Uredba Komisije (ES) 1623/2000

z dne 25. julija 2000

o določitvi podrobnih izvedbenih pravil za Uredbo (ES) št. 1493/1999 o skupni ureditvi trga za vino ob upoštevanju tržnih mehanizmov

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1493/1999 o skupni ureditvi trga za vino [1], in zlasti členov 24, 25, 26, 33, 34, 35, 36 in 80 Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Naslov III Uredbe (ES) št. 1493/1999 določa splošna pravila o tržnih mehanizmih, glede drugih določil pa se nanaša na podrobna izvedbena pravila, ki jih mora sprejeti Komisija.

(2) Doslej so bila ta pravila zajeta v večjem številu uredb Skupnosti. V korist obojih, gospodarskih subjektov v Skupnosti in organov, ki so odgovorni za uporabo predpisov Skupnosti, naj bi bile vse te določbe zbrane v eni uredbi.

(3) Ta uredba mora vsebovati trenutna pravila in jih prilagoditi novim zahtevam Uredbe (ES) št. 1493/1999. Treba jih je tudi poenostaviti in razjasniti, določene vrzeli v njih pa zapolniti, da bodo predpisi Skupnosti na tem področju celoviti. Poleg tega je treba nekatera pravila podrobneje opredeliti, da se s tem zagotovi večja pravna varnost pri njihovi uporabi.

(4) Člen 35(1)(a) Uredbe (ES) št. 1493/1999 uvaja program pomoči za uporabo grozdnega mošta in koncentriranega grozdnega mošta, narejenega iz grozdja, ki se pridela v Skupnosti, za proizvodnjo grozdnega soka ali drugih prehrambnih proizvodov, narejenih iz tega soka.

(5) Te druge prehrambne proizvode je treba podrobno določiti.

(6) Gospodarski cilj programa pomoči je spodbuditi, da se za proizvodnjo grozdnega soka ali drugih prehrambnih proizvodov, narejenih iz tega soka, raje kakor uvožene surovine uporabljajo surovine s poreklom v Skupnosti. Skladno s tem naj bi se pomoč dodeljevala uporabnikom surovin, tj. predelovalcem.

(7) Predpisano naj bi bilo, da se pomoč dodeli samo za tiste surovine, katerih kakovost ustreza zahtevam za predelavo v grozdni sok. Skladno s tem naj bi se natančno določilo zlasti to, da morata imeti grozdje in grozdni mošt, ki sta zajeta v izjavi, pri 20 °C gostoto med 1,055 in 1,100 grama na kubični centimeter.

(8) Uporaba programa pomoči zahteva upravni sistem za spremljanje porekla proizvodov, primernih za dodelitev pomoči, in tudi njihove končne uporabe.

(9) Da bi zagotovili pravilno izvajanje programa pomoči in preverjanja, je treba od zadevnih predelovalcev zahtevati, da predložijo pisno izjavo z vsemi podatki, ki so nujni za spremljanje postopkov.

(10) Da bi se izognili pretiranim upravnim postopkom pri predelovalcih in tudi pri zadevnih organih, se od predelovalcev, ki vsako leto uporabijo le manjšo količino grozdja ali grozdnega mošta, ne zahteva predčasna pisna izjava. To količino je treba natančno določiti. Zadevni predelovalci morajo kljub temu na začetku vsakega vinskega leta obvestiti pristojne organe svoje države članice, da nameravajo pridelati določeno količino grozdja ali grozdnega mošta.

(11) Kadar predelovalec ni tudi uporabnik zadevnega proizvoda, zlasti kadar zadevni inšpekcijski organ ni v isti državi članici kakor predelovalec, ta organ ne more vedno vedeti, ali se izjava nanaša na grozdni mošt, za katerega ni bila dodeljena pomoč na podlagi te uredbe, ali na grozdni sok, za katerega je bil zahtevek za dodelitev pomoči že vložen. Na prevozni listini, ki spremlja zadevni proizvod, naj bi bilo zato navedeno, ali je bil vložen zahtevek za dodelitev pomoči.

(12) Da bi program pomoči znatno povečal uporabo surovin s poreklom v Skupnosti, je treba določiti, da morajo biti zahtevki za dodelitev pomoči vloženi za natančno določeno najmanjšo količino vsakega proizvoda.

(13) Skladno s členom 35(5) Uredbe (ES) št. 1493/1999 je del pomoči namenjen organizaciji promocijskih ukrepov potrošnje grozdnega soka. Delež temu namenjene pomoči naj bi zadoščal za pridobivanje ustreznih sredstev za financiranje uspešnih reklamnih akcij.

(14) S predelovanjem se ukvarjajo priložnostni predelovalci in podjetja, ki se s tem ukvarjajo nepretrgoma. Podrobna pravila o izvajanju programa pomoči morajo upoštevati to razliko v strukturah.

(15) Da bi pristojni organi držav članic lahko opravili nujno preverjanje, naj bi se natančno opredelile obveznosti predelovalcev glede evidence zalog.

(16) Da bi se izognili neupravičenim stroškom in olajšali nadzor, je treba na podlagi normalnih postopkov predelave določiti najvišje razmerje med uporabljenimi surovinami in pridobljenim grozdnim sokom.

(17) Nekateri izvajalci iz komercialnih razlogov hranijo pridobljeni grozdni sok dlje časa, preden ga dajo v prodajo. Za takšne primere naj se uvede sistem predplačil, da bi se pomoč lahko izplačevala izvajalcem vnaprej v zameno za ustrezno varščino, s katero bi se pristojni organi zavarovali pred tveganjem nedospelih plačil. Zato naj se določi časovni rok za izplačilo predplačil, skupaj s podrobnimi predpisi za sproščanje varščin.

(18) Zadevne stranke morajo, če želijo biti upravičene do pomoči, vložiti zahtevek, skupaj s spremno dokumentacijo. Da bi zagotovili delovanje sistema v vseh državah članicah na enak način, je treba določiti časovne roke za vlaganje zahtevkov in za izplačilo pomoči predelovalcem.

(19) Na podlagi člena 44(5) Uredbe (ES) št. 1493/1999 se grozdni sok ne sme spreminjati v vino ali se dodajati vinu. Da bi se zagotovilo izpolnjevanje te določbe, je treba opredeliti obveznosti in posebno preverjanje, ki bi veljalo za predelovalce in obrate za stekleničenje grozdnega soka.

(20) Člen 34 Uredbe (ES) št. 1493/1999 uvaja program pomoči za koncentrirani mošt in prečiščeni koncentrirani mošt, proizveden v Skupnosti in uporabljen za zviševanje deleža alkohola v vinu.

(21) Na podlagi člena 36 Uredbe (ES) št. 1493/1999 se lahko določijo podrobna pravila, da bi predpisovala pogoje za dodeljevanje pomoči. Na podlagi tega je treba določiti pravila za uporabo tega ukrepa v primeru malih proizvajalcev. Določiti je treba tudi, da so do tega ukrepa upravičeni le tisti proizvajalci, ki so v predpisanem roku izpolnili svoje obveznosti do Skupnosti.

(22) Pristojne organe je treba obvestiti o postopkih obogatitve, ki obsegajo dodajanje koncentriranega grozdnega mošta in prečiščenega koncentriranega grozdnega mošta, ter o količinah teh proizvodov, ki so na zalogi. Ker je treba količine teh proizvodov, ki se uporabljajo ali so bili uporabljeni za obogatitev, vnesti v evidence, ki jih navaja člen 70(2) Uredbe (ES) št. 1493/1999, za prejem pomoči ni treba zahtevati dodatne dokumentacije.

(23) Da bi se zagotovilo enotno izvajanje zadevnega programa pomoči, naj bi metodo za določanje potencialnega volumenskega deleža alkohola v moštu uskladili na ravni Skupnosti.

(24) Lastna cena grozdnega mošta, uporabljenega za proizvodnjo koncentriranega grozdnega mošta in prečiščenega koncentriranega grozdnega mošta, je odvisna od njegovega potencialnega naravnega volumenskega deleža alkohola. Z upoštevanjem tega dejstva in da ne bi spreminjali obstoječega vzorca trgovanja, je treba določiti različno višino pomoči tako, da bi lahko dodelili višje zneske za koncentrirani grozdni mošt in prečiščeni koncentrirani grozdni mošt iz najjužnejših regij Skupnosti, kjer po tradiciji pridelajo mošt z najvišjim potencialnim naravnim deležem alkohola.

(25) Člen 35(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 1493/1999 uvaja program pomoči za uporabo grozdnega mošta in koncentriranega grozdnega mošta, pridelanega na vinorodnih območjih C III (a) in C III (b), za pripravo nekaterih proizvodov, ki sodijo pod oznako KN 220600, v Združenem kraljestvu in na Irskem ter za uporabo koncentriranega grozdnega mošta, pridelanega v Skupnosti, za izdelavo nekaterih proizvodov, ki se tržijo v Združenem kraljestvu in na Irskem, skupaj z navodili, kako se iz njih pridobi pijača, podobna vinu.

(26) Proizvodi, ki sodijo pod oznako KN 220600, kakor je navedeno v členu 35(1)(c) Uredbe (ES) št. 1493/1999, se trenutno proizvajajo izključno iz koncentriranega grozdnega mošta. Na tej stopnji naj bi se zato pomoč določila samo za uporabo koncentriranega grozdnega mošta.

(27) Uporaba programa pomoči zahteva upravni sistem za spremljanje porekla proizvodov, primernih za pomoč, in njihove končne uporabe.

(28) Da bi zagotovili pravilno izvajanje programa pomoči in preverjanja, je treba od zadevnih izvajalcev zahtevati, da vložijo pisne zahtevke z vsemi podatki, ki so nujni za prepoznavanje proizvoda in omogočajo preverjanje postopkov.

(29) Da bi s programom pomoči znatno povečali uporabo proizvodov s poreklom v Skupnosti, je treba določiti, da morajo biti zahtevki vloženi za določeno najmanjšo količino.

(30) Pomoč se dodeli le za proizvode, katerih kakovost ustreza vsaj najnižjim merilom, ki jih zahteva uporaba iz člena 35(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 1493/1999.

(31) Da bi pristojni organi držav članic lahko izvajali nujno preverjanje, naj bi se natančno opredelile obveznosti predelovalcev glede evidence zalog.

(32) Predelovalci so upravičeni do pomoči, ko so postopki predelave končani. Zaradi upoštevanja tehničnih izgub je treba dovoliti, da je dejansko uporabljena količina do 10 % manjša od količine, navedene v zahtevku.

(33) Izvajalci iz tehničnih razlogov hranijo zaloge dlje časa, preden proizvedejo proizvode za prodajo. Za takšne primere naj se uvede sistem predplačil, da bi pomoč izvajalcem lahko izplačali vnaprej proti ustrezni varščini, s katero bi se pristojni organi zavarovali pred tveganjem nedospelih plačil. Zato naj se določi časovni rok za izplačilo predplačil, skupaj s podrobnimi predpisi za sproščanje varščin.

(34) Na podlagi naslova III poglavja I Uredbe (ES) št. 1493/1999 se pomoč za zasebno skladiščenje lahko dodeli za namizno vino, grozdni mošt, koncentrirani grozdni mošt in prečiščeni koncentrirani grozdni mošt. Na podlagi člena 24(2) navedene uredbe je treba za dodelitev pomoči skleniti pogodbe o skladiščenju. Določiti je treba podrobna pravila, ki urejajo sklenitev, vsebino, trajanje veljavnosti in namene takšnih pogodb.

(35) Opredeliti je treba izraz "proizvajalec", glede obveznosti, ki so naložene tem osebam, pa je treba določiti, da morajo biti proizvajalci lastniki proizvodov, zajetih v pogodbi o skladiščenju.

(36) Proizvode, ki so zajeti v pogodbah o skladiščenju, je treba učinkovito preverjati. V ta namen naj bi intervencijska agencija države članice lahko sklepala pogodbe le za količine, skladiščene na ozemlju iste države članice, in naj bi bila obveščena o kakršnih koli spremembah proizvoda ali mesta skladiščenja.

(37) Zaradi enotnosti naj bi se pogodbe po vsej Skupnosti sklepale na podlagi enakih pogojev in naj bi bile dovolj natančne, da bi bili zadevni proizvodi zlahka prepoznavni.

(38) Izkušnje različnih sistemov zasebnega skladiščenja kmetijskih proizvodov so pokazale, da je treba natančno opredeliti, koliko se uporablja Uredba Sveta (EGS, Euratom) št. 1182/71 pri določanju obdobij, datumov in časovnih rokov, ki se nanašajo na te sisteme, in da je treba natančno določiti datume začetka in konca pogodbenega skladiščenja.

(39) Na podlagi člena 3(4) Uredbe (EGS, Euratom) št. 1182/71 se obdobje skladiščenja, kadar je zadnji dan obdobja državni praznik, nedelja ali sobota, konča ob izteku zadnje ure naslednjega delovnega dne. Morda ni v interesu izvajalcev, da bi se ta določba uporabljala v primeru pogodb o skladiščenju, ker bi lahko privedla do neenakega obravnavanja, kadar se zadnji dan skladiščenja odlaga na poznejši datum. Zato je treba predvideti odstopanja za primere, ko se določi zadnji dan skladiščenja, za katerega je sklenjena pogodba.

(40) Da bi sistem pogodb vplival na tržne cene, naj bi se pogodbe sklepale le za večje količine.

(41) Pomoč za skladiščenje naj bi bila omejena na proizvode, ki vplivajo na tržne cene. Zato naj bi bili za pomoč primerni le neustekleničeni proizvodi. Iz istega razloga naj bi pogodbe veljale le za proizvode ustrezno visoke kakovosti. V primeru namiznega vina naj bi se pogodbe nanašale na vino, ki je že na pozni stopnji proizvodnje, vendar mora biti omogočeno, da se med trajanjem pogodbe izvajajo kakršnikoli enološki postopki, ki zagotavljajo ohranitev proizvoda.

(42) Da bi spodbudili izboljšanje kakovosti, je treba določiti najmanjši volumenski delež alkohola v vinu in moštu, ki sta primerna za skladiščenje. Zaradi istega namena naj bi bilo mogoče določiti strožje pogoje za namizno vino, ki je zajeto v pogodbah o skladiščenju, in sicer glede na kakovost letine.

(43) Zaradi preprečevanja zlorab programa se namizno vino, skladiščeno na podlagi pogodb, ne more naknadno priznati za kakovostno vino, pridelano na določenem pridelovalnem območju.

(44) Da proizvodi, zajeti v pogodbi, ne bi vplivali na položaj na trgu, so trženje in nekatere dejavnosti, ki so predpriprava na trženje, med pogodbenim trajanjem skladiščenja prepovedani.

(45) Na podlagi tretje alinee člena 26(1) Uredbe (ES) št. 1493/1999 se lahko sprejmejo pravila, ki dopuščajo, da se grozdni mošt, zajet v dolgoročni pogodbi, med trajanjem veljavnosti te pogodbe predela v koncentrirani grozdni mošt ali prečiščeni koncentrirani grozdni mošt. Ker je takšno predelovanje povsem običajno, naj bi bilo trajno dovoljeno.

(46) Intervencijske agencije naj bi bile obveščene vsakič, ko je grozdni mošt v postopku predelave, medtem ko je še vedno predmet pogodbe o skladiščenju, zato da lahko agencije izvajajo nujne kontrolne preglede.

(47) Predelava grozdnega mošta v koncentrirani grozdni mošt in prečiščeni koncentrirani grozdni mošt zmanjšuje prostornino proizvoda v skladiščenju in posledično znižuje stroške skladiščenja. Ker pa ima pridobljeni proizvod višjo vrednost, se znižanje stroškov skladiščenja izravna s povišanjem obresti. Zato je v primerih, ko je proizvod med skladiščenjem v postopku predelave, upravičeno, da ostane ves čas veljavnosti pogodbe pomoč na isti ravni, kakršna je bila pred predelavo izračunana na podlagi količine grozdnega mošta, zajete v pogodbi. Nadalje morajo imeti pridobljeni proizvodi lastnosti, kakršne zahtevajo predpisi Skupnosti.

(48) Tehnični stroški skladiščenja in obresti naj bi bili upoštevani v višini pomoči za zasebno skladiščenje. Tehnični stroški skladiščenja se lahko razlikujejo glede na vrsto proizvoda, medtem ko je višina obresti odvisna od vrednosti proizvoda. Zaradi lažjega upravljanja naj bi zato višino pomoči na hektoliter na dan določili za posamezne skupine namiznega vina in mošta. Na podlagi člena 25(4) Uredbe (ES) št. 1493/1999 naj bi bila pomoč za koncentrirani grozdni mošt 1,5-krat večja od pomoči za grozdni mošt. Vendar se zneski, določeni v tej uredbi, ob upoštevanju znatnih nihanj tržnih cen ali obrestnih mer lahko tudi spreminjajo.

(49) Obstajati mora tudi možnost za skrajšanje trajanja skladiščenja, kadar so proizvodi, odpremljeni iz skladišča, namenjeni izvozu. Dokazilo, da so bili proizvodi res izvoženi, je treba vložiti enako kakor za izvozna nadomestila, skladno z Uredbo Komisije (ES) št. 800/1999 z dne 15. aprila 1999 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode [2].

(50) Da bi zagotovili učinkovitost tega programa, pri čemer se obenem upoštevajo upravne zahteve intervencijskih agencij, je treba določiti časovni rok za izplačilo pomoči. V primeru dolgoročnih pogodb pa naj bi bile države članice, zato da bi lahko pomagale zadevnim proizvajalcem pri zagotavljanju finančnih sredstev, pooblaščene za uvajanje sistema predplačil, ki bi zajemal tudi polog ustreznih varščin.

(51) Proizvajalci lahko, kadar se pogodba o skladiščenju namiznega vina izteče, na zahtevo sklenejo novo pogodbo, pri čemer lahko izkoristijo poenostavljene formalnosti, če so izpolnjeni pogoji za sklenitev nove pogodbe za isti proizvod.

(52) Trg za mošt in koncentrirani mošt za pridelavo grozdnega soka se širi, in da bi povečali uporabo vinskih proizvodov tudi za druge namene, ne le za proizvodnjo vina, naj bi bilo dovoljeno, da se mošt in koncentrirani mošt, ki sta zajeta v pogodbah o skladiščenju in namenjena proizvodnji grozdnega soka, prodajata od petega meseca pogodbe na podlagi preprostega obvestila, ki ga proizvajalec predloži intervencijski agenciji. Enaka možnost naj bi veljala tudi za spodbujanje izvoza teh proizvodov.

(53) Določiti je treba proizvode, ki se lahko pridobijo z destilacijo, zlasti pa je treba določiti najnižja merila kakovosti za nevtralni alkohol. Pri postavljanju teh zahtev je treba upoštevati tehnološki napredek ter potrebo, da se zagotovi nemotena prodaja proizvedenega alkohola na trgih za različne namene uporabe.

(54) Poostriti je treba kontrolo proizvodov, namenjenih destilaciji.

(55) V primeru načrtovane destilacije je treba na podlagi členov 29 in 30 Uredbe (ES) št. 1493/1999 od proizvajalcev zahtevati, da sklenejo dobavne pogodbe z destilarnami, ki jih mora odobriti intervencijska agencija, da lahko nadzirajo postopke in preverjajo, ali obe strani izpolnjujeta svoje obveznosti. V sklopu takšnega sistema je mogoče natančneje spremljati, kakšne kvantitativne učinke imajo postopki destilacije na trg. Toda sistem pogodb je treba prilagoditi ob upoštevanju dejstva, da želijo nekateri proizvajalci zaupati destilacijo priznanim destilarnam, medtem ko imajo drugi svoje lastne obrate za destilacijo.

(56) Nujni so posebni predpisi, ki bi zagotovili, da prihaja vino, dostavljeno za enega od postopkov destilacije, ki so na izbiro, iz lastne proizvodnje proizvajalca. V ta namen naj bi se od teh proizvajalcev zahtevalo dokazilo, da so dejansko proizvedli in imajo na zalogi vino, ki ga je treba dostaviti. Nujni so tudi predpisi, ki zagotavljajo, da se bistveni sestavni deli pogodb o destilaciji ustrezno preverjajo.

(57) Izkušnje so pokazale, da naj bi bilo dovoljeno določeno odstopanje glede količine in dejanskega volumenskega deleža alkohola v vinu, ki je zajeto v pogodbah o dostavi.

(58) Določili naj bi se časovni roki, v katerih morajo intervencijske agencije destilarnam izplačati pomoč. Obstajala naj bi tudi možnost, da se destilarnam pomoč izplača vnaprej. Zato je nujen sistem varščin, ki bi zagotovil, da intervencijska agencija ni izpostavljena neupravičenemu tveganju.

(59) V primeru destilacije so na podlagi členov 27 in 28 Uredbe (ES) št. 1493/1999 izkušnje pokazale, da proizvajalci ne morejo vedno natančno izračunati količin proizvodov, ki jih morajo dostaviti, da izpolnijo svojo obveznost. Kadar proizvajalci do poteka roka dostave dostavijo skoraj vso zahtevano količino in morajo opraviti le še manjše prilagoditve, naj naložena kazen ne bi bila nesorazmerna s storjeno kršitvijo. V primeru takšnih proizvajalcev naj bi se zato štelo, da so svoje obveznosti izpolnili v roku, če manjkajoče količine še pravočasno dostavijo.

(60) Destilacija ima na podlagi členov 27 in 28 Uredbe (ES) št. 1493/1999 bistveno vlogo pri doseganju ravnovesja na trgu namiznega vina in posredno pomaga prilagajati vinogradniški potencial potrebam trga. Zato je treba obvezno destilacijo urejati zelo strogo in morajo vse osebe, za katere velja obveznost destilacije, dejansko dostaviti zahtevane količine za destilacijo. V nekaterih primerih izvzetje iz intervencijskih ukrepov ni bilo zadostna spodbuda, da bi osebe, ki jih obvezuje destilacija, to obveznost izpolnile. Zato so potrebni dodatni ukrepi Skupnosti za tiste proizvajalce, ki svojih obveznosti ne izpolnijo v danem roku, vendar jih izpolnijo pred drugim datumom, ki ga je treba določiti.

(61) Razni postopki destilacije vina lahko dajejo nevtralni alkohol, kakor je določeno v prilogi k tej uredbi na podlagi meril, ki se nanašajo na njegovo sestavo. V Skupnosti je treba sprejeti analizne metode, ki bi zagotovile izpolnjevanje teh meril.

(62) Te metode morajo biti obvezne za vse trgovske posle in postopke preverjanja. Glede na omejene zmogljivosti te trgovine je treba dovoliti manjše število običajnih postopkov, s katerimi bi predpisane dejavnike določili hitro in s sprejemljivo natančnostjo.

(63) Analizne metode Skupnosti naj bi bile splošno priznane metode in naj bi se enotno izvajale.

(64) Da bi bili rezultati, dobljeni na podlagi analiznih metod, na katere se nanaša Uredba (ES) št. 1493/1999, primerljivi, je treba določiti pogoje glede ponovljivosti in primerljivosti rezultatov, dobljenih s temi metodami.

(65) Odkupna cena dobavljenega vina naj bi veljala fco destilarna. V nekaterih primerih iz praktičnih razlogov poskrbi za prevoz destilarna. Da ne bi ovirali te prakse, ki je pogosto nujna, je treba stroške prevoza v takšnih primerih odšteti od odkupne cene.

(66) Obveznost destilacije predstavlja veliko omejitev za izolirane proizvajalce, ki proizvajajo manjše količine vina. Stroški, ki bi jih imeli takšni proizvajalci s prevozom svojih grozdnih tropin in vinske usedline za destilacijo, bi bili daleč nesorazmerni s povračilom, ki bi se ga nadejali z alkoholom, destiliranim iz teh tropin in usedlin. Zato je treba dovoliti, da zanje ta dostava ni obvezna.

(67) Za tisto količino lastne proizvodnje vina, ki so jo dejansko dostavili za destilacijo na podlagi člena 28 Uredbe (ES) št. 1493/1999, naj bi se od proizvajalcev zahtevalo, da za destilacijo dostavijo le stranske proizvode proizvodnje vina po členu 27 te uredbe.

(68) Obveznost destilacije stranskih proizvodov za nekatere proizvajalce manjših količin na nekaterih vinorodnih območjih predstavlja nesorazmerno omejitev. Na zahtevo svoje države članice naj bi smeli ti proizvajalci pod nadzorom te stranske proizvode umakniti, namesto da bi jih dostavljali za destilacijo.

(69) Proizvajalci, ki dostavljajo svoje tropine za pridelavo enocianina, na splošno dobavljajo nefermentirane grozdne tropine. Zaradi procesa, s katerim se iz takšnih tropin izloči enocianin, so tropine pozneje neprimerne za fermentacijo in destilacijo. Zato naj bi bili ti proizvajalci oproščeni obveznosti destilacije skladno s količino grozdnih tropin, ki jo dobavijo za takšno proizvodnjo.

(70) Kadar se vino, dostavljeno za destilacijo, uporablja za proizvodnjo vinskega kisa, bo količina alkohola, dostavljenega intervencijskim agencijam, najverjetneje zmanjšana. Zato naj bi bili proizvajalci oproščeni obveznosti destilacije, kadar dobavijo industriji za proizvodnjo kisa vino, ki bi bilo sicer nujno, da se dopolni količina za obvezno destilacijo.

(71) Kadar se stranski proizvodi proizvodnje vina na podlagi člena 27(7) in (8) Uredbe (ES) št. 1493/1999 umaknejo pod nadzorom, morajo biti vsi ti stranski proizvodi odpremljeni do konca vinskega leta, v katerem so bili proizvedeni. Zato je potreben ustrezen sistem nadzora, ki ne bo povzročil nesorazmerno velikih upravnih stroškov, zlasti v državah članicah, kjer proizvedejo zelo malo vina.

(72) Iz predložene dokazne listine, da so bile tropine, vinska usedlina in vino dostavljeni destilarni, naj bi bila razvidna razlika med tem, ali je destilarna v isti državi članici kakor proizvajalec ali v drugi državi članici.

(73) Destilarne lahko na podlagi člena 27(11) in člena 28(5) Uredbe (ES) št. 1493/1999 izbirajo, ali želijo prejeti pomoč za proizvod, ki ga je treba destilirati, ali pa bodo dostavile proizvod, pridobljen z destilacijo, intervencijski agenciji. Višino pomoči je treba določiti na podlagi tržne cene za različne proizvode, ki jih je mogoče pridobiti z destilacijo.

(74) Da bi bile zainteresirane stranke upravičene do pomoči, morajo vložiti zahtevek, skupaj s spremno dokumentacijo. Iz vrste in števila zahtevanih dokumentov morajo biti razvidne razlike med vinom in vinsko usedlino na eni strani ter grozdnimi tropinami na drugi. Da bi ta sistem v vseh državah članicah deloval enotno, morajo biti zahtevki vloženi in pomoč izplačana destilarnam v rokih, ki jih je treba določiti. Nekaj sorazmerne podpore naj bi bilo na voljo destilarnam, ki kljub izpolnjevanju svojih osnovnih obveznosti zamujajo s predložitvijo dokazil o tem.

(75) Pri določanju cene, ki jo intervencijske agencije plačajo za dostavljene proizvode, naj bi se upoštevali povprečni stroški prevoza in destilacije zadevnih proizvodov.

(76) Določiti je treba enotno standardno ceno za proizvode, ki so dostavljeni intervencijskim agencijam v povezavi z destilacijo po členu 27 Uredbe (ES) št. 1493/1999, in sicer ne glede na poreklo surovin.

(77) V nekaterih regijah Skupnosti je razmerje med količinami tropin in količinami vina ter vinske usedline takšno, da se povprečni stroški destilacije razlikujejo od stroškov, ki se uporabljajo za izračun standardne cene. Zaradi tega je ali je lahko z ekonomskega vidika nemogoče, da bi v nekaterih od teh regij dosegli cilj, do katerega naj bi pripeljala obvezna destilacija stranskih proizvodov proizvodnje vina. Zato je treba cene, ki so različne glede na surovine, iz katerih je proizvod, pridobljen z destilacijo, določiti sočasno s standardno ceno, medtem ko naj bi se države članice same odločale, ali bodo te različne cene uporabljale v regijah, kjer bi uporaba standardne cene privedla do zgoraj opredeljenih težav.

(78) Izbira te možnosti ne sme povečevati izdatkov, ki gredo v breme intervencijske agencije in s tem tudi v breme EKUJS. Cene, ki so različne skladno s poreklom alkohola, naj bi bile zato soodvisne od standardne cene, in sicer tako, da tehtano povprečje prve ne presega standardne cene.

(79) Intervencijske agencije, odgovorne za trženje alkohola, ki so ga dolžne prevzeti po destilaciji po členih 27 in 28 Uredbe (ES) št. 1493/1999, morajo zaradi neobstoja tržne ureditve Skupnosti za etanol odprodati ta alkohol po ceni, ki je nižja od odkupne. Razliko med odkupno in prodajno ceno za takšen alkohol naj bi v standardni višini kril Oddelek za jamstva Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS).

(80) Člen 29 Uredbe (ES) št. 1493/1999 določa destilacijo, da bi podprli trg z vinom, in posledično olajšuje nadaljnje dostave vinskega destilata v posamezne dele področja pitnega alkohola. Zaradi upoštevanja presežkov ob koncu leta naj bi ukrep veljal od 1. septembra vsakega tržnega leta.

(81) Komisija je odgovorna za organizacijo prodaje nekaterih vinskih alkoholov, zato potrebuje podrobnejše podatke o poslih, ki se izvajajo na trgu alkohola. Podatki o alkoholu, pridobljenem z obvezno destilacijo, ki jih države članice pošiljajo Komisiji, naj bi zato zajemali tudi alkohol, pridobljen s prostovoljno destilacijo, ki ga imajo intervencijske agencije.

(82) Zahtevane lastnosti proizvodov, ki se lahko dostavijo za destilacijo, je treba podrobneje opisati.

(83) Pri proizvodih, ki prihajajo v destilarne, je treba preverjati fizične lastnosti s postopki, ki zagotavljajo ustrezno reprezentativnost.

(84) Natančno je treba opredeliti posledice, ki jih morajo nositi proizvajalci, če ne izpolnjujejo svojih obveznosti. Komisija pa naj bi sprejela določbe o upravičenosti do pomoči tistih destilarn, ki ne izpolnjujejo nekaterih upravnih časovnih rokov, zlasti ob upoštevanju načela proporcionalnosti.

(85) Nujni so predpisi, ki bi zajemali primere višje sile, zaradi katere destilacija ne more potekati po načrtu.

(86) Zagotovil naj bi se ustrezen nadzor postopkov destilacije tako, da bi za destilarne veljal sistem potrditev.

(87) Ob upoštevanju dejanskega položaja na trgu vina za destilacijo naj bi destilarne in proizvajalci alkoholiziranega vina smeli alkoholizirati takšno vino za destilacijo in celotna ureditev naj bi bila temu primerno prilagojena.

(88) Države članice naj bi imele možnost omejiti število lokacij, kjer se vino lahko alkoholizira za destilacijo, da bi s tem zagotovile najustreznejši način nadzora.

(89) Nujno je določiti pogoje za plačevanje odkupne cene za vino, za izplačevanje pomoči proizvajalcem alkoholiziranega vina, za izplačevanje pomoči vnaprej ter za polog in sprostitev varščin.

(90) Dodajanje indikatorja vinu za destilacijo je uspešna metoda nadzora, zato naj bi predpisali, da navzočnost takšnega indikatorja ne sme ovirati prostega pretoka takšnega vina ali proizvodov, pridobljenih iz njega.

(91) Države članice naj bi ob upoštevanju tega, kako se v nekaterih državah članicah prevažajo proizvodi v destilarne, zlasti v primeru manjših količin, lahko dovolile, da se ti proizvodi prevažajo neustekleničeni.

(92) V primeru iz člena 32 Uredbe (ES) št. 1493/1999 naj bi se za nekatere vrste destilacije odkupna cena za vino znižala, kadar so proizvajalci povečali delež alkohola z dodajanjem saharoze ali koncentriranega grozdnega mošta, za katerega so po členu 34 te uredbe bodisi prejeli pomoč bodisi vložili zahtevek za pomoč.

(93) Zelo težko je povezati povečanje deleža alkohola, ki ga je dosegel posamezni proizvajalec, z vinom, dostavljenim za destilacijo. Natančno določanje ekonomske prednosti, ki bi se povečala pri posameznem proizvajalcu, bi zato zahtevalo pretiran obseg upravnega dela, kar bi lahko privedlo do zamud pri izplačevanju pomoči in bi vplivalo na ves intervencijski sistem. Odkupna cena naj bi se zato znižala na podlagi povprečnega povečanja naravnega deleža alkohola na vsakem vinorodnem območju. Da bi se izognili pretiranemu upravnemu delu, ki je potrebno za preverjanje povečanja deleža alkohola pri vsakem proizvajalcu, naj bi se odkupna cena za takšno vino, dostavljeno za destilacijo, znižala za znesek, ki bi bil natančno določen za vsako območje ali del območja.

(94) Pravično je, da bi proizvajalci prejeli polno ceno, če deleža alkohola niso povečali pri nobenem od svojih namiznih vin z dodajanjem saharoze ali koncentriranega grozdnega mošta, za katerega so po členu 34 Uredbe (ES) št. 1493/1999 prejeli pomoč. Nadalje je proizvajalcem, ki so povečali delež alkohola le pri manjšem delu svoje proizvodnje, dostavljene za destilacijo, treba izplačati polno ceno za razliko med alkoholizirano in dostavljeno količino.

(95) Pomoč za proizvod, pridobljen z destilacijo, in ceno proizvodov, ki jih prevzame intervencijska agencija in so povezani z destilacijo, določeno v členu 28 Uredbe (ES) št. 1493/1999, je treba prilagoditi tako, da se upošteva zniževanje odkupne cene za vino.

(96) Ena od značilnosti trga Skupnosti za alkohol so zaloge, ki so posledica intervencije po členih 27, 28 in 30 Uredbe (ES) št. 1493/1999 [3].

(97) Za takšne razpisne postopke so nujna podrobna pravila, da bi zagotovili enakovredno obravnavanje vseh kupcev.

(98) Te zaloge alkohola se lahko odprodajo na podlagi treh različnih razpisnih postopkov, odvisno od uporabe in namena tega alkohola ter količin alkohola s 100 vol %, ki jih je treba odstraniti.

(99) Cilj razpisnih postopkov je doseči najugodnejšo ceno, pri kateri se Komisija odloči za prodajo. Po razpisnem postopku mora biti prodaja dodeljena ponudniku, ki ponudi najvišjo ceno. Nujna so tudi pravila za primere, ko več ponudb za isto serijo ponuja enako ceno.

(100) Pod določenimi pogoji naj bi bile dovoljene ponudbe do 5000 hektolitrov, tako da se lahko na vmesni industrijski lestvici preverijo novi načini uporabe alkohola, kar dolgoročno pripomore k razvoju trga za znatne količine alkohola Skupnosti, ne da bi pri tem motili trg žganih pijač.

(101) Treba je določiti, katere oblike predelave v blago, ki se izvaža po postopku aktivnega oplemenitenja, se lahko štejejo za enakovredne pravim vrstam industrijske uporabe.

(102) V ponudbah mora biti natančno naveden namen, s čimer se zagotovi, da se alkohol, prodan na podlagi takšnih razpisnih postopkov, dejansko uporablja za namene, ki ne bi razdvajali trga z alkoholom.

(103) Ponudnikom naj bi bilo dovoljeno, da predložijo eno samo ponudbo za vsako vrsto alkohola, za vsako vrsto končne uporabe in za razpisni postopek. Opredeliti je treba tudi pravne posledice za ponudnike, ki predložijo več kakor eno ponudbo.

(104) Komisija naj bi imela možnost, da na podlagi prejetih ponudb ponudnikom ne dodeli nič alkohola, s čimer lahko prepreči, da bi na konkurenčnost vplivali proizvodi, ki lahko nadomeščajo alkohol.

(105) Da bi se v odgovor na največje možno število oddanih ponudb lahko dodelila prodaja, kadar so predlagane cene zadovoljive in so predlagane končne uporabe primerne za razvoj novih industrijskih trgov za proizvod, naj bi bilo omogočeno, da se v okviru določenih meja ponudnikom, ki so predložili takšne ponudbe, dodeli nadomestna serija. Takšen postopek lahko poveča prodajo alkohola Skupnosti in tako zmanjša zaloge, katerih upravljanje sicer predstavlja visoke stroške za proračun.

(106) Ne glede na mejo dopustnega odstopanja na celotno količino alkohola, ponujenega v prodajo na podlagi razpisa, naj bi se cena, ki se plača pred izdajo naloga o odvozu, izračunala na podlagi količine alkohola s 100 vol %, zaokroženega na najbližji hektoliter.

(107) Redni razpisni postopki za izvoz alkohola, ki je namenjen državam na karibskem območju za končno uporabo v sektorju goriva, naj bi se izvajali tako, da bi imele te države zagotovljeno trajnejšo dobavo. Izkušnje kažejo, da lahko ta trg najmanj vpliva na motnje na trgu, obenem pa se z njim odpirajo velike tržne možnosti.

(108) Velikost serij, ki so namenjene prodaji na podlagi razpisa za izvoz v karibske države, naj bi se prilagodila zmogljivosti običajnega pomorskega prometa, s čimer bi se zmanjšali stroški za zadevne trgovce, ki morajo predložiti varščino za izvedbo pogodbe. Temu primerno naj bi bili prilagojeni časovni roki, določeni za odvoz dodeljenega alkohola.

(109) Za javno prodajo vinskega alkohola, ki se v Skupnosti uporablja kot gorivo, naj bi veljali nekateri pogoji, da bi se podjetja do neke mere oskrbela z zalogami in da bi se upoštevali stroški naložbe v predelovalni obrat, potreben za to posebno uporabo, obenem pa ti predpisi ne bi preprečevali fizičnega premikanja alkohola, ki je naprodaj.

(110) Opredelilo naj bi se, da tovrstna javna prodaja zajema več serij alkohola, kadar so za takšno javno prodajo shranjene večje količine, in da se alkohola v zadevnih kadeh do izdaje naloga o njegovem odvozu ne sme več fizično premikati.

(111) V primeru prodaje na podlagi razpisa ali javne prodaje alkohola za uporabo v obliki goriva, kjer trajata fizični odvoz in predelava alkohola več let, je treba ceno za hektoliter alkohola s 100 vol %, ki jo ponuja izbrani ponudnik, uravnavati vsake tri mesece, in sicer s koeficientom, navedenim v ustrezni objavi razpisa, zato da bi cene, ki jih je treba plačati za dodeljeni alkohol, lažje sledile nihanjem v ceni goriva na mednarodnih trgih.

(112) Glede na velikost nekaterih kadi, v katerih je shranjen del alkohola, pridobljenega z obvezno destilacijo, in glede na razmeroma dolgo obdobje skladiščenja deleža tega alkohola je nemogoče natanko vedeti, koliko alkohola za trženje vsebujejo določene skladiščne kadi.

(113) V tem primeru naj bi se štelo, da je katerikoli razpisni postopek, za katerega se ugotovi, da je povezan s količino trženega alkohola, ki znaša od 99 do 101 % količine alkohola, prvotno ponujenega naprodaj, izvršen.

(114) Izjave ponudnikov, da odstopajo od vseh zahtev glede kakovosti in lastnosti alkohola, ki jim je dodeljen, naj ne bi zajemale skritih pomanjkljivosti, ki jih zaradi njihove narave ni bilo mogoče odkriti prej in zaradi katerih je alkohol neprimeren za nameravano uporabo.

(115) Alkohol, ki je prihranjen za neko prodajo na podlagi razpisa, je treba, kjer je to ustrezno, denaturirati, da bi preprečili njegovo uporabo za druge namene. V tem primeru se količina dodeljenega alkohola denaturira z dodajanjem bencina.

(116) Uvedel naj bi se sistem varščin, ki bi zagotovil, da se postopki oddaje ponudb izvajajo pravilno in da se alkohol dejansko uporablja za namen, opredeljen v zadevnem razpisu. Višina varščin bi morala biti takšna, da bi preprečevala kakršno koli uporabo, ki je nasprotna ciljem razpisnega postopka in bi lahko povzročila motnje na trgu za alkohol in žgane pijače, proizvedene v Skupnosti, skladno s členom 31 Uredbe (ES) št. 1493/1999. Upoštevala naj bi se tudi pravila iz Uredbe Komisije (EGS) št. 2220/85 z dne 22. julija 1985 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema varščin za kmetijske proizvode, ki zajemajo tudi vino. Zato naj bi se opredelile osnovne zahteve tistih obveznosti, za katere je potrebna varščina.

(117) Do izgub lahko pride med prevozom alkohola po kopnem in morju ter v primeru, ko se alkohol pred končno uporabo predela. Pri ocenjevanju sprememb v količini alkohola, ki je zabeležena pri natovarjanju in raztovarjanju, naj bi se upoštevali zadevni tehnični standardi in za vsako kategorijo izgube naj bi se določila specifična meja dovoljenega odstopanja.

(118) Določila naj bi se skupna meja dovoljenega odstopanja za izgube alkohola zaradi večkratnega prevoza po kopnem in morju, povezanega z razpisnim postopkom za izvoz alkohola, ki gre v predelavo v tretje države, opredeljene v tej uredbi. Določila naj bi se tudi višja meja dovoljenega odstopanja za izgubo alkohola zaradi postopkov predelave v teh tretjih državah v primerjavi s podobnimi postopki v Skupnosti, ob upoštevanju operativnih, podnebnih in drugih razmer ter dejstva, da je nekaj opreme v nekaterih tretjih državah manj učinkovite.

(119) Uvedli naj bi kazni za izgube, ki presegajo mejo, določeno za dovoljeno odstopanje, in sicer tako, da se zadrži standardni znesek varščine za vestno izvajanje pogodbe, ki zajema lastno ceno alkohola, dostavljenega intervencijski agenciji za destilacijo na podlagi členov 27, 28 in 30 Uredbe (ES) št. 1493/1999. Del varščine za vestno izvedbo pogodbe naj bi se sprostil, ko izbrani ponudnik predloži dokazila o vseh izgubah, povezanih z zadevno ponudbo, tako da varščina, ki je na voljo, pokrije kazni takšnih nezakonitih izgub alkohola.

(120) Nekatere končne uporabe, za katere je namenjen alkohol in so zajete v razpisnem postopku, zahtevajo, da se ves dodeljeni alkohol ali le del predela v prečiščeni alkohol. Nekatere od namenjenih uporab prodanega alkohola zahtevajo predhodno prečiščenje ali dehidracijo, ki proizvaja tudi alkohol slabega okusa, neprimeren za uporabo ki je bila prvotno predvidena za te razpisne postopke. V tem primeru naj bi dopolnili pogoje, pod katerimi je mogoče sprostiti varščine za vestno izvajanje pogodb.

(121) Nadzor, s katerim se nadzoruje, ali se alkohol uporablja za namene, opredeljene v zadevnih razpisih, naj bi obsegal vsaj nadzor, enakovreden tistemu, ki se uporabljajo pri nadzoru alkohola, proizvedenega v Skupnosti. Za preverjanje nekaterih uporab ali destinacij se lahko zadolži mednarodno podjetje za nadzor, ki preverja, ali se dodeljena pogodba izvaja pravilno. Skladno z okrepitvijo in razvojem notranjega trga naj bi se pri prevozu alkohola izvajalo fizično preverjanje na kraju odhoda ali na destinaciji.

(122) Ukrepi, predvideni s to uredbo, so skladni z mnenjem Upravljalnega odbora za vino –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Predmet

Naslov III Uredbe (ES) št. 1493/1999 in ta uredba določata predpise Skupnosti, ki se uporabljajo za tržne mehanizme za vino.

Ta uredba določa podrobna pravila za uporabo Uredbe (ES) št. 1493/1999, zlasti glede pomoči za uporabo grozdja, grozdnega mošta in koncentriranega grozdnega mošta (naslov I), pomoči za zasebno skladiščenje (naslov II) in destilacije (naslov III).

Člen 2

Splošne določbe

1. Države članice lahko odredijo, da so izvajalci, ki so v danem vinskem letu prvič začeli opravljati dejavnost, na podlagi te uredbe upravičeni do pomoči samo za proizvode, ki izhajajo iz predelave njihovega lastnega pridelka grozdja.

2. Brez vpliva na člen 30 te uredbe veljajo za izvajalce, za katere so v preteklem vinskem letu veljale obveznosti, določene v členih 27 in 28 Uredbe (ES) št. 1493/1999, ukrepi iz te uredbe samo, kadar predložijo dokazila, da so med zadevnim vinskim letom izpolnili svoje obveznosti glede dostave ali umika pod nadzorom.

NASLOV I

POMOČ ZA UPORABO GROZDJA, GROZDNEGA MOŠTA, KONCENTRIRANEGA GROZDNEGA MOŠTA ALI PREČIŠČENEGA KONCENTRIRANEGA GROZDNEGA MOŠTA

POGLAVJE I

PROIZVODNJA GROZDNEGA SOKA

Člen 3

Namen pomoči

1. V tem poglavju so določena podrobna izvedbena pravila za program pomoči, ki ga uvaja člen 35(1)(a) Uredbe (ES) št. 1493/1999. Pomoč se dodeli predelovalcem:

(a) ki so obenem proizvajalci ali skupine proizvajalcev in predelujejo ali so v njihovem imenu predelali grozdje, ki so ga pridelali sami, ter grozdni mošt in koncentrirani grozdni mošt, pridobljen v celoti iz njihovega lastnega pridelka grozdja, v grozdni sok ali druge prehrambne proizvode, narejene iz takšnega grozdnega soka, ali

(b) ki bodisi posredno bodisi neposredno kupujejo od proizvajalcev ali skupin proizvajalcev grozdje, pridelano v Skupnosti, ter grozdni mošt ali koncentrirani grozdni mošt, da bi ga predelali v grozdni sok ali druge prehrambne proizvode, narejene iz takšnega grozdnega soka.

Uporabljene surovine morajo biti pridobljene izključno iz grozdja, pridelanega v Skupnosti.

2. Ko se grozdni sok uporablja za izdelavo prehrambnih proizvodov, mora izpolnjevati zahteve Direktive Sveta 93/77/EGS.

Člen 4

Višina pomoči

Pomoč za uporabo grozdja, grozdnega mošta in koncentriranega grozdnega mošta na podlagi člena 35 Uredbe (ES) št. 1493/1999 se določi v naslednjih stopnjah:

(a) grozdje (na 100 kilogramov): 4,952 evra

(b) grozdni mošt (na hektoliter): 6,193 evra

(c) koncentrirani grozdni mošt (na hektoliter): 21,655 evra

Člen 5

Tehnične zahteve za predelavo

Proizvodi, na katere se nanaša člen 4(1) te uredbe, morajo biti neoporečni in takšne kakovosti, da so primerni za trženje in za predelavo v grozdni sok. Grozdni mošt in mošt, pridobljen iz uporabljenega grozdja, mora imeti pri 20 °C gostoto med 1,055 in 1,100 grama na kubični centimeter.

Člen 6

Upravni predpisi, ki veljajo za predelovalce

1. Predelovalci, ki se ukvarjajo s predelavo vse vinsko leto in želijo prejemati pomoč na podlagi člena 35(1)(a) Uredbe (ES) št. 1493/1999, predložijo pristojnemu organu države članice, v kateri poteka predelava, pred začetkom vinskega leta ali pa pred začetkom proizvodnje, kadar proizvajajo grozdni sok prvič, seznam, ki vsebuje vsaj naslednje podatke:

(a) njihovo ime ali ime podjetja in naslov;

(b) naslednje tehnične podatke:

(i) vrsto surovin (grozdje, grozdni mošt ali koncentrirani grozdni mošt),

(ii) kraj, kjer sta skladiščena grozdni mošt in koncentrirani grozdni mošt, ki sta namenjena predelavi,

(iii) kraj, kjer se bo izvajala predelava.

Države članice lahko za namene inšpekcij zahtevajo četrtletna poročila in dodatne podatke.

2. Predelovalci, ki izvajajo predelovalne postopke na predpisane datume in želijo prejemati pomoč na podlagi člena 35(1)(a) Uredbe (ES) št. 1493/1999, vsaj tri delovne dni pred začetkom teh postopkov predložijo pristojnemu organu pisno izjavo, ki vsebuje zlasti naslednje podatke:

(a) podatke, ki jih zahtevata točki (a) in (b) v odstavku 1 tega člena,

(b) vinorodno območje, kjer so bile pridobljene surovine, skladno z razvrstitvijo vinorodnih območij v Prilogi III k Uredbi (ES) št. 1493/1999,

(c) naslednje tehnične podatke:

(i) količino (v 100 kilogramih grozdja ali hektolitrih grozdnega mošta ali koncentriranega grozdnega mošta),

(ii) gostoto v primeru grozdnega mošta in koncentriranega grozdnega mošta,

(iii) datum začetka in verjetnega trajanja postopkov predelave.

Izjava se nanaša na najmanjšo količino, ki znaša:

(a) 1300 kg za grozdje,

(b) 10 hektolitrov za grozdni mošt,

(c) 3 hektolitre za koncentrirani grozdni mošt.

Države članice lahko za lažje prepoznavanje proizvoda zahtevajo predložitev dodatnih podatkov.

3. Predelovalci, ki uporabijo v vsakem vinskem letu za proizvodnjo grozdnega soka največ 50 ton grozdja, 800 hl grozdnega mošta ali 150 hl koncentriranega grozdnega mošta, na začetku vinskega leta pristojnim organom predložijo izjavo s podatki, ki jih zahtevata točki (a) in (b) odstavka 1 tega člena. Od njih se ne zahtevajo druge izjave iz odstavkov 1 in 2 tega člena.

4. Izjave in razvrstitve iz odstavkov 1, 2 in 3 se predložijo vsaj v dveh izvodih, od tega pristojni organ predelovalcu vrne najmanj en ustrezno žigosan izvod.

5. Predelovalci hranijo evidence zalog, iz katerih so razvidni zlasti naslednji podatki, vzeti iz spremnih dokumentov ali evidenc iz člena 70 Uredbe (ES) št. 1493/1999:

(a) količine, gostota in vinorodno območje porekla surovin, ki vsak dan prihajajo v njihove obrate, ter po potrebi ime in naslov prodajalca ali prodajalcev,

(b) količine in gostota surovin, ki se dnevno uporabljajo,

(c) količine grozdnega soka, pridobljenega dnevno po predelavi,

(d) količine grozdnega soka, ki dnevno zapuščajo njihov obrat, ter ime in naslov prejemnika ali prejemnikov blaga.

Kadar predelovalci v svojih obratih za proizvodnjo grozdnega soka sami izvajajo enega od postopkov iz člena 7(1) te uredbe, pri katerem morda mešajo sok z drugimi proizvodi, se od njih ne zahtevajo podatki iz točke (d) prejšnjega pododstavka. V takšnih primerih so iz evidenc zalog razvidne tudi količine grozdnega soka, ki se dnevno embalirajo.

6. Dodatna dokumentacija, povezana z evidencami zalog iz odstavka 5, je ob vsakem nadzoru na voljo inšpekcijskim organom.

Člen 7

Upravni predpisi, ki veljajo za uporabnike

1. V tem členu pomeni "uporabnik" vse izvajalce, razen predelovalcev grozdnega soka, ki izvajajo katero koli od naslednjih dejavnosti: stekleničenje, embaliranje ali predstavitev, pripravo prehrambnih proizvodov z mešanjem grozdnega soka z drugimi proizvodi ali skladiščenje z namenom prodaje enemu ali več podjetjem, ki so odgovorna za izvajanje zgoraj navedenih dejavnosti.

2. Kadar predelovalci dejavnosti iz odstavka 1 ne izvajajo sami, navedejo v dodatni dokumentaciji iz člena 70(1) Uredbe (ES) št. 1493/1999, ali so že vložili ali nameravajo vložiti zahtevek za dodelitev pomoči za proizvodnjo grozdnega soka na podlagi te uredbe.

3. Kadar predelovalci odpremljajo grozdni sok uporabniku v Skupnosti, ki ga namerava skladiščiti pred stekleničenjem ali uporabo za proizvodnjo drugih prehrambnih proizvodov,

(a) pošlje podjetje za skladiščenje pristojnemu organu na kraju raztovarjanja spremno dokumentacijo grozdnega soka, in sicer najpozneje 15 dni po prejetju proizvoda,

(b) pristojni organ žigosa spremno dokumentacijo iz točke (a), toda šele potem ko preveri, da je bila obratu za stekleničenje ali podjetju, ki proizvaja prehrambne proizvode, opredeljene v tej uredbi, skupaj s spremnim dokumentom odpremljena količina, ki je enaka vsaj količini zadevne pošiljke, in da jo je ta uporabnik tudi prejel.

Če so zahteve, določene v točki (b), izpolnjene, in ko je bil že prejet spremni dokument, pristojni organ na kraju raztovarjanja predelovalcu/pošiljatelju zadevnega grozdnega soka vrne ustrezno žigosani izvod spremnega dokumenta iz točke (a).

4. Kadar predelovalci odpremljajo grozdni sok uporabniku v Skupnosti, ki ga namerava stekleničiti, pošlje ta uporabnik pristojnemu organu na kraju raztovarjanja izvod spremnega dokumenta, in sicer najpozneje 15 dni po prejetju proizvoda.

Najpozneje 30 dni po prejetju izvoda spremnega dokumenta pristojni organ na kraju raztovarjanja predelovalcu/pošiljatelju zadevnega grozdnega soka vrne izvod, ki ga pred tem ustrezno žigosa.

Kadar pa predelovalci ali uporabniki, ki nameravajo stekleničiti sok, to zahtevajo, vrne pristojni organ ali pooblaščeni oddelek na kraju raztovarjanja ustrezno žigosani izvod spremnega dokumenta neposredno njim.

5. Kadar predelovalci odpremljajo grozdni sok uporabniku v Skupnosti, ki proizvaja druge prehrambne proizvode, narejene s tem sokom,

(a) pošlje proizvajalec teh proizvodov pristojnemu organu spremni dokument grozdnega soka, in sicer najpozneje 15 dni po prejetju proizvoda,

(b) pristojni organ žigosa spremni dokument iz točke (a), samo če obstaja dovolj zagotovil, da je grozdni sok dejansko namenjen proizvodnji zadevnih prehrambnih proizvodov.

Če ta zagotovila obstajajo, vrne pristojni organ na kraju raztovarjanja ustrezno žigosani izvod spremnega dokumenta, na katerega se nanaša ta odstavek, predelovalcu/pošiljatelju zadevnega grozdnega soka, in sicer najpozneje 30 dni po njegovem prejetju.

6. V primerih, zajetih v tem členu, hranijo uporabniki evidence zalog, iz katerih je razvidno zlasti naslednje:

(a) količine neembaliranega grozdnega soka, ki prihaja dnevno v njihove obrate, ter ime in naslov pošiljatelja/predelovalca,

(b) količine neembaliranega grozdnega soka, ki dnevno zapušča njihov obrat, ter ime in naslov prejemnika ali prejemnikov blaga,

(c) količine grozdnega soka in/ali grozdnega soka, zmešanega z drugimi proizvodi, ki se dnevno embalirajo, z navedbo količine grozdnega soka, ki se uporablja za izdelavo teh proizvodov.

7. Dodatna dokumentacija, ki zadeva evidence zalog iz odstavka 7 tega člena, je ob vsakem nadzoru na voljo inšpekcijskim organom.

Člen 8

Zahtevki za dodelitev pomoči

1. Predelovalci iz člena 6(1) te uredbe, ki se želijo potegovati za pomoč, vložijo pri pristojnem organu enega ali več zahtevkov za dodelitev pomoči, in sicer najpozneje šest mesecev po koncu vinskega leta in skupaj z:

(a) izvodom letnega ali četrtletnega poročila, ki je v njihovi lasti, ali njegovim povzetkom,

(b) izvodom ali povzetkom evidenc zalog iz člena 6(5) te uredbe. Države članice lahko zahtevajo, da so ti izvodi in povzetki opremljeni z žigom organa, pristojnega za inšpekcije.

2. Predelovalci iz člena 6(2) te uredbe, ki se želijo potegovati za pomoč, vložijo pri pristojnemu organu zahtevek za dodelitev pomoči, in sicer najpozneje šest mesecev po končanih postopkih predelave in skupaj z:

(a) izvodom poročila, ki je v njihovi lasti,

(b) izvodom ali povzetkom evidenc zalog iz člena 6(5). Države članice lahko zahtevajo, da so ti izvodi in povzetki opremljeni z žigom organa, pristojnega za inšpekcije,

(c) izvodom spremnega dokumenta prevoza surovin v obrate predelovalca ali z njegovim povzetkom. Države članice lahko zahtevajo, da so ti izvodi in povzetki opremljeni z žigom organa, pristojnega za inšpekcije.

Na zahtevkih za dodelitev pomoči sta navedena količina dejansko predelanih surovin in datum, ko so se končali postopki predelave.

3. Poleg tega zadevni predelovalci v šestih mesecih od dneva, ko je bil izvod dokumenta ožigosan, skladno s členom 7 te uredbe, ali od datuma izvoza grozdnega soka, po potrebi predložijo naslednje:

(a) izvod spremnega dokumenta, ki ga je žigosal pristojni organ, določen v členu 7,

(b) izvod spremnega dokumenta, opremljenega s carinskim žigom, ki je dokazilo o izvozu.

4. Vse dokumente, ki so potrebni za dodelitev pomoči, je treba predložiti najpozneje šest mesecev po vložitvi zahtevka za pomoč. Če so ti dokumenti predloženi v šestih mesecih po izteku tega roka, se pomoč zniža za 30 %. Po tem datumu pa se pomoč ne izplača.

Člen 9

Pogoji za dodelitev pomoči

1. Razen v primerih višje sile se pomoč izplača le za dejansko uporabljeno količino surovin, ki ne presega naslednjega razmerja med uporabljenim proizvodom in pridobljenim grozdnim sokom:

(a) 1,3 za grozdje, v 100 kg na hektoliter,

(b) 1,05 za mošt, v hektolitrih na hektoliter,

(c) 0,30 za koncentrirani mošt, v hektolitrih na hektoliter.

Kadar je pridobljeni proizvod koncentrirani grozdni sok, se ta razmerja pomnožijo s 5.

2. Razen v primerih višje sile, če predelovalci ne izpolnijo ene od obveznosti, ki jih zavezujejo po tej uredbi, razen obveznosti do predelave surovin, zajetih v njihovem zahtevku za dodelitev pomoči, v grozdni sok, se pomoč, ki se izplača, zniža za vsoto, ki jo določi pristojni organ glede na težo kršitve.

3. V primerih višje sile določi pristojni organ ukrepe, ki se mu zdijo glede na dane okoliščine nujni.

Člen 10

Izplačevanje pomoči

Pristojni organ izplača pomoč za količino dejansko predelanih surovin, in sicer najpozneje tri mesece po prejemu vse spremne dokumentacije iz člena 8, razen:

- v primerih višje sile,

- kadar so sprožene upravne preiskave glede upravičenosti do pomoči. V takšnih primerih se izplačilo izvrši samo na podlagi ugotovitve, da je vlagatelj upravičen do pomoči.

Člen 11

Predplačila

1. Predelovalci lahko zahtevajo, da se jim vnaprej izplača znesek, enakovreden pomoči, ki je bila izračunana za surovine, če predložijo dokazilo, da so bile na njihovo posest dostavljene surovine in da so položili varščino v dobro intervencijske agencije. Ta varščina je enakovredna 120 % te vsote. V takšnih primerih na tej stopnji ni treba predložiti spremne dokumentacije iz člena 8.

Kadar predelovalci vložijo več zahtevkov za dodelitev pomoči na podlagi te uredbe, jim lahko pristojni organ ali v ta namen pooblaščeni oddelek dovoli, da položijo eno samo varščino. V takšnih primerih je varščina enakovredna 120 % vseh zneskov, izračunanih skladno s prvim pododstavkom.

2. Predplačila iz odstavka 1 se izplačajo v treh mesecih po predložitvi dokazila, da je bila položena varščina. Vendar se predplačila ne izplačajo pred 1. januarjem zadevnega vinskega leta.

3. Potem ko pristojni organ ali pooblaščeni oddelek preveri vso dokumentacijo iz člena 8 te uredbe, se odvisno od primera do primera sprosti celotna ali le del varščine iz odstavka 1, skladno s postopkom, ki je določen v členu 19 Uredbe Komisije (EGS) št. 2220/85. Razen v primerih višje sile se varščina izgubi, kadar predelovalci uporabijo manj kakor 95 % količine, za katero je bilo izplačano predplačilo.

Kadar je uporabljena količina, manjša od 95 % količine, za katero je bilo izplačano predplačilo, je predelovalec še vedno upravičen do pomoči za količino, ki jo je dejansko predelal.

Kadar je bilo uporabljene od 95 do 99,9 % količine, za katero je bilo izplačano predplačilo, se varščina izgubi le za količino, ki med vinskim letom ni bila predelana.

POGLAVJE II

POMOČ ZA MOŠT, KI SE UPORABLJA ZA POVEČANJE DELEŽA ALKOHOLA V VINSKIH PROIZVODIH

Člen 12

Namen pomoči

1. Pomoč iz člena 34(1) Uredbe (ES) št. 1493/1999 se odobri proizvajalcem namiznega vina ali kakovostnega vina, pridelanega na določenem pridelovalnem območju (kakovostna vina pdpo), ki za povečanje naravnega volumenskega deleža alkohola proizvodov, na katere se nanaša Priloga V(C) k Uredbi (ES) št. 1493/1999, uporabljajo koncentrirani grozdni mošt in prečiščeni koncentrirani grozdni mošt, proizveden v Skupnosti.

2. Brez poseganja v odstavek 1 se lahko države članice v primeru letnih količin, ki znašajo deset hektolitrov ali manj, odločijo, da bodo proizvajalcem koncentriranega grozdnega mošta in prečiščenega koncentriranega grozdnega mošta odobrile pomoč, ko so kupci posamezni vinogradniki, ki uporabljajo proizvod izključno za obogatitev svoje lastne proizvodnje.

Države članice sprejmejo podrobna izvedbena pravila za ta ukrep in o tem obvestijo Komisijo.

Člen 13

Višina pomoči

1. Višina pomoči iz člena 34(1) Uredbe (ES) št. 1493/1999 se določi na podlagi potencialnega volumenskega deleža alkohola (vol %) na hektoliter, in sicer za naslednje kategorije proizvodov:

(a) Koncentrirani grozdni mošt iz obranega grozdja:

- na vinorodnih območjih C III (a) in C III 1,699 evra/vol %/hl

- drugod 1,466 evra/vol %/hl

(b) Prečiščeni koncentrirani grozdni mošt iz obranega grozdja:

- na vinorodnih območjih C III (a) in C III 2,206 evra/vol %/hl

- drugod 1,955 evra/vol %/hl

Toda za vinska leta 2000/01, 2001/2002 in 2002/03 se višina za prečiščene koncentrirane mošte, pridobljene iz grozdja, ki ni bilo obrano na vinorodnih območjih C III (a) in C III (b), in proizvedene v obratih, kjer se je začela proizvodnja prečiščenega koncentriranega mošta, v Španiji pred 1. januarjem 1986, drugod pa pred 30. junijem 1982, določi za proizvode vinorodnih območij C III.

2. Potencialni delež alkohola v proizvodih, naštetih v prvem odstavku, se določi tako, da se uporabijo številke v tabeli preštevilčenja v Prilogi I k tej uredbi za odčitke z refraktometra (pri 20 °C), ki se uporablja skladno s postopkom, določenim v Prilogi XVIII k Uredbi (ES) št. 1622/2000 o vzpostavitvi Kodeksa Skupnosti o enoloških postopkih in obdelavah.

Člen 14

Zahtevki za dodelitev pomoči

Proizvajalci, ki želijo prejeti pomoč iz člena 34(1) Uredbe (ES) št. 1493/1999, pristojni intervencijski agenciji predložijo zahtevek, ki zajema vse postopke za povečevanje deleža alkohola, za kar se uporablja navedeni člen. Zahtevki morajo prispeti na intervencijsko agencijo v dveh mesecih od dneva izvedbe zadnjega postopka.

Zahtevkom je priložena dokumentacija, ki se nanaša na dejavnosti, za katere se vloži zahtevek za pomoč.

Člen 15

Pogoji za odobritev pomoči

1. Razen v primerih višje sile se pomoč ne izplača, če proizvajalec ne izvaja dejavnosti iz člena 34(1) Uredbe (ES) št. 1493/1999, skladno s Prilogo V(C) in (D) k navedeni uredbi.

2. Razen v primerih višje sile se pomoč, ki jo je treba izplačati, zniža za vsoto, ki jo določi pristojni organ glede na težo kršitve, kadar proizvajalci ne izpolnjujejo zahtev iz te uredbe, razen tiste iz odstavka 1.

3. V primerih višje sile pristojni organ določi ukrepe, ki jih ima glede na dane okoliščine za nujne.

Člen 16

Izplačevanje pomoči

Intervencijska agencija izplača pomoč proizvajalcem pred 31. avgustom, ki sledi zadevnemu vinskemu letu, razen:

(a) v primerih višje sile,

(b) kadar so se začele upravne preiskave glede upravičenosti do pomoči. V takšnih primerih se izplačilo izvrši samo na podlagi ugotovitve, da je vlagatelj upravičen do pomoči.

Člen 17

Predplačila

1. Od 1. januarja zadevnega vinskega leta lahko proizvajalci zahtevajo, da se jim vnaprej izplača znesek, enakovreden pomoči, izračunani za proizvode, ki so bili uporabljeni za povečanje deleža alkohola, če so v dobro intervencijske agencije položili varščino. Ta varščina je enakovredna 120 % pomoči, za katero so vložili zahtevek.

Zahtevkom je priložena vsa dokumentacija iz drugega odstavka člena 14, ki je na voljo. Drugi dokumenti se predložijo pred koncem vinskega leta.

2. Intervencijska agencija izplača predplačila v treh mesecih po predložitvi dokazila, da je bila položena varščina.

3. Potem ko pristojni organ ali pooblaščeni oddelek preveri vso dokumentacijo in upošteva znesek, ki ga je treba izplačati, se odvisno od primera do primera sprosti celotna ali le del varščine, skladno s postopkom, določenim v členu 19 Uredbe Komisije (EGS) št. 2220/85.

POGLAVJE III

POMOČ ZA PROIZVODNJO NEKATERIH PROIZVODOV V ZDRUŽENEM KRALJESTVU IN NA IRSKEM

Člen 18

Namen in višina pomoči

1. Pomoč iz člena 35(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 1493/1999 se odobri:

(a) proizvajalcem, ki uporabljajo koncentrirani grozdni mošt, pridobljen v celoti iz grozdja, pridelanega na vinorodnih območjih C III (a) in C III (b), za proizvodnjo v Združenem kraljestvu in na Irskem, in sicer za pridelavo proizvodov, ki sodijo pod oznako KN 220600, za katere lahko ti državi članici na podlagi Priloge VII(C)(3) k Uredbi (ES) št. 1493/1999 uporabljata sestavljeno ime, v katerem je tudi beseda "vino", v nadaljevanju "proizvajalci". Višina pomoči je 0,2379 evra na kilogram;

(b) izvajalcem, ki uporabljajo koncentrirani grozdni mošt, v celoti pridobljen iz grozdja, pridelanega v Skupnosti, kot glavno sestavino za vrsto proizvodov, ki jih tržijo v Združenem kraljestvu in na Irskem skupaj s podrobnimi navodili, ki omogočajo potrošniku, da iz njih naredi pijačo, podobno vinu, v nadaljevanju "izvajalci". Višina pomoči je 0,3103 evra na kilogram.

2. Koncentrirani grozdni mošt, ki je primeren za dodelitev pomoči, je neoporečen in takšne kakovosti, da je primeren za trženje in za uporabo v namene iz člena 35(1)(b) ali (c) Uredbe (ES) št. 1493/1999.

Člen 19

Zahtevki za dodelitev pomoči

1. Proizvajalci in izvajalci, ki želijo prejemati pomoč iz člena 35(1)(b) ali (c) Uredbe (ES) št. 1493/1999, predložijo med 1. avgustom in 31. julijem zadevnega vinskega leta pristojnemu organu države članice, kjer se uporablja koncentrirani grozdni mošt, pisni zahtevek.

Zahtevke je treba vložiti vsaj sedem delovnih dni pred začetkom proizvodnih dejavnosti.

Rok sedmih delovnih dni se lahko tudi skrajša, kadar pristojni organ za to izda pisno dovoljenje.

2. Zahtevki za dodelitev pomoči zajemajo najmanjšo količino, tj. 50 kilogramov koncentriranega grozdnega mošta.

3. Na zahtevkih za dodelitev pomoči je navedeno zlasti naslednje:

(a) ime ali ime podjetja ter naslov proizvajalca ali izvajalca;

(b) vinorodno območje, s katerega izvira koncentrirani grozdni mošt, kakor je opredeljeno v Prilogi III k Uredbi (ES) št. 1493/1999;

(c) naslednji tehnični podatki:

(i) kraj skladiščenja,

(ii) količina (v kilogramih ali v številu posod, če je koncentrirani grozdni mošt iz člena 35(1)(c) Uredbe (ES) št. 1493/1999 shranjen v posodah, katerih vsebina ne presega 5 kilogramov),

(iii) gostota,

(iv) plačane cene,

(v) kraj, kjer se izvajajo dejavnosti iz člena 35(1)(b) Uredbe (ES) št. 1493/1999.

Države članice lahko za lažje prepoznavanje koncentriranega grozdnega mošta zahtevajo dodatne podatke.

4. Izvod spremnega dokumenta ali dokumentov o prevozu koncentriranega grozdnega mošta do obratov proizvajalca ali izvajalca, ki ga sestavi pristojni organ države članice, se priloži zahtevku za dodelitev pomoči.

V stolpcu 8 dokumenta je navedeno vinorodno območje, kjer je bilo potrgano sveže grozdje.

Člen 20

Pogoji za odobritev pomoči

1. Proizvajalci in izvajalci morajo uporabiti vso količino koncentriranega grozdnega mošta, ki je zajeta v zahtevku za dodelitev pomoči, in sicer za namene iz člena 35(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 1493/1999. Dopušča se 10 % izpad od količine koncentriranega grozdnega mošta, navedene v zahtevku.

2. Proizvajalci in izvajalci hranijo evidence zalog, iz katerih je razvidno zlasti naslednje:

(a) pošiljke koncentriranega grozdnega mošta, ki ga dnevno kupijo in dostavijo v svoje obrate, skupaj s podatki, opredeljenimi v členu 19(2)(b) in (c) te uredbe, ter ime in naslov prodajalca ali prodajalcev,

(b) količine koncentriranega grozdnega mošta, ki se dnevno uporabijo za namene iz člena 35(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 1493/1999,

(c) pošiljke končnih proizvodov, navedenih v členu 35(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 1493/1999, ki jih dnevno proizvedejo in odpremijo iz svojih obratov, ter ime in naslov prejemnika ali prejemnikov blaga.

3. Proizvajalci in izvajalci pisno obvestijo pristojni organ v enem mesecu od datuma, ko je bil porabljen ves koncentrirani grozdni mošt, zajet v zahtevku za dodelitev pomoči, in sicer za namene iz člena 35(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 1493/1999, pri čemer se upošteva izpad, ki ga določa odstavek 1 tega člena.

4. Razen v primerih višje sile se pomoč ne izplača, kadar proizvajalci ali izvajalci ne izpolnjujejo zahtev, določenih v odstavku 1 tega člena.

5. Razen v primerih višje sile se pomoč, ki jo je treba izplačati, zniža za vsoto, ki jo določi pristojni organ glede na težo kršitve, kadar proizvajalci ali izvajalci ne izpolnjujejo zahtev iz te uredbe, razen tistih iz odstavka 1 tega člena.

6. V primerih višje sile pristojni organ določi ukrepe, ki se mu zdijo glede na dane okoliščine nujni.

Člen 21

Izplačilo pomoči

Pristojni organ izplača pomoč za količino dejansko porabljenega koncentriranega grozdnega mošta, in sicer najpozneje v treh mesecih po prejetju podatka iz člena 20(3) te uredbe.

Člen 22

Predplačila

1. Proizvajalci in izvajalci iz člena 18 te uredbe lahko vložijo zahtevek, da se jim vnaprej izplača znesek, ki je enakovreden višini pomoči, če so v dobro pristojnega organa položili varščino v višini 120 % navedene vsote.

2. Predplačila iz odstavka 1 se izplačajo v treh mesecih po predložitvi dokazila, da je bila položena varščina, če je mogoče dokazati, da je bil koncentrirani grozdni mošt plačan.

3. Potem ko pristojni organ preveri vse podatke iz člena 20(3) te uredbe in upošteva višino pomoči, ki jo je treba izplačati, se odvisno od primera do primera sprosti celotna ali le del varščine iz odstavka 1, skladno s postopkom, določenim v členu 19 Uredbe Komisije (EGS) št. 2220/85.

NASLOV II

POMOČ ZA ZASEBNO SKLADIŠČENJE

Člen 23

Namen

V tem naslovu so določena podrobna izvedbena pravila za program pomoči za zasebno skladiščenje iz poglavja I naslova III Uredbe (ES) št. 1493/1999.

Člen 24

Opredelitev pojmov

V tem naslovu pomeni izraz "proizvodi" grozdni mošt, koncentrirani grozdni mošt, prečiščeni koncentrirani grozdni mošt in namizno vino, ne glede na vinsko leto, v katerem so bili proizvedeni.

Člen 25

Višina pomoči

Pomoč za skladiščenje se izplača po vsej Skupnosti na podlagi naslednjih standardnih stopenj na hektoliter na dan:

(a) 0,01837 evra za grozdni mošt;

(b) 0,06152 evra za koncentrirani grozdni mošt;

(c) 0,06152 evra za prečiščeni koncentrirani grozdni mošt;

(d) 0,01544 evra za namizno vino.

Člen 26

Predpisi, ki veljajo za upravičence

1. Intervencijske agencije sklenejo pogodbe o zasebnem skladiščenju samo s proizvajalci.

V tem naslovu pomeni izraz "proizvajalec" katero koli fizično ali pravno osebo ali skupino takšnih oseb, ki izvaja ali je v njihovem imenu izvajala katero od naslednjih dejavnosti:

(a) predelavo svežega grozdja v grozdni mošt,

(b) predelavo grozdnega mošta v koncentrirani grozdni mošt ali prečiščeni koncentrirani grozdni mošt,

(c) predelavo svežega grozdja, grozdnega mošta ali grozdnega mošta v postopku fermentacije v namizno vino.

Organizacije iz člena 39 Uredbe (ES) št. 1493/1999 se obravnavajo kakor proizvajalci za količine, ki jih pridelajo njihovi člani. Posamezni člani, ki dobavljajo vino, zajeto v pogodbi o zasebnem skladiščenju, morajo izpolnjevati obveznosti iz člena 2 te uredbe.

2. Proizvajalci lahko sklepajo pogodbe samo za proizvode:

- ki jih proizvedejo sami ali

- ki so proizvedeni na njihovo odgovornost in so v njihovi lasti ali

- v primeru organizacije proizvajalcev, na katero se nanaša tretji pododstavek odstavka 1, za proizvode, ki so proizvedeni na odgovornost njihovih članov.

3. Intervencijska agencija države članice lahko sklepa pogodbe samo za proizvode, uskladiščene na ozemlju iste države članice.

4. Proizvodi ne morejo biti sočasno predmet obeh, pogodbe o zasebnem skladiščenju in sporazumov iz člena 5(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 565/80.

Člen 27

Značilnosti proizvodov, primernih za dodelitev pomoči

Pogodbe se sklenejo:

(a) če je bil zadevni grozdni mošt pridobljen izključno iz sort, ki so uvrščene kot sorte vinske trte, skladno s členom 19 Uredbe (ES) št. 1493/1999, in je njegov naravni volumenski delež alkohola ni manjši od najmanjšega naravnega deleža alkohola, ki je določen za vinorodno območje, s katerega izvira,

(b) za namizno vino:

(i) če izpolnjujejo najnižja merila kakovosti, določena v Prilogi II k tej uredbi, za kategorijo, za katero se sklene pogodba;

(ii) če količina reducirajočih sladkorjev v njih ni večja od dveh gramov na liter, razen pri namiznem vinu s Portugalske, pri katerem pa količina reducirajočih sladkorjev ne sme biti višja od štirih gramov na liter;

(iii) če zadovoljivo opravijo preskus 24-urne izpostavljenosti zraku;

(iv) če niso neprijetnega okusa,

(c) če stopnja radioaktivnosti proizvodov iz člena 24 te uredbe ne presega najvišjih stopenj, ki jih dovoljujejo predpisi Skupnosti. Stopnja radioaktivnosti proizvoda pa se preverja le, če to zahtevajo okoliščine, in le v obdobju, ko je to nujno.

Člen 28

Količine, primerne za dodelitev pomoči

1. Celotna količina proizvodov, za katere proizvajalci sklepajo pogodbe o skladiščenju, ne sme presegati količine, navedene v prijavi proizvodnje za zadevno vinsko leto, ki jo predložijo skladno s členom 18(1) Uredbe (ES) št. 1493/1999, če dodamo še kakršne koli druge količine, pridobljene po datumu predložitve prijave in zabeležene v evidencah iz člena 70 Uredbe (ES) št. 1493/1999.

2. Pogodbe zajemajo najmanjšo količino, ki znaša 50 hektolitrov za namizno vino, 30 hektolitrov za grozdni mošt in 10 hektolitrov za koncentrirani grozdni mošt ter prečiščeni koncentrirani grozdni mošt.

Člen 29

Sklepanje pogodb

1. Proizvajalci lahko sklenejo pogodbe, če za vsako posodo, v kateri je shranjen zadevni proizvod, predložijo naslednje podatke:

(a) podatke, na podlagi katerih je mogoče prepoznati proizvod,

(b) naslednje analizne podatke:

(i) barvo,

(ii) vsebnost žveplovega dioksida,

(iii) odsotnost hibridov pri rdečih proizvodih, kar se izkaže pri analizi za malvidol diglukozid.

Za grozdni mošt, koncentrirani grozdni mošt in prečiščeni koncentrirani grozdni mošt se navede tudi naslednji podatek:

(c) vrednost, ki se pri temperaturi 20 °C odčita z refraktometra, uporabljenega skladno s postopkom iz Priloge k Uredbi Komisije (EGS) št. 558/93. Ko organi preverjajo vrednosti, dopustijo odstopanje 0,2.

Za namizno vino se navedejo tudi naslednji analizni podatki:

(d) skupen volumenski delež alkohola,

(e) dejanski volumenski delež alkohola,

(f) skupna kislost, izražena v gramih vinske kisline na liter ali v tisočinkah enote na liter; toda države članice lahko za belo vino opustijo to zahtevo,

(g) vsebnost hlapnih kislin, izraženo v gramih ocetne kisline na liter ali v tisočinkah enote na liter; toda države članice lahko za belo vino opustijo to zahtevo,

(h) vsebnost reducirajočih sladkorjev,

(i) obnašanje pri več kakor 24-urni izpostavljenosti zraku,

(j) odsotnost slabih okusov.

Zgornje analizne podatke preveri uradni laboratorij, kakor to določa člen 72 Uredbe (ES) št. 1493/1999, in sicer v 30 dneh pred sklenitvijo pogodbe.

2. Države članice lahko omejijo število pogodb, ki jih sme proizvajalec skleniti vsako vinsko leto.

3. Pogodb za namizno vino ni mogoče sklepati pred datumom prve pretočitve zadevnega vina.

4. Proizvajalci, ki želijo skleniti pogodbe o skladiščenju za namizno vino, intervencijsko agencijo ob vložitvi zahtevka obvestijo o celotni količini namiznega vina, ki so ga proizvedli v tekočem vinskem letu.

V ta namen predložijo izvod prijave proizvodnje ali prijav, na katere se nanaša člen 18(2) Uredbe (ES) št. 1493/1999, in po potrebi izvod evidenc iz člena 29 te uredbe. Kadar prijava proizvodnje še ni na razpolago, lahko predložijo začasno potrdilo.

5. Brez poseganja v člen 25(2) Uredbe (ES) št. 1493/1999 vsebujejo pogodbe vsaj naslednje:

(a) ime in naslov zadevnih proizvajalcev,

(b) ime in naslov intervencijske agencije,

(c) vrsto proizvoda, opredeljenega na podlagi člena 25 te uredbe,

(d) količino,

(e) kraj skladiščenja,

(f) prvi dan skladiščnega obdobja,

(g) višino pomoči v evrih.

Za namizno vino vsebujejo pogodbe tudi:

(h) navedbo, da je bilo vino prvič že pretočeno,

(i) klavzulo o tem, da se količina lahko zmanjša za delež, ki ga opredeli Komisija skladno s postopkom, določenim v členu 75 Uredbe (ES) št. 1493/1999, če celotna količina, ki jo zajemajo pogodbe, znatno presega povprečne količine v zadnjih treh vinskih letih; s takšnim zmanjšanjem skladiščene količine ne smejo pasti pod najnižje ravni iz člena 28(2). Kadar se uporabi ta določba, je treba izplačati celotni znesek pomoči, ki je zapadla v izplačilo pred takšnim zmanjšanjem.

6. Države članice lahko za lažje prepoznavanje zadevnega proizvoda zahtevajo predložitev dodatnih podatkov.

Člen 30

Odstopanje od člena 2 te uredbe

Države članice smejo dovoliti sklepanje pogodb, preden proizvajalci preložijo dokaze iz člena 2 te uredbe, če te pogodbe vsebujejo izjavo proizvajalcev, da so izpolnili obveznosti iz tega člena ali da izpolnjujejo zahtevo iz člena 58 naslova III te uredbe, in če se obvežejo, da bodo dostavili preostale količine, potrebne, da bi v celoti izpolnili svoje obveznosti v roku, ki ga določi pristojni nacionalni organ.

Dokazila, na katera se nanaša prvi odstavek, se predložijo pred 31. avgustom zadevnega vinskega leta.

Člen 31

Začetek skladiščenja

1. Prvi dan skladiščenja je prvi dan po datumu sklenitve pogodbe.

2. Če pa se pogodba nanaša na skladiščenje, začeto po prvem dnevu, ki sledi datumu sklenitve pogodbe, sme prvi dan skladiščenja nastopiti najpozneje 16. februarja.

Člen 32

Konec skladiščenja

1. Pogodbe o skladiščenju za grozdni mošt, koncentrirani grozdni mošt in prečiščeni grozdni mošti se iztečejo med 1. avgustom in 30. novembrom, ki sledi datumu sklenitve pogodbe.

2. Pogodbe o skladiščenju za namizno vino se iztečejo med 1. septembrom in 30. novembrom, ki sledi datumu sklenitve pogodbe.

3. Za določitev datuma izteka veljavnosti proizvajalci pošljejo intervencijski agenciji izjavo, v kateri je opredeljen zadnji dan veljavnosti pogodbe. Države članice določijo zahteve, ki opredeljujejo predložitev teh izjav.

Če izjava ni predložena, se pogodbe iztečejo 30. novembra.

4. Proizvajalci, ki niso vložili zahtevka za predplačilo po členu 38 te uredbe, lahko prodajo grozdni mošt ali koncentrirani grozdni mošt za izvoz ali za pridelavo grozdnega soka od prvega dne petega meseca skladiščenja.

V takšnih primerih proizvajalci skladno z odstavkom 3 obvestijo intervencijsko agencijo.

Intervencijske agencije zagotovijo, da se proizvodi dejansko uporabljajo za namen, naveden v pogodbi.

Člen 33

Predčasna prekinitev pogodbe na zahtevo proizvajalca

1. Proizvajalci, ki niso vložili zahtevka za predplačilo po členu 38 te uredbe, smejo s 1. junijem prekiniti pogodbe o skladiščenju, če Komisija na podlagi tržnih gibanj, podatkov o zalogah in napovedih o pridelku to odobri.

2. Poleg tega smejo proizvajalci, kadar se Komisija odloči za zmanjšanje količin, zajetih v pogodbah, skladno s členom 29(5)(i) te uredbe, enostransko prekiniti svoje pogodbe v celoti ali le delno, in sicer v mesecu, ki sledi objavi te odločitve.

Člen 34

Podrobna izvedbena pravila, ki zadevajo skladiščenje

1. Ves čas skladiščenja in vse do zadnjega dne veljavnosti pogodbe morajo skladiščeni proizvodi:

(a) ustrezati ustreznim opredelitevam iz Priloge I k Uredbi (ES) št. 1493/1999,

(b) ohraniti vsaj najnižji delež alkohola, ki se zahteva za zadevno kategorijo namiznega vina v času sklenitve pogodbe,

(c) biti shranjeni v posodah, katerih prostornina je manjša od 50 litrov,

(d) ostati neustekleničeni in

(e) v primeru vina morajo biti ob koncu skladiščenja higiensko ustrezni za ponudbo ali nabavo za neposredno prehrano ljudi.

2. Brez poseganja v člen 6 smejo biti proizvodi, zajeti v pogodbi, samo predmet takšnih enoloških obdelav in postopkov, ki so nujni za njihovo ohranitev. Spremembe količine v primeru vina ne smejo presegati 2 % količine, navedene v pogodbi, v primeru grozdnega mošta pa 3 %. V primeru zamenjave kadi se oba deleža povečata za eno točko. Kadar ti deleži niso preseženi za celotno pogodbo, zapade v plačilo celoten znesek pomoči. V nasprotnem primeru se pomoč ne izplača.

3. Brez poseganja v člen 33 te uredbe proizvajalci v obdobju veljavnosti pogodbe ne smejo prodati ali kakorkoli drugače tržiti proizvoda, zajetega v pogodbi.

Brez poseganja v prvi pododstavek se smejo proizvajalci med veljavnostjo pogodbe obvezati, da bodo ob izteku veljavnosti pogodbe poslali namizno vino, zajeto v tej pogodbi, v destilacijo na podlagi naslova III te uredbe.

4. Proizvajalci vnaprej obvestijo intervencijsko agencijo v roku, ki ga določi zadevna država članica, o kakršnih koli spremembah, ki nastopijo v času veljavnosti pogodbe:

(a) glede kraja skladiščenja ali

(b) načina, kako je proizvod shranjen. V takšnih primerih navedejo, v kakšnih posodah je treba proizvod dokončno skladiščiti.

5. Kadar nameravajo proizvajalci odpremiti proizvod, zajet v pogodbi, do kraja skladiščenja, ki se nahaja drugje, ali v skladišče, ki ni v njihovi lasti, se sme proizvod odpremiti le, če to odobri intervencijska agencija, obveščena skladno z odstavkom 4.

6. Proizvajalci, ki so sklenili pogodbe o zasebnem skladiščenju za grozdni mošt, smejo v obdobju veljavnosti svoje pogodbe predelati celotno količino ali le del tega mošta v koncentrirani grozdni mošt ali prečiščeni koncentrirani grozdni mošt.

Proizvajalci, ki so sklenili pogodbe o zasebnem skladiščenju za koncentrirani grozdni mošt, smejo v obdobju veljavnosti svoje pogodbe predelati celotno količino ali le del tega mošta v prečiščeni koncentrirani grozdni mošt.

Če so proizvajalci lastniki proizvodov, pridobljenih s predelavo, in če predložijo predhodno izjavo, lahko postopke predelave iz prejšnjih dveh pododstavkov zanje izvaja tretja stranka. Zadevna država članica te postopke preveri.

7. Zadevni proizvajalci pisno obvestijo intervencijsko agencijo o datumu začetka predelave iz odstavka 6 tega člena, o kraju in načinu skladiščenja proizvoda.

Ta obvestila morajo dospeti na intervencijsko agencijo vsaj 15 dni pred datumom začetka postopkov predelave.

V enem mesecu od dne, ko se končajo postopki predelave, pošljejo proizvajalci intervencijski agenciji poročilo analize o proizvodih, proizvedenih s temi postopki, v katerem so vsaj podatki, ki jih za proizvod zahteva člen 29 te uredbe.

8. Kadar se izvaja predelava iz odstavka 6, je višina pomoči za skladiščenje proizvoda, ki ga zajema pogodba, enaka:

(a) znesku iz člena 25(a) te uredbe za predelavo, na katero se nanaša prvi pododstavek odstavka 6,

(b) znesku iz člena 25(b) te uredbe za predelavo, na katero se nanaša drugi pododstavek odstavka 6.

Pomoč za celotno trajanje skladiščenja se izračuna na podlagi količine proizvoda, zajetega v pogodbi, pred predelavo.

Člen 35

Spremembe proizvoda med skladiščenjem

1. Če celotna ali delna količina proizvoda, zajetega v pogodbi, v času veljavnosti pogodbe ne izpolnjuje več zahtev iz člena 34(1) te uredbe, proizvajalec o tem nemudoma obvesti intervencijsko agencijo. Temu obvestilu je priložen tudi analizni izvid. Intervencijska agencija prekine pogodbo za zadevno količino, kar velja od dne, ko je bil izdelan analizni izvid.

2. Če pregled, ki ga izvede intervencijska agencija ali katerikoli drug inšpekcijski organ, pokaže, da v času veljavnosti pogodbe celotna ali le delna količina proizvoda, zajetega v pogodbi, ne izpolnjuje več pogojev, določenih v členu 34(1) te uredbe, intervencijska agencija prekine pogodbo za zadevno količino na datum, ki ga določi sama.

Člen 36

Pogoji za odobritev pomoči

1. Razen v primerih višje sile,

(a) kadar proizvajalci ne izpolnijo svojih obveznosti po členu 34(1) do (5) in (7) te uredbe ali ne dovolijo nadzora, se pomoč ne izplača;

(b) kadar proizvajalci ne izpolnijo ene od svojih obveznosti po tej uredbi ali v pogodbi, razen obveznosti iz zgornje točke (a), se pomoč zmanjša za znesek, ki ga glede na težo kršitve določi pristojni organ.

2. Kadar se prizna vpliv višje sile, intervencijska agencija ukrepa, kakor se ji zdi nujno glede na dane okoliščine.

Člen 37

Izplačevanje pomoči

1. Pomoč se izplača najpozneje tri mesece po izteku veljavnosti pogodbe, razen:

(a) v primerih višje sile,

(b) kadar so se začele upravne poizvedbe glede upravičenosti do pomoči. V takšnih primerih se izplačilo izvrši samo na podlagi ugotovitve, da je vlagatelj upravičen do pomoči.

2. Kadar je pogodba prekinjena skladno s členoma 33 ali 36 te uredbe, se pomoč izplača skladno z dejanskim trajanjem pogodbe. Pomoč se izplača najpozneje tri mesece po datumu prekinitve pogodbe.

Člen 38

Predplačila

1. Proizvajalci, ki so sklenili dolgoročne pogodbe o skladiščenju, smejo vložiti zahtevek, da se jim vnaprej izplača vsota, ki je enaka pomoči, izračunani ob sestavitvi pogodbe, če so v dobro intervencijske agencije položili varščino za 120 % opredeljene vsote.

Predplačilo se izplača najpozneje tri mesece po datumu predložitve dokazila, da je bila položena varščina.

Preostala razlika se izplača najpozneje tri mesece po datumu izteka veljavnosti pogodbe.

2. Varščine iz odstavka 1 se položijo v obliki jamstva, za katero je porok ustanova, ki mora izpolnjevati merila, določena v državi članici, kjer je intervencijska agencija.

Varščine se sprostijo po izplačilu pomoči.

Kadar upravičenec izgubi pravico do pomoči, skladno s členom 36(1)(a) te uredbe izgubi celotno varščino.

Kadar se ob uporabi člena 36(1)(b) te uredbe določi višina pomoči, ki je nižja od že izplačane vsote, se varščina zmanjša za 120 % izplačane vsote, ki presega zapadlo pomoč. Tako znižane varščine se sprostijo najpozneje tri mesece po datumu izteka veljavnosti pogodbe.

3. Ob uporabi člena 29(5)(i) poskrbijo države članice za vse potrebne prilagoditve.

Člen 39

Kakovostno vino

Namiznega vina, ki je bilo predmet pogodbe o skladiščenju, se pozneje ne sme priznati kot kakovostno vino pdpo ali uporabiti za proizvodnjo kakovostnega vina pdpo, kakovostnega penečega vina pdpo, kakovostnega desertnega vina pdpo ali kakovostnega polpenečega vina pdpo, kakor so opredeljena v členu 54(1) Uredbe (ES) št. 1493/1999.

NASLOV III

DESTILACIJA

U v o d

Člen 40

Namen

V tem naslovu so določena podrobna izvedbena pravila za destilacijo iz poglavja II naslova III Uredbe (ES) št. 1493/1999.

Člen 41

Opredelitev pojmov

1. V tem naslovu:

(a) pomeni "proizvajalec":

(i) v poglavju I tega naslova: katero koli fizično ali pravno osebo ali skupino takšnih oseb, ki je proizvedla vino iz svežega grozdja, grozdnega mošta, delno fermentiranega grozdnega mošta ali iz mladega vina, ki še fermentira, in ga je pridobila sama ali kupila, ali katero koli fizično ali pravno osebo ali skupino takšnih oseb, za katere veljajo obveznosti iz člena 27 Uredbe (ES) št. 1493/1999;

(ii) v poglavijih II in III tega naslova: katero koli fizično ali pravno osebo ali skupino takšnih oseb, ki je proizvedla vino iz svežega grozdja, grozdnega mošta ali delno fermentiranega grozdnega mošta, ki ga je pridobila sama ali kupila;

(b) "destilarna" pomeni katero koli fizično ali pravno osebo ali skupino takšnih oseb:

(i) ki destilira vino, vino, alkoholizirano za destilacijo, ali stranske proizvode proizvodnje vina ali kakršne koli druge oblike predelave grozdja in

(ii) ki jo odobrijo pristojni organi v državi članici, na katere ozemlju se nahajajo naprave za destilacijo;

(c) "pridelovalec vina, alkoholiziranega za destilacijo" pomeni katero koli fizično ali pravno osebo ali skupino takšnih oseb, razen destilarn:

(i) ki predeluje vino v vino, alkoholizirano za destilacijo, in

(ii) ki jo odobrijo pristojni organi v državi članici, na katere ozemlju se nahajajo njeni obrati;

(d) "pristojna intervencijska agencija" pomeni:

(i) intervencijsko agencijo, ki jo imenuje država članica, na katere ozemlju se v času predložitve pogodbe ali deklaracije nahaja vino, in sicer za namene sprejemanja in odobravanja pogodb ali deklaracij, povezanih z dostavo vina za destilacijo, in za sprejemanje in odobravanje pogodb, povezanih z dostavo vina za alkoholiziranje,

(ii) intervencijsko agencijo, ki jo imenuje država članica, na katere ozemlju potekajo postopki alkoholiziranja vina, in sicer za namene izplačevanja pomoči pridelovalcem vina, alkoholiziranega za destilacijo, po členu 69,

(iii) v vseh drugih primerih pa intervencijsko agencijo, ki jo imenuje država članica, na katere ozemlju poteka destilacija.

2. V tem naslovu se fizične ali pravne osebe ali skupine takšnih oseb, razen pridelovalcev vina, alkoholiziranega za destilacijo, štejejo za destilarne:

(a) če jih odobrijo pristojni organi v državi članici, kjer izvajajo svojo dejavnost;

(b) če kupijo od proizvajalca, opredeljenega v odstavku 1(a), vino ali stranske proizvode proizvodnje vina ali katere koli druge oblike predelave grozdja, da ga bo na njihovo lastno odgovornost destilirala pooblaščena destilarna, in

(c) če za kupljene proizvode plačajo proizvajalcu ceno, ki ni nižja od najnižje odkupne cene za zadevni destilirani proizvod.

Za osebe ali skupine, ki se štejejo za destilarne, veljajo enake obveznosti in imajo enake pravice kakor destilarne.

3. Države članice smejo skladno s pravili, ki jih določijo same, določiti, da se sme za namene sklepanja pogodb in dostavljanja vina za destilacijo šteti združenja vinogradniških zadrug, če to zahtevajo, za proizvajalce tistih količin vina, ki jih proizvedejo in predajo zadruge, članice teh združenj. Te v vsakem primeru obdržijo pravice in zanje veljajo obveznosti, ki jih določajo pravila Skupnosti.

Če namerava združenje na podlagi tega oddelka v določenem vinskem letu izvesti destilacijo v soglasju z zadevnimi vinogradniškimi zadrugami, intervencijsko agencijo o tem pisno obvesti. V takšnih primerih:

(a) zadruge članice ne morejo posamično podpisovati pogodb o destilaciji ali izvajati dostav za zadevno destilacijo,

(b) količine vina, ki jih za destilacijo dostavi tako združenje, se knjižijo zadrugam članicam, v imenu katerih je bila dostava izvedena.

Za namene člena 2 te uredbe, če ena ali več zadrug članic ne izpolnjuje obveznosti iz tega člena, je združenje ne glede na posledice izvzeto iz dostav za zadevno destilacijo, in sicer za vse količine vina, dostavljene v imenu vinogradniških zadrug, ki so storile prekršek.

Države članice, ki izkoristijo možnost iz tega odstavka, o tem obvestijo Komisijo in ji sporočijo, kakšne ukrepe so sprejele v ta namen. Komisija obvesti druge države članice.

Člen 42

Odobritev destilarn

1. Pristojni organi držav članic odobrijo destilarne, ki se nahajajo na njihovem ozemlju in nameravajo izvajati destilacijo na podlagi tega naslova, ter sestavijo seznam odobrenih destilarn. Ti organi pa se lahko odločijo, da na seznam ne uvrstijo odobrenih destilarn, ki z destilacijo na podlagi poglavja I tega naslova niso sposobne proizvesti proizvodov z najmanj 92 vol % volumenskim deležem alkohola.

Pristojni organi so odgovorni za posodabljanje tega seznama, države članice pa pošljejo Komisiji kakršna koli naknadna dopolnila tega seznama. Komisija nato seznam in vsa njegova dopolnila objavi.

2. Pristojni organ lahko bodisi začasno bodisi dokončno prekliče odobritev tistim destilarnam, ki na podlagi predpisov Skupnosti ne izpolnjujejo svojih obveznosti.

Člen 43

Alkohol, pridobljen z destilacijo

Na podlagi tega naslova se smejo z destilacijo pridobiti le naslednji proizvodi:

(a) nevtralni alkohol, ki ustreza opredelitvi v Prilogi III k tej uredbi, ali

(b) žganje, destilirano iz vina ali grozdnih tropin, ki ustreza opredelitvam v členu 1(4)(d) ali (f) Uredbe Sveta (EGS) št. 1576/89 z dne 29. maja 1989 o določitvi splošnih pravil o opredelitvi, opisu in predstavitvi žganih pijač [4], ali

(c) destilat ali surovi alkohol z volumenskim deležem alkohola najmanj 52 vol %.

Kadar se pridobi proizvod, opredeljen v točki (c) v prvem pododstavku, se sme uporabiti le pod uradnim nadzorom:

(i) za proizvodnjo alkoholnih pijač,

(ii) za predelavo v enega od proizvodov iz zgornjih točk (a) ali (b), razen žganja, ki se destilira iz grozdnih tropin,

(iii) za proizvodnjo alkohola v industrijske namene.

Države članice ukrenejo vse potrebno, da zagotovijo izpolnjevanje obveznosti, določenih v drugem pododstavku.

Člen 44

Analizna metoda za nevtralni alkohol

V Prilogi V k tej uredbi so določene metode Skupnosti za analizo nevtralnega alkohola, ki je opredeljena v Prilogi IV k tej uredbi.

POGLAVJE I

OBVEZNA DESTILACIJA

Oddelek I: Destilacija stranskih proizvodov pridelave vina

Člen 45

Obveznost dostave stranskih proizvodov za destilacijo

1. Proizvajalci, ki so po členu 27 Uredbe (ES) št. 1493/1999 zavezani k destilaciji, izpolnijo svoje obveznosti tako, da najpozneje 15. julija zadevnega vinskega leta dostavijo za destilacijo:

(a) odobreni destilarni vse svoje tropine in vinsko usedlino,

(b) in če je to potrebno, kakršno koli vino odobreni destilarni ali odobrenemu pridelovalcu vina, alkoholiziranega za destilacijo.

Kadar proizvajalci dostavljajo destilarni, katere odobritev je bila preklicana, se dostavljene količine sicer upoštevajo, vendar ne bodo upravičeni do pomoči Skupnosti.

2. Proizvajalci, ki niso proizvedli vina ali kakorkoli drugače predelali grozdja na zadružnem zemljišču in ki v zadevnem vinskem letu ne proizvedejo več kakor 25 hektolitrov vina ali mošta, so oproščeni dostave za destilacijo.

Na italijanski strani vinorodnih območij C in na portugalskem vinorodnem območju so osebe, za katere velja obveznost iz odstavka 1, lahko oproščene te obveznosti, če izkoristijo možnost iz člena 27(8) Uredbe (ES) št. 1493/1999, če so kakorkoli drugače proizvedle vino ali predelale grozdje in uporabile količino, ki znaša več kakor 25 hektolitrov, toda ne več kakor 40 hektolitrov vina.

Člen 46

Zahteve, ki zadevajo stranske proizvode, dostavljene za destilacijo

1. Brez poseganja v člen 27(4) Uredbe (ES) št. 1493/1999 znaša količina alkohola v proizvodih, ki jih za destilacijo dostavijo proizvajalci, ki dostavljajo tropine za pridelavo enocianina, vsaj 5 % količine alkohola, ki ga vsebuje vino; ali vsaj 7 % pri kakovostnem belem vinu pdpo.

2. Za namene določanja količine alkohola, ki ga je treba dostaviti za destilacijo v obliki proizvodov, opredeljenih v členu 48 te uredbe, veljajo za različna vinorodna območja naslednji standardni naravni volumenski deleži alkohola:

(a) 8,5 % za območje B,

(b) 9,0 % za območje C I,

(c) 9,5 % za območje C II,

(d) 10,0 % za območje C III.

3. Da ostanejo stroški destilacije v sprejemljivih mejah, morajo stranski proizvodi pridelave vina pri dostavi v destilarno izpolnjevati naslednje najmanjše povprečne zahteve:

(a) grozdne tropine:

(i) na vinorodnem območju B: dva litra čistega alkohola/100 kilogramov,

(ii) na vinorodnem območju C: dva litra čistega alkohola/100 kilogramov, kadar je pridobljen iz sort, naštetih na seznamu sort za zadevno upravno enoto, razen iz sort vinske trte; 2,8 litra čistega alkohola/100 kilogramov, kadar je pridobljen iz sort, naštetih na seznamu sort za zadevno upravno enoto, izključno iz sort vinske trte;

(b) vinske usedline:

(i) na vinorodnem območju B: tri litre čistega alkohola/100 kilogramov, 45 % vsebnost vlage,

(ii) na vinorodnem območju C: štiri litre čistega alkohola/100 kilogramov, 45 % vsebnost vlage.

4. V primeru proizvajalcev, ki industriji za proizvodnjo kisa dostavljajo vino svoje lastne proizvodnje, se količina alkohola, izražena kakor čisti alkohol, ki ga vsebuje dostavljeno vino, odšteje od količine alkohola, izražene kakor čisti alkohol, v vinu, ki ga je treba dostaviti za destilacijo, s čimer je opravljena obveznost iz člena 27(3) Uredbe (ES) št. 1493/1999.

V primeru proizvajalcev, ki dostavljajo vino in stranske proizvode svoje lastne proizvodnje za nadzirane poskuse, ki jih izvajajo države članice, veljajo določbe o odkupnih cenah iz člena 47, destilarni pa se izplača pomoč v višini 0,277 evra/vol %/hl.

V primeru poskusov država članica ne sme preseči 100 ton tropin in 100 ton vinskih usedlin na poskus.

Člen 47

Odkupna cena

1. Odkupna cena iz člena 27(9) Uredbe (ES) št. 1493/1999 velja za neustekleničeno blago franko destilarna.

2. Destilarne plačajo proizvajalcem odkupno ceno iz odstavka 1, in sicer v treh mesecih od datuma dostave zadevne količine v destilarno.

Razen če proizvajalec temu nasprotuje, lahko destilarne:

(a) plačajo proizvajalcu največ tri mesece po dostavi proizvodov predujem v višini 80 % odkupne cene

ali

(b) izplačajo predujem iz točke (a) po dostavi proizvodov in najpozneje en mesec po predložitvi računa, ki ga je treba pripraviti zanje pred 31. avgustom po koncu zadevnega vinskega leta.

Destilarne plačajo proizvajalcem razliko najpozneje do naslednjega 31. oktobra.

Člen 48

Pomoč, ki se izplača destilarnam

1. Pomoč, ki se izplača destilarnam za proizvode, destilirane na podlagi člena 27 Uredbe (ES) št. 1493/1999, se določi glede na volumenski delež alkohola in na hektoliter proizvoda, pridobljenega z destilacijo, kakor sledi:

(a) nevtralni alkohol:

(i) pavšalna pomoč 0,6279 evra

(ii) pomoč za tropine 0,8453 evra

(iii) pomoč za vino in vinsko usedlino 0,4106 evra

(b) žganje, destilirano iz grozdnega mošta, 0,3985 evra

in destilat ali surovi alkohol z volumenskim deležem alkohola najmanj 52 vol %

(c) vinsko žganje 0,2777 evra

(d) surovi alkohol iz vina in vinskih usedlin 0,2777 evra

Kadar destilarna predloži dokazilo, da je bil destilat ali surovi alkohol, pridobljen z destilacijo tropin, uporabljen drugače kakor za žgane pijače, destilirane iz tropin, se lahko izplača dodatna vsota 0,3139 evra/vol %/hl.

2. Različna višina pomoči za alkohol, destiliran iz tropin ali vina in vinskih usedlin iz odstavka 1(a):

(a) je lahko posledica odločitve držav članic, kadar uporaba pavšalne pomoči iz točke (i) onemogoča ali bi lahko onemogočala, da bi enega ali več stranskih proizvodov pridelave vina destilirali v nekaterih regijah Skupnosti,

(b) mora biti izplačana destilarnam, kadar ena od teh surovin obsega več kakor 60 % celotne količine, ki so jo destilirali v danem vinskem letu.

3. Za količine vina, dostavljenega za destilacijo, ki za več kakor 2 % presegajo proizvajalčevo obveznost, opredeljeno v členu 45(1) te uredbe, se pomoč ne izplača.

Člen 49

Izjeme k obveznosti do dostave za destilacijo

1. Obveznosti, določene v členu 27 Uredbe (ES) št. 1493/1999, ne veljajo:

(a) za proizvajalce, ki po členu 50(1) te uredbe pod nadzorom odstranijo stranske proizvode pridelave vina,

(b) za proizvajalce kakovostnega aromatičnega penečega vina ter kakovostnega aromatičnega penečega vina in polpenečega vina, pridelanega na določenih pridelovalnih območjih, ki so takšno vino pripravili iz grozdnega mošta ali delno fermentiranega grozdnega mošta, kupljenega in stabiliziranega za odpravo vinskih usedlin.

2. Proizvajalci, ki niso pridelali vina ali na kakorkoli drugače predelali grozdja na zadružnem zemljišču in ki v zadevnem vinskem letu ne proizvedejo več kakor 25 hektolitrov vina ali mošta, so oproščeni dostave za destilacijo.

3. Za tisti del svoje pridelave vina, ki so ga dejansko dostavili v destilarno za destilacijo na podlagi člena 28 Uredbe (ES) št. 1493/1999, se od proizvajalcev zahteva, da za destilacijo na podlagi člena 27(3) te uredbe dostavijo le stranske proizvode proizvodnje vina.

Člen 50

Umik proizvodov

1. Možnost iz. člena 27(8) Uredbe (ES) št. 1493/1999 lahko izkoristijo samo naslednji proizvajalci:

(a) tisti, ki se nahajajo na pridelovalnih območjih, kjer predstavlja destilacija nesorazmerno omejitev. Seznam zadevnih pridelovalnih območij sestavijo pristojni organi držav članic, ki o tem obvestijo Komisijo;

(b) tisti, ki niso pridelali vina ali na kakorkoli drugače predelali grozdja na zadružnem zemljišču in ki imajo nesorazmerne stroške zaradi majhnega obsega svoje proizvodnje ali posebnih lastnosti pridelave ter lokacije destilarn.

2. Za namene člena 27(7) in (8) Uredbe (ES) št. 1493/1999 se stranski proizvodi umaknejo nemudoma, najpozneje pa na koncu vinskega leta, v katerem so bili pridobljeni. Umik se skupaj z oceno količin bodisi zabeleži v evidence, ki se vodijo skladno s členom 70 Uredbe (ES) št. 1493/1999, bodisi ga potrdi pristojni organ.

Šteje se, da je bil umik zadevnih vinskih usedlin izveden, ko so bile usedline denaturirane, da jih ne bi bilo mogoče več uporabiti za proizvodnjo vina, in kadar je bila dostava denaturiranih usedlin tretjim strankam zabeležena v evidencah iz prvega pododstavka. Države članice ukrenejo vse potrebno, da zagotovijo preverjanje takšnih transakcij.

Države članice, katerih pridelava vina presega 25000 hektolitrov na leto, z vzorčenjem preverijo najmanj to, ali je izpolnjena zahteva po povprečnem najnižjem deležu alkohola iz člena 51 in ali so bili vsi stranski proizvodi umaknjeni v določenih rokih.

Člen 51

Zahteve, ki veljajo za umaknjene stranske proizvode

Najnižji čisti volumenski delež alkohola stranskih proizvodov proizvodnje vina, umaknjenih pod nadzorom po členu 27(7) in (8) Uredbe (ES) št. 1493/1999, je:

(a) grozdne tropine:

(i) 2,1 litra/100 kilogramov za kakovostno belo vino pdpo,

(ii) 3 litri/100 kilogramov v drugih primerih.

(b) vinske usedline:

(i) 3,5 litra/100 kilogramov za kakovostno belo vino pdpo,

(ii) 5 litrov/100 kilogamov v drugih primerih.

Oddelek II: Destilacija vina iz grozdja za dvojni namen

Člen 52

Obveznost dostave vina za destilacijo

Proizvajalci, ki morajo po členu 28 Uredbe (ES) št. 1493/1999 izpolniti obveznost destilacije, izpolnijo svojo obveznost tako, da najpozneje 15. julija zadevnega vinskega leta svoje vino dostavijo v destilarno.

V primerih, ki jih zajema člen 71 te uredbe, je obveznost izpolnjena tako, da se najpozneje 15. junija zadevnega vinskega leta vino dostavi odobrenemu pridelovalcu vina, alkoholiziranega za destilacijo.

Člen 53

Količina vina, ki jo je treba dostaviti

1. V primeru vina, ki ga zajema člen 28 Uredbe (ES) št. 1493/1999, se od proizvajalcev zahteva, da dostavijo količino, ki je enaka proizvedeni količini, od katere se odšteje:

(a) količina, ki ustreza običajno proizvedeni količini, izračunano, kakor določa odstavek 2 tega člena,

(b) katera koli količina, za katero lahko dokažejo, da je bila izvožena najpozneje 15. julija zadevnega vinskega leta.

Proizvajalci lahko od količine, ki jo morajo dostaviti, odštejejo tudi količino, ki ne presega 10 hektolitrov.

2. V primeru vina, pridobljenega iz grozdja tistih sort, ki so uvrščene tako med vinske sorte kot tudi med sorte za druge namene, je skupna količina običajno proizvedenega vina za vsako upravno enoto povprečna količina, proizvedena v vinskih letih:

- 1974/75 do 1979/80 v Skupnosti desetih držav,

- 1978/79 do 1983/84 v Španiji in na Portugalskem,

- 1988/89 do 1993/94 v Avstriji.

Toda v primeru vina, pridobljenega iz grozdja tistih sort, ki so v dani upravni enoti uvrščene tako med vinske sorte kot tudi med sorte za proizvodnjo vinskega žganja, se količine, ki se destilirajo za druge namene, in ne za pridelavo vinskega žganja, pridelanega na določenih pridelovalnih območjih, odštejejo od te količine.

Kar zadeva vino iz prvega pododstavka, zadevna država članica običajno proizvedeno količino na hektar določi tako, da opredeli delež vina, proizvedenega v istem referenčnem obdobju iz tega pododstavka, iz grozdja tistih sort, ki so v dani upravni enoti uvrščene tako med vinske sorte kot tudi med sorte, ki se uporabljajo za druge namene.

3. Celotna količina, ki jo proizvede vsak proizvajalec, je vsota vseh količin vina, ki so zajete v členu 53, odstavek 1, in navedene v prijavi proizvodnje iz člena 18 Uredbe (ES) št. 1493/1999, ter količine, zabeležene v evidenci iz člena 70 navedene uredbe, ki jih je proizvajalec proizvedel po datumu predložitve prijave proizvodnje iz grozdja ali mošta, pridobljenega iz grozdja tistih sort iz člena 28 navedene uredbe, ki so navedene v opredeljeni prijavi.

4. Od vinskega leta 1998/99 so države članice brez poseganja v prejšnji odstavek glede vina, pridobljenega iz grozdja tistih sort, ki so v dani upravni enoti uvrščene tako med vinske sorte kot tudi med sorte za proizvodnjo vinskega žganja, pooblaščene, da dovolijo proizvajalcem, ki so prejeli premije iz vinskega leta 1997/98 za trajno opustitev dela svojih vinorodnih območij, kakor določa člen 8 Uredbe (ES) št. 1493/1999, da v petih vinskih letih po izkrčitvi zemljišča ohranijo običajno proizvedeno količino na enaki ravni kakor pred izkrčitvijo.

Člen 54

Izjeme k obveznosti dostave za destilacijo

Kadar dopušča člen 28(1) Uredbe (ES) št. 1493/1999 izjemo, se lahko vino, ki ga zajema omenjeni člen, prenese:

(a) na carinski urad za izpolnitev izvoznih carinskih formalnosti, ki sledijo odpravi s carinskega območja Skupnosti, ali

(b) na zemljišče odobrenega pridelovalca vina, alkoholiziranega za destilacijo, z namenom alkoholiziranja.

Člen 55

Odkupna cena

1. Destilarne plačajo proizvajalcem za dostavljeno količino v treh mesecih od datuma dostave v destilarno odkupno ceno, določeno v členu 28(3) Uredbe (ES) št. 1493/1999. Cena velja za neustekleničeno blago franko proizvajalčevi prostori.

2. V primeru vina, na katero se nanaša drugi pododstavek člena 53, lahko Francija porazdeli odkupno ceno, skladno s členom 28(3) Uredbe (ES) št. 1493/1999, med tiste subjekte, za katere velja obveznost destilacije, na podlagi donosa na hektar. Določbe, ki jih sprejme ta država članica, zagotavljajo, da je dejansko plačana povprečna cena za vse destilirano vino 1,34 evra/vol %/hl.

Člen 56

Pomoč, ki se izplača destilarnam

Pomoč iz člena 28(5)(a) Uredbe (ES) št. 1493/1999 se določi glede na volumenski delež alkohola in na hektoliter proizvoda, pridobljenega z destilacijo:

(a) nevtralni alkohol 0,7728 evra

(b) vinsko žganje, surovi alkohol in vinski destilat 0,6401 evra

Člen 57

Zahteve za alkohol, pridobljen z nekaterimi postopki destilacije

Z neposredno destilacijo vina, pridobljenega iz grozdja tistih sort, ki so za isto upravno enoto uvrščene tako med vinske sorte kot tudi med sorte, namenjene za proizvodnjo vinskega žganja, se lahko pridobi samo proizvod s stopnjo alkohola 92 vol % ali več.

Oddelek III: Enotne določbe, ki veljajo za Oddelka I in II tega poglavja

Člen 58

Delne dostave

Proizvajalci, zavezani k eni od obveznost