SL Uradni list Evropske unije L 309/23

SKLEP KOMISIJE

z dne 24. maja 2011

o državni pomoči C 88/97, ki jo je Francoska republika odobrila podjetju Crédit Mutuel

(notificirano pod dokumentarno številko C(2011) 3436)

(Besedilo v francoskem jeziku je edino verodostojno)

(Besedilo velja za EGP)

(2011/747/EU)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,

ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,

po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenima določbama (1), in ob upoštevanju teh pripomb,

ob upoštevanju naslednjega:

1. POSTOPEK

(1) Association française des banques (v nadaljnjem besedilu: AFB), Chambre syndicale des banques populaires in Crédit Agricole so 25. januarja 1991 vložili pritožbo, v kateri so trdili, da je Francija odobrila državno pomoč za Crédit Mutuel.

(2) Komisija je prvo zahtevo za informacije o shemi Livret bleu poslala z dopisom z dne 27. maja 1991.

(3) Komisija je z dopisom z dne 6. februarja 1998 francoskim organom sporočila, da bo začela postopek iz člena 88(2) Pogodbe ES (zdaj člen 108(2) PDEU) glede morebitnih ukrepov pomoči v varčevalni shemi „Livret bleu“ (2).

(4) Francoski organi so 8. aprila 1998 odgovorili na vprašanja, ki jih je Komisija postavila v odločitvi o začetku postopka.

(5) Crédit Mutuel je 18. junija 1998 Komisiji poslala dopis s predstavitvijo argumentov, s katerimi je želela zavrniti opredelitev ukrepov, na katere se je nanašala odločitev o začetku postopka, kot državne pomoči, in analitične računovodske evidence sheme Livret bleu. Komisija je prejela tudi pripombe številnih zainteresiranih strani (glej oddelka 3 in 4, uvodne izjave 48 do 59) in jih francoskim organom posredovala 3. septembra 1998.

(6) Pritožniki so Komisiji poslali štiri dopolnilne izjave v dopisih z dne 29. oktobra 1999, 16. maja 2000, 16. oktobra 2000 in 19. januarja 2001, ki jih je Komisija posredovala francoskim organom 21. februarja 2000 in 3. novembra 2000.

(7) Komisija je 5. februarja 2001 francoskim organom posredovala dokumente, ki jih je prejela od AFB.

(8) Svetovalec (3) (v nadaljnjem besedilu: svetovalec Komisije) je od novembra 1998 do decembra 1999 na zahtevo Komisije opravil revizijo analitičnih računovodskih evidenc sheme Livret bleu. Njegovo poročilo je bilo francoskim organom in Crédit Mutuel predloženo v preučitev 10. januarja 2000. 7. februarja 2000 je bil posvetovalni tehnični sestanek o tem poročilu, ki so se ga udeležili službe Komisije, ki jim je pomagal svetovalec, francoski organi in Crédit Mutuel.

(9) Službe Komisije so z dopisom z dne 14. septembra 1999 zaprosile francoske organe, naj natančneje pojasnijo naloge splošnega pomena, za katere je pooblaščena Crédit Mutuel. Službe Komisije so 21. februarja 2000, 3. novembra 2000 in 5. februarja 2001 francoskim organom za pripravo pripomb posredovale različne dokumente (4), ki so jih v spis vložili pritožniki in so se nanašali na morebitni „učinek vabe“ sheme Livret bleu (glej uvodne izjave 110 do 118 pododdelka 7.2.3). Francoski organi so pripombe predložili 1. februarja 2001.

(10) Komisija je 11. aprila 2000 prejela pritožbo Združenja evropskih bank (EBF) v zvezi s pomočjo, ki jo je Francija odobrila Crédit Mutuel v obliki izključne pravice do distribuiranja sheme Livret bleu.

(11) Confédération nationale du Crédit Mutuel je maja 2000 pooblastila revizijsko družbo Arthur Andersen, da opravi pregled metodologije za izdelavo analitičnih računovodskih evidenc Crédit Mutuel in pripravi izkaz poslovnega izida sheme Livret bleu. Ta naloga je bila končana septembra 2000, ko je bilo izdano podrobno poročilo o izkazu poslovnega izida sheme Livret bleu, v katerem je bil poslovni izid v analitičnih računovodskih evidencah sheme Livret bleu ocenjen na izgubo pred obdavčitvijo v višini 498 milijonov FRF. Ta ugotovitev je temeljila na upoštevanju „popravkov“. 2. februarja 2001 je bil organiziran sestanek med Komisijo in Crédit Mutuel v zvezi s tem poročilom. Crédit Mutuel je po pripombah Komisije od družbe Arthur Andersen zahtevala, naj ji posreduje obvestilo z dne 8. februarja 2001, v katerem je bila utemeljena uporabljena metoda, imenovana „popravek preobremenitve dejavnosti IARD [dejavnost odškodninskega zavarovanja (5) Crédit Mutuel]“, ki so jo službe Komisije zlasti kritizirale.

(12) Komisija je aprila 2001 zaprosila svetovalca, naj poišče razlike med svojim poročilom in poročilom družbe Arthur Andersen ter opredeli spremembe podatkov ali metodologije, ki bi jih bilo po potrebi mogoče vključiti v njegovo prejšnje poročilo. Komisija je novo končno poročilo svetovalca prejela 23. julija 2001. V njem je poslovni izid v analitičnih računovodskih evidencah sheme Livret bleu ocenjen na nekapitalizirani skupni dobiček v višini 1,074 milijarde FRF (163,7 milijona EUR). Poročilo je bilo še isti dan posredovano francoskim organom. Na sestanku Komisije, francoskih organov ter družb Crédit Mutuel in Arthur Andersen 26. julija 2001 se zadnji nista strinjali s končnimi ugotovitvami svetovalca Komisije. Družba Arthur Andersen je vztrajala pri svojih prejšnjih ugotovitvah, navedenih v dokumentu z dne 13. septembra 2001, ki je bil posredovan skupaj z obvestilom francoskih organov z dne 15. septembra 2001. Francoski organi so Komisiji 26. oktobra 2001 poslali novo obvestilo s pravno analizo sheme Livret bleu z vidika konkurenčnega prava Skupnosti, 7. januarja 2002 pa obvestilo o stroških naloge javne službe, v katerem so znova navedli številčne podatke, ki jih je predstavila že Crédit Mutuel, ne da bi navedli nove.

(13) Francoski organi so v obvestilu, ki so ga 26. oktobra 2001 poslali Komisiji, pojasnili, zakaj po njihovem mnenju (i) shema Livret bleu ni pomoč, (ii) je to ob domnevi, da bi Komisija ohranila opredelitev pomoči, lahko le obstoječa pomoč, in (iii) je to v vsakem primeru združljiva pomoč.

(14) Komisija je v odločbi z dne 15. januarja 2002 (6) (v nadaljnjem besedilu: razveljavljena odločba) razglasila, da je državna pomoč, ki jo je Francoska republika izvedla v korist Crédit Mutuel, nezdružljiva s skupnim trgom.

(15) Odločba z dne 15. januarja 2002 je bila razglašena za nično s sodbo Sodišča prve stopnje z dne 18. januarja 2005 (7).

(16) Komisija ni vložila pritožbe zoper sodbo Sodišča prve stopnje. V skladu s členom 266(1) PDEU mora sprejeti ukrepe, potrebne za izvršitev te sodbe. To na področju državnih pomoči pomeni, da se po razglasitvi odločbe za nično znova začne formalni postopek preiskave.

(17) Komisija je z odločitvijo z dne 7. junija 2006 (8) (v nadaljnjem besedilu: odločitev o razširitvi postopka) razširila formalni postopek preiskave in pojasnila predmet svoje ocene morebitne pomoči.

(18) Francija je Komisiji poslala pripombe o odločitvi o razširitvi postopka v dopisih z dne 1. septembra 2006 in 7. septembra 2006.

(19) Evropska komisija je 19. septembra 2006 prejela pritožbo „Association des Victimes du Crédit Mutuel“ (Združenje žrtev Crédit Mutuel).

(20) Komisija je pripombe Crédit Mutuel prejela v dopisu z dne 13. oktobra 2006.

(21) Komisija je pripombe Crédit Mutuel posredovala francoskim organom v dopisu z dne 31. oktobra 2006.

(22) Francija je po dveh zahtevah Komisije za dodatne informacije z dne 22. septembra 2006 in 28. novembra 2006 poslala dodatne pripombe v dopisih z dne 8. novembra 2006 in 28. februarja 2007.

(23) Komisija se je s francoskimi organi sestala 19. decembra 2006, s Crédit Mutuel pa 15. januarja 2007.

(24) Komisija je 10. maja 2007 na podlagi člena 86(3) Pogodbe ES (zdaj člen 106(3) PDEU) v povezavi s členoma 43 in 49 Pogodbe ES (zdaj člena 49 in 56 PDEU) sprejela odločbo, v skladu s katero mora Francija ukiniti posebne pravice (9) Crédit Mutuel, Caisses d’Épargne in Banque Populaire za distribuiranje sheme Livret bleu (kar zadeva Crédit Mutuel) in sheme Livret A (kar zadeva Caisses d’Épargne in La Poste) (10).

(25) Ker Francija posebnih pravic za distribuiranje shem Livret A in Livret bleu ni ukinila v devetih mesecih, kot je bilo določeno v odločbi z dne 10. maja 2007, je Komisija začela postopek za ugotavljanje kršitev iz člena 226 Pogodbe ES (zdaj člen 258 PDEU), o katerem je Francijo obvestila v pisnem opominu z dne 5. junija 2008 zaradi neupoštevanja odločbe.

(26) Komisija je 19. septembra 2009 od Francije zahtevala nove informacije, in te je Francija poslala 13. oktobra 2009.

(27) Komisija je 8. oktobra 2009 končala postopek za ugotavljanje kršitev, saj je Francija s sprejetjem reforme 1. januarja 2009 o liberalizaciji distribuiranja shem Livret A in Livret bleu (11) izpolnila obveznost ukinitve posebnih pravic za distribuiranje teh shem (12).

(28) Komisija je leta 2010 v elektronskih dopisih, poslanih Crédit Mutuel, postavila več vprašanj, na katere je ta prav tako odgovorila po elektronski pošti.

(29) S tem sklepom se v skladu s členom 13 Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (13) končuje postopek o morebitnih elementih pomoči, ki jih vsebuje shema Livret bleu.

2. OPIS SHEME LIVRET BLEU

2.1 Opis Crédit Mutuel

(30) Crédit Mutuel je decentralizirana bančna in zavarovalniška skupina, ki jo sestavlja nacionalna mreža hranilnic s statusom zadrug s spremenljivim kapitalom. Za Crédit Mutuel velja zakon z dne 10. septembra 1947, v katerem so bila določena načela sodelovanja. Organizirana je na treh ravneh: lokalni, regionalni in nacionalni.

(31) Skupina Crédit Mutuel, ki deluje pod dvema firmama (Crédit Mutuel in Crédit Industriel et Commercial (v nadaljnjem besedilu: CIC)) ima skoraj 6 000 poslovalnic in več kot 72 000 zaposlenih. Lokalne hranilnice Crédit Mutuel so povezane v 18 regionalnih zvez, ki so članice Confédération nationale du Crédit Mutuel, osrednjega organa mreže. CIC združuje šest regionalnih bank in specializirane hčerinske družbe v Franciji in tujini.

(32) Crédit Mutuel je poleg tega skupina z enotno upravo, ki sledi splošni politiki. Ohranja notranjo finančno solidarnost na ravni konfederacije, ki zagotavlja likvidnost regionalnih zvez. Skupina ima značilnosti enotnega podjetja z vidika konkurenčnega prava, ker ima enotno središče za odločanje na centralni ravni.

2.2 Opis sheme Livret bleu

(33) Livret bleu je bil varčevalni produkt, ki ga je urejala država, distribuirala pa izključno Crédit Mutuel.

(34) Ta produkt je bil v skladu z zakonom o spremembah javnih financ za leto 1975 (14) delno oproščen davkov. Obresti, ki so bile varčevalcem izplačane od hranilnih vlog, so bile upravičene do davčne oprostitve v višini dveh tretjin. Država je določila bruto stopnjo nadomestila za shemo Livret bleu za varčevalce, tako da je bila neto stopnja po plačilu davka (15) enaka neto stopnji za shemo Livret A, ki je bila davkov v celoti oproščena.

(35) Država je za shemo Livret bleu določila stopnjo nadomestila, ki je bila višja od inflacije, indeksirane na denarnem trgu. Zadnja neto stopnja nadomestila za shemo Livret bleu, preden je bil ta varčevalni produkt ukinjen z reformo z dne 1. januarja 2009 (glej uvodno izjavo 41), je bila 4 % (16). Največji znesek, ki so ga varčevalci lahko položili na svoj račun Livret bleu, je bil 15 300 EUR. Hranilne vloge v shemi Livret bleu so s 13 milijard EUR (85 milijard FRF) leta 1991 narasle na 22 milijard EUR leta 2008.

(36) Značilnosti sheme Livret bleu – takojšnja razpoložljivost sredstev, dovoljena vplačila od 15 EUR, nič stroškov (zlasti ob odprtju) idr. – so zagotavljale veliko likvidnost. Poleg tega je bilo v shemi Livret bleu mogoče uvesti neposredne obremenitve v korist državne zakladnice ali javnih podjetij, kot sta EDF ali France Télécom. Shema Livret bleu – varčevalni produkt za posameznike – je bila torej z nekaterih vidikov podobna tekočemu računu.

(37) Obveznosti, povezane z uporabo sredstev, zbranih s shemo Livret bleu, so se spreminjale.

(38) Crédit Mutuel je morala najprej 50 % sredstev (delež, ki se je leta 1983 (17) povečal na 65 % sredstev in 80 % novo zbranih sredstev) dodeliti za tako imenovane naložbe „splošnega pomena“ (zlasti za financiranje lokalnih skupnosti in drugih javnih organov), preostali znesek pa je banka lahko prosto uporabila (v nadaljnjem besedilu: proste naložbe).

(39) Ta sistem je bil temeljito reformiran z odlokom z dne 27. septembra 1991 (18), s katerim je bila shema Livret bleu usklajena s sistemom Livret A. Od tega odloka so bile namreč vse nove hranilne vloge (19) centralizirane pri Caisse des Dépôts et Consignation (v nadaljnjem besedilu: CDC), ki je Crédit Mutuel v zameno plačal posredniško provizijo. Ta provizija, ki je najprej znašala 1,3 % hranilnih vlog Livret bleu, dodeljenih na račun CDC, se je 1. januarja 2005 zmanjšala na 1,2 % in nato 1. novembra 2005 na 1,1 %. CDC sredstva, ki jih je zbral Crédit Mutuel, uporablja predvsem za financiranje socialnih stanovanj.

(40) Poleg tega so se s temeljito reformo sistema obstoječe hranilne vloge (20) postopno prerazporedile. Od odloka z dne 27. septembra 1991 do konca prvega polletja 1999 se je delež obstoječih „naložb splošnega pomena“ in „prostih naložb“ zmanjševal, dokler niso bile vse hranilne vloge dodeljene na račun CDC. V milijardah FRF in % 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 Letne povprečne hranilne vloge 85,5 83 80,2 83,4 88,7 91,5 92,7 98,1 98,7 Naložbe, centralizirane pri CDC 1 % 7 % 12 % 24 % 39 % 46 % 51 % 69 % 100 % Naložbe splošnega pomena 67 % 54 % 46 % 35 % 27 % 20 % 15 % 10 % 0 % Proste naložbe 32 % 39 % 42 % 41 % 35 % 34 % 34 % 21 % 0 % Vir: Littlejohn Frazer

(41) 1. januarja 2009 je začela veljati reforma shem Livret A in Livret bleu, s katero je bilo vsem bankam dovoljeno distribuirati shemo Livret A, razlika med shemama Livret A in Livret bleu pa je bila odpravljena. Od 1. januarja 2009 je shema „Livret bleu“ banke Crédit Mutuel le še shema Livret A, ki se trži pod drugim imenom. Shema Livret bleu in posledično izključna pravica do njenega distribuiranja, ki jo je imela Crédit Mutuel, sta nehali obstajati s tem datumom.

2.3 Opis razlogov za začetek/razširitev postopka

(42) Kot je bilo pojasnjeno v odločitvi o razširitvi postopka (21), se je Komisiji zdelo mogoče, da je Francija banki Crédit Mutuel odobrila pomoč v obliki posredniške provizije.

(43) Iz sodne prakse Sodišča v zadevi Altmark izhaja, da nadomestila za javne storitve niso državna pomoč v smislu člena 107 PDEU, če izpolnjujejo nekatere kumulativne pogoje, navedene v sodbi z dne 24. julija 2003 v zadevi Altmark (22).

(44) Komisija je v odločitvi o razširitvi postopka menila, da je mogoče, da četrti pogoj iz sodne prakse Altmark ni izpolnjen, ker država naloge javne službe, to je zbiranja hranilnih vlog za socialna najemniška stanovanja, ni dodelila najugodnejšemu ponudniku po postopku javnega naročanja, temveč neposredno po postopku s pogajanji, ki jih je imela s Crédit Mutuel, kar a priori nikakor ne zagotavlja, da nadomestilo, dodeljeno Crédit Mutuel, ni višje od ravni, ki jo zahteva dobro vodeno podjetje. Poleg tega po njenem mnenju francoski organi niso dokazali, da je bila raven nadomestila določena glede na stroške povprečnega, dobro vodenega podjetja v bančnem sektorju. Za dokaz, da je bila raven nadomestila določena na podlagi analize stroškov, ki bi jih imelo dobro vodeno podjetje v smislu sodne prakse Altmark, namreč ne zadostuje zatrjevanje francoskih organov, da je Crédit Mutuel dobro vodeno podjetje.

(45) Po mnenju Komisije je bila posredniška provizija državno sredstvo – ki lahko pomeni selektivno prednost, ki izkrivlja konkurenco in vpliva na trgovino med državami članicami –, ki ji ni bilo priglašeno. Posredniška provizija bi torej lahko vsebovala elemente nezakonite pomoči.

(46) Komisija je v odločitvi o razširitvi postopka menila, da je mogoče, da ta ukrep ni združljiv s členom 86(2) Pogodbe ES (zdaj člen 106(2) PDEU), ter da ni mogoče uporabiti nobenega odstopanja, navedenega v členu 87(2) in (3) Pogodbe ES (zdaj člen 107(2) in (3) PDEU).

(47) Komisiji se je namreč na podlagi izračunov njenega svetovalca zdelo mogoče, da je znesek nadomestila presegel znesek, potreben za pokrivanje stroškov, ki nastanejo zaradi izpolnjevanja obveznosti javne službe (zbiranje hranilnih vlog za socialna najemniška stanovanja), ob upoštevanju ustreznih prejemkov in zmernega dobička za izpolnjevanje te obveznosti. Potem ko je opozorila, da mora znesek nadomestila zajemati vse ugodnosti, ki jih je odobrila država, ali kakršno koli obliko ugodnosti iz državnih sredstev, je pri izračunu nadomestila poleg neto stroškov zbiranja hranilnih vlog, centraliziranih pri CDC, upoštevala tudi neto poslovni izid (stroški ali dobiček) naložb splošnega pomena in prostih naložb. Svetovalec Komisije je v poročilu prikazal prekomerno nadomestilo za Crédit Mutuel za leta 1991, 1992, 1993 in 1998.

3. TRDITVE PRITOŽNIKOV

(48) Komisija je trditve pritožnikov predstavila v odločitvi z dne 6. februarja 1998 o začetku postopka na podlagi člena 88(2) Pogodbe ES (zdaj člen 108(2) PDEU). V dodatnih izjavah, ki so bile poslane pozneje, so predstavljene naslednje nove trditve.

(49) V obvestilu AFB (posodobljeno konec februarja 1999 in poslano Komisiji oktobra 1999) o učinku vabe sheme Livret bleu je bil neto bančni dobiček, ustvarjen zaradi učinka vabe te sheme, ocenjen na 17 milijard FRF (2,6 milijarde EUR) ob domnevi, da povečanje tržnih deležev Crédit Mutuel v vseh segmentih v obdobju 1986–1997 izhaja izključno iz distribuiranja sheme Livret bleu.

(50) V študiji, ki jo je opravila Caisse Nationale du Crédit Agricole in je bila poslana maja 2000, je bilo analizirano gibanje števila poslovalnic Crédit Mutuel. Pokazalo se je, da se je skupno število stalnih poslovalnic zmanjševalo od leta 1991 do leta 1994, nato pa se je postopno povečevalo do leta 1998, ko je doseglo raven iz leta 1990. Razvoj je bil po regijah različen: število stalnih in nato nestalnih poslovalnic se je zmanjšalo v regijah z močno zgodovinsko uveljavljenostjo Crédit Mutuel (regija Loire, Bretanja, Alzacija), medtem ko se je v drugih regijah povečevalo. Torej je verjetno, da je Crédit Mutuel zmanjšala navzočnost na podeželskih območjih, da bi jo okrepila v mestih. Zdi se, da so ti podatki v nasprotju s trditvami Crédit Mutuel, da je bila v 90. letih prisiljena ohraniti močno navzočnost na podeželskih območjih. Dokazujejo tudi, da je Crédit Mutuel sposobna ohraniti izjemno gosto mrežo tudi po odpravi vsakršnega nadzora s strani javnih organov.

(51) AFB je v dopisu z dne 4. junija 1998, ki ga je poslal Komisiji, trdil, da je nadomestilo v višini 1,3 % od hranilnih vlog Livret bleu, centraliziranih pri CDC, prekomerno, ker so v istem obdobju Caisses d’Épargne in La Poste od CDC prejemale 1,2 % oziroma 1,5 % od hranilnih vlog Livret A, ki so bile prav tako centralizirane pri CDC. AFB je v tem dopisu navedel, da je leta 1997 francoskim organom predlagal, da bo zagotovil zbiranje hranilnih vlog Livret bleu v zameno za le 1-odstotno nadomestilo, vendar vlada na to ponudbo ni odgovorila. AFB je predvsem poudaril, da je bilo v poročilu poslanca Douyèra iz aprila 1998 o posodobitvi Caisses d’Épargne navedeno, da stroški zbiranja, ki jih ima povprečna hranilnica, kot je Caisse d’épargne de Bourgogne, znašajo 0,96 % od hranilnih vlog in da ni razloga, da bi Crédit Mutuel imela višje stroške upravljanja.

(52) Obvestilo družbe Glais iz avgusta 2000, predloženo na zahtevo AFB, je vsebovalo statistične podatke o konkurenčni prednosti, ki naj bi jo Crédit Mutuel dobila zaradi izključne pravice do distribuiranja sheme Livret bleu. Preučitev časovnih vrst kaže, da so se hranilne vloge Livret bleu in druge hranilne vloge zelo povečale do spremembe v letih 1985–1987. Povečevanje obsega posojil gospodinjstvom se je nadaljevalo tudi po tem datumu in ostaja pri Crédit Mutuel večji kot pri njenih glavnih konkurentih. Izvedenec družbe Glais je iz tega sklepal, da „se zdi, da je učinek sheme Livret bleu torej pritegnil stranke, od sredine 80. let pa se zdi, da se je pozitivni učinek nadaljeval brez povečanja hranilnih vlog. Zdi se torej, da so prvotno pridobljene stranke vzdrževale širitveno strategijo Crédit Mutuel od tega obdobja naprej“. Izvedenec je predvsem na podlagi kazalnika vztrajnosti vpliva naključnih gospodarskih pretresov na spremenljivke dejavnosti in modela preprostega izračuna povpraševanja po posojilih sklepal, da se zdi, da dejavnost Crédit Mutuel (predvsem posojila) ni bila povezana s povprečnim razvojem bančnega trga. Izvedenec ta pojav pojasnjuje s tem, da naj bi se zvestoba strank Crédit Mutuel ohranjala močneje, na primer zaradi sheme Livret bleu, kot zvestoba strank drugih bančnih mrež.

(53) Družba Glais je v drugem obvestilu (december 2000) predlagala novo ekonometrično analizo stopnje zvestobe strank posameznih bančnih mrež. Njeni rezultati po mnenju izvedenca potrjujejo predpostavko, da imajo Crédit Mutuel in Caisses d’Épargne sredstva, s katerimi lahko ohranjajo stranke bolje kot druge banke. Vendar ni mogoče ugotoviti, ali je vzrok za to močnejše ohranjanje strank distribuiranje davkov oproščene sheme hranilnih vlog ali gosta mreža podružnic v različnih regijah (dva skupna instrumenta teh mrež).

(54) Komisija je v okviru tega postopka prejela tudi dodaten dopis pritožnikov, v skladu s katerim je Crédit Mutuel aprila 1997 lahko kupila CIC ob privatizaciji te bančne ustanove, ki je bila prej v lasti javne skupine zavarovalnic GAN, in sicer zahvaljujoč pomoči, ki jo je prejemala v okviru sheme Livret bleu, zaradi česar se je tržni delež njenih hranilnih vlog z 2 % leta 1969 povečal na približno 6,9 % leta 1997. Lastni kapital podjetja se je po mnenju pritožnikov zaradi zadevne pomoči hitro povečeval in tako s 650 milijonov FRF (99 milijonov EUR) leta 1974 narasel na 47,3 milijarde FRF (7,2 milijarde EUR) leta 1997.

(55) Nazadnje, pritožba „Association des Victimes du Crédit Mutuel“ z dne 19. septembra 2006 vsebuje trditev o „poneverbi javnih prihrankov za zasebne in poslovne namene […] v škodo varčevalcev in francoskega gospodarstva“, ki pa ne vsebuje prave utemeljitve oziroma dokazov o morebitni nezakoniti državni pomoči.

4. PRIPOMBE TRETJIH OSEB

(56) Komisija je po objavi odločitve o začetku postopka z dne 6. februarja 1998 prejela komentarje številnih tretjih oseb.

(57) Nekateri konkurenti Crédit Mutuel so navedli škodo, ki so jo po lastnem mnenju utrpeli, ker je bila Crédit Mutuel podeljena izključna pravica do distribuiranja sheme Livret bleu. Te banke so večinoma govorile o učinku vabe sheme Livret bleu, zaradi česar so izgubile stranke, ki so odšle k Crédit Mutuel, in so želele, da bi se ta izključna pravica ukinila. Take komentarje so Komisiji poslale naslednje ustanove: Banque Dupuy de Parseval, Banque Natixis, Banque de Picardie, Banque Populaire de Bourgogne, Banque Populaire Bretagne Atlantique, Banque Populaire du Centre, Banque Populaire Centre-Atlantique, Banque Populaire de Champagne, Banque Populaire de la Côte d’Azur, Banque Populaire du Dauphiné et des Alpes du Sud, Banque Populaire de Franche-Comté, du Maconnais et de l’Ain, Banque Populaire du Haut-Rhin, Banque Populaire de La Loire, Banque Populaire de Lorraine, Banque Populaire de Lyon, Banque Populaire du Midi, Banque Populaire du Massif Central, Banque Populaire de l’Ouest, Banque Populaire Provençale et Corse, Banque Populaire des Pyrénées Orientales, de l’Aude et de l’Ariège, Banque Populaire du Quercy et de l’Agenais, Banque Populaire Savoisienne, Banque Populaire de la Région Économique de Strasbourg, Banque Populaire du Sud-Ouest, Banque Populaire du Tarn et de l’Aveyron, B.P.ROP Banque Populaire, Banque de Savoie, Crédit Commercial de France, Crédit Commercial du Sud-Ouest, Crédit Lyonnais, Société Générale, Union des Banques à Pariz.

(58) Komisija je poleg pripomb Crédit Mutuel, ki jih je ta navedla v svoj zagovor in so predstavljene v oddelku 4, prejela pripombe, ki so jih poslale naslednje tretje osebe, ki so zagovarjale shemo Livret bleu: g. Bertholet, poslanec departmaja Drôme, g. Blondel, generalni svetnik departmaja Nord, g. Cabot, direktor Centre régional Information Jeunesse de Toulouse, g. Cormorèche, župan Montuela, g. Cornelis, generalni svetnik departmaja Nord, g. Chavannes, župan Angoulêma, g. Crépeau, poslanec departmaja Charente-Maritime, g. Debavelaere, senator departmaja Pas-de-Calais, g. Decool, župan Brouckerqua, g. Delevoye, senator departmaja Pas-de-Calais, g. Delnatte, poslanec departmaja Nord, g. Dolez, poslanec departmaja Nord, g. Ewald, regionalni predstavnik Association pour le droit à l’initiative économique, g. Fronton, Union départementale des associations familiales de Haute-Garonne, g. Foy, senator departmaja Nord, g. Galiègue, predsednik Caisse de Crédit Mutuel de Solesmes, ga. Gournay, županja Caestra, ga. Armelle Guinebertière, poslanka v Evropskem parlamentu, g. Hervé, župan Rennesa, g. Humez, predsednik Comité départemental de lutte contre la mucoviscidose du Pas-de-Calais, ga. Ingelaere, predsednica Flandr’action, g. Juppé, poslanec in župan Bordeauxa, g. Lapalu, predsednik združenja Animation et gestion d’organismes privés, g. Lazaro, poslanec departmaja Nord, g. Lebreton, predsednik generalnega sveta Côtes d’Armor, g. Ledieu, župan Cateau-Cambrésisa, g. Leleu, član uprave Crédit Mutuel Nord, g. Maille, predsednik mestne skupnosti Brest, g. Masclet, regionalni svetnik regije Nord-Pas-de-Calais, g. Méhaignerie, predsednik generalnega sveta Ille-et-Vilaina, g. Mio, regionalni svetnik regije Nord-Pas-de-Calais, ga. Novak, predsednica Association pour le droit à l’initiative économique, ga. Permuy, regionalna svetnica regije Nord-Pas-de-Calais, g. Albert Rivaux, generalni svetnik departmaja Pas-de-Calais, g. de Rohan, predsednik regionalnega sveta Bretanje, g. Valla, generalni svetnik departmaja Ardèche, g. Vanlerenberghe, župan Arrasa, g. Villain, župan Cambraija, g. de Villiers, poslanec departmaja Vendée.

(59) Velika večina tretjih oseb je poudarila vlogo, ki jo ima Crédit Mutuel predvsem na regionalni ravni pri financiranju socialne ekonomije in zlasti nepridobitnih združenj. Poudarile so tudi, da Crédit Mutuel podpira nižje sloje prebivalstva, iz katerih prihaja velik del njenih strank. Več lokalnih poslancev je poudarilo vlogo Crédit Mutuel pri ustanavljanju podjetij in ustvarjanju delovnih mest ter razvoju lokalnih pobud v povezavi z lokalnimi skupnostmi. Drugi so menili, da Crédit Mutuel s svojimi decentraliziranimi strukturami bolj kot centralizirane ustanove ustreza lokalnim potrebam in nujnosti uravnoteženega razvoja ozemlja.

5. PRIPOMBE CRÉDIT MUTUEL

(60) Crédit Mutuel očita Komisiji, da je to zadevo posebno dolgo obravnavala.

(61) Poleg tega se je po mnenju Crédit Mutuel sodba Sodišča prve stopnje nanašala ne le na neobstoj obrazložitve, temveč je vsebovala tudi kritike sklepanja Komisije, ki niso bile upoštevane v odločitvi o razširitvi postopka, zlasti kar zadeva izračun morebitnega prekomernega nadomestila. Crédit Mutuel v zvezi s tem Komisiji očita, da je seštela pozitivne letne salde, ne da bi odštela salde negativnih let, kar je v nasprotju z metodo, priporočeno v Okviru Skupnosti za državne pomoči v obliki nadomestila za javne storitve (v nadaljnjem besedilu: okvir Skupnosti iz leta 2005) (23).

(62) Po mnenju banke posredniška provizija izpolnjuje štiri pogoje iz sodne prakse Altmark: (a) kar zadeva prvi pogoj, naj bi bila Crédit Mutuel pooblaščena za opravljanje dveh storitev splošnega gospodarskega pomena, in sicer ohranjanje močne navzočnosti poslovalnic na podeželju zaradi ciljev prostorskega načrtovanja in zbiranje hranilnih vlog za financiranje socialnih stanovanj. V zvezi z ohranjanjem poslovalnic na podeželju izpodbija ugotovitev Komisije, da francoski zakoni in drugi predpisi ostajajo preveč nejasni, da bi bila z njimi banki Crédit Mutuel dodeljena taka naloga in da bi bil torej prvi pogoj iz sodne prakse Altmark izpolnjen. Po mnenju Crédit Mutuel je Komisija tako sklepala iz dejstva, da s temi akti banki Crédit Mutuel niso bile naložene posebne zahteve, ker veljajo za celoten bančni sektor. Crédit Mutuel meni še, da ji Komisija poskuša naložiti, naj dokaže, da je prvi pogoj iz sodne prakse Altmark izpolnjen, kar pa v zadevni sodni praksi ni predvideno; (b) kar zadeva drugi pogoj, Crédit Mutuel poudarja, da je bila posredniška provizija uvedena hkrati z obveznostjo centralizacije sredstev pri CDC ter da je bil način izračuna te provizije določen objektivno in pregledno; (c) kar zadeva tretji pogoj, banka meni, da nadomestilo ne zadostuje za kritje stroškov zbiranja, ker ima dejavnost v zvezi z naložbami, centraliziranimi pri CDC, negativni saldo za celotno obdobje 1991–2005; (d) Crédit Mutuel meni, da je izpolnjen tudi četrti pogoj. Znesek posredniške provizije naj bi bil določen glede na stroške, ki jih je Crédit Mutuel dejansko imela zaradi distribuiranja sheme Livret bleu. Crédit Mutuel je dobro vodeno podjetje v smislu sodne prakse Altmark, ker so bili njeni stroški upravljanja med najnižjimi. Komisija je to sicer priznala v odločitvi o razširitvi postopka. (24) Meni, da Komisija ni zadostno podkrepila razlogov, zaradi katerih po njenem mnenju ta pogoj ni izpolnjen.

(63) Crédit Mutuel vsekakor meni, da je ukrep združljiv z notranjim trgom na podlagi člena 106(2) PDEU. Kritizira tudi metodo izračuna prekomernega nadomestila, navedeno v odločitvi o razširitvi postopka. Po njenem mnenju je Komisija najprej storila računske napake pri oceni skupnega dobička v izkazu poslovnega izida sheme Livret bleu, ko je kljub nerešenim nesoglasjem med svetovalcem Komisije in svetovalcem Crédit Mutuel povzela napačne ugotovitve svojega svetovalca (25).

(64) Crédit Mutuel nato izpodbija letni pristop, ki ga je uporabila Komisija (in sicer dejstvo, da je upoštevala le zneske za leta, v katerih je prišlo do prekomernega nadomestila, ne da bi jih izravnala z zneski za leta, v katerih je bilo nadomestilo premajhno) in ki je v nasprotju z nekaterimi prejšnjimi primeri in razveljavljeno odločbo ter po njegovem mnenju tudi v nasprotju z okvirom Skupnosti iz leta 2005 (26). Komisija bi morala uporabiti celostni pristop (to je izravnati vse zneske za leta, v katerih je prišlo do prekomernega nadomestila, z zneski za leta, v katerih je bilo nadomestilo premajhno) za celotno obdobje 1991–1998 in za celotno obdobje, ki se je začelo leta 1999.

(65) Poleg tega Komisija v odločitvi o razširitvi postopka ni pravilno upoštevala zmernega dobička. Oceno zmernega dobička je oprla na stroške regulatornega lastnega kapitala, ocenjene na 6 %, čeprav so ti stroški v analitičnih računovodskih evidencah odhodki in ne marža. Komisija bi morala upoštevati stopnjo donosa lastnega kapitala, ki jo je priporočila družba Arthur Andersen (27). Poleg tega je izračun zmernega dobička oprla na izginjajočo osnovo, ki postane nična s popolno centralizacijo hranilnih vlog pri CDC, ker ta sredstva nimajo nobenih stroškov v zvezi z regulatornim lastnim kapitalom. Crédit Mutuel poudarja, da je zaradi kazalnika, ki ga je uporabila Komisija, ostala brez celotne običajne marže od sheme Livret bleu. Po njenem mnenju mora imeti vsaka banka možnost, da ustvari običajno maržo, celo pri centralizirani naložbi, ki ne ustvarja stroškov lastnega kapitala v predpisanem ožjem pomenu stopnje solventnosti.

(66) Komisija tudi ni pravilno upoštevala stroškov, nastalih zaradi druge naloge splošnega pomena, ki jo Crédit Mutuel po lastnem mnenju opravlja, in sicer ohranjanje podružnic na podeželju, katerega cilj je spodbujati k varčevanju na celotnem ozemlju z omogočanjem dostopa do bank čim več prebivalcem.

(67) Nazadnje, Crédit Mutuel zavrača obstoj morebitnega učinka vabe. Opozarja, da je Komisija v razveljavljeni odločbi priznala, da tega učinka vabe ni bilo mogoče formalno dokazati, in meni, da se od takrat novi dokazi niso pojavili.

(68) Crédit Mutuel se glede postopka sklicuje na več splošnih načel prava Skupnosti, zlasti na načeli zaupanja v pravo in upoštevanja razumnega roka, za izpodbijanje vsakršnega morebitnega vračila pomoči.

6. PRIPOMBE FRANCIJE

(69) Francija meni, da so pogoji iz sodne prakse Altmark izpolnjeni: (a) v zvezi s prvim pogojem poudarja, da je Komisija priznala, da je Crédit Mutuel pooblaščena za opravljanje storitve splošnega gospodarskega pomena, tj. zbiranje hranilnih vlog za financiranje socialnih stanovanj. Opozarja, da je Komisija v odločitvi o razširitvi postopka navedla, da je ohranitev poslovalnic na podeželju za cilje prostorskega načrtovanja prav tako mogoče šteti za storitev splošnega gospodarskega pomena (28), vendar ne odgovarja na trditve Komisije v odločitvi o razširitvi postopka, da prvi pogoj iz sodne prakse Altmark ni izpolnjen, ker ne obstaja nacionalna zakonodaja ali predpis, ki bi dovolj jasno določal nalogo v smislu člena 106(2) PDEU (29); (b) Francija v zvezi z drugim pogojem meni, da so bili parametri za izračun nadomestila predhodno objektivno in pregledno določeni; (c) v zvezi s tretjim pogojem trdi, da znesek nadomestila (posredniške provizije) ni presegal tega, kar je bilo potrebno za pokrivanje stroškov sistema, pri čemer se sklicuje na analitični izkaz poslovnega izida sheme Livret bleu banke Crédit Mutuel za obdobje 1999–2005; (d) tudi četrti pogoj naj bi bil izpolnjen, saj Francija trdi, da upravljanje Crédit Mutuel izpolnjuje zahtevana merila učinkovitosti (30).

(70) Francija se v zvezi s pogoji o obstoju pomoči sklicuje na trditve, predstavljene pred razveljavitvijo odločbe iz leta 2002: (a) pogoj o državnih sredstvih ni izpolnjen, ker je dobiček, ki ga je Crédit Mutuel imela od hranilnih vlog, ki niso bile centralizirane pri CDC (proste naložbe in naložbe splošnega pomena), izviral iz sredstev zasebnega izvora (sredstev, ki so jih vložili varčevalci) in ni bil na voljo javnim organom; (b) trgovina med državami članicami ni mogla biti prizadeta pred oblikovanjem enotnega trga bančnih in finančnih dejavnosti 1. januarja 1993 po sprejetju Druge direktive Sveta 89/646/EGS z dne 15. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij in o spremembi Direktive 77/780/EGS (v nadaljnjem besedilu: druga bančna direktiva) (31). Francoski organi so od tega datuma menili, da zaradi neobstoja evropskega statusa zadruge in omejitev, ki jih ima to za čezmejno širitev zadrug, kakršna je Crédit Mutuel, hranilnice te banke niso opravljale dejavnosti zunaj nacionalnih meja. Računi Livret bleu, ki so jih odprli nerezidenti, poleg tega predstavljajo manj kot 0,1 % hranilnih vlog. Francoski organi so še menili, da je cilj tujih bančnih ustanov v Franciji trg, ki se zelo razlikuje od trga Crédit Mutuel; (c) posredniška provizija, ki jo je CDC plačeval banki Crédit Mutuel za centralizirane hranilne vloge Livret bleu, ni mogla biti pomoč, temveč je lahko bila le plačilo za storitev, ki jo je opravila banka in katere cena je bila leta 1991 s pogodbo določena na 1,3 %. Francoski organi so poudarili pomen stroškov upravljanja sheme Livret bleu zaradi števila hranilnih vlog, na katerih so vložena sredstva znašala manj kot 5 000 FRF (762 EUR). Sklicevali so se na analitične računovodske evidence, ki jih je vodila Crédit Mutuel (po uvedbi zadevnega ukrepa), in sklenili, da je ta znesek plačila v celoti upravičen. Trdili so, da je treba vsakršno prednost, ki jo je shema Livret bleu pomenila za Crédit Mutuel, preučiti v primerjavi s stroški, povezanimi s ciljem splošnega gospodarskega pomena. V zvezi s tem so Komisijo opozorili na vedno večje dodeljevanje hranilnih vlog Livret bleu za finančne naložbe splošnega pomena, katerih delež je od leta 1975 do leta 1983 narasel na 50 % hranilnih vlog Livret bleu, od leta 1983 do leta 1991 na 65 % in leta 1998 na 100 % hranilnih vlog, centraliziranih pri CDC; (d) ob domnevi, da bi dejansko šlo za pomoč, bi bila ta vsekakor obstoječa pomoč, ker je bila shema Livret bleu uvedena pred liberalizacijo bančnega trga 1. januarja 1993 (iztek roka za prenos druge bančne direktive).

(71) Francoski organi so v obvestilu z dne 26. oktobra 2001 navedli razlog, zakaj gre – če bi Komisija uporabila opredelitev pomoči – vsekakor za pomoč, ki je združljiva z notranjim trgom v skladu s členom 106(3) PDEU. Komisiji očitajo napake pri izračunu skupnega dobička v izkazu poslovnega izida sheme Livret bleu, ker ni upoštevala metode, ki jo je zagovarjal svetovalec Crédit Mutuel (32). Trdijo tudi, da mora Komisija upoštevati zmerni dobiček, ki ga ocenjujejo na […] (33).

(72) Francoski organi v pripombah k odločitvi o razširitvi postopka Komisiji poleg tega očitajo, da je sledila „asimetričnemu sklepanju“, ko zneskov za leta, v katerih je prišlo do prekomernega nadomestila (1991, 1992, 1993 in 1998), ni izravnala z zneski za leta, v katerih je bilo nadomestilo premajhno (1994–1997), in da je v Prilogi 1 k odločitvi o razširitvi postopka v celoti povzela ugotovitve svojega svetovalca o treh točkah, o katerih se Francija in Komisija nista strinjali. Francija je pojasnila, da je država v celotnem obdobju 1999–2005 plačala premajhno nadomestilo za sistem, povezan s shemo Livret bleu. Znesek posredniške provizije ni presegel tega, kar je bilo potrebno za pokrivanje stroškov distribuiranja sheme Livret bleu, kot so prikazani v analitičnih računovodskih evidencah sheme Livret bleu, ki so bile pripravljene skupaj s Komisijo (ob upoštevanju dveh prilagoditev (34)) ter ustrezajo zahtevam iz Direktive Komisije 80/723/EGS z dne 25. junija 1980 o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji ter o finančni preglednosti znotraj določenih podjetij (35). Francija je še pojasnila, da nedavna znižanja posredniške provizije ustrezajo predvsem potrebam akterjev financiranja socialnih stanovanj (36).

(73) Francoski organi pojasnjujejo, da mehanizem povračila morebitnega prekomernega nadomestila obstaja od leta 1999.

(74) Francija je tudi pojasnila, da je tveganje nelikvidnosti za največ en mesec nosila Crédit Mutuel, tveganje nelikvidnosti za več kot en mesec pa CDC. Pojasnila je, da je bil v zvezi z zneski, zbranimi s hranilnimi vlogami Livret bleu, odstotni delež ponderiranja tveganja za izračun potreb po lastnem kapitalu, potrebnem za kapitalsko ustreznost, nič. Trdila je, da se je ponderiranje tveganja za potrebe po lastnem kapitalu Crédit Mutuel za druge varčevalne produkte in sredstva, ki niso del sheme Livret bleu, spremenilo z […] % leta 1999 na […] % leta 2005. Francoski organi so pojasnili, da je Crédit Mutuel ob upoštevanju, da uporaba evropske stopnje solventnosti od popolne centralizacije hranilnih vlog pri CDC leta 1999 ni pomembna, za izračun zmernega dobička od sheme Livret bleu vključila stroške lastnega kapitala, dosežene glede na stroške drugih varčevalnih produktov in sredstev, ki pa jih je omejila (od […] do […] % v obdobju 1999–2005). Francija je na zahtevo Komisije navedla tudi pojasnila o stopnji nadomestila za oblikovanje obveznih rezerv pri Banque de France.

7. VREDNOTENJE

7.1 Obstoj pomoči

(75) Komisija je v odločitvi o razširitvi postopka menila, da je edini zadevni ukrep, ki bi lahko vseboval elemente pomoči, posredniška provizija, ki jo je banki Crédit Mutuel plačeval CDC (37).

(76) Morebitna pomoč, ki jo pomeni posredniška provizija, je bila uvedena 27. septembra 1991 z odlokom z istega dne in je v tem sklepu preučena do liberalizacije distribuiranja sheme Livret A in uskladitve sheme Livret bleu s shemo Livret A 1. januarja 2009 (38).

7.1.1 Pogoji iz sodne prakse Altmark niso izpolnjeni

(77) Treba je opozoriti, da v skladu s sodno prakso Altmark (39) nadomestila, plačana v zameno za naloge javne službe, niso državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, če so izpolnjeni štirje kumulativni pogoji.

(78) Francoski organi in Crédit Mutuel se v pripombah k odločitvi o razširitvi postopka sklicujejo na obstoj dveh storitev splošnega gospodarskega pomena, in sicer ohranjanje močne navzočnosti poslovalnic na podeželju zaradi ciljev prostorskega načrtovanja in zbiranje hranilnih vlog za financiranje socialnih stanovanj.

(79) Vendar Crédit Mutuel pred uvedbo zadevnega ukrepa ni imela več nobene obveznosti ohranjanja poslovalnic na podeželju, saj je bil zakon o odprtju in zaprtju bančnih poslovalnic razveljavljen leta 1987, sistem nadzora (ki se je za Crédit Mutuel ohranil v obdobju 1987–1991) pa odpravljen 1. julija 1991 (40). Francoski organi in Crédit Mutuel pa niso izpodbijali sklepne ugotovitve v odločitvi o razširitvi postopka, da „po letu 1991 [to je po 1. juliju 1991] ne obstaja akt, na podlagi katerega bi imela Crédit Mutuel v smislu člena 86 ES [zdaj člen 106 PDEU] nalogo, omenjeno v točki 24(iii) zgoraj [ohranjanje poslovalnic na podeželju zaradi ciljev prostorskega načrtovanja]“ (41).

(80) Torej je treba vprašanje, ali se sodna praksa Altmark uporablja, preučiti le z vidika naloge zbiranja hranilnih vlog za financiranje socialnih stanovanj.

(81) Komisija opozarja, da imajo države članice široko diskrecijsko pravico glede narave storitev, ki jih je mogoče opredeliti kot storitve splošnega gospodarskega pomena. Meni, da je z dekretoma za izvajanje določb člena 9 zakona o spremembah javnih financ za leto 1975 (42) in člena 24 zakona o spremembah javnih financ za leto 1982 (43), zlasti z odlokom z dne 27. septembra 1991, banki Crédit Mutuel jasno dodeljena naloga (kot je opredeljena v členih R.323-10 in R.331-14 zakonika o gradbeništvu in prebivališčih) zbiranja sredstev, ki se prenesejo na CDC, da bi ta lahko financiral socialna stanovanja. Komisija meni, da Francija s tem, ko je to nalogo opredelila kot storitev splošnega gospodarskega pomena, ni storila očitne napake pri presoji.

(82) V skladu s četrtim pogojem sodne prakse Altmark, „če podjetje, ki se mu naloži izpolnjevanje obveznosti javne službe, v konkretnem primeru ni izbrano s postopkom oddaje javnega naročila, ki omogoča, da se izbere tisti ponudnik, ki lahko te storitve opravlja z najnižjimi stroški za skupnost, se mora raven potrebnega nadomestila določiti na podlagi analize stroškov, ki bi jih povprečno, dobro vodeno podjetje […] zato da lahko zadosti zahtevam javne službe, imelo pri izpolnjevanju teh obveznosti ob upoštevanju realiziranih prejemkov in razumnega dobička zaradi izpolnjevanja teh obveznosti“ (44).

(83) Komisija meni, da četrti pogoj ni izpolnjen, kar zadeva nalogo zbiranja hranilnih vlog, centraliziranih pri CDC za financiranje socialnih stanovanj. Treba je ugotoviti, da država te naloge ni dodelila najugodnejšemu ponudniku po postopku javnega naročanja, temveč jo je dodelila neposredno po postopku s pogajanji, ki jih je imela s Crédit Mutuel. Raven posredniške provizije ni bila določena glede na stroške opravljanja storitve splošnega gospodarskega pomena, ki jih ima povprečno, dobro vodeno podjetje. 1,3-odstotna raven posredniške provizije namreč ni mogla temeljiti na dejanskih stroških, ki jih je Crédit Mutuel imela pri opravljanju storitve splošnega gospodarskega pomena, ker septembra 1991 niso obstajale ločene računovodske evidence za shemo Livret bleu, iz katerih bi bilo mogoče v računovodskih evidencah banke ugotoviti stroške, posebej povezane s shemo Livret bleu. Ločene računovodske evidence sheme Livret bleu so bile uvedene več let pozneje in izdelane za nazaj za obdobje pred letom 1991. Torej ni nobenega podatka, da je bila raven posredniške provizije določena glede na stroške povprečnega, dobro vodenega podjetja, ki opravlja zadevno nalogo splošnega pomena. Francoski organi trdijo, da je Crédit Mutuel na splošno dobro vodena banka. Vendar v resnici ne dokazujejo te trditve, temveč se v glavnem sklicujejo na točko 13 odločitve o razširitvi postopka, v kateri Komisija navaja le skupne finančne rezultate (bilančno vsoto, neto poslovni izid, razmerje med stroški in prihodki, lastni kapital in stopnjo solventnosti) Crédit Mutuel za leto 2004. Če je država članica določila raven nadomestila na podlagi analize stroškov povprečnega, dobro vodenega podjetja, vsekakor ne bi smela imeti težav to dokazati Komisiji in ji predstaviti uporabljeno metodologijo, česar pa Francija v tej zadevi ni storila. Nazadnje se zdi, da dejstvo, da se je posredniška provizija, ki jo je prejemala Crédit Mutuel, po liberalizaciji distribuiranja shem Livret A in Livret bleu 1. januarja 2009 z 1,1 % znižala na 0,6 %, kaže, da je bila raven te provizije višja od ravni, ki bi bila določena na podlagi stroškov povprečnega, dobro vodenega podjetja, ki opravlja enako nalogo splošnega pomena.

(84) Ker so pogoji iz sodne prakse Altmark kumulativni, je dovolj, da eden od pogojev ni izpolnjen, da se sodna praksa ne uporablja in da je zadevna pomoč morda lahko državna pomoč. Iz zgornjega sledi, da zadevni ukrep ne izpolnjuje četrtega pogoja iz sodne prakse Altmark. Ta sodna praksa se torej ne uporablja, zato je treba preučiti, ali je ukrep dejansko državna pomoč (45) (46).

7.1.2 Pogoji o obstoju pomoči so izpolnjeni

(85) Člen 107(1) PDEU določa, da je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva s skupnim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami.

7.1.2.1 Odgovornost države in državna sredstva

(86) CDC je banki Crédit Mutuel vsako leto (47) plačeval posredniško provizijo na podlagi sporazuma med državo in Crédit Mutuel, v katerem so bila določena podrobna pravila za izvajanje odloka z dne 27. septembra 1991. Znesek posredniške provizije je določila država za nadomestilo za izpolnjevanje obveznosti javne službe. Poleg tega je CDC javno podjetje, za katerega ravnanje je odgovornost mogoče pripisati državi (48). Pogoj o odgovornosti države in državnih sredstvih je torej izpolnjen.

7.1.2.2 Selektivnost

(87) Posredniška provizija je bila dodeljena izključno banki Crédit Mutuel v zameno za zbiranje hranilnih vlog, centraliziranih pri CDC za financiranje socialnih stanovanj, v okviru sheme Livret bleu, do distribuiranja katere je imel Crédit Mutuel izključno pravico. Ta ukrep je bil torej selektiven.

7.1.2.3 Ker se pogoji iz sodne prakse Altmark ne uporabljajo, se preuči obstoj prednosti, ki izkrivlja konkurenco

(88) Ker je posredniška provizija pomenila prenos državnih sredstev le v korist Crédit Mutuel, je izboljšala konkurenčni položaj te banke v primerjavi z njenimi konkurenti. V skladu s sodno prakso Sodišča izboljšanje konkurenčnega položaja podjetja zaradi državne pomoči praviloma dokazuje, da je glede na druga podjetja, ki niso prejela podobne pomoči, konkurenca izkrivljena (49).

7.1.2.4 Vpliv na trgovino med državami članicami

(89) Poleg tega je v skladu z ustaljeno sodno prakso trgovina med državami članicami prizadeta, kadar podjetje, ki prejema pomoč, opravlja dejavnosti na področju, ki je odprto za konkurenco in je predmet trgovine med državami članicami (50). Od leta 1979 je tržni delež tujih bank dosegal 8 % pri posojilnih dejavnostih (4 % za podružnice brez pravne osebnosti, 4 % za hčerinske družbe s francosko pravno obliko) in 4,5 % pri hranilnih vlogah (2 % oziroma 2,5 %). Delež nefrancoskih evropskih bank v primerjavi z vsemi tujimi bankami je bil 50 % pri posojilih in 70 % pri hranilnih vlogah. Crédit Mutuel se je torej od 70. let spopadala s konkurenco tujih mrež na francoskem ozemlju. Poleg tega je bil trg likvidnih bančnih hranilnih vlog, katerega del je shema Livret bleu ter ki vključuje tudi Codevi, LEP, shemo Livret jeune, običajne hranilne račune in CEL (51), v zadevnem obdobju že odprt za konkurenco.

(90) Komisija torej sklepa, da so štirje pogoji, potrebni za obstoj pomoči, izpolnjeni.

7.1.2.5 Nezakonitost ukrepa pomoči

(91) Ukrep pomoči je nezakonit, saj ni bil priglašen Komisiji v skladu s členom 108(3) PDEU in se je izvajal po začetku veljavnosti Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti v Franciji.

(92) Komisija v odgovoru na trditev francoskih organov, da gre za obstoječo pomoč, ker je bila sprejeta pred iztekom roka za prenos druge bančne direktive 1. januarja 1993, poudarja, da je bil cilj te direktive uresničitev notranjega trga v sektorju kreditnih institucij z vidika svobode ustanavljanja in prostega pretoka storitev. Ne pomeni, da je bil zadevni trg zaprt za konkurenco pred sprejetjem posredniške provizije, temveč pomeni le, da so obstajale še druge ovire za svobodo ustanavljanja in prosti pretok storitev v bančnem sektorju. Komisija v odločbi z dne 10. maja 2007 opozarja, da shema Livret bleu spada na „trg“ likvidnih bančnih hranilnih vlog, kar zahteva odprtje zadevne dejavnosti za konkurenco, in nikakor ne potrjuje trditve francoskih organov, da je bila zadevna dejavnost odprta za konkurenco šele leta 1993. Nasprotno, Komisija se v odločbi sklicuje na obstoj „zrelega“ (52) trga.

7.2 Združljivost pomoči z notranjim trgom

(93) Ker zadevni ukrep vsebuje elemente državne pomoči, mora Komisija analizirati njegovo združljivost z notranjim trgom.

(94) V skladu s členom 106(2) PDEU „podjetja, pooblaščena za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena, […] ravnajo po pravilih iz Pogodb, zlasti po pravilih o konkurenci, kolikor uporaba takšnih pravil pravno ali dejansko ne ovira izvajanja posebnih nalog, ki so jim dodeljene. Razvoj trgovine ne sme biti prizadet v takšnem obsegu, ki bi bil v nasprotju z interesi Unije.“

(95) V skladu s sodno prakso Sodišča, prakso Komisije in okvirom Skupnosti iz leta 2005 člen 106(2) PDEU pomeni, da je državno pomoč za podjetje, pooblaščeno za opravljanje storitve splošnega gospodarskega pomena, mogoče razglasiti za združljivo z notranjim trgom, če ukrep pomoči izpolnjuje naslednje pogoje: (a) opravljena storitev ima značilnosti storitve splošnega gospodarskega pomena; (b) država je z enim ali več uradnimi akti podjetje dejansko pooblastila za opravljanje te storitve splošnega gospodarskega pomena; (c) načeli nujnosti in sorazmernosti sta upoštevani ter (d) razvoj trgovine ni prizadet v takšnem obsegu, ki bi bil v nasprotju z interesi Unije.

(96) Pogoja (a) in (b) sta izpolnjena zaradi razlogov, predstavljenih v uvodni izjavi 81.

(97) Komisija v zvezi s pogojem (d) nima na voljo nobenega podatka, da je bila trgovina znotraj Skupnosti tako zelo prizadeta, da pomoč ne bi izpolnjevala tega pogoja. Komisija je zlasti v odločbi z dne 10. maja 2007 zahtevala odpravo izključne pravice do distribuiranja sheme Livret bleu, ker so posebne pravice, povezane z distribuiranjem sheme Livret bleu, pomenile omejevanje svobode opravljanja storitev v Skupnosti (53). Vendar za posredniško provizijo, če ni bila prekomerno nadomestilo za opravljanje naloge opravljanja storitve splošnega pomena, dodeljene Crédit Mutuel, ni mogoče šteti, da vpliva na razvoj trgovine v takšnem obsegu, ki bi bil v nasprotju z interesi Unije.

(98) Komisija torej v nadaljevanju preučuje še, ali sta bili načeli nujnosti in sorazmernosti v resnici upoštevani, to je ali znesek nadomestila, ki ga predstavlja posredniška provizija, ni presegel zneska, potrebnega za pokrivanje stroškov, ki so nastali pri izpolnjevanju obveznosti javne službe, ob upoštevanju ustreznih prejemkov in zmernega dobička za izpolnjevanje navedenih obveznosti (54).

(99) Komisija pri preverjanju neobstoja morebitnega prekomernega nadomestila (glej pododdelek 7.2.5) v zvezi z obdobjem od 27. septembra 1991 (glej pododdelek 7.2.1) do 31. decembra 2005 sledi celostnemu pristopu (glej pododdelek 7.2.2). Upošteva vse prednosti, povezane s shemo Livret bleu, vendar ne vključuje morebitnega učinka vabe, katerega obsega ni bilo mogoče ugotoviti (glej pododdelek 7.2.3). Zmerni dobiček je upoštevan (glej pododdelek 7.2.4), enako pa tudi hranilne vloge, centralizirane pri CDC.

7.2.1 Začetek zadevnega obdobja 27. septembra 1991

(100) V odločitvi o razširitvi postopka je bil v izračun neto poslovnega izida sheme Livret bleu za presojo obstoja morebitnega prekomernega nadomestila vključen poslovni izid celotnega leta 1991 (55). Povedano drugače, neto prihodki od prostih naložb in naložb splošnega pomena so se upoštevali od 1. januarja 1991.

(101) Kot je bilo navedeno v uvodnih izjavah 75 in 76, je edini ukrep, ki se obravnava v tej zadevi, posredniška provizija, katere načelo je bilo uvedeno 27. septembra 1991, ko je bila Crédit Mutuel pooblaščena za centralizacijo svojih hranilnih vlog pri CDC za financiranje socialnih stanovanj. Pred tem datumom nista obstajali niti posredniška provizija niti centralizacija pri CDC. Zato mora Komisija oceno sorazmernosti pomoči začeti s tem datumom.

(102) Stroški in prihodki v zvezi z opravljanjem storitve splošnega gospodarskega pomena torej ne morejo biti starejši od 27. septembra 1991. Povedano drugače, šele od uvedbe zadevnega ukrepa pomoči (posredniške provizije) se lahko upoštevajo stroški in prihodki v zvezi z opravljanjem storitve splošnega gospodarskega pomena, ki se je financirala s to pomočjo. Komisija nazadnje meni, da je njena odločitev o razširitvi postopka vsebovala nedoslednost, ker je bil ukrep pomoči omejen le na posredniško provizijo, uvedeno 27. septembra 1991, hkrati pa so se še naprej upoštevali neto prihodki, povezani s shemo Livret bleu, za obdobje od 1. januarja 1991 do 27. septembra 1991.

(103) Ker lahko Crédit Mutuel sporoči podatke o neto poslovnem izidu v zvezi z naložbami splošnega pomena in prostimi naložbami le na letni ravni, Komisija meni, da je treba za leto 1991 upoštevati le neto poslovni izid za obdobje od 27. septembra 1991 do 31. decembra 1991, neto poslovni izid za celotno leto 1991 pa navesti le sorazmerno s številom upoštevnih dni, to je 96/365. Neto poslovni izid od hranilnih vlog, centraliziranih pri CDC, za leto 1991 se lahko upošteva v celoti, ker je bila ta centralizacija, kot je bilo navedeno v uvodni izjavi 101, uvedena prav po 27. septembru 1991, tako da se po definiciji noben del tega poslovnega izida ne nanaša na obdobje od 1. januarja 1991 do 27. septembra 1991.

7.2.2 Celostni pristop do konca leta 2005 in letni pristop v nadaljevanju

(104) Komisija je v odločitvi o razširitvi postopka zagovarjala uporabo letnega pristopa za presojo obstoja morebitnega prekomernega nadomestila. Ta pristop izhaja iz okvira Skupnosti iz leta 2005 in pomeni spremembo v primerjavi z njeno preteklo prakso. Ko je morala Komisija pred sprejetjem okvira Skupnosti iz leta 2005 oceniti obstoj morebitnega prekomernega nadomestila, je namreč uporabila pristop, ki ga je mogoče opredeliti kot „celosten“ in po katerem je bilo mogoče zneske za leta, v katerih je prišlo do prekomernega nadomestila, brez omejitve izravnati z zneski za leta, v katerih je bilo nadomestilo premajhno (56).

(105) Komisija bo v skladu s točko 26 okvira Skupnosti iz leta 2005 za nepriglašene pomoči uporabila določbe navedenega okvira, če je bila pomoč dodeljena po objavi okvira v Uradnem listu Evropske unije, in določbe, ki so veljavne v obdobju dodelitve pomoči, v ostalih primerih. Zadevna pomoč se dodeljuje letno (57) in ni bila priglašena. Okvir Skupnosti iz leta 2005 je bil v Uradnem listu Evropske unije objavljen 29. novembra 2005. Zato je treba za obdobje pred letom 2006 uporabiti pravila, ki so veljala ob dodelitvi pomoči, za obdobje od 1. januarja 2006 do ukinitve ukrepa 31. decembra 2008 pa okvir Skupnosti iz leta 2005.

(106) V okviru Skupnosti iz leta 2005 je priporočen „letni“ pristop, če je treba morebitno prekomerno nadomestilo izračunati na letni ravni, ne da bi bilo mogoče znesek letnega prekomernega nadomestila prenesti na naslednje leto, razen če ta znesek ne presega 10 % zneska letnega nadomestila (58).

(107) Nasprotno pa je Komisija pred sprejetjem okvira Skupnosti iz leta 2005 pri preverjanju, da podjetje ni prejelo prekomernega nadomestila za izvajanje naloge javne službe, uporabljala „celostni“ pristop (glej uvodno izjavo 104) (59).

(108) V skladu s celostnim pristopom se neto poslovni izid vsakega leta, kumuliran leto za leto, diskontira na podlagi referenčne stopnje za Francijo na dan 1. januarja vsakega leta (60).

7.2.3 Upoštevane prednosti

(109) V skladu s prvim stavkom točke 17 okvira Skupnosti iz leta 2005 mora „prihodek, ki ga je treba upoštevati, […] vključevati vsaj celotni prihodek, ki ga je ustvarila storitev splošnega gospodarskega pomena“. Pri preverjanju neobstoja morebitnega prekomernega nadomestila je torej treba upoštevati neto poslovni izid naložb splošnega pomena in prostih naložb v obdobju preiskave. Komisija namreč meni, da je ta poslovni izid prihodek, ki ga je Francija uvedla 27. septembra 1991 za Crédit Mutuel v okviru storitve splošnega gospodarskega pomena financiranja socialnih stanovanj prek CDC, ki jo je ta banka opravljala. Te naložbe so v analitičnih računovodskih evidencah naslonjene na posebna sredstva, to je hranilne vloge, zbrane z distribuiranjem sheme Livret bleu. Crédit Mutuel si v konkurenčnih tržnih razmerah (brez posebne pravice do distribuiranja varčevalnega produkta, oproščenega davkov) mogoče ne bi mogla zagotoviti teh sredstev po isti ceni, tako da je treba ustrezne naložbe in sredstva upoštevati v celotnih financah sistema Livret bleu. Poleg tega je Francija sama potrdila obstoj povezave med temi naložbami, shemo Livret bleu in nalogo financiranja socialnih stanovanj, ko je od leta 1991 hranilne vloge v zvezi s temi naložbami prerazporedila na CDC (61). Povedano drugače, Francija je s tem, ko je 27. septembra 1991 banko Crédit Mutuel pooblastila za opravljanje storitve splošnega gospodarskega pomena, to je zbiranje hranilnih vlog, centraliziranih pri CDC in namenjenih financiranju socialnih stanovanj, potrdila dodelitev pravice do distribuiranja sheme Livret bleu banki Crédit Mutuel. Dobiček od uporabe sredstev, vloženih v okviru sheme Livret bleu, je torej treba od tega datuma upoštevati kot prihodek, dodeljen banki Crédit Mutuel za opravljanje storitve splošnega gospodarskega pomena.

(110) Pritožnik ter drugi organi ali organizacije (francoski svet za konkurenco in poročila poslancev ali raziskovalnih organizacij (62)) menijo, da je izključna pravica do distribuiranja sheme Livret bleu imela „učinek vabe“, ker je banki Crédit Mutuel omogočila, da je privabila in ohranila stranke, ki jim je prodala druge bančne produkte poleg sheme Livret bleu. Komisija v odločitvi o razširitvi postopka ni izključila, da so bili lahko s shemo Livret bleu ustvarjeni posredni prihodki zaradi učinka vabe (63), vendar je opozorila, da teh prihodkov do takrat ni bilo mogoče kvantificirati (64).

(111) Komisija ob koncu preučevanja te zadeve ugotavlja, da obstoja učinka vabe sicer ni mogoče izključiti, vendar pa na podlagi podatkov, ki jih je zbrala, v tej zadevi ne more dovolj zanesljivo kvantificirati morebitnega učinka vabe.

(112) Dokumenti, ki so jih predložili pritožniki, vsebujejo domnevo o obstoju učinka vabe, vendar formalno ne dokazujejo njegovega obstoja, prav tako pa v njih ni natančno ocenjen finančni vpliv tega učinka.

(113) Komisija v zvezi s študijami družbe Glais (glej uvodni izjavi 52 in 53) ugotavlja, da lahko Crédit Mutuel upravičeno trdi, da te statistične analize ne ponujajo nobenega zanesljivega dokaza o učinku vabe, ki bi ga bilo mogoče kvantificirati.

(114) V pripombah pritožnikov so bile predlagane tri subjektivne ocene. Najprej, ob upoštevanju dejstva, da so druge banke ponudile, da bi shemo Livret bleu distribuirale v zameno za 1-odstotno provizijo, so pritožniki predlagali približno velikost učinka vabe, tako da so izračunali razliko med stopnjo provizije, ki jo je prejemala Crédit Mutuel, in to 1-odstotno stopnjo, to je 0,3 %, kar znaša približno 300 milijonov FRF na leto. Vendar ni mogoče z ničimer dokazati, da bi lahko konkurenti Crédit Mutuel v zadevnem obdobju izpolnili to nalogo pod enakimi pogoji po tej 1-odstotni stopnji plačila. Poleg tega ta prva trditev ne dokazuje učinka vabe, temveč se zdi, da želijo pritožniki povedati, da je Crédit Mutuel prejela prekomerno nadomestilo, kar pa se ni zgodilo, kot bo dokazano. Z ničimer ni mogoče dokazati, da učinek vabe ustreza razliki med posredniško provizijo in nižjo hipotetično provizijo, ki so jo konkurenti Crédit Mutuel predlagali v zameno za distribucijo sheme Livret bleu.

(115) Po drugi metodi, ki so jo predlagali pritožniki, bi se učinek vabe izmeril glede na rast tržnih deležev Crédit Mutuel. Take metode ocenjevanja ni mogoče uporabiti, saj temelji na predpostavki, da so se tržni deleži povečali izključno zaradi sheme Livret bleu, kar pa ni podprto z nobenim objektivnim dokazom.

(116) Tretja ocena izključne pravice do distribuiranja temelji na izpadu davčnih prihodkov, ker je bila shema Livret bleu oproščena davkov. Če bi Crédit Mutuel želela hranilni račun distribuirati brez oprostitve davkov, tako da bi ne glede na davčni položaj varčevalcev ponujala enak neto donos kot shema Livret bleu, bi dejansko nosila oportunitetne stroške, ki bi bili enaki znesku domnevnega davka, ki bi ga (morda) plačali varčevalci. Po mnenju pritožnikov je treba za skupno davčno ugodnost v višini 4,5 milijarde FRF v obdobju 1991–1997 šteti, da je banki Crédit Mutuel zagotovila ugodnosti v navedenem znesku. Tega sklepanja ni mogoče upoštevati, saj Crédit Mutuel zelo verjetno ne bi distribuirala sheme Livret bleu pod enakimi pogoji, če bi morala nositi celotne stroške davčne oprostitve, ki sicer neposredno koristi članom družbe.

(117) Zadevne morebitne ugodnosti je težko dokazati in kvantificirati. Neposredno gospodarsko prednost izkoriščanja sheme Livret bleu je mogoče neposredno oceniti na podlagi računovodskih evidenc sheme Livret bleu. Nasprotno pa bi bilo gospodarsko prednost, nastalo zaradi prodaje drugih produktov ali storitev strankam, privabljenim s shemo Livret bleu, mogoče ugotoviti v analitičnih računovodskih evidencah teh drugih produktov, če bi bilo mogoče takoj razlikovati, kaj je bilo prodano strankam, ki jih je Crédit Mutuel privabila s shemo Livret bleu, in kaj je bilo prodano strankam, ki so k Crédit Mutuel prišle iz drugih razlogov, kar pa v tem primeru ni mogoče. Svetovalec Komisije iz teh razlogov ni mogel oceniti morebitnega učinka vabe na podlagi računovodske metode, uporabljene za ovrednotenje vseh neposrednih gospodarskih prednosti, nastalih zaradi sheme Livret bleu.

(118) Bolj domišljeni poskusi svetovalca Komisije, da ovrednoti učinek vabe, niso bili uspešni. Komisija zato meni, da morebitne prednosti zaradi učinka vabe ne more upoštevati pri izračunu za preverjanje neobstoja morebitnega prekomernega nadomestila.

7.2.4 Izračun zmernega dobička

(119) Pri preverjanju neobstoja prekomernega nadomestila za podjetje, pooblaščeno za opravljanje storitve splošnega gospodarskega pomena, je treba upoštevati zmerni dobiček (65). Okvir Skupnosti iz leta 2005 določa, da je treba „ ‚zmerni dobiček‘ šteti kot stopnjo donosa lastnega kapitala, ki mora upoštevati tveganje ali odsotnost tveganja, ki ga je podjetje imelo […]. Ta stopnja običajno ne sme presegati povprečne stopnje za zadevni sektor v zadnjih letih“ (66).

(120) Komisija je v odločitvi o razširitvi postopka (67) menila, da je treba za naložbe splošnega pomena in proste naložbe uporabiti zmerni dobiček, ki povprečno znaša 6 % lastnega kapitala za te naložbe. Ta stopnja, ki se spreminja vsako leto in znaša povprečno 6 %, ustreza stopnji donosa, ki jo je prvotno zagovarjala Crédit Mutuel: Crédit Mutuel je kot stroške lastnega kapitala uporabila znesek dividend, ki so bile dejansko izplačane v obravnavanem letu. Komisija v tem sklepu v zvezi z upoštevanjem zmernega dobička pri preverjanju neobstoja morebitnega prekomernega nadomestila glede prostih naložb in naložb splošnega pomena ne odstopa od pristopa, ki ga je že uporabila v odločitvi o razširitvi postopka in je opisan v oddelku 7.2.5.

(121) Komisija je v odločitvi o razširitvi postopka (68) vseeno menila, da tega zmernega dobička ni treba uporabiti za hranilne vloge, centralizirane pri CDC, ker te ne predstavljajo nobenih stroškov lastnega kapitala z vidika pravil varnega in skrbnega poslovanja, saj Crédit Mutuel teh vlog ni vložila, temveč jih je le dodelila CDC. Vendar se z vidika varnega in skrbnega poslovanja za kreditno tveganje, povezano s hranilnimi vlogami, centraliziranimi pri CDC, šteje, da je enako izpostavljenosti države (Francoske republike) oziroma ponderiranju tveganja, enakemu nič, in da torej ne zahteva lastnega kapitala.

(122) Neupoštevanje zmernega dobička v zvezi s hranilnimi vlogami, centraliziranimi pri CDC, bi pomenilo, da se je skupni zmerni dobiček (po eni strani povezan z naložbami splošnega pomena in prostimi naložbami ter po drugi strani povezan s hranilnimi vlogami, centraliziranimi pri CDC) zmanjševal od leta 1991 do leta 1999 in nato leta 2000 popolnoma izginil, potem ko so bila leta 1999 pri CDC centralizirane vse hranilne vloge (69).

(123) Francoski organi so v dopisu z dne 1. septembra 2006, v katerem so predstavili pripombe k odločitvi o razširitvi postopka, potrdili, da se za hranilne vloge, centralizirane pri CDC, ne uporablja regulatorni lastni kapital. Vendar po mnenju francoskih organov „Crédit Mutuel ob upoštevanju, da uporaba evropske stopnje solventnosti od popolne centralizacije hranilnih vlog pri CDC leta 1999 ni pomembna, za izračun zmernega dobička od sheme Livret bleu [predlaga] vključi[-tev] stroške[-ov] lastnega kapitala, dosežene[-ih] glede na stroške drugih varčevalnih produktov in drugih sredstev“. Komisiji se tak pristop ne zdi zadovoljiv, ker pomeni, da se za sredstva, centralizirana pri CDC, umetno uporablja potreba po regulatornem kapitalu, odvisna od povprečne potrebe po kapitalu drugih sredstev Crédit Mutuel, ki so popolnoma neodvisna od sheme Livret bleu.

(124) Neobstoj potrebe po regulatornem lastnem kapitalu namreč ponazarja neobstoj tveganja kreditne izgube, kar velja za hranilne vloge, centralizirane pri CDC. Dejavnost zbiranja hranilnih vlog za CDC prav tako ne pomeni niti likvidnostnega tveganja (razen tveganja znotraj meseca) niti tveganja spremembe zapadlosti, ker se znesek, dodeljen CDC, prilagaja vsak mesec glede na gibanje hranilnih vlog in se obrestna mera, ki jo plačuje CDC, takoj prenese na račune deponentov. Torej ta storitev splošnega gospodarskega pomena zanesljivo pomeni nizko stopnjo tveganja za Crédit Mutuel. Vendar nekatere druge vrste tveganja, kot so operativno, ekonomsko (tveganje, da raven nadomestila ne pokrije nastalih stroškov) in pravno tveganje ter tveganje izgube ugleda, obstajajo. Poleg tega se za druge bančne dejavnosti, kot so razdelitev razpršenih sredstev, upravljanje premoženja ali prodaja finančnih produktov (kot so delnice in obveznice), ne uporablja regulatorni lastni kapital, kar pa en vpliva negativno na njihovo veliko donosnost. Torej ne obstaja neposredna povezava med uporabo regulatornega lastnega kapitala – izračunano na podlagi pravil varnega in skrbnega poslovanja, katerih posebni cilj nikakor ni oceniti donosnost dejavnosti – in pričakovanim dobičkom od dejavnosti.

(125) Vseeno je treba ugotoviti, da Komisija, če v tem primeru banki Crédit Mutuel dovoli, da ima zmerni dobiček od dela hranilnih vlog, centraliziranih pri CDC, priznava, da je določitev ustrezne ravni tega dobička postopek, ki vključuje zapleteno ekonomsko oceno. Shema Livret bleu je namreč neznačilen bančni produkt, ki ima mešane značilnosti varčevalnega produkta in tekočega računa ter katerega zbrane hranilne vloge se centralizirajo pri javnem organu. Torej ne obstajajo kot taki produkti, ki jih je mogoče neposredno primerjati in ki bi lahko bili kazalnik zmernega dobička za podobno dejavnost.

(126) Ker ne obstaja produkt, ki bi bil dovolj primerljiv s shemo Livret bleu, Komisija meni, da lahko v tem primeru uporabi dva kazalnika, na podlagi katerih je mogoče oceniti, ali je dani dobiček v zvezi s hranilnimi vlogami, centraliziranimi pri CDC, mogoče šteti za zmernega. Ta kazalnika sta: (a) stopnja dobička francoskega bančnega sektorja, to je poslovni izid pred obdavčitvijo, deljen s prometom (v tej zadevi je promet bank njihov poslovni izid iz poslovanja). Na podlagi podatkov francoskega bančnega sektorja za zadevno obdobje (od 27. septembra 1991 do konca leta 2008) je stopnja dobička povprečno 23 % na leto; (b) stopnja donosa francoskega bančnega sektorja, to je poslovni izid pred obdavčitvijo, deljen z zneskom sredstev. Povprečna letna stopnja donosa za celotno zadevno obdobje je 45 bazičnih točk (0,45 %).

(127) V naslednji preglednici (70) sta prikazani stopnja dobička in stopnja donosa francoskega bančnega sektorja v obdobju 1993–2008 (podatki za obdobje pred letom 1993 niso na voljo): 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 (72) Poslovni izid pred obdavčitvijo (71) 15,2 2,7 25,0 41,0 67,5 14,4 19,8 22,5 24,6 23,5 23,4 29,6 31,3 46,2 34,3 –4,4 Poslovni izid iz poslovanja (71) 362,4 335,4 345,6 356,1 375,3 60,8 64,6 70,5 74,9 77,0 80,6 83,5 89,5 104,1 98,0 79,1 Stopnja dobička 4,2 % 0,8 % 7,2 % 11,5 % 18 % 23,7 % 30,6 % 31,9 % 32,8 % 30,6 % 29,0 % 35,5 % 35,0 % 44,4 % 35,1 % –5,6 % Povprečna stopnja dobička 22,8 % Sredstva (71) Podatki niso na voljo 16 333 17 216 18 291 19 894 3 052 3 394 3 452 3 783 3 793 3 960 4 390 5 275 6 041 7 061 7 699 Stopnja donosa Podatki niso na voljo 0,02 % 0,15 % 0,22 % 0,34 % 0,47 % 0,58 % 0,65 % 0,65 % 0,62 % 0,59 % 0,68 % 0,59 % 0,77 % 0,49 % –0,05 % Povprečna stopnja donosa 0,45 %

(128) Za izračun stopnje dobička in stopnje donosa banke Crédit Mutuel v zvezi z dejavnostjo zbiranja hranilnih vlog, centraliziranih pri CDC, je Komisija uporabila naslednje vrednosti: (a) za imenovalec stopnje dobička prihodke, prejete od dejavnosti zbiranja hranilnih vlog, centraliziranih pri CDC, to je letni znesek posredniške provizije; (b) za imenovalec stopnje donosa hranilne vloge, prenesene na CDC; (c) za števec, to je poslovni izid pred obdavčitvijo, Komisija meni, da če se kot zmerni dobiček upošteva stopnja 4,2 % od dejavnosti zbiranja hranilnih vlog pri CDC, to je poslovni izid pred obdavčitvijo, ki predstavlja 4,2 % posredniške provizije, prejete od CDC, Crédit Mutuel ni prejela prekomernega nadomestila (glej preglednico v uvodni izjavi 132).

(129) Komisija v zvezi z drugim kazalnikom (stopnjo donosa) ugotavlja, da če se kot zmerni dobiček od dejavnosti zbiranja hranilnih vlog, centraliziranih pri CDC, upošteva stopnja donosa petih bazičnih točk, to je če se upošteva poslovni izid pred obdavčitvijo, ki je enak 0,05 % skupnega zneska hranilnih vlog, prenesenih na CDC, iz tega sledi, da Crédit Mutuel ni prejela prekomernega nadomestila za upravljanje sheme Livret bleu v zadevnem obdobju.

(130) V skladu z okvirom Skupnosti iz leta 2005 zmerni dobiček ne sme preseči povprečne stopnje za zadevni sektor v zadevnem obdobju. 4,2-odstotna stopnja dobička pomeni manj kot petino povprečne stopnje dobička bančnega sektorja (22,8 %). Ker je – kot je bilo navedeno v uvodni izjavi 124 – dejavnost zbiranja hranilnih vlog, centraliziranih pri CDC, dejavnost z nizkim tveganjem in torej z nizkim donosom, Komisija meni, da 4,2-odstotna stopnja dobička ni očitno čezmerna in jo je v tej zadevi mogoče šteti za zmerni dobiček.

(131) Komisija tako tudi meni, da je upoštevanje dobička v višini petih bazičnih točk za hranilne vloge, centralizirane pri CDC, razumno z vidika povprečne stopnje donosa 45 bazičnih točk francoskega bančnega sektorja v zadevnem obdobju ter je nizek in konservativen prag tega, kar je mogoče šteti za dobiček, ki v tej zadevi ni očitno nezmeren. Poleg tega ta nizka raven dobička ustrezno upošteva raven tveganja, ki ga je Crédit Mutuel imela pri dejavnosti zbiranja za CDC in ki je, kot je navedeno v uvodni izjavi 124, nizka.

7.2.5 Preverjanje neobstoja prekomernega nadomestila

(132) Komisija je na podlagi zgornjih ugotovitev preverila – predstavljeno v spodnji preglednici – neobstoj prekomernega nadomestila po metodi, predstavljeni v pododdelkih 7.2.1 do 7.2.4 (73): (v mio. EUR) NADOMESTILO PREKOMERNO ALI PREMAJHNO NADOMESTILO Leto (Letna) posredniška provizija Celostni pristop (74) (do konca leta 2005) Letni pristop (75) (od leta 2006) 1991 (od 27.9.1991 do 31.12.1991) 1,5 43,8 Se ne uporablja (celostni pristop se uporablja do leta 2005, glej pododdelek 7.2.2) 1992 9,1 125,1 1993 16,8 184,0 1994 36,6 127,3 1995 59,5 114,5 1996 74,7 107,8 1997 82,3 88,4 1998 118,9 92,0 1999 188,9 98,3 2000 188,2 106,3 2001 181,9 91,3 2002 187,8 76,3 2003 197,7 61,2 2004 204,4 45,7 2005 196,7 15,0 2006 […] –39,1 2007 […] –24,3 2008 […] –6,1

(133) Ugotoviti je mogoče, da je prekomerno nadomestilo konec leta 2005 (15 milijonov EUR) nižje od 10 % nadomestila za leto 2005 (196,7 milijona EUR). V skladu s točko 21 okvira Skupnosti iz leta 2005 je ta znesek mogoče prenesti na naslednje leto. Končni rezultat je premajhno nadomestilo v višini – 6,1 milijona EUR konec leta 2008 za celotno zadevno obdobje.

(134) Komisija torej lahko ugotovi, da Crédit Mutuel s posredniško provizijo ni prejela prekomernega nadomestila za opravljanje storitve splošnega gospodarskega pomena, za katero je bila pooblaščena od 27. septembra 1991 do konca leta 2008.

8. SKLEPNA UGOTOVITEV

(135) Komisija ugotavlja, da je Francoska republika nezakonito izvedla zadevni ukrep in s tem kršila člen 108(3) PDEU. Vendar je pomoč mogoče šteti za združljivo z notranjim trgom v skladu s členom 106(2) PDEU, ker nadomestilo, ki ga je plačala država, ni preseglo zneska, potrebnega za pokrivanje stroškov, ki so nastali pri izpolnjevanju obveznosti javne službe, ob upoštevanju ustreznih prejemkov in zmernega dobička za izpolnjevanje navedenih obveznosti –

SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Državna pomoč, ki jo je Francoska republika odobrila podjetju Crédit Mutuel na podlagi odloka z dne 27. septembra 1991 o opredelitvi naložb splošnega pomena banke Crédit Mutuel, je združljiva z notranjim trgom.

Člen 2

Ta sklep je naslovljen na Francosko republiko.

V Bruslju, 24. maja 2011 Za Komisijo Joaquín ALMUNIA Podpredsednik

(1) UL C 146, 12.5.1998, str. 6, in UL C 210, 1.9.2006, str. 12.

(2) Gre za trgovsko poimenovanje zadevne sheme, ki je bilo do 31. decembra 2008 navedeno v členu L.221-1 monetarnega in finančnega zakonika z imenom „compte spécial sur livret du Crédit Mutuel“ (posebni varčevalni račun Crédit Mutuel).

(3) Pooblaščeni neodvisni računovodja („chartered accountant“) Littlejohn Frazer, ki sta mu pomagali francoski računovodski družbi Auditec in Scacchi.

(4) Med katerimi sta bili dve statistični študiji „Concurrence et Stratégie“ (konkurenca in strategija) svetovalne družbe, ki jo vodi profesor ekonomije Michel Glais.

(5) IARD pomeni ‚Incendie, Accidents, Risques Divers‘ (požar, nezgode, različna tveganja).

(6) Odločba Komisije 2003/216/ES z dne 15. januarja 2002 o državni pomoči, ki jo je Francoska republika izplačala v korist Crédit Mutuel (UL L 88, 4.4.2003, str. 39).

(7) Sodba z dne 18. januarja 2005 v zadevi Confédération nationale du Crédit Mutuel proti Komisiji, T-93/02, ZOdl., str. II-143.

(8) Odločba Komisije št. C 88/97 z dne 7. junija 2006 o Crédit Mutuel (Livret bleu) – Poziv k predložitvi pripomb na podlagi člena 88(2) Pogodbe ES (UL C 210, 1.9.2006, str. 12).

(9) Crédit Mutuel ima izključno pravico do distribuiranja sheme Livret bleu. Vendar je bila ta pravica v odločbi z dne 10. maja 2007 opredeljena kot posebna pravica, ker sta shemi Livret bleu in Livret A skoraj enaki.

(10) Odločba C(2007) 2110 z dne 10. maja 2007, ki je na voljo na spletnem mestu Evropske komisije: http://ec.europa.eu/competition/liberalisation/livret_a_fr.pdf.

(11) Glej uvodno izjavo 41.

(12) Glej sporočilo za javnost Komisije z dne 8. oktobra 2009, ki je na voljo na spletnem mestu Evropske komisije: http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/09/1482&format=HTML&aged=1&language=FR&guiLanguage=en.

(13) UL L 83, 27.3.1999, str. 1.

(14) Člen 9 zakona št. 75-1242 z dne 27. decembra 1975 o spremembah javnih financ za leto 1975 (JORF, 28.12.1975).

(15) Obvezni sistem obdavčitve pri viru, ki ga Crédit Mutuel izvede v imenu varčevalca.

(16) Ta stopnja je bila 3 % na datum razveljavljene odločbe; glej opombo 6. Stopnja nadomestila za shemo Livret A je 2 % neto po obdavčitvi na dan 1. februarja 2011.

(17) Odlok z dne 31. oktobra 1983„Znesek obveznosti Crédit Mutuel za naložbe splošnega pomena“, JORF, 9.11.1983, str. 3278.

(18) Odlok z dne 27. septembra 1991 o opredelitvi naložb splošnega pomena Crédit Mutuel, JORF št. 275, 26.11.1991, str. 15383.

(19) Medtem ko so bile obstoječe hranilne vloge postopno prenesene na CDC; glej uvodno izjavo 40.

(20) V nasprotju z novimi hranilnimi vlogami, ki so bile od odloka z dne 27. septembra 1991 v celoti centralizirane pri CDC; glej uvodno izjavo 39.

(21) Glej uvodni izjavi 36 in 50.

(22) Sodba Sodišča z dne 24. julija 2003 v zadevi Altmark Trans in Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00, Recueil, str. I-7747.

(23) UL C 297, 29.11.2005, str. 4.

(24) Crédit Mutuel se sklicuje na točko 13 odločitve o razširitvi postopka, v kateri je Komisija navedla finančne rezultate Crédit Mutuel za leto 2004 (bilančno vsoto, neto poslovni izid, razmerje med stroški in prihodki, lastni kapital in stopnjo solventnosti).

(25) Gre za (i) popravek IARD, (ii) izračun običajnega dobička (zmerni dobiček) in (iii) odgovornost družbenikov. Glej Prilogo I k odločitvi o razširitvi postopka.

(26) Crédit Mutuel se sklicuje na točko 21 okvira Skupnosti iz leta 2005, ki določa, da če stroški storitev splošnega gospodarskega pomena vsako leto znatno nihajo, se lahko prekomerno nadomestilo, ki v posameznih letih preseže 10 %, izjemoma izkaže za potrebno.

(27) Družba Arthur Andersen je predlagala metodo izračuna stroškov lastnega kapitala, s katero se lahko povišajo stroški lastnega kapitala v primerjavi s prvotno oceno Crédit Mutuel. Predlagala je uporabo stopnje, ki se izračuna kot razmerje med poslovnim izidom pred obdavčitvijo in lastnim kapitalom. Ta stopnja bi po njenem mnenju bolje upoštevala splošno donosnost banke, medtem ko je Crédit Mutuel kot stroške lastnega kapitala uporabila znesek dividend, ki so bile dejansko izplačane, oziroma 6-odstotno stopnjo donosa za vse svoje dejavnosti.

(28) Glej točko 25 odločitve o razširitvi postopka.

(29) Glej točko 28 odločitve o razširitvi postopka.

(30) Francija se sklicuje na točko 13 odločitve o razširitvi postopka, v kateri je Komisija omenila finančne rezultate Crédit Mutuel leta 2004 (bilančno vsoto, neto poslovni izid, razmerje med stroški in prihodki, lastni kapital in stopnjo solventnosti).

(31) UL L 386, 30.12.1989, str. 1.

(32) O točkah, o katerih se svetovalca Komisije in Crédit Mutuel ne strinjata, glej opombo 25.

(33) Velja obveznost poslovne skrivnosti

(34) Prva sprememba je povezana z vključitvijo obveznega prispevka v sklad zajamčenih vlog, uvedenega z zakonom z dne 25. januarja 1999 o varčevanju in finančni varnosti, druga pa je povezana s spremembo izračuna lastnega kapitala zaradi upoštevanja zmernega dobička od leta 1999.

(35) UL L 195, 29.7.1980, str. 35. Ta direktiva je bila razveljavljena z Direktivo Komisije 2006/111/ES z dne 16. novembra 2006 o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji ter o finančni preglednosti znotraj določenih podjetij (UL L 318, 17.11.2006, str. 17).

(36) Po mnenju francoskih organov je znižanje posredniške provizije omogočilo, da je CDC znižal stroške financiranja najemodajalcev socialnih stanovanj.

(37) Glej točko 50 odločitve o razširitvi postopka: „[…] Komisija v tem postopku kot ukrep, ki morda lahko vsebuje elemente državne pomoči, obravnava le posredniško provizijo.“

(38) Glej uvodno izjavo 41.

(39) Glej opombo 22.

(40) Francoski organi so se sklicevali na zakon o odprtju in zaprtju bančnih poslovalnic, ki je bil razveljavljen leta 1987. Vseeno se je v obdobju 1987–1991 ohranil sistem nadzora za Crédit Mutuel. S predpisi je bil določen sistem odobritve in ne sistem formalne prepovedi zaprtja poslovalnic ali prestrukturiranj, zlasti od leta 1987. Ta sistem nadzora je bil odpravljen 1. julija 1991 v splošnejšem okviru ponovnih pogajanj o pogodbenih razmerjih med državo in Crédit Mutuel.

(41) Glej točko 29 odločitve o razširitvi postopka.

(42) Glej uvodno izjavo 34 in opombo 14.

(43) Zakon št. 82-1152 z dne 30. decembra 1982 (JORF 31.12.1982, str. 3995).

(44) Glej točko 93 sodbe v zadevi Altmark, navedene v opombi 22.

(45) V točki 7 okvira Skupnosti iz leta 2005 je določeno: „Če države članice ne spoštujejo teh meril to je štirih pogojev iz sodbe Altmark] [zdaj člen 107(1) PDEU], nadomestilo za javne storitve pomeni državno pomoč.“ (naš poudarek).

(46) Ta preučitev ni odvisna od dejstva, da je bila z reformo 1. januarja 2009 odpravljena kršitev evropskega prava o javnem naročanju, ki je bila posledica neposredne dodelitve naloge javne storitve zbiranja hranilnih vlog za socialna stanovanja banki Crédit Mutuel.

(47) V skladu s sporazumom med državo in Crédit Mutuel, v katerem so bila določena podrobna pravila za izvajanje odloka z dne 27. septembra 1991, „CDC banki Crédit Mutuel vsako leto nakaže […] nadomestilo zadnji delovni dan vsakega leta“.

(48) Glej sodbo Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 1996 v zadevi Air France proti Komisiji, T-358/94, Recueil, str. II-2019, zlasti točke 58 do 61. Glej tudi Sklep Komisije 2010/606/EU z dne 26. februarja 2010 o državni pomoči C 9/09 (ex NN 49/08; NN 50/08 in NN 45/08) Kraljevine Belgije, Francoske republike in Velikega vojvodstva Luksemburg za bančno skupino Dexia SA (UL L 274, 19.10.2010, str. 54) uvodne izjave 123, 124 in 125.

(49) Sodba Sodišča z dne 17. septembra 1980 v zadevi Philip Morris proti Komisiji, 730/79, Recueil, str. 2671, točki 11 in 12.

(50) Sodba z dne 13. julija 1988 v zadevi Francija proti Komisiji, 102/87, Recueil, str. 4067, točka 19.

(51) Glej uvodno izjavo 45 odločbe z dne 10. maja 2007.

(52) Glej uvodni izjavi 58 in 90 odločbe z dne 10. maja 2007.

(53) Glej uvodno izjavo 223 odločbe z dne 10. maja 2007.

(54) Glej točko 14 okvira Skupnosti iz leta 2005.

(55) Glej preglednice v točkah 68, 69, 73, 75, 76 in 79 odločitve o razširitvi postopka.

(56) Večinoma gre za primere, ko so bila podjetja, pooblaščena za opravljanje naloge javne službe, dejavna v avdiovizualnem sektorju (glej na primer Odločbo Komisije 2004/838/ES z dne 10. decembra 2003 o državni pomoči Francije za France 2 in France 3 (UL L 361, 8.12.2004, str. 21)).

(57) Glej opombo 46.

(58) Glej točko 21 okvira Skupnosti iz leta 2005. Komisija v odgovoru na trditev Crédit Mutuel (glej opombo 26), ki je zahtevala uporabo celostnega pristopa na podlagi drugega in tretjega stavka točke 21 okvira Skupnosti iz leta 2005, v skladu s katerima se lahko, če stroški nekaterih storitev splošnega gospodarskega pomena vsako leto znatno nihajo, prekomerno nadomestilo, ki v posameznih letih preseže 10 %, izjemoma izkaže za potrebno, opozarja, da mora v skladu s četrtim stavkom točke 21 tako „ prekomerno nadomestilo […], “, upravičiti država članica „“ (naš poudarek). Vendar zadevni ukrep ni bil priglašen , zato ta meni, da Crédit Mutuel ni dokazala zelo posebnega položaja, ki je izjemoma upravičeval sprejetje prekomernega nadomestila, ki je v posameznih posebnih letih presegalo 10 %.

(59) Glej na primer Odločbo Komisije 2004/838/ES z dne 10. decembra 2003 o državni pomoči Francije za France 2 in France 3 (UL L 361, 8.12.2004, str. 21).

(60) Glej Obvestilo Komisije o veljavnih obrestnih merah za vračilo državne pomoči in o referenčnih/diskontnih merah za 25 držav članic, ki veljajo od 1. januarja 2007 (UL C 317, 23.12.2006, str. 2). Glej tudi naslednjo spletno stran: http://ec.europa.eu/competition/state_aid/legislation/reference_rates.html.

(61) Glej uvodno izjavo 39.

(62) Glej zlasti mnenje Sveta za konkurenco (mnenje št. 96-A-12 z dne 17. septembra 1996, str. 8), informativno poročilo senatorja Alaina Lamberta (poročilo št. 52 z dne 30. oktobra 1996, str. 72) in študijo Nathalie Daley iz centra za industrijsko gospodarstvo CERNA (La banque de détail en France: de l’intermédiation aux services, februar 2001, str. 9).

(63) Glej uvodni izjavi 52 in 53 odločitve o razširitvi postopka.

(64) Glej točko 67 odločitve o razširitvi postopka „Morebitnega poslovnega izida, povezanega z izključnim distribuiranjem Livret bleu, ni bilo mogoče kvantificirati“.

(65) Glej točko 48 odločitve o razširitvi postopka in točko 14 okvira Skupnosti iz leta 2005, ki določa: „Znesek nadomestila ne sme presegati zneska, potrebnega za pokrivanje stroškov, ki so nastali pri izpolnjevanju obveznosti javnih storitev, ob upoštevanju ustreznih prejemkov in za izpolnjevanje navedenih obveznosti“ (naš poudarek).

(66) Glej točko 18 okvira Skupnosti iz leta 2005.

(67) Glej oddelek 2 Priloge 1 k odločitvi o razširitvi postopka, točke 124 do 137.

(68) Glej oddelek 2 Priloge 1 k odločitvi o razširitvi postopka, točka 132.

(69) Glej uvodni izjavi 39 in 40.

(70) Podatki v preglednici so rezultat izračunov, opravljenih na podlagi podatkov francoske komisije za bančništvo: http://www.banquedefrance.fr/fr/supervi/analyses_comparatives/analyses_comparatives.htm.

(71) Zneski so izraženi v milijardah francoskih frankov za obdobje pred letom 1998 in v milijardah eurov po tem letu.

(72) Podatki za leto 2008 so ocene.

(73) Za obdobje 1992–2008 so bile uporabljene naslednje referenčne stopnje: 10,61; 11; 8,93; 7,94; 8,22; 7,01; 5,83; 4,77; 5,7; 6,33; 5,06; 4,8; 4,43; 4,08; 3,7; 4,62; 5.19.

(74) Kumulirani in diskontirani neto poslovni izid v milijonih eurov ob upoštevanju posredniške provizije, neto poslovnega izida (stroški minus prihodki), hranilnih vlog, centraliziranih pri CDC, prostih naložb in naložb splošnega pomena ter ob uvedbi zmernega dobička v višini petih bazičnih točk za hranilne vloge, centralizirane pri CDC, in zmernega dobička, ki povprečno znaša 6 % lastnega kapitala, namenjenega za naložbe splošnega pomena in proste naložbe (glej pododdelke 7.2.1 do 7.2.4).

(75) Nekumulirani in nediskontirani neto poslovni izid v milijonih eurov ob upoštevanju posredniške provizije, neto poslovnega izida (stroški minus prihodki), hranilnih vlog, centraliziranih pri CDC, prostih naložb in naložb splošnega pomena ter ob uvedbi zmernega dobička v višini petih bazičnih točk za hranilne vloge, centralizirane pri CDC, in zmernega dobička, ki povprečno znaša 6 % lastnega kapitala, namenjenega za naložbe splošnega pomena in proste naložbe (glej pododdelke 7.2.1 do 7.2.4).