki so ga predelovalci usklajevali, vplivalo na temeljne vidike njihovega konkurenčnega vedenja in je lahko po definiciji tudi vplivalo na vedenje istih podjetij na vsakem drugem trgu, na katerem tekmujejo, vključno s prodajnim trgom. Taka vedenja so posebej predvidena na podlagi člena 81(1) Pogodbe ES.

Taka vedenja lahko vsaj morebitno vplivajo na trgovino s surovim tobakom med Italijo in drugimi državami članicami, saj pokrivajo precejšnje število nakupov italijanskega surovega tobaka in s proizvodom (surovim tobakom), ki je vmesni proizvod predelanega tobaka, povezujejo proizvod, ki se ga večinoma izvaža.

V Odločbi se ukvarjajo z vprašanjem uporabe Uredbe Sveta št. 26 z dne 4. aprila 1962 (o uporabi nekaterih pravil konkurence v proizvodnji in trgovini s kmetijskimi proizvodi – „Uredba št. 26“) za ravnanja, ki se jih obravnava. Zaključeno je, da se zadevna omejevalna ravnanja ne morejo šteti za „potrebna“ pri doseganju ciljev skupne kmetijske politike in so zato v celoti predmet uporabe člena 81(1) Pogodbe.

V Odločbi je nazadnje ugotovljeno, da nista niti nacionalno pravo niti upravna praksa zahtevala od predelovalcev, da se sporazumejo o povprečni ali največji nabavni ceni za surovi tobak ali da si razdelijo količine tobaka, ki naj bi jih kupil vsak predelovalec. Nadalje tak ureditveni okvir ni zahteval, da se predelovalci in proizvajalci skupno sporazumejo o „pogodbenih cenah“, niti ni odpravil vseh možnosti konkurenčnega vedenja z njihove strani. Zato sporazume in/ali usklajena ravnanja predstavnikov proizvajalcev na eni strani in predelovalcev na drugi popolnoma zajema člen 81(1) Pogodbe.

8. Odgovornost matičnih družb deltafina, Transcatab in dimon

V Odločbi je tudi ugotovljeno, da so družbe Universal (za Deltafino), Dimon Inc. (za Dimon) in SCC (za Transcatab) med obravnavanim obdobjem odločilno vplivale na svoje podružnice ter so zato skupno in solidarno odgovorne za vedenje svojih podružnic.

9. Globe

9.1. Globe, naložene za kršitve združenj UNITAB in APTI

Odločba glede vedenja predstavnika proizvajalcev in predelovalcev meni, da je primerna le globa v višini 1 000 EUR.

Čeprav sklepanje panožnih sporazumov pod pogoji Zakona št. 88/88 ni bilo obvezno in dejansko več let ni bil sklenjen noben panožni sporazum, je Zakon št. 88/88 (kakor se je nadalje uporabljal v upravni praksi ministrstva) ustvaril spodbude za sklepanje panožnih sporazumov, ki vsebujejo najnižje cene. Prav tako je treba upoštevati, da se je Zakon št. 88/88 uporabljal v različnih primerih kmetijskega sektorja pred sklenitvijo panožnih sporazumov, ki jih obravnava ta odločba, vključno s sektorjem tobaka, in da vedenja strank, ki so se o njih pogajale, nista nikoli izpodbijala niti nacionalna zakonodaja niti pravo Skupnosti, kljub temu, da so bili ti sporazumi v javni domeni in so bili sporočeni ministrstvu.

9.2. Globe, naložene za kršitve predelovalcev

9.2.1. Teža kršitve predelovalcev

Narava kršitve predelovalcev je zelo resna, ker zadeva določanje cen za sorte italijanskega surovega tobaka in razdelitev količin. Nakupni karteli lahko dejansko izkrivljajo pripravljenost proizvajalcev, da ustvarjajo proizvodnjo, ter omejujejo konkurenco med predelovalci na prodajnem trgu in drugih trgih. To zlasti drži v primerih, kot je obravnavana zadeva, v kateri proizvod, na katerega vpliva nakupni kartel (surovi tobak), pomeni znatni vnos dejavnosti, ki jih izvajajo udeleženci na prodajnem trgu (prva predelava in prodaja predelanega tobaka v tej zadevi). Proizvodnja surovega tobaka v Italiji dosega približno 38 % proizvodnje Skupnosti v okviru kvote. Skupna vrednost te proizvodnje je bila 67 338 milijonov EUR v letu 2001 (zadnje polno leto kršitve).

9.2.2. Posamezna teža in odvračanje

Komisija meni, da je treba globe za štiri vpletene predelovalce določiti ob upoštevanju njihovega tržnega položaja. Višji začeti znesek je treba določiti za družbo Deltafina, saj je razvidno, da je največji kupec s tržnim deležem okrog 25 % v letu 2001 (zadnje polno leto kršitve). Ob upoštevanju manjših deležev na trgu surovega tobaka v Italiji (med 8,86 in 11,28) je treba družbe Transcatab, Dimon in Romana Tabacchi združiti in jim določiti nižje začetne zneske.

Ker so (oziroma v primeru družbe Mindo – je bila) družbe Deltafina, Transcatab in Dimon (sedaj Mindo) del velikih združenj, ki so prav tako naslovniki Odločbe, se za njihove globe uporablja multiplikativni dejavnik za zagotovitev učinkovitega odvračanja.

Zaradi teh razlogov je začetni znesek v tej zadevi določen tako:

– Deltafina 37 500 000 EUR – Transcatab 12 500 000 EUR – Dimon (Mindo) 12 500 000 EUR – Romana Tabacchi 10 000 000 EUR

9.2.3. Trajanje kršitve

Kršitev družb Deltafina, Dimon, Transcatab je trajala približno 6 let in 5 mesecev. Sodelovanje družbe Romana Tabacchi pri kršitvi naj bi trajalo več kot 2 leti in 9 mesecev.

Zaradi teh razlogov je treba osnovni znesek naloženih glob v tej zadevi določiti tako:

– Deltafina 60 000 000 EUR – Transcatab 20 000 000 EUR – Dimon (Mindo) 20 000 000 EUR – Romana Tabacchi 12 500 000 EUR

9.2.4. Olajševalne okoliščine

Olajševalna okoliščina je priznana v korist družbe Romana Tabacchi, ker ni sodelovala v določenih vidikih kartela in je delovala proti namenu kartela do te mere, da je povzročila skupen odziv ostalih udeležencev proti njej.

Olajševalno dejstvo je priznano tudi družbi Deltafina za dejavno sodelovanje med postopkom. Deltafina je, kakor je pojasnjeno v nadaljevanju, izgubila svojo imuniteto pred globami pod pogoji Obvestila o ugodni obravnavi. Vendar je treba ob upoštevanju izjemnih okoliščin te zadeve (gre za prvo zadevo, v kateri je bil predložen zahtevek za ugodno obravnavo, in prvo zadevo, v kateri se uporablja v odločbi) sodelovanje Deltafine ugodno obravnavati. Sodelovanje Deltafine je bilo resnično precejšnje in je trajalo celoten postopek (z izjemo dejstev, ki se jih obravnava v nadaljevanju), zato je treba uporabiti olajševalni dejavnik.

9.2.5. Zgornja meja globe

Zdi se, da v tej zadevi ni presežena 10-odstotna meja celotnega prometa, določena na podlagi člena 23(2) Uredbe ES št. 1/2003, za globe, naložene družbam Universal/Deltafina in Alliance/Transcatab-Mindo. Vendar je treba skupno in resno odgovornost družbe Mindo, ker ta družba ne vzdržuje več nobene povezave s prejšnjo skupino Dimon, porazdeliti v 10 % njegovega celotnega prometa v najbolj nedavnih poslovnih letih (tj. 2,59 milijona EUR).

Za družbo Romana Tabacchi je potrebno zmanjšanje v okviru 10 %.

Nastali zneski so zato naslednji:

– Deltafina 30 000 000 EUR – Dimon (Mindo) 20 000 000 EUR – Transcatab 20 000 000 EUR – Romana Tabacchi 2 050 000 EUR

9.3. Uporaba Obvestila o ugodni obravnavi

Družbe Deltafina, Dimon in Transcatab so zahtevale ugodno obravnavo pod pogoji Obvestila o ugodni obravnavi iz leta 2002 (glej zgoraj pod oddelek 2).

9.3.1. Vloga za imuniteto družbe Deltafina

Zaradi Obvestila o ugodni obravnavi postane odobritev končne imunitete pogojna za izpolnjevanje kumulativnih pogojev, določenih v točki 11 obvestila. Še zlasti točka 11(a) določa, da morajo podjetja (ki se jim odobri pogojna imuniteta) sodelovati „v celoti, na trajni podlagi […]“.

Na ustnem zaslišanju z dne 22. junija 2004 je postalo očitno, da je Deltafina razkrila svojo vlogo za imuniteto na srečanju z upravnim odborom združenja APTI, na tem srečanju so bili tudi predstavniki družb Dimon, Transcatab in Trestina. Tako razkritje se je zgodilo preden je imela Komisija priložnost opraviti preiskave in bi jih lahko ogrozilo.

V Odločbi je tako ugotovljeno, da je Deltafina s takim dejanjem kršila obveznost sodelovanja, ki bi jo morala spoštovati na podlagi točke 11(a) Obvestila o ugodni obravnavi. Zato se družbi Deltafina imuniteta ne more odobriti.

Odločba, kot odgovor na obrambo Deltafine o tej točki, potrjuje, da točka 11(a) Obvestila o ugodni obravnavi vključuje dolžnost, da je treba vlogo za imuniteto obravnavati kot zaupno, kar je utemeljeno s potrebo po zagotovitvi neogroženega rezultata naknadnih preiskav, ki jih mora opraviti Komisija. Deltafina se je zavedala, da namerava Komisija opraviti nenapovedane preiskave. Inšpekcijski pregledi so bili dejansko organizirani in opravljeni, kakor so družbi Deltafina povedali na srečanju med Deltafino in službami Komisije.

Določena stopnja težavnosti je prisotna pri ohranjanju zaupnosti vloge za imuniteto v vseh zadevah, v katerih se udeleženec v kartelu odloči predložiti vlogo za imuniteto. Vendar vsaka taka težava (ali dejstvo, da je bila o tem obveščena Komisija) vlagatelju za imuniteto ne dovoljuje, da bi prostovoljno razkril svojo vlogo za imuniteto na srečanjih s konkurenti.

9.3.2. Nadomestni zahtevek za zmanjšanje glob družbe Deltafina

Vloga za imuniteto družbe Deltafina je vključevala tudi zahtevek za zmanjšanje globe, ki bi ji bila v tej zadevi sicer odrejena, dosledno v skladu z „GD Comp, ki je zavrnil njeno vlogo za polno imuniteto“.

Odločba (ki temelji na veljavnosti Obvestila o ugodni obravnavi ter na njegovi teleološki in sistematični razlagi) ugotavlja, da se dodatni zahtevki za zmanjšanje lahko sprejmejo le v primerih, v katerih se pogojna imuniteta ne more odobriti takrat, ko je predložen zahtevek, in izgubi vsako pravno veljavo, ko se pogojna imuniteta enkrat odobri. Ker je bila družbi Deltafina prvotno odobrena pogojna imuniteta in ker jo je izgubila zaradi kršitve obveznosti, katerih bi se morala držati, ni upravičena do zmanjšanja globe.

9.3.3. Uporaba Obvestila o ugodni obravnavi družb Dimon in Transcatab

Odločba ugotavlja, da neuporaba končne imunitete za družbo Deltafina nima nobenega neposrednega vpliva na način uporabe Obvestila o ugodni obravnavi za podjetji Dimon in Transcatab Obvestilo o ugodni obravnavi še zlasti ne zagotavlja izboljšave njihovih položajev po zavrnitvi končne imunitete družbi Deltafina.

Ugotovilo se je, da sta obe družbi Dimon in Transcatab ravnali v skladu s pogoji, postavljenimi na podlagi njunega zahtevka za zmanjšanje. Na podlagi ocene dokazov, predloženih Komisiji in njunega sodelovanja s Komisijo med postopkom, dodeljuje Odločba družbama Dimon in Transcatab najvišjo raven zmanjšanja, predvideno znotraj razredov, ki so jima bili navedeni po njunih zahtevkih za zmanjšanje (tj. 50 % oziroma 30 %).

Glede na zgoraj navedeno je končni znesek glob v tej zadevi določen tako:

– Deltafina in Universal, skupno in solidarno 30 000 000 EUR – Dimon (Mindo) in Alliance One International 10 000 000 EUR Alliance One International je odgovorna za celoto, Mindo je skupno in solidarno odgovoren le za 3,99 milijonov EUR – Transcatab in Alliance One International, skupno in solidarno 14 000 000 EUR – Romana Tabacchi 2 050 000 EUR – APTI 1 000 EUR – UNITAB 1 000 EUR

(1) Uredba Sveta (EGS) št. 727/70 z dne 21. aprila 1970 o skupni ureditvi trga za surovi tobak, v nadaljnjem besedilu „Uredba 727/70“ (UL L 94, 28.4.1970, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EGS) št. 2075/92 z dne 30. junija 1992 o skupni ureditvi trga za surovi tobak, v nadaljnjem besedilu „Uredba 2075/92“ (UL L 215, 30.7.1992, str. 70) (nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 864/2004 z dne 29. aprila 2004 (UL L 161, 30.4.2004, str. 48)). Glej tudi Uredbo Sveta (ES) št. 1636/98, z dne 20. julija 1998 o spremembi Uredbe št. 2075/92, v nadaljnjem besedilu „Uredba 1636/98“ (UL L 210, 28.7.1998, str. 23), in Uredbe Komisije (ES) št. 2848/98 z dne 22. decembra 1998 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (EGS) št. 2075/92 glede sheme premij, proizvodnih kvot in posebne pomoči za skupine proizvajalcev v sektorju surovega tobaka, v nadaljnjem besedilu „Uredba 1636/98“ (UL L 358, 31.12.1998, str. 17), kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije št. 1983/2002 z dne 7. novembra 2002 (UL L 306, 8.11.2002, str. 8).