IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2019/1198

z dne 12. julija 2019

o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz keramične namizne in kuhinjske posode s poreklom iz Ljudske republike Kitajske po pregledu zaradi izteka ukrepov v skladu s členom 11(2) Uredbe (EU) 2016/1036

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (1), in zlasti člena 11(2) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

1. POSTOPEK

1.1. Veljavni ukrepi

(1) Svet je maja 2013 z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 412/2013 (2) uvedel dokončno protidampinško dajatev na uvoz keramične namizne in kuhinjske posode s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (v nadaljnjem besedilu: Kitajska ali LRK). Trenutno veljavne individualne protidampinške dajatve znašajo od 13,1 % do 26,1 %. Vsem nevzorčenim sodelujočim proizvajalcem izvoznikom je bila določena 17,9-odstotna dajatev, za vse druge družbe pa velja preostala dajatev v višini 36,1 % (v nadaljnjem besedilu: prvotni ukrepi). Preiskava, zaradi katere so bili uvedeni prvotni ukrepi, se bo v nadaljnjem besedilu imenovala prvotna preiskava.

1.2. Začetek pregleda zaradi izteka ukrepov

(2) Po objavi obvestila o bližnjem izteku prvotnih ukrepov (3) je Evropska zveza proizvajalcev namizne in okrasne posode (v nadaljnjem besedilu: zveza FEPF ali vložnik), ki je leta 2017 predstavljala več kot 28 % skupne proizvodnje keramične namizne in kuhinjske posode v Uniji, zahtevala začetek pregleda zaradi izteka ukrepov. Trdila je, da bi iztek veljavnosti prvotnih ukrepov verjetno povzročil nadaljevanje dampinga in nadaljevanje ali ponovitev škode industriji Unije.

(3) Komisija je 15. maja 2018 z obvestilom, objavljenim v Uradnem listu Evropske unije (4) (v nadaljnjem besedilu: obvestilo o začetku), napovedala začetek pregleda zaradi izteka prvotnih ukrepov v skladu s členom 11(2) Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (5) (v nadaljnjem besedilu: osnovna uredba).

1.3. Preiskava

1.3.1. Obdobje preiskave v zvezi s pregledom in obravnavano obdobje

(4) Preiskava v zvezi z nadaljevanjem dampinga je zajemala obdobje od 1. aprila 2017 do 31. marca 2018 (v nadaljnjem besedilu: obdobje preiskave v zvezi s pregledom). Proučitev gibanj, pomembnih za oceno verjetnosti nadaljevanja ali ponovitve škode, je zajemala obdobje od 1. januarja 2014 do konca obdobja preiskave v zvezi s pregledom (v nadaljnjem besedilu: obravnavano obdobje).

1.3.2. Zainteresirane strani

(5) Komisija je v obvestilu o začetku vse zainteresirane strani pozvala k sodelovanju v preiskavi. Poleg tega je o začetku pregleda zaradi izteka ukrepov uradno obvestila naslednje strani: vložnika, znane proizvajalce iz Unije in njihova zadevna združenja, znane proizvajalce izvoznike iz LRK, znane nepovezane uvoznike iz Unije in organe LRK.

(6) Vse zainteresirane strani so bile pozvane, naj v roku, navedenem v obvestilu o začetku, izrazijo svoja stališča ter predložijo informacije in podporne dokaze. Imele so tudi možnost, da pisno zahtevajo zaslišanje pred preiskovalnimi službami Komisije in/ali pooblaščencem za zaslišanje v trgovinskih postopkih.

(7) Proizvajalci Unije pritožniki, ki jih je zastopal vložnik, so zahtevali, naj Komisija njihova imena ohrani zaupna, da bi se izognili morebitnemu tveganju povračilnih ukrepov kitajskih lokalnih organov in/ali zasebnih akterjev v LRK. Trdili so, da bi lahko imelo razkritje identitete pritožnikov hude negativne posledice za njihove poslovne dejavnosti in odnose s kitajskimi kolegi, s katerimi imajo močne povezave.

(8) Komisija je ocenila te zahteve in predložene podporne dokaze. Sklenila je, da dejansko obstajajo dokazi o znatnem tveganju povračilnih ukrepov. Na tej podlagi je odobrila zaupno obravnavo imen proizvajalcev pritožnikov (6).

1.3.3. Vzorčenje

(9) Komisija je v obvestilu o začetku navedla, da bo morda izbrala vzorec zainteresiranih strani v skladu s členom 17 osnovne uredbe.

1.3.3.1. Vzorčenje proizvajalcev Unije

(10) Komisija je v obvestilu o začetku navedla, da je v skladu s členom 17(1) osnovne uredbe začasno izbrala vzorec proizvajalcev Unije. Pred začetkom postopka je 25 proizvajalcev Unije predložilo informacije, zahtevane za izbor vzorca, in izrazilo pripravljenost za sodelovanje s Komisijo. Na podlagi navedenega je Komisija začasno izbrala vzorec štirih proizvajalcev, za katere je bilo ugotovljeno, da so reprezentativni za industrijo Unije (7). Izbor je bil narejen na podlagi obsega proizvodnje podobnega izdelka, velikosti, geografske lokacije v Uniji in proizvodnega segmenta proizvajalcev. Štirje proizvajalci Unije so pokrivali vse glavne vrste izdelkov in so bili iz štirih držav članic. Dva od njih sta bila mali in srednji podjetji (MSP (8)). Ta začasni vzorec je zajemal več kot 10 % ocenjene celotne proizvodnje v Uniji v letu 2017.

(11) Po določitvi začasnega vzorca je eden od vzorčenih proizvajalcev Komisijo obvestil, da se je napačno opredelil za MSP, čeprav to dejansko ni. Da bi začasni vzorec ostal reprezentativen, ga je Komisija spremenila, tako da je vključila dodatno MSP (9). Končni vzorec, ki je nastal, je vključeval pet proizvajalcev Unije, od tega dve MSP, ki so pokrivali vse glavne vrste izdelkov in so bili iz petih držav članic (10). Ta vzorec je predstavljal več kot 10 % ocenjene celotne proizvodnje industrije Unije v letu 2017.

(12) Kitajska trgovinska zbornica za uvoz in izvoz izdelkov lahke industrije in obrti (v nadaljnjem besedilu: zbornica CCCLA) je podala pripombe glede majhnega deleža reprezentativnosti vzorčenih družb (več kot 10 %) v primerjavi s prvotno preiskavo (več kot 20 %). Vendar je Komisija menila, da glede na razdrobljenost industrije keramične namizne posode in potrebo po vključitvi velikih in malih družb, ki proizvajajo različne vrste proizvodov v različnih državah članicah, vzorec vključuje največji reprezentativni obseg prodaje, ki ga je mogoče dovolj dobro preiskati v razpoložljivem času.

1.3.3.2. Vzorčenje uvoznikov

(13) Da bi se Komisija lahko odločila, ali je vzorčenje potrebno, in da bi v tem primeru lahko izbrala vzorec, je nepovezane uvoznike pozvala, naj zagotovijo informacije, določene v obvestilu o začetku. Javilo se ji je 15 uvoznikov, od katerih jih je 12 predložilo zahtevane informacije. Glede na število odgovorov se je odločila, da bo omejila število uvoznikov, ki jih bo preiskala, in izbrala vzorec. V skladu s členom 17(1) osnovne uredbe je izbrala dve družbi, ki ustrezata največjemu reprezentativnemu obsegu uvoza in prodaje izdelka, ki se pregleduje, ki ga je bilo mogoče dovolj dobro preiskati v razpoložljivem času (11). Glede na podatke, predložene v fazi vzorčenja, so te vzorčene družbe v obdobju preiskave v zvezi s pregledom predstavljale 2–5 % uvoza zadevnega izdelka.

1.3.3.3. Vzorčenje proizvajalcev izvoznikov iz LRK

(14) Da bi se Komisija lahko odločila, ali je vzorčenje potrebno, in da bi v tem primeru lahko izbrala vzorec, je vse znane proizvajalce izvoznike iz LRK pozvala, naj zagotovijo informacije, določene v obvestilu o začetku. Poleg tega je predstavništvo Ljudske republike Kitajske pri Evropski uniji pozvala, naj opredeli morebitne druge proizvajalce izvoznike, ki bi bili lahko zainteresirani za sodelovanje v preiskavi, in/ali z njimi vzpostavi stik.

(15) Obrazec za vzorčenje je poslalo in se z vključitvijo v vzorec strinjalo 534 kitajskih proizvajalcev izvoznikov/skupin proizvajalcev izvoznikov. Ti sodelujoči kitajski proizvajalci izvozniki so v obdobju preiskave v zvezi s pregledom skupaj predstavljali približno 82 % in 76 % kitajskega obsega oziroma vrednosti prodaje keramične namizne in kuhinjske posode v Unijo. Komisija se je po analizi informacij, ki so jih predložili kitajski proizvajalci izvozniki, odločila, da bo preiskavo z uporabo vzorca v skladu s členom 17(1) osnovne uredbe omejila na razumno število proizvajalcev izvoznikov. Na podlagi največjega obsega prodaje v Uniji v obdobju preiskave v zvezi s pregledom je 29. junija 2018 (obvestilo k dokumentaciji št. t18.007505) izbrala vzorec treh skupin proizvajalcev izvoznikov. Po podatkih Eurostata so te tri vzorčene skupine pokrile približno 8,8 % celotnega kitajskega izvoza v Unijo v obdobju preiskave v zvezi s pregledom (12).

(16) Zbornica CCCLA je podala pripombe glede majhnega deleža reprezentativnosti vzorčenih družb v primerjavi s prvotno preiskavo (skoraj 20 %). Vendar je Komisija menila, da se glede na razdrobljenost industrije keramične namizne posode z izborom treh največjih skupin po deklariranem izvozu zajame največji reprezentativni obseg izvoza, ki ga je mogoče dovolj dobro preiskati v razpoložljivem času.

(17) Ena od vzorčenih skupin (13) je 25. julija 2018 službe Komisije obvestila o odločitvi, da odstopi od sodelovanja in ne predloži izpolnjenega vprašalnika. Nato se je Komisija v skladu s členom 17(4) osnovne uredbe odločila, da bo izbrala nov vzorec, tako da bo dodala še eno skupino, in sicer četrto največjo po prodaji v Uniji v obdobju preiskave v zvezi s pregledom (14).

1.3.4. Vprašalniki in preveritveni obiski

(18) Komisija je poslala vprašalnike trem vzorčenim skupinam kitajskih proizvajalcev izvoznikov in vladi LRK (v nadaljnjem besedilu: kitajska vlada), petim vzorčenim proizvajalcem Unije in dvema vzorčenima nepovezanima uvoznikoma. Popolno izpolnjene vprašalnike so poslali dve skupini kitajskih proizvajalcev izvoznikov, štirje vzorčeni proizvajalci Unije in dva vzorčena uvoznika.

(19) En mali proizvajalec Unije je Komisijo obvestil, da vprašalnika ne bo mogel smiselno izpolniti, in je zato odstopil od sodelovanja. Vzorčene družbe ni bilo mogoče nadomestiti zaradi pozne faze postopka. Umik družbe je vplival na reprezentativnost vzorca, saj se je zmanjšal na tri velike proizvajalce in eno MSP namesto dveh. Vendar je spremenjeni vzorec še vedno predstavljal več kot 10 % ocenjene celotne proizvodnje industrije Unije v letu 2017, vključno z vsemi ustreznimi segmenti izdelkov (iz porcelana, kamenine in lončenine), velikimi družbami in MSP, ter ohranjal reprezentativno geografsko razširjenost (štiri države članice (15)).

(20) Ena skupina vzorčenih kitajskih proizvajalcev izvoznikov je predložila zelo pomanjkljivo izpolnjen vprašalnik, v katerem je oddelka o domači prodaji in stroških pustila prazna, zaradi česar Komisija ni mogla pridobiti vseh informacij, ki so bile po njenem mnenju potrebne za preiskavo. Zato je Komisija to skupino obvestila, da lahko v zvezi z njo svoje ugotovitve utemelji na razpoložljivih dejstvih, kakor je določeno v členu 18 osnovne uredbe (16).

(21) Komisija je preverila vse informacije, ki so bile po njenem mnenju potrebne za ugotovitev verjetnosti nadaljevanja dampinga in škode ter za ugotovitev interesa Unije. Preveritveni obiski so bili opravljeni v prostorih naslednjih zainteresiranih strani: (a) kitajski proizvajalci izvozniki: — Hunan Hualian China Industry Co., Ltd, in Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd, ter njune povezane trgovinske družbe (v nadaljnjem besedilu: skupina Hunan Hualian), Hunan Province, Kitajska, — Guangdong Songfa Ceramics Co., Ltd, in Chaozhou Lianjun Ceramics Co., Ltd (v nadaljnjem besedilu: skupina Songfa), Guangdong Province, Kitajska; (b) proizvajalci Unije: — preveritveni obiski so bili opravljeni v prostorih štirih vzorčenih proizvajalcev Unije; (c) nepovezani uvozniki: — Ritzenhoff & Breker GmbH & Co. KG, Bad Driburg, Nemčija, — Ritzenhoff AG, Marsberg, Nemčija.

1.3.5. Zahtevki za zaupnost

(22) Podobno kot proizvajalci Unije pritožniki v začetni fazi, kot je opisano v uvodni izjavi 7, so vzorčeni proizvajalci Unije v skladu s členom 19(1) osnovne uredbe zahtevali, naj se njihova identiteta ne razkrije, saj so se bali maščevanja strank ali konkurentov, ki jih zadeva ta preiskava. Komisija je posamično proučila utemeljenost vsakega zahtevka za zaupnost. Ugotovila je, da v vsakem primeru dejansko obstaja velika verjetnost maščevanja, zato se je strinjala s tem, da se imena teh družb ne bi smela razkriti (17). Poleg tega je menila, da ni primerno razkriti petih držav članic, v katerih so vzorčene družbe, saj bi se s tem neizogibno razkrila tudi identiteta zadevnih družb.

(23) Zbornica CCCLA je pred dokončnim razkritjem in po njem trdila, da nerazkritje identitete vzorčenih proizvajalcev Unije pomeni hudo kršitev pravic drugih zainteresiranih strani do obrambe. Prvič, trdila je, da niso bile predložene informacije o povezavah proizvajalcev Unije s kitajskimi družbami v istem sektorju. Vendar je Komisija v obvestilu k dokumentaciji, ki je vsebovalo oceno dokazov, ki so jih predložili proizvajalci Unije, navedla obstoječe povezave s kitajskimi družbami, ki bi jih lahko ogrozilo razkritje identitete proizvajalcev Unije (18). Drugič, zbornica CCCLA se je pritožila, da zaradi anonimnosti ne bo mogla podati smiselnih pripomb o reprezentativnosti vzorca, ugotoviti, ali vzorčena družba proizvaja izdelke z blagovno znamko ali brez nje, in preveriti pravilnosti ugotovitev Komisije o škodi.

(24) V skladu s sodno prakso Sodišča mora biti varstvo pravice do obrambe, kjer je to potrebno, usklajeno z načelom zaupnosti, kar je posebej določeno v členu 19 osnovne uredbe (19). Navedena uskladitev dopušča prejem nezaupnih povzetkov takih informacij (ki so, na primer, v obliki razponov in/ali indeksiranih elementov informacij), kadar te informacije ne bi povzročile razkritja poslovnih skrivnosti, vendar ni brezpogojna.

(25) Komisija je z uporabo navedenega načela v sedanji preiskavi zagotovila, da je v dokumentaciji, ki je zainteresiranim stranem na voljo za pregled, mogoče preveriti vsa pomembna vprašanja in jih obravnavati. Ta dokumentacija je vključevala obvestila o izbiri vzorca in njegovi reprezentativnosti, odprte predložitve vzorčenih proizvajalcev Unije, vključno z razponi in/ali indeksiranimi informacijami, ter drugo ustrezno komunikacijo z navedenimi družbami in njihovimi zastopniki, na primer o deležu izdelkov z blagovno znamko, ki so jih proizvedle različne vzorčene družbe. Pri izbiri vzorčenih družb ali določanju ugotovitev Komisije o škodi so bile uporabljene le tiste informacije, ki jih je vsebovala odprta različica, razkrita zainteresiranim stranem. Zainteresirane strani z razkritjem imen teh družb torej ne bi pridobile nobenih dodatnih informacij, ki bi bile pomembne za preverjanje pravilnosti ugotovitev Komisije. Zato je Komisija menila, da informacije iz dokumentov, razkrite zainteresiranim stranem, zadostujejo za uresničitev njihovih pravic do obrambe, medtem ko bi proizvajalcem Unije razkritje njihovih imen verjetno povzročilo nepopravljivo in nesorazmerno gospodarsko škodo. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

1.3.6. Postopek določanja normalne vrednosti v skladu s členom 2(6a) osnovne uredbe

(26) Glede na zadostne razpoložljive dokaze na začetku preiskave, iz katerih je bil razviden obstoj znatnih izkrivljanj v LRK v smislu člena 2(6a)(b) osnovne uredbe, je Komisija ocenila, da bi bilo primerno začeti preiskavo na podlagi člena 2(6a) osnovne uredbe.

(27) Da bi Komisija zbrala potrebne podatke za morebitno uporabo člena 2(6a) osnovne uredbe, je zato v obvestilu o začetku vse znane proizvajalce iz LRK pozvala, naj predložijo informacije, zahtevane v Prilogi III k obvestilu o začetku, o vložkih, uporabljenih za proizvodnjo izdelka, ki se pregleduje. Proizvajalca, ki sta poslala odgovore na obrazcih za vzorčenje, sta predložila tudi informacije, zahtevane v Prilogi III.

(28) Da bi Komisija pridobila informacije, ki so bile po njenem mnenju potrebne za preiskavo v zvezi z domnevnimi znatnimi izkrivljanji v smislu člena 2(6a)(b) osnovne uredbe, je vprašalnik poslala tudi kitajski vladi. V njem je kitajsko vlado pozvala, naj predloži stališča o dokazih, ki jih vsebuje zahtevek vložnika, o kakršnih koli drugih dokazih iz dokumentacije v zvezi z obstojem znatnih izkrivljanj, vključno zlasti s poročilom, ter o ustreznosti uporabe člena 2(6a) osnovne uredbe v obravnavanem primeru. Odgovora ni prejela.

(29) Komisija je v obvestilu o začetku vse zainteresirane strani tudi pozvala, naj v 37 dneh po objavi tega obvestila v Uradnem listu Evropske unije predstavijo svoja stališča, predložijo informacije in zagotovijo podporne dokaze v zvezi z ustreznostjo uporabe člena 2(6a) osnovne uredbe.

(30) Komisija je v obvestilu o začetku navedla tudi, da bo glede na razpoložljive dokaze morda morala izbrati ustrezno reprezentativno državo v skladu s členom 2(6a)(a) osnovne uredbe, da bi lahko določila normalno vrednost na podlagi neizkrivljenih cen ali referenčnih vrednosti.

(31) Komisija je 18. julija 2018 objavila prvo obvestilo k dokumentaciji (20) (v nadaljnjem besedilu: obvestilo z dne 18. julija), v katerem je zainteresirane strani pozvala, naj navedejo svoja stališča o ustreznih virih, ki jih lahko uporabi za določitev normalne vrednosti v skladu z drugo alineo člena 2(6a)(e) osnovne uredbe. Na podlagi odgovorov na Prilogo III k obvestilu o začetku je zagotovila seznam vseh proizvodnih dejavnikov, kot so materiali, energija in delo, ki jih proizvajalci izvozniki uporabljajo v proizvodnji keramične namizne in kuhinjske posode. Poleg tega je na podlagi meril, ki vplivajo na izbiro neizkrivljenih cen ali referenčnih vrednosti, opredelila tri potencialne reprezentativne države: Brazilijo, Tajsko in Turčijo.

(32) Komisija je vsem zainteresiranim stranem dala možnost, da predložijo pripombe. Prejela je pripombe zbornice CCCLA in vložnika.

(33) Komisija je pripombe, ki jih je prejela od zainteresiranih strani, obravnavala v drugem obvestilu (21) o virih za določitev normalne vrednosti z dne 9. oktobra 2018 (v nadaljnjem besedilu: obvestilo z dne 9. oktobra). V njem je dodatno opredelila seznam proizvodnih dejavnikov in ugotovila, da je Turčija v tej fazi najustreznejša reprezentativna država na podlagi prve alinee člena 2(6a)(a) osnovne uredbe. Zainteresirane strani je pozvala, naj predložijo pripombe. Prejela je pripombe zbornice CCCLA in vložnika. Te pripombe so obravnavane v oddelku 3.2.3 te uredbe.

1.3.7. Nadaljnji postopek

(34) Komisija je 26. aprila 2019 razkrila bistvena dejstva in premisleke, na podlagi katerih je nameravala ohraniti veljavne protidampinške dajatve (v nadaljnjem besedilu: dokončno razkritje). Za vse strani je bil določen dvajsetdnevni rok za pošiljanje pripomb v zvezi z razkritjem. Na zahtevo zbornice CCCLA je 17. maja 2019 potekalo zaslišanje.

(35) Komisija je obravnavala pripombe zainteresiranih strani in jih po potrebi upoštevala.

2. ZADEVNI IZDELEK IN PODOBNI IZDELEK

2.1. Zadevni izdelek

(36) Zadevni izdelek je enak kot izdelek iz prvotne preiskave, in sicer gre za keramično namizno in kuhinjsko posodo, razen keramičnih nožev, keramičnih mlinčkov za začimbe in njihovih keramičnih drobilnih delov, keramičnih kavnih mlinčkov, keramičnih brusilcev nožev, keramičnih brusilcev, keramičnih kuhinjskih orodij, ki se uporabljajo za rezanje, mletje, ribanje, strganje in lupljenje, ter kamnov za peko pice, ki so izdelani iz kordieritne keramike in se uporabljajo za peko pice ali kruha, ki se trenutno uvršča pod oznake KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 21, ex 6912 00 23, ex 6912 00 25 in ex 6912 00 29 (oznake TARIC 6911100090, 6912002111, 6912002191, 6912002310, 6912002510 in 6912002910), s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (v nadaljnjem besedilu: zadevni izdelek).

(37) Keramična namizna in kuhinjska posoda je lahko iz porcelana (vključno s kitajskim porcelanom/kostnim porcelanom), navadne lončenine, kamenine, lončenine ali fine lončenine ali drugih materialov. Končni keramični izdelek je odvisen od vrste in sestave glavnih surovin, kot so glina, kaolin, glinenec in kremen.

(38) Keramična namizna in kuhinjska posoda se prodaja v veliko različnih oblikah, ki so se razvile skozi čas. Uporablja se vsepovsod, npr. v gospodinjstvih, hotelih, restavracijah ali negovalnih ustanovah, in je v glavnem namenjena za stik z živili.

2.2. Podobni izdelek

(39) Kot je bilo ugotovljeno v prvotni preiskavi, imajo keramična namizna in kuhinjska posoda, ki jo industrija Unije proizvaja in prodaja v Uniji, keramična namizna posoda, ki se proizvaja in prodaja na domačem trgu LRK, ter keramična namizna in kuhinjska posoda, ki se uvaža v Unijo iz LRK, enake osnovne fizikalne in kemične lastnosti ter enake končne uporabe. Zato se ti izdelki štejejo za podobne izdelke v smislu člena 1(4) osnovne uredbe.

3. VERJETNOST NADALJEVANJA DAMPINGA

(40) Komisija je v skladu s členom 11(2) osnovne uredbe proučila, ali obstaja verjetnost, da se bo damping iz LRK po izteku veljavnih ukrepov nadaljeval.

3.1. Sodelovanje vzorčenih družb

(41) Po podatkih Eurostata je Kitajska v obdobju preiskave v zvezi s pregledom v Unijo izvozila 376 421 ton keramične namizne in kuhinjske posode v skupni vrednosti 671 978 000 EUR. V istem obdobju sta deklarirana obseg in vrednost izvoza sodelujočih kitajskih proizvajalcev izvoznikov znašala 292 866 ton oziroma 484 020 950 EUR, kar ustreza 78 % oziroma 72 %. V razdrobljeni industriji, kakršna je industrija keramične namizne posode, se to lahko šteje za visoko stopnjo sodelovanja.

(42) Hkrati je ena od štirih vzorčenih skupin odstopila od sodelovanja, ne da bi izpolnila vprašalnik, še ena pa je predložila zelo pomanjkljivo izpolnjen vprašalnik, zaradi česar Komisija ni mogla pridobiti vseh informacij, ki so bile po njenem mnenju potrebne. Poleg tega se je tretja vzorčena skupina med preveritvenim obiskom odločila odstopiti od sodelovanja (22). Komisija je med preverjanjem te skupine ugotovila, da podatkov iz izpolnjenega vprašalnika ni mogoče ustrezno preveriti zaradi pomanjkanja dokazov. Družba zlasti ni predložila dokumentacije, ki bi dokazovala obseg proizvodnje, in dokumentacije o dobavi surovin/dokončanih izdelkov v obdobju preiskave v zvezi s pregledom. V prostorih družbe tudi niso bili na voljo nekateri elektronski dokumenti, kot so nabavni nalogi in pogodbe o nakupu, povezane z dejavnostmi dobave v obdobju preiskave v zvezi s pregledom. Poleg tega predložena dokumentacija za vsaj en posel ni ustrezala preverjenim informacijam/dokumentaciji, ki jih je Komisija prejela od dobavitelja družbe. Vse te ugotovitve potrjujejo sklep, da predložene informacije niso bile zanesljive ter da je bil del proizvodnje in izvora izvoza v EU v obdobju preiskave v zvezi s pregledom napačno deklariran.

(43) Tako kljub prvotnemu soglasju v preiskavi nazadnje niso sodelovale tri od štirih vzorčenih skupin. Komisija je zadevne družbe in kitajske organe (23) obvestila, da lahko v skladu s členom 18 osnovne uredbe svoje ugotovitve glede nadaljevanja in/ali ponovitve dampinga utemelji na razpoložljivih dejstvih.

3.2. Damping v obdobju preiskave v zvezi s pregledom

3.2.1. Normalna vrednost

(44) V skladu s členom 2(1) osnovne uredbe „[n]ormalna vrednost običajno temelji na cenah, ki so jih neodvisne stranke plačale ali jih plačujejo v običajnem poteku trgovanja v državi izvoznici“.

(45) Vendar je v členu 2(6a)(a) osnovne uredbe navedeno, da „[č]e se […] ugotovi, da ni primerno uporabiti domačih cen in stroškov v državi izvoznici zaradi znatnega izkrivljanja v tej državi v smislu točke (b), se normalna vrednost računsko določi izključno na podlagi stroškov proizvodnje in prodaje, ki odražajo neizkrivljene cene ali referenčne vrednosti,“ ter „vključuje neizkrivljen in razumen znesek za upravne, prodajne in splošne stroške ter za dobiček“ (upravni, prodajni in splošni stroški se v nadaljnjem besedilu imenujejo PSA-stroški).

(46) Kot je podrobneje pojasnjeno v nadaljevanju, je Komisija v tej preiskavi sklenila, da je bila glede na razpoložljive dokaze uporaba člena 2(6a) osnovne uredbe primerna.

3.2.2. Obstoj znatnih izkrivljanj

3.2.2.1. Uvod

(47) V členu 2(6a)(b) osnovne uredbe je opredeljeno, da je „[z]natno izkrivljanje […] izkrivljanje, do katerega pride, kadar sporočene cene ali stroški, vključno s stroški surovin in energije, niso rezultat sil prostega trga, in sicer zaradi znatnega poseganja države. Pri ugotavljanju obstoja znatnega izkrivljanja se med drugim upošteva možni učinek enega ali več naslednjih elementov: — ali zadevni trg v veliki meri oskrbujejo družbe, ki delujejo v okviru lastništva, pod nadzorom ali pod nadzorom politik ali po navodilih organov države izvoznice; — ali prisotnost države v družbah državi omogoča, da vpliva na cene ali stroške; — ali javne politike ali ukrepi diskriminirajo v korist domačih dobaviteljev ali kako drugače vplivajo na sile prostega trga; — ali je prisotno pomanjkanje stečajnega prava, prava gospodarskih družb ali stvarnega prava ali diskriminatorna uporaba ali nezadostno izvrševanje navedenega prava; — ali so stroški plač izkrivljeni; — ali dostop do financiranja ponujajo institucije, ki izvajajo cilje javne politike ali kako drugače ne delujejo neodvisno od države.“

(48) V skladu s členom 2(6a)(b) osnovne uredbe ocena obstoja znatnih izkrivljanj v smislu člena 2(6a)(a) med drugim upošteva neizčrpni seznam elementov iz prve določbe. V skladu s členom 2(6a)(b) osnovne uredbe se pri oceni obstoja znatnih izkrivljanj upošteva morebitni učinek enega ali več teh elementov na cene in stroške zadevnega izdelka v državi izvoznici. Ker ta seznam ni kumulativen, za ugotovitev znatnih izkrivljanj ni treba upoštevati vseh elementov. Poleg tega se lahko za dokazovanje obstoja enega ali več elementov s seznama uporabijo iste dejanske okoliščine. Vendar je treba vsak sklep o znatnih izkrivljanjih v smislu člena 2(6a)(a) oblikovati na podlagi vseh razpoložljivih dokazov. Splošna ocena obstoja izkrivljanja lahko upošteva tudi splošne razmere v državi izvoznici, zlasti kadar je koncept „socialističnega tržnega gospodarstva“ zagotovljen s kitajsko ustavo in celotni pravni sistem vladi zagotavlja znatne pristojnosti za tako poseganje v gospodarstvo, da cene in stroški niso rezultat prostega razvoja tržnih sil.

(49) V členu 2(6a)(c) osnovne uredbe je določeno: „Kadar ima Komisija utemeljene informacije glede morebitnega obstoja znatnega izkrivljanja v smislu točke (b) v posamezni državi ali posameznem sektorju v tej državi in če je to ustrezno za učinkovito uporabo te uredbe, Komisija pripravi, objavi in redno posodablja poročilo, v katerem opiše tržne razmere iz točke (b) v tej državi ali sektorju.“

(50) V zvezi s tem je Komisija pred tem pripravila „Delovni dokument služb Komisije o znatnih izkrivljanjih v gospodarstvu Ljudske republike Kitajske za namene preiskav trgovinske zaščite“ (v nadaljnjem besedilu: poročilo). V njem je opozorjeno na znatno poseganje države na mnogih ravneh gospodarstva, vključno z določenimi izkrivljanji pri mnogih ključnih proizvodnih dejavnikih (kot so zemljišče, energija, kapital, surovine in delo) ter v določenih sektorjih (kot je sektor keramike). Poročilo je bilo na začetku preiskave vključeno v spis preiskave. Zahtevek je vseboval tudi pomembne dokaze, ki so dopolnjevali poročilo.

(51) Zahtevek je podprl obtožbe o znatnih izkrivljanjih v smislu zgoraj navedenega člena 2(6a)(b), s čimer je dopolnil poročilo.

(52) Vložnik se je v oddelku 3.B.i. zahtevka skliceval na obstoj znatnih izkrivljanj na Kitajskem, kakor je bil ugotovljen v poročilu. Te informacije je dodatno razširil v ločenem dokumentu, ki ga je priložil zahtevku (v nadaljnjem besedilu: poročilo družbe ThinkDesk) (24).

(53) Vložnik je na podlagi zgoraj navedenih dokumentov trdil, da obstajajo izkrivljanja v zvezi s proizvodnimi dejavniki. Poleg tega je trdil, da obstajajo povezave med kitajskimi oblikovalci politik in upravnimi odbori družb za proizvodnjo namizne in kuhinjske posode, ki jih je označil za „razmeroma močne“.

(54) Vložnikova zahteva vsebuje tudi primere znatne državne pomoči proizvajalcem namizne in kuhinjske posode v zadnjih letih. V poročilu družbe ThinkDesk so poudarjeni ukrepi denarnih nadomestil in podpore, ki so jih kitajski organi dodelili sektorju keramike. Poleg tega je v njem opozorjeno na obstoj gospodarske politike za spodbujanje inovativnih zmogljivosti in nadgradnjo tehnologije v sektorju keramike. V zvezi s tem so v njem omenjeni nekateri ukrepi finančne podpore, ki so jih odobrile vlade na vseh upravnih ravneh (25).

(55) Vložnik je poleg drugih podpornih ukrepov dokazal obstoj vladne podpore izvozu v obliki rabatov v zvezi z DDV ali zavarovanja izvoznih kreditov prek družbe China Export & Credit Insurance Corporation (Sinosure), ki je v državni lasti, od katerih so imeli korist kitajski proizvajalci keramike (26). Poleg tega poročilo ThinkDest potrjuje, da je keramična industrija zaradi pomena za lokalno gospodarstvo prejemala močno finančno in nedenarno podporo regionalnih vlad (27). Družbe so prejele tudi finančno podporo v zvezi s komercializacijo, patenti in blagovnimi znamkami (28).

(56) Vložnik je ob sklicevanju na poročilo in poročilo družbe ThinkDesk trdil, da ima država trenutno prevladujočo vlogo v kitajskem gospodarstvu, in sklenil, da so bila v sektorju keramične namizne in kuhinjske posode prisotna znatna izkrivljanja trga.

(57) Komisija je proučila, ali je primerno uporabiti domače cene in stroške na Kitajskem ali ne, ker obstajajo znatna izkrivljanja v smislu člena 2(6a)(b) osnovne uredbe. To je storila na podlagi razpoložljivih dokazov v dokumentaciji, vključno z dokazi v poročilu, ki temeljijo na javno dostopnih virih. Navedena analiza je zajemala pregled znatnih poseganj države v gospodarstvo LRK na splošno ter posebne razmere na trgu v zadevnem sektorju, vključno z izdelkom, ki se pregleduje.

(58) Vse zainteresirane strani so bile v skladu z oddelkom 5.2.2 obvestila o začetku in členom 2(6a)(c) osnovne uredbe pozvane, naj dokaze v spisu preiskave, iz katerih je bil razviden obstoj znatnih izkrivljanj, izpodbijejo, predložijo pripombe v zvezi z njimi ali jih dopolnijo na začetku preiskave. Te možnosti ni izkoristil noben proizvajalec izvoznik. Poleg tega so bili proizvajalci izvozniki v vprašalniku za proizvajalce izvoznike izrecno pozvani, naj podajo trditve in predložijo podporne dokaze, če menijo, da znatna izkrivljanja niso vplivala na njihove celotne stroške ali njihov del. En proizvajalec izvoznik je trdil, da njegovi stroški surovin niso bili izkrivljeni. Vendar kljub izrecnemu pozivu pred preverjanjem na kraju samem ni predložil nobenih podpornih dokazov. Poleg tega se je celo odločil, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 42, da bo sploh prenehal sodelovati.

(59) Po razkritju je zbornica CCCLA trdila, da protidampinški sporazum STO ne določa postopkovnih ovir za komentiranje poročila za posamezno državo. Komisija je ugotovila, da je ta trditev povezana s stališčem zbornice CCCLA o skladnosti nove metodologije s STO, ki je obravnavana v uvodnih izjavah 126 in 127 v nadaljevanju. Zato je bila trditev zavrnjena.

(60) Zbornica CCCLA je po razkritju trdila tudi, da kitajskim proizvajalcem izvoznikom v nobenem trenutku ni bila ponujena razumna priložnost za dokazovanje, da znatna izkrivljanja, omenjena v poročilu in poročilu družbe ThinkDesk, niso zadevala njih posamično. Poleg tega je trdila, da na podlagi nove protidampinške metodologije EU (Uredba (EU) 2017/2321 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2017) posamezni izvoznik ni imel več možnosti dokazati, da bi ga bilo mogoče obravnavati ločeno od domnevne vsesplošne situacije v državi, v nasprotju z metodologijo, ki se je uporabljala za LRK na podlagi člena 2(7) prejšnje različice osnovne uredbe in je omogočala, da se posameznim izvoznikom, ki so navedeno dokazali, odobri tržnogospodarska obravnava. Zato je zbornica CCCLA trdila, da je Komisija v zvezi s tem kršila načelo dobrega upravljanja, dolžnega pravnega ravnanja in pravice vseh kitajskih izvoznikov do obrambe ter kršila člen 41 Listine EU o temeljnih pravicah.

(61) Komisija opozarja, da je treba načelo dobrega upravljanja, kadar pomeni izraz specifične pravice, kot je pravica, da se zadeve obravnavajo nepristransko, pravično in v razumnem roku v smislu člena 41 Listine o temeljnih pravicah, šteti za pravilo prava Unije, ki podeljuje pravice posameznikom. Vendar v skladu s sodno prakso načelo dobrega upravljanja samo po sebi ne podeljuje pravic posameznikom, razen kadar pomeni izraz specifičnih pravic (29). V zvezi s tem bi bilo treba opozoriti, da so v nasprotju s trditvami zbornice CCCLA vse strani imele možnost, da kadar koli v preiskavi v zvezi s pregledom zaradi izteka ukrepa predložijo pripombe glede obstoja znatnih izkrivljanj, povezave z zadevnim izdelkom in vpliva teh izkrivljanj na njihovo poslovanje. Proizvajalci izvozniki bi lahko odgovorili na oddelek F-5 vprašalnika. En proizvajalec izvoznik bi lahko poskusil predložiti dokaze, ki potrjujejo njegovo trditev, da stroški surovin niso izkrivljeni. Kot je navedeno v uvodni izjavi 58, se nobena od navedenih strani ni odločila, da bi to storila. Zato se navedene zainteresirane strani glede svoje trditve o obstoju znatnih izkrivljanj za zadevne proizvajalce izvoznike ne morejo sklicevati na načelo dobrega upravljanja, kakor je izraženo v členu 41 Listine EU o temeljnih pravicah. Poleg tega teoretični argumenti, ki temeljijo na abstraktnih primerjavah med različnimi različicami protidampinške zakonodaje, v okviru člena 41 Listine niso pomembni, saj je Komisija pravno zavezana spoštovanju veljavne zakonodaje. Ob tem Komisija opozarja tudi, da se lahko v skladu s tretji alineo drugega pododstavka člena 2(6a)(a) osnovne uredbe domači stroški izvoznikov za računsko določitev normalne vrednosti uporabijo, „če se na podlagi točnih in ustreznih dokazov zanesljivo ugotovi, da niso izkrivljeni“. Če je ta zahteva izpolnjena, se lahko torej upošteva individualni položaj proizvajalca izvoznika, tako da bodo za določitev normalne vrednosti uporabljeni njegovi lastni stroški. Vsekakor Komisija opozarja, da se zbornica CCCLA zavzemati za procesno pravico, ki ne škodi njej osebno in nanjo ne vpliva negativno, zato ne more trditi, da je bila kršena specifična pravica, ki je osebna pravica njenih članov.

(62) Zato je Komisija zavrnila trditev, da je bil kršen člen 41 Listine.

3.2.2.2. Znatno izkrivljanje, ki vpliva na domače cene in stroške v Ljudski republiki Kitajski

(63) Kitajski gospodarski sistem temelji na konceptu t. i. socialističnega tržnega gospodarstva. Ta koncept je zagotovljen s kitajsko ustavo in določa ekonomsko upravljanje na Kitajskem. Osrednje načelo je, da so „sredstva proizvodnje v socialistični javni lasti, tj. lasti celotnega ljudstva in skupni lasti delovnega ljudstva“. Gospodarstvo v državni lasti velja za „vodilno silo nacionalnega gospodarstva“, država pa je pristojna za „zagotavljanje njegove konsolidacije in rasti“ (30). Splošna ureditev kitajskega gospodarstva zato ne omogoča zgolj znatnih poseganj države v gospodarstvo, temveč je država za taka poseganja tudi izrecno pooblaščena. Pojem prevlade javnega lastništva nad zasebnim je prisoten v celotnem pravnem sistemu in posebej poudarjen kot splošno načelo v vseh osrednjih zakonodajnih aktih. Odličen primer je kitajsko stvarno pravo, ki se sklicuje na začetno fazo socializma in državi zaupa ohranjanje temeljnega gospodarskega sistema, v katerem ima vodilno vlogo javno lastništvo. Dopuščajo se tudi druge oblike lastništva, pravo pa jim omogoča, da se razvijajo vzporedno z državnim lastništvom (31).

(64) Poleg tega se socialistično tržno gospodarstvo v skladu s kitajsko zakonodajo razvija pod vodstvom Kitajske komunistične partije (v nadaljnjem besedilu: KKP). Strukturi kitajske države in KKP se prepletata na vseh ravneh (pravni, institucionalni, osebni) in tvorita superstrukturo, v kateri ni mogoče razlikovati med vlogo KKP in vlogo države. S spremembo kitajske ustave marca 2018 se je še bolj poudarila vodilna vloga KKP, ki je ponovno potrjena v besedilu člena 1 ustave. Za prvim stavkom določbe: „[s]ocialistični sistem je temeljni sistem Ljudske republike Kitajske“ je vstavljen nov, drugi stavek, ki se glasi: „Glavna lastnost socializma s kitajskimi značilnostmi je vodstvo Komunistične partije Kitajske.“ (32) To kaže na nesporen in vse večji nadzor KKP nad gospodarskim sistemom Kitajske. To vodstvo in nadzor sta neločljivo povezana s kitajskim sistemom in močno presegata položaj, ki je običajen v drugih državah, v katerih vlade izvajajo splošni makroekonomski nadzor znotraj meja, v katerih delujejo sile prostega trga.

(65) Kitajska država izvaja interventno ekonomsko politiko pri uresničevanju ciljev, ki sovpadajo s političnim programom KKP in ne izražajo prevladujočih gospodarskih razmer na prostem trgu (33). Orodja interventne ekonomske politike, ki so jih razvili kitajski organi, so raznolika in med drugim vključujejo tudi sistem načrtovanja industrijskih dejavnosti, finančni sistem ter raven zakonodajnega okolja.

(66) Prvič, usmeritev kitajskega gospodarstva je na ravni splošnega upravnega nadzora urejena z zapletenim sistemom načrtovanja industrijskih dejavnosti, ki vpliva na vse gospodarske dejavnosti v državi. Vsi ti načrti skupaj zajemajo celovito in kompleksno podlago sektorjev in medsektorskih politik ter so prisotni na vseh ravneh upravljanja. Načrti na ravni provinc so podrobni, medtem ko so v načrtih na nacionalni ravni določeni širši cilji. V načrtih so opredeljena tudi sredstva za podporo v ustreznih industrijah/sektorjih ter časovni okviri, v katerih je treba doseči cilje. Nekateri načrti še vedno vsebujejo jasne cilje glede rezultatov, čeprav je bilo to običajno v prejšnjih ciklih načrtovanja. V načrtih so bili posamezni industrijski sektorji in/ali projekti izpostavljeni kot (pozitivne ali negativne) prednostne naloge v skladu s prednostnimi nalogami vlade in dodeljeni so jim bili posebni razvojni cilji (nadgradnja industrije, mednarodna širitev itd.). Gospodarski subjekti, tj. zasebni in tisti, ki so v lasti države, morajo učinkovito prilagoditi svoje poslovne dejavnosti v skladu z dejanskimi razmerami, ki jih uvaja sistem načrtovanja. Razlog za to ni zgolj zavezujoča narava načrtov, ampak tudi to, da ustrezni kitajski organi na vseh ravneh upravljanja spoštujejo sistem načrtov in skladno s tem uporabljajo podeljena pooblastila, s čimer gospodarske subjekte spodbujajo, da upoštevajo prednostne naloge, določene v načrtih (glej tudi oddelek 3.2.2.5 v nadaljevanju) (34).

(67) Drugič, na ravni dodelitve finančnih sredstev v finančnem sistemu Kitajske prevladujejo poslovne banke v državni lasti. Te banke se morajo pri oblikovanju in izvajanju svoje posojilne politike usklajevati z vladnimi cilji na področju industrijske politike in ne predvsem ocenjevati ekonomskih prednosti določenega projekta (glej tudi oddelek 3.2.2.8 v nadaljevanju) (35). Enako velja za druge sestavne dele kitajskega finančnega sistema, kot so borzni trgi, trgi obveznic, trgi zasebnega kapitala itd. Prav tako so ti deli finančnega sektorja razen bančnega sektorja institucionalno in operativno vzpostavljeni na način, ki ni usmerjen k čim učinkovitejšemu delovanju finančnih trgov, temveč k zagotavljanju nadzora ter omogočanju poseganja države in komunistične partije (36).

(68) Tretjič, v zakonodajnem okolju je poseganje države v gospodarstvo zelo različno. Na primer, pravila o javnem naročanju se redno uporabljajo za doseganje ciljev politike, ki pa ne vključujejo gospodarske učinkovitosti, kar ogroža tržna načela na tem področju. Veljavna zakonodaja posebej določa, da se javno naročanje izvaja zaradi lažjega doseganja ciljev, ki jih oblikujejo državne politike. Vendar narava teh ciljev še vedno ni opredeljena, zato imajo organi odločanja na voljo široko polje proste presoje (37). Na področju naložb kitajska vlada podobno ohranja znaten nadzor in vpliv nad namembnostjo in obsežnostjo državnih in zasebnih naložb. Organi uporabljajo pregled naložb ter različne spodbude, omejitve in prepovedi, povezane z naložbami, kot pomembno orodje, s katerim podpirajo cilje industrijske politike, kot je ohranjanje državnega nadzora nad ključnimi sektorji ali krepitev domače industrije (38).

(69) Kitajski ekonomski model torej temelji na nekaterih temeljnih načelih, ki predvidevajo in spodbujajo različna poseganja države. Taka znatna poseganja države so v nasprotju s svobodnim delovanjem tržnih sil, kar povzroča izkrivljanje učinkovitega dodeljevanja sredstev v skladu s tržnimi načeli (39).

3.2.2.3. Znatna izkrivljanja v skladu s prvo alineo člena 2(6a)(b) osnovne uredbe: ali zadevni trg v veliki meri oskrbujejo družbe, ki delujejo v okviru lastništva, pod nadzorom ali pod nadzorom politik ali po navodilih organov države izvoznice

(70) V LRK so družbe, ki delujejo v okviru lastništva, pod nadzorom in/ali pod nadzorom politik ali po navodilih države, bistveni del gospodarstva.

(71) Kar zadeva državno lastništvo, je zaradi zelo razdrobljene kitajske industrije keramične namizne in kuhinjske posode težko oblikovati splošne sklepe o vzorcih lastništva v sektorju. Vložnik je v zahtevku analiziral devet družb, ki kotirajo na borzi, so razmeroma veliki proizvajalci kuhinjske in namizne posode ter izvozijo znaten delež proizvodnje. Po navedbah vložnika je imela v času analize država v osmih od teh devetih družb največ 5-odstotni delež, v deveti družbi pa so imeli različni subjekti v državni lasti skupaj skoraj 50-odstotni delež (40). Deleži kapitala države v drugih vodilnih družbah za proizvodnjo keramične namizne in kuhinjske posode (41) znašajo od 46,5 % v družbi Jiangsu Gaochun (42), več kot 30,34 % v družbi Jingdezhen Redleaf Ceramics (43) do 33 % v družbi Sanyuan Ceramics (44). Komisija nima na voljo podatkov o drugih kitajskih družbah v sektorju. Dokazi iz spisa zato ne podpirajo ugotovitve o znatnem državnem lastništvu v industriji keramične namizne in kuhinjske posode.

(72) V zvezi z nadzorom države vlada in KKP ohranjata strukture, ki jima zagotavljajo neprekinjen vpliv v družbah. Država (in v številnih pogledih tudi KKP) ni samo dejavno vključena v oblikovanje in nadzor izvajanja splošnih ekonomskih politik v posameznih družbah, temveč uveljavlja svoje pravice do udeležbe pri operativnem odločanju v njih. Elementi, ki kažejo na obstoj državnega nadzora nad družbami v sektorju keramične namizne in kuhinjske posode, so podrobneje opredeljeni v oddelku 3.2.2.4 v nadaljevanju.

(73) Analiza nadzora politik in navodil države v sektorju keramike je v oddelkih 3.2.2.4 in 3.2.2.5 v nadaljevanju. Visoka raven državnega nadzora ter poseganja države v sektor keramike, kakor je opisana v nadaljevanju, tudi zasebnim proizvajalcem keramične namizne in kuhinjske posode preprečuje, da bi delovali v skladu s tržnimi razmerami.

(74) Komisija je na podlagi navedenega sklenila, da na trgu za keramični namizno in kuhinjsko posodo v LRK v delujejo predvsem družbe, ki so pod nadzorom ali političnim nadzorom ali delujejo po navodilih kitajske vlade.

3.2.2.4. Znatna izkrivljanja v skladu z drugo alineo člena 2(6a)(b) osnovne uredbe: ali prisotnost države v družbah državi omogoča, da vpliva na cene ali stroške

(75) Kitajski državi prisotnost v družbah omogoča, da vpliva na cene in stroške. Zlasti so celice KKP v družbah v državni lasti in tudi zasebnih družbah pomemben kanal, prek katerega lahko država vpliva na poslovne odločitve. V skladu s pravom družb LRK je treba v vsaki družbi ustanoviti organizacijo KKP (z vsaj tremi člani KKP, kot je določeno v statutu Komunistične partije Kitajske (45)), družba pa zagotovi potrebne pogoje za dejavnosti organizacije partije. Zdi se, da se v preteklosti ta zahteva ni vedno upoštevala ali strogo izvrševala. Vendar pa je KKP vsaj od leta 2016 okrepila svoje zahteve po nadzoru poslovnih odločitev v družbah v državni lasti kot politično načelo. Po poročilih naj bi KKP tudi izvajala pritisk na zasebne družbe in zahtevala, naj na prvo mesto postavijo „patriotizem“ in sledijo partijski disciplini (46). Leta 2017 so poročali o obstoju partijskih celic v 70 % od približno 1,86 milijona zasebnih družb, pri čemer je bil vse večji pritisk, da morajo organizacije KKP imeti zadnjo besedo pri poslovnih odločitvah v svojih družbah (47). Ta pravila se na splošno uporabljajo v celotnem kitajskem gospodarstvu, v vseh sektorjih, tudi v sektorju keramike. Zato je bilo ugotovljeno, da se uporabljajo tudi za proizvajalce keramične namizne in kuhinjske posode ter dobavitelje vložkov za te proizvajalce.

(76) V sektorju keramične namizne in kuhinjske posode obstajajo tesne povezave med postopki odločanja kitajskih družb, ki proizvajajo keramično namizno in kuhinjsko posodo, in državo, zlasti KKP. V poročilu družbe ThinkDesk so navedena imena oseb, ki so na vodilnih položajih v šestih od navedenih družb ter imajo ali so imele državne ali javne funkcije (48). Komisija je na podlagi drugih virov v zvezi s tremi od teh vodilnih proizvajalcev keramične namizne posode ugotovila, da je bil predsednik upravnega odbora in generalni direktor vzorčene družbe Guangdong Songfa Ceramics Co. Ltd, enega največjih izvoznikov na trgu Unije, delegat 11. kitajske narodne ljudske skupščine (49) in član 12. ljudske skupščine province Guangdong (50); da je bil predsednik druge družbe iz province Guadong – Great Wall of Cultural Group Holding Co Ltd., ki kotira na borzi –, delegat na navedeni 12. ljudski skupščini province Guangdong (51); da je bil predsednik družbe Guangdong Sitong Group Co., Ltd., ki kotira na borzi, tudi član občinskega odbora v Chaozhouju pri ljudski politični posvetovalni konferenci (52); poleg tega je bil podpredsednik in generalni direktor iste družbe hkrati član stalnega odbora pri 13. občinski ljudski skupščini v Chaozhouju (53). Poleg tega je Komisija ugotovila, da so bili vsi kandidati, ki so bili leta 2018 kot neizvršni direktorji izvoljeni v odbor družbe Songfa Ceramics Co. Ltd, člani KKP (54).

(77) Komisija je v zvezi z družbo Songfa Ceramics ugotovila tudi, da je družba v letih 2017 in 2018 prejela finančne transferje, ki so bili v njenih računovodskih izkazih opredeljeni kot „subvencije za izdatke za dejavnosti članov partije, povezane z ‚dvema novima vrstama organizacij‘“ (55). Z izrazom „dve novi vrsti organizacij“ je opredeljena državna politika, katere cilj je ustvariti ljudske organizacije (v bistvu partijske celice) v korporativnih družbah in „socialnih organizacijah“ (56). Ne glede na zneske finančnih transferjev družbi Songfa že samo njihov obstoj ter dejstvo, da KKP razvija svoje dejavnosti v družbi, dokazujeta tesno povezavo med družbami, ki proizvajajo keramiko, in KKP.

(78) Prisotnost države na finančnih trgih in njeno poseganje vanje (glej tudi oddelek 3.2.2.8 v nadaljevanju) ter zagotavljanje surovin in vložkov imata dodatni učinek izkrivljanja na trgu (57).

(79) Komisija je na podlagi navedenega sklenila, da prisotnost države v družbah v sektorju keramične namizne in kuhinjske posode ter v finančnem sektorju in drugih sektorjih vložkov v povezavi z okvirom, opisanim v oddelku 3.2.2.3 in naslednjih oddelkih, kitajski vladi omogoča, da vpliva na cene in stroške.

3.2.2.5. Znatna izkrivljanja v skladu s tretjo alineo člena 2(6a)(b) osnovne uredbe: javne politike ali ukrepi, ki diskriminirajo v korist domačih dobaviteljev ali kako drugače vplivajo na sile prostega trga

(80) Usmeritev kitajskega gospodarstva v veliki meri določa izpopolnjen sistem načrtovanja, ki opredeljuje prednostne naloge in predpisuje cilje, na katere se morata osredotočiti centralna in lokalna država. Ustrezni načrti so na voljo na vseh ravneh upravljanja in zajemajo praktično vse gospodarske sektorje. Cilji, določeni v instrumentih načrtovanja, so zavezujoči, organi na vsaki ravni upravljanja pa spremljajo izvajanje načrtov na ustrezni nižji ravni upravljanja. Sistem načrtovanja na Kitajskem na splošno prispeva k temu, da se sredstva usmerjajo v sektorje, ki jih je vlada opredelila kot strateške ali kako drugače politično pomembne, in se ne dodeljujejo v skladu s tržnimi silami (58).

(81) Kitajski sektor keramike, vključno s proizvodnjo keramičnega potrošniškega blaga, kot je keramična namizna in kuhinjska posoda, je delovno intenziven sektor, ki ima na Kitajskem tradicionalno vrednost, in glede na to kitajska država tesno nadzoruje, vodi in upravlja njegov razvoj prek različnih dokumentov v zvezi z načrtovanjem (59). Proizvodnja keramične namizne in kuhinjske posode se ureja s kitajskim pravilnikom v zvezi z lahko industrijo, in sicer prek krovnega instrumenta 13. razvojnega načrta za lahko industrijo za obdobje 2016–2020. V tem načrtu je zlasti navedeno, da se v njem za vse zajete sektorje (torej tudi za sektor namizne in kuhinjske posode) izvaja duh odločitev, sprejetih na nacionalnem kongresu KKP in vrsti plenarnih zasedanj 18. kongresa partije. Ta načrt za zajete sektorje (vključno s sektorjem keramične namizne in kuhinjske posode) nalaga več določb glede upravljanja ponudbe in povpraševanja, organizacije korporacijske strukture, upravljanja vrednostne verige, vzorcev izvoza ter načrtovanja proizvodnje in naložb. V zadevnih sektorjih določa letni cilj 6-7-odstotne rasti dodane vrednosti. V njem so navedeni tudi številni podporni ukrepi, katerih cilj je zlasti družbe lahke industrije voditi tako, da postanejo mednarodno konkurenčne (60). Za sektor keramike vsebuje zelo podrobne določbe o razvoju izdelkov. Država v zvezi s keramični namiznimi in kuhinjskimi izdelki med drugim naroča, naj se „razvijajo zlasti izdelki, pri katerih se ne porablja veliko virov, kot so visokokakovostni kostni porcelan, porcelan z visoko vsebnostjo kremena, porcelan s smukcem, porcelan z visoko vsebnostjo glinenca in zeleni keramični izdelki za gospodinjstvo brez raztapljanja težkih kovin; okrepijo zmogljivosti družb za inovacije na področju proizvodnje in oblikovanje; poveča dodana vrednost izdelkov; okrepita dediščina in razvoj tradicionalnih tehnik umetniške keramike; razvijajo zlasti fini umetniški keramični izdelki; razvijajo zlasti izredno fini keramični materiali z visoko stopnjo čistosti in izjemnimi lastnostmi, kot so visoka trdnost, velika odpornost, odpornost proti visokim temperaturam, koroziji, toplotnim šokom, staljeni kovini itd., visokozmogljivi keramični materiali za izmenjavo toplote, visokozmogljivi novi keramični membranski materiali, visokokakovostni keramični materiali za gospodinjstva“ (61). Vsebuje tudi določbe glede izvoznih dejavnosti družb: „[…] Aktivno osvojiti nove in nastajajoče trge, kot so Bližnji vzhod, Rusija, Afrika, Evropa, Jugovzhodna Azija, Zahodna Azija, Južna Amerika, Srednja Amerika itd.“; „okrepiti sodelovanje na področju mednarodne proizvodne zmogljivosti, podpreti družbe z blagovno znamko, da ‚dosežejo‘ [tuje trge], ustanoviti logistične centre in distribucijske centre na glavnih prodajnih trgih […]“ (62). V načrtu so kot eden od ukrepov za izvedbo navedenih ciljev predvideni kitajski instrumenti, s katerimi se upravlja vstop na trg – zlasti zakonodaja, s katero se omejujejo naložbe v nekaterih sektorjih: „Državni svet v obliki seznama jasno določi panoge, področja, poslovne sektorje, v katerih so naložbene operacije prepovedane ali omejene.“ Poleg tega država v načrtu našteva vrsto podpornih ukrepov, ki bodo na voljo za podporo zadevnim sektorjem (torej tudi proizvodnji keramične namizne in kuhinjske posode), kot so med drugim inovacijski skladi, preferencialna posojila, izvozne spodbude, finančni transferji, davčne olajšave, olajšave za stroške uporabe zemljišč ali sheme za stabilizacijo zaposlovanja. Med dokazi v dokumentaciji iz zahtevka vložnika in letna poročila več družb za proizvodnjo keramične namizne in kuhinjske posode so primeri navedenih podpornih ukrepov (63).

(82) Poseganje kitajske vlade v sektor keramične namizne in kuhinjske posode je razvidno ne le iz osrednjega načrta, opisanega zgoraj, ampak tudi iz celotnega nabora dokumentov v zvezi z načrtovanjem od zgoraj navzdol, izdanih na vseh ravneh – od nacionalne do občinske. Pomemben primer je provinca Guangdong, ki gosti največje število proizvajalcev izvoznikov, sodelujočih v tej preiskavi, in za katero je značilna največja proizvodnja keramičnih izdelkov na Kitajskem (64). V navedeni provinci je bil sektor v obdobju 2016–2018 urejen z regionalnim načrtom – načrtom za preoblikovanje keramične industrije in posodobitev tehnološke poti ter akcijski načrt za Guangdong (v nadaljnjem besedilu: akcijski načrt za provinco Guangdong) (65). Akcijski načrt za provinco Guangdong v skladu z osrednjimi dokumenti v zvezi z načrtovanjem med glavnimi cilji določa zlasti nenehno optimizacijo industrijskih struktur z znatnim povečanjem deleža izdelkov z visoko dodano vrednostjo; izgradnjo vsaj dveh nacionalnih demonstracijskih baz za novi model industrializacije; spodbujanjem vsaj dveh industrijskih grozdov v vrednosti več kot 50 milijard RMB, ene ali dveh (skupin) družb z letnim prihodkom od glavne dejavnosti v višini več kot 10 milijard RMB in 40 družb z letnim prihodkom od glavne dejavnosti v višini več kot 1 milijarde RMB (66). V navedenem akcijskem načrtu je nadalje določeno, da je treba izboljšati raven razvoja industrije, med drugim z optimizacijo industrijskih grozdov: nadaljnjim pospeševanjem izgradnje proizvodnih baz za keramiko, kot so Foshan, Chaozhou, Meizhou in Qingyuan, z razširitvijo vrednostne verige industrije: aktivnim vključevanjem v svetovno vrednostno verigo industrije keramike, in aktivnim sodelovanjem v mednarodnih izmenjavah in sodelovanju: polnim izkoriščanjem dveh vrst surovin (67) in dveh vrst trgov (68), izvajanjem strategije spodbujanja naložb po svetu, izboljšanjem mednarodne konkurenčnosti industrije (69). Akcijski načrt za provinco Guangdong, ki je pripravljen po vzoru 13. petletnega načrta za lahko industrijo, določa smernice, ki so posebej usmerjene v razvoj izdelkov, proizvajalci keramike v Guandongu pa jih morajo upoštevati: „Kar zadeva (umetniško) keramiko za gospodinjstva: razvoj vrhunske popolne garniture izdelkov ter keramike za gospodinjstvo, ki je postala umetniški izdelek, in umetniške keramike, ki je postala gospodinjski izdelek; skupni razvoj materialov, kot so steklokeramika, ojačani porcelan, kostni porcelan, magnezijev porcelan, porcelan z visoko vsebnostjo kremena, visokokakovostni emajl itd.; razvoj finih barvnih glazur.“ (70) Akcijski načrt določa še posebno porazdelitev vlog, kar zadeva izvajanje njegovih določb, te naloge izvrševanja pa so dodeljene zlasti: komisiji province za ekonomijo in informacijsko tehnologijo pri prevzemanju vodilne vloge pri usklajevanju in usmerjanju preoblikovanja in nadgradnje industrije keramike v celotni provinci, uradu province za varstvo okolja pri nadzorovanju in usmerjanju lokalnih organov za varstvo okolja, ki v skladu z zakonom ocenijo projekte industrije keramike v zvezi z varstvom okolja in jih odobrijo, jim podelijo okoljevarstvena dovoljenja, izvajajo vsakodnevni okoljski nadzor ter jih upravljajo, uradom province za zemljišča in vire, finance, obdavčenje in električno energijo pri opravljanju njihovih dolžnosti, da zagotovijo ustrezno izvajanje ustreznih politik, ter pristojnim organom vsakega mesta za gospodarsko in informacijsko tehnologijo pri zagotavljanju tesnega usklajevanja in sodelovanja ustreznih oddelkov kot tudi skupnem upravljanju, da se zagotovi hitra vzpostavitev projektov preoblikovanja in nadgradnje ključnih družb v skladu s predvidenim časovnim načrtom (71).

(83) Kot je prikazano v prejšnji uvodni izjavi o provinci Guangdong, se keramični sektor v provinci upravlja vse do lokalne ravni. Proizvajalci keramičnih izdelkov v mestu Chaozhou – eni od ključnih lokacij za proizvodnjo keramike (72) (ki je navedena v akcijskem načrtu za provinco Guangdong) – morajo delovati tudi v skladu z lokalnim sektorskim načrtom: časovnim in akcijskim načrtom mesta Chaozhou za preoblikovanje in tehnološko nadgradnjo keramičnega sektorja (73) (v nadaljnjem besedilu: akcijski načrt za mesto Chaozhou), ki tudi sam izpolnjuje navodila iz splošnega industrijskega načrta za mesto (13. petletni načrt za gospodarski in socialni razvoj mesta Chaozhou) (74). Akcijski načrt za mesto Chaozhou zlasti vsebuje konkretna navodila glede tega, kaj bi moralo mesto doseči z vidika industrijske strukture in proizvodnje – cilji so bili na primer, da mesto gosti vsaj pet proizvajalcev z vrednostjo letne proizvodnje več kot 500 milijonov RMB ali vsaj deset družb, ki bodo do leta 2018 kotirale na borzi (s podporo posebnih državnih ukrepov (75)). V akcijskem načrtu za mesto Chaozhou se urejajo tudi cilji mesta glede strukture izdelka: do konca obdobja načrtovanja je moralo vsaj 10 % velikih družb uporabljati visoko tehnologijo, delež izdelkov, ki jih je uvedla družba, pa bi moral predstavljati vsaj 10 % prometa (76).

(84) Chaozhou ni edino mesto, v katerem se dejavnost družb določa z državnim načrtovanjem: proizvajalci keramike v mestu Foshan, še eni pomembni proizvodni bazi za keramiko iz akcijskega načrta za provinco Guangdong, morajo upoštevati načrt občine Foshan za razvoj sodobne industrije keramike za obdobje 2010–2020 (v nadaljnjem besedilu: načrt za občino Foshan) (77). Glede na navedeni dokument je treba lokalno industrijo preoblikovati v skladu z načelom „podpora številnim družbam, preoblikovanje in nadgradnja nekaterih družb ter preoblikovanje in zaprtje več družb“, da se zagotovi postopno preoblikovanje sedanje industrije keramike iz industrije nižjega cenovnega razreda v industrijo visokega cenovnega razreda (78). Načrt za občino Foshan določa postopen razpon kvantitativnih in kvalitativnih ciljev glede proizvodnje za lokalne družbe: v njem je navedeno, da je treba do leta 2012 „ohraniti stabilen razvoj industrije in zmerno rast, da se doseže 72 milijard RMB; zagotoviti, da vrednost letne proizvodnje desetih družb preseže 1 milijardo RMB; postopoma naj se uveljavijo industrije gradbene keramike, sanitarne keramike, umetniške keramike in posebne keramike ter kreativna industrija keramike visokega cenovnega razreda“; do leta 2015 „ohraniti stabilen razvoj industrije in zmerno rast, da se doseže 80 milijard RMB; zagotoviti, da vrednost letne proizvodnje dveh družb preseže 2 milijardi RMB in vrednost letne proizvodnje 15 družb preseže 1 milijardo RMB; sorazmerni delež gradbene keramike, sanitarne keramike, umetniške keramike in posebne keramike ter kreativne industrije keramike visokega cenovnega razreda v celotni industriji keramike pa naj se znatno poveča“; srednje- in dolgoročno (2016–2020) pa se bo v skladu z načrtom za občino Foshan z obsegom proizvodnje ohranil vodilni položaj Kitajske v industriji keramike ter pomemben delež svetovne industrije keramike, kazalniki za industrijo keramike, kot so skupna vrednost proizvodnje, obseg, dobiček, delež izdatkov za raziskave in razvoj, celotna ekonomska vsebina itd., pa naj bi dosegli razmeroma visoko raven, s čimer se bo zagotovilo, da Foshan dejansko postane svetovna „prestolnica keramike“ (79).

(85) Komisija je menila, da navedeni dokazi v zvezi s sektorjem keramične namizne in kuhinjske posode zadoščajo za ugotovitev, da javne politike ali ukrepi vplivajo na sile prostega trga v sektorju keramike.

(86) Vsekakor je zbornica CCCLA glede izkrivljanja trga surovin trdila, da ni bilo nobenega izkrivljanja na trgu surovin, uporabljenih v proizvodnji izdelka, ki se pregleduje. V podporo tej trditvi ni predložila nobenih dokazov. Komisija ugotavlja, da pri določanju, ali javne politike vplivajo na sile prostega trga v sektorju namizne posode, sicer ni bilo treba izvesti take analize v zvezi s surovinami, uporabljenimi v proizvodnji izdelka, ki se pregleduje, vendar je odkrila zelo veliko število dokumentov in ukrepov javne politike, ki bi lahko vplivali na svobodno delovanje tržnih sil na trgu surovin, uporabljenih v proizvodnji keramične namizne in kuhinjske posode.

(87) Kar zadeva kremen (oznaka HS 250510), ki ga keramična industrija na Kitajskem široko uporablja, je v celovitem načrtu province Jiangxi (80) za mineralne surovine za obdobje 2016–2020 (81) kremen v prahu naveden kot eden od mineralov, ki se upravlja z državno politiko, in sicer kot mineral, v zvezi s katerim je treba povečati zanesljivost in zmogljivost oskrbe (82). Kremenov prah je vključen tudi v državni mehanizem kvantitativnega urejanja za razvoj in uporabo kot eden od mineralov, katerega rudarjenje in razvoj je treba spodbujati (83). Kremenov pesek za keramiko je omenjen tudi v nacionalnem 13. petletnem načrtu o mineralnih surovinah za obdobje 2016–2020 (84), in sicer kot eden od mineralov, za odpiranje rudnikov katerih se uporabljajo merila glede minimalne velikosti (85).

(88) Kar zadeva bentonit (oznaka HS 250810), še eno surovino, ki se uporablja v nekaterih postopkih proizvodnje keramične namizne in kuhinjske posode, je v celovitem načrtu province Jiangxi za mineralne surovine (glej zgoraj) naveden kot en od mineralov, katerih razvoj in raziskovanje je treba pospešiti, „da se prednosti glede virov čim prej preoblikuje v gospodarsko prednost“ (86).

(89) Kar zadeva pigmente (oznaka HS 320710), ki se široko uporabljajo v proizvodnji keramične namizne in kuhinjske posode, so vključeni v razvojni načrt za industrijske, tehnološke in inovacijske zmogljivosti (2016–2020) (87) kot eno od prednostnih razvojnih področij petrokemične in kemične industrije, pri čemer država na podlagi navedenega načrta določa, da je treba „zagotoviti podprto proizvodnjo približno 1 000 ton ftalocianinskih pigmentov, heterocikličnih organskih pigmentov in drugih vrst organskih pigmentov“ (88).

(90) Kar zadeva surovo sadro (oznaka HS 252010), je ta surovina navedena v nacionalnem 13. petletnem načrtu o mineralnih surovinah (glej zgoraj) kot eden od mineralov, za odpiranje rudnikov katerih se uporabljajo merila glede minimalne velikosti (89).

(91) Nazadnje, kaolin (oznaka HS 2507), ki je ena glavnih surovin pri proizvodnji keramične namizne in kuhinjske posode, je zajet v več regionalnih in lokalnih dokumentih v zvezi z načrtovanjem, v katerih se obravnava upravljanje pridobivanja in proizvodnje. Zlasti načrt province Guangxi (90) za mineralne surovine (obdobje 2016–2020) (91) vsebuje določbe o industrijski bazi za vire kaolina v okrožju Hepu, v skladu s katerimi je treba razširiti pridobivanje kaolinaste zemlje v Hepu, izboljšati zmogljivost in stopnjo globoke obdelave kaolina, se osredotočiti na razvoj gradbene, sanitarne, gospodinjske in umetniške keramike ter industrijo kaolina za papir in slikanje in dodatno povečati dodano vrednost mineralnih izdelkov; do leta 2020 vzpostaviti osem do deset pomembnih družb za globoko obdelavo kaolina ter poskrbeti, da postane območje Hepa ključna proizvodna baza kaolina na ravni države (92). Vsebuje tudi določbe, ki so namenjene oblikovanju industrijskih struktur in zmogljivosti za pridobivanje, vključno v zvezi z dobavo kaolina: „V skladu s potrebami gospodarskega in socialnega razvoja močno spodbujamo razvoj posebnih značilnosti, prednosti in nastajajočih industrij mineralnih surovin. Z osredotočenostjo na minerale, kot so […], kaolin in […], in ob upoštevanju stanja virov se na območjih z močno okoljsko zmogljivostjo in s celovitimi podpornimi zmogljivostmi spodbuja izgradnja velikih in srednjih rudnikov, ki so konkurenčni na trgu, zagotovi dejanska koncentracija industrije in razvoj obsega, da bi se izboljšali zmogljivost oskrbe, rudarstvo in raven uporabe ključnih mineralov.“ (93) Načrt z določitvijo minimalnega obsega izkopavanja po kategorijah družb, tudi za proizvodnjo kaolina, določa še minimalne proizvodne zmogljivosti za rudarske družbe (94).

(92) Trg proizvodnje kaolina je zajet tudi v načrtu province Guangdong za mineralne surovine (2016–2020) (95), ki je še posebno pomemben, saj je provinca Guangdong ključna za proizvodnjo keramike (glej uvodno izjavo 82). Načrt za provinco Guangdong podobno kot načrt za provinco Guangxi, opisan zgoraj, vsebuje številne določbe o upravljanju in načrtovanju pridobivanja in proizvodnje mineralov, tudi za kaolin. Med vodilnimi koncepti določa zlasti pospešitev izvajanja strateških ukrepov in ciljev, da se zagotovi preboj, kar zadeva iskanje mineralov, izboljšanje ureditev glede izkoriščanja virov, pridobivanja in zaščite ali nadaljnje spodbujanje strukturnih reform na strani dobave (96).

(93) Dokumenti v zvezi z načrtovanjem za kaolin tako kot v primeru proizvodnje keramične namizne in kuhinjske posode segajo od zadevne province do občinske ravni. Mesto Beihai v provinci Guangxi (glej zgoraj) ima na primer svoj načrt, namenjen upravljanju mineralnih surovin (97), ki vsebuje določbe o pridobivanju in proizvodnji kaolina. Navedeni načrt za industrijsko strukturo mesta za mineralne surovine določa zlasti naslednje cilje glede izkopavanja, proizvodnje in uporabe: do leta 2020 je treba zagotoviti stabilen gospodarski razvoj rudarske industrije v celotnem mestu, zagotoviti, da industrija mineralnih surovin doseže proizvodno vrednost 450 milijonov RMB in 9 milijonov ton proizvedenih mineralnih surovin ter naslednje cilje glede industrije, tudi za kaolin in kremenov pesek: na podlagi obstoječe zmogljivosti izkopavanja se je treba osredotočiti na izkopavanje ter uporabo kaolina in kremenovega peska za steklo ter vzpostaviti največjo bazo Guangxija za obdelavo, uvoz in izvoz kaolina (keramične zemlje), kremenovega peska z visoko stopnjo čistosti in drugih neželeznih mineralnih izdelkov, največjo bazo za proizvodnjo keramike in največjo bazo za proizvodnjo cementa (98). Načrt določa tudi cilje za leto 2025, med drugim za povečanje uporabe in proizvodnje: „Močno je treba razviti izkopavanje in uporabo neželeznih in gradbenih materialov; osredotočiti se je treba na razvoj industrij za globoko obdelavo, na primer za kaolin, kremenčev pesek za steklo itd.; prizadevati si je treba za zagotovitev, da bo vrednost proizvodnje industrije mineralnih surovin do leta 2025 znašala 600 milijonov RMB; učinkovito in močno je treba razširiti in industrializirati rudarstvo ter močno povečati gospodarsko in intenzivno uporabo mineralnih surovin.“ Zlasti je v njem naveden tudi jasen cilj lokalnih organov, tj. „doseči celovito upravljanje industrije mineralnih surovin“ (99). Eden od elementov, na katerih temelji taka politika upravljanja, je ureditev strukture in proizvodnje lokalne industrije: „Določiti [je treba] eno ključno rudarsko območje za celotno mesto: ključno rudarsko območje za kaolin v Hepu, ki obsega 542,49 km2. Na teh ključnih rudarskih območjih je trenutno šest velikih rudnikov kaolina. Do leta 2020 bo njihovo število na tem ključnem rudarskem območju omejeno na osem ali manj, proizvodnja pa bo velika ali srednja. Od teh osmih predvidenih območij jih je bilo sedem že razmejenih, eno pa je še treba razmejiti.“ (100)

(94) Kot je ponazorjeno v dokumentih v zvezi z načrtovanjem, navedenih zgoraj, se zdi, da kitajska vlada usmerja razvoj sektorja keramične namizne in kuhinjske posode v skladu z raznovrstnimi povezanimi orodji in smernicami politike, ki med drugim zajemajo sestavo in prestrukturiranje trga, surovine, naložbe, upravljanje zmogljivosti, obseg izdelkov, geografsko lokacijo, nadgradnjo itd. S temi in drugimi sredstvi kitajska vlada usmerja in nadzira vse vidike razvoja in delovanja sektorja (101). Sedanja težava presežne zmogljivosti v sektorju keramične namizne in kuhinjske posode, kakor je opisana v oddelku 3.3.1 v nadaljevanju, je prav verjetno najjasnejša ponazoritev posledic politik kitajske vlade in izkrivljanj, ki izhajajo iz tega (102).

(95) Komisija je skratka ugotovila, da ima kitajska vlada vzpostavljene javne politike, ki vplivajo na sile prostega trga v sektorju keramične namizne in kuhinjske posode, tudi pri surovinah, ki se uporabljajo v navedenem sektorju.

3.2.2.6. Znatna izkrivljanja v skladu s četrto alineo člena 2(6a)(b) osnovne uredbe: neobstoj zakonodaje o stečaju, družbah ali lastnini, ali diskriminatorna uporaba, ali nezadostno izvrševanje navedene zakonodaje

(96) V skladu z informacijami v spisu kitajski stečajni sistem nezadostno izpolnjuje svoje glavne cilje, kot sta pravična poravnava zahtevkov in terjatev ter varstvo zakonitih pravic in interesov upnikov in dolžnikov. Zdi se, da to izhaja iz dejstva, da je za kitajski sistem značilno sistematično nezadostno izvrševanje, čeprav kitajsko stečajno pravo formalno temelji na podobnih načelih, kot se uporabljajo v sorodnem pravu v drugih državah, razen na Kitajskem. Število stečajev je še vedno izjemno nizko glede na obseg gospodarstva države, med drugim tudi zato, ker so postopki v primeru insolventnosti polni pomanjkljivosti, ki dejansko odvračajo od vložitve predloga za stečaj. Poleg tega ima država še vedno močno in dejavno vlogo v postopkih v primeru insolventnosti ter pogosto neposredno vpliva na njihov izid (103).

(97) Pomanjkljivosti sistema lastninskih pravic so poleg tega posebno očitne v zvezi z lastništvom zemljišč in pravicami do uporabe zemljišč na Kitajskem (104). Vsa zemljišča so last kitajske države (kmetijska zemljišča so v skupni lasti, mestna zemljišča pa v lasti države). Njihova dodelitev je izključno odvisna od države. Obstajajo pravne določbe, katerih cilj je pregledno dodeljevanje pravic do uporabe zemljišč in v skladu s tržnimi cenami, na primer z uvedbo razpisnih postopkov. Vendar se te določbe skoraj nikoli ne upoštevajo in nekateri kupci pridobijo zemljišča brezplačno ali po tečaju, ki je nižji od tržnega (105). Poleg tega si organi pri dodeljevanju zemljišč pogosto prizadevajo uresničiti posebne politične cilje, vključno z izvajanjem gospodarskih načrtov (106).

(98) Kaže torej, da kitajsko stečajno in stvarno pravo ne delujeta ustrezno, kar povzroča izkrivljanja pri ohranjanju solventnosti sicer insolventnih družb in dodeljevanju pravic do uporabe zemljišč v LRK. To pravo se uporablja tudi v zvezi s proizvodnjo keramične namizne in kuhinjske posode. Poleg tega je Komisija v preteklosti že ugotovila, da je imel sektor koristi od poslov v zvezi s pravicami do uporabe zemljišč, za katere so bila značilna izkrivljanja s strani države (107).

(99) Glede na navedeno je Komisija sklenila, da je bila uporaba stečajnega in stvarnega prava v sektorju keramične namizne in kuhinjske posode diskriminatorna oziroma je bilo njuno izvrševanje neustrezno.

3.2.2.7. Znatna izkrivljanja v skladu s peto alineo člena 2(6a)(b) osnovne uredbe: izkrivljanja stroškov plač

(100) Sistem tržno določenih plač se na Kitajskem ne more v celoti razviti, saj delavci in delodajalci ne morejo uveljavljati svojih pravic do kolektivne organizacije. Kitajska še ni ratificirala številnih temeljnih konvencij Mednarodne organizacije dela (MOD), zlasti konvencij o svobodi združevanja in kolektivnih pogajanjih (108). Na podlagi nacionalne zakonodaje je dejavna samo ena sindikalna organizacija. Ta pa ni neodvisna od državnih organov, zato njeno sodelovanje pri kolektivnih pogajanjih in varstvu pravic delavcev ostaja na osnovni ravni (109). Poleg tega je mobilnost kitajske delovne sile omejena s sistemom prijave gospodinjstev, zaradi česar imajo lokalni prebivalci v določenem upravnem območju omejen dostop do celotnega sklopa prejemkov za socialno varnost in drugih prejemkov. Delavci, ki nimajo prijavljenega lokalnega prebivališča, se zato običajno znajdejo v ranljivem položaju na področju zaposlovanja in prejemajo nižji dohodek kot tisti, ki imajo prijavljeno prebivališče (110). Navedene ugotovitve so povzročile izkrivljanje stroškov plač na Kitajskem.

(101) Kot je bilo navedeno, delo prispeva znaten delež k stroškom proizvodnje izdelka, ki se pregleduje, saj je to delovno intenzivni proces. Opisani kitajski sistem delovnega prava velja tudi za sektor keramike, vključno s proizvodnjo namizne posode. Zadevni sektor so izkrivljanja stroškov plač namreč prizadela neposredno (pri proizvodnji zadevnih izdelkov) in posredno (pri dostopu do kapitala ali vložkov družb, za katere velja isti sistem delovnega prava na Kitajskem).

(102) Na podlagi navedenega je Komisija sklenila, da so bili v sektorju keramične namizne in kuhinjske posode stroški plač izkrivljeni.

3.2.2.8. Znatna izkrivljanja v skladu s šesto alineo člena 2(6a)(b) osnovne uredbe: dostop do financiranja ponujajo institucije, ki izvajajo cilje javne politike ali kako drugače ne delujejo neodvisno od države

(103) Za dostop družb do kapitala na Kitajskem so značilna različna izkrivljanja.

(104) Prvič, za kitajski finančni sistem je značilen močen položaj bank v državni lasti (111), ki pri zagotavljanju dostopa do financiranja upoštevajo tudi druga merila poleg ekonomske upravičenosti projekta. Banke so podobno kot nefinančne družbe v državni lasti še vedno povezane z državo, ne samo v okviru lastništva, temveč tudi prek osebnih odnosov (glavne vodstvene delavce velikih finančnih institucij v državni lasti imenuje KKP) (112), in tako kot nefinančne družbe v državni lasti redno izvajajo javne politike, ki jih oblikuje vlada. Pri tem upoštevajo izrecno pravno obveznost opravljanja svojih poslov v skladu s potrebami nacionalnega gospodarskega in družbenega razvoja ter v skladu s smernicami industrijskih politik države (113). To dopolnjujejo dodatna obstoječa pravila, ki usmerjajo finančna sredstva v sektorje, ki jih vlada določi kot spodbujane ali kako drugače pomembne sektorje (114).

(105) Čeprav se priznava, da se različne pravne določbe nanašajo na potrebo po spoštovanju normalnega bančnega ravnanja in bonitetnih pravil, kot je potreba po proučitvi kreditne sposobnosti posojilojemalca, prepričljivi dokazi, vključno z ugotovitvami na podlagi preiskav v zvezi z instrumenti trgovinske zaščite, kažejo, da je vloga teh določb pri uporabi različnih pravnih instrumentov zgolj sekundarna.

(106) Bonitetne ocene v zvezi z obveznicami in posojili so poleg tega pogosto izkrivljene iz različnih razlogov, vključno z dejstvom, da na oceno tveganja vplivata strateški pomen družbe za kitajsko vlado in pomen implicitnega jamstva vlade. Ocene jasno kažejo, da kitajske bonitetne ocene sistematično ustrezajo nižjim mednarodnim ocenam.

(107) Posledica tega je, da se posojila pristransko izdajajo družbam v državni lasti, velikim, dobro povezanim zasebnim družbam in družbam v ključnih industrijskih sektorjih, kar pomeni, da razpoložljivost in stroški kapitala niso enaki za vse subjekte na trgu.

(108) Drugič, stroški izposojanja se umetno ohranjajo na nizki ravni, da bi se spodbudila rast naložb. To je povzročilo prekomerno uporabo kapitalskih naložb s čedalje nižjo donosnostjo naložb. To ponazarja nedaven porast korporativnega vzvoda v državnem sektorju kljub velikemu padcu dobičkonosnosti, kar kaže, da mehanizmi v bančnem sistemu ne upoštevajo normalnih komercialnih odzivov.

(109) Tretjič, čeprav je bila liberalizacija nominalne obrestne mere dosežena oktobra 2015, cenovni signali še vedno niso rezultat sil prostega trga, temveč nanje vplivajo izkrivljanja, ki jih povzroča vlada. Delež posojil, ki je enak referenčni vrednosti ali je nižji od nje, še vedno predstavlja 45 % vseh posojil, in zdi se, da se je pospešila uporaba usmerjenih posojil, saj se je ta delež po letu 2015 kljub poslabšanju gospodarskih razmer izrazito povečal. Umetno nizke obrestne mere povzročajo prenizke cene in s tem prekomerno uporabo kapitala.

(110) Splošna rast posojil na Kitajskem pomeni poslabšanje učinkovitosti dodeljevanja kapitala brez kakršnih koli znakov omejevanja kreditiranja, ki bi bilo pričakovano v neizkrivljenem tržnem okolju. Zato se je obseg slabih posojil v zadnjih letih hitro povečeval. Kitajska vlada, ki se je znašla v položaju, ko so se tvegana posojila povečevala, se je odločila, da se tveganjem izogne. Zato se vprašanja slabih terjatev rešujejo z obnavljanjem terjatev, s čimer se ustvarjajo tako imenovane „zombi“ družbe, ali s prenosom lastništva terjatve (npr. z združevanji ali zamenjavami terjatev v lastniške deleže), ne da bi se pri tem nujno odpravila splošna težava terjatev ali obravnavali njeni glavni vzroki.

(111) Kljub nedavno sprejetim ukrepom za liberalizacijo trga na korporativni sistem posojil na Kitajskem v bistvu vplivajo znatne sistemske težave in izkrivljanja, ki so posledica stalne vseprisotne vloge države na kapitalskih trgih.

(112) Od tega finančnega sistema imajo korist tudi proizvodnja keramične namizne in kuhinjske posode ali dobavitelji surovin in drugih vložkov. Zlasti so nekateri kitajski proizvajalci keramične namizne in kuhinjske posode v bližnji preteklosti prejeli državno podporo, ki ni združljiva s trgom in je imela značilnosti finančne podpore, dodeljene pod netržnimi pogoji (115). Zato sta ta podpora in splošno znatno poseganje države v zgoraj opisani finančni sistem močno prizadela tržne razmere na vseh ravneh.

(113) Glede na navedeno je Komisija sklenila, da so imeli proizvajalci keramične namizne in kuhinjske posode dostop do financiranja institucij, ki izvajajo cilje javne politike ali kako drugače ne delujejo neodvisno od države.

3.2.2.9. Sistemska narava opisanih izkrivljanj

(114) Komisija je ugotovila, da so izkrivljanja, opisana v poročilu, značilna za kitajsko gospodarstvo. Razpoložljivi dokazi namreč kažejo, da so dejstva in značilnosti kitajskega sistema, kot je opisan zgoraj v oddelkih 3.2.2.2 do 3.2.2.5 in delu A poročila, značilni za celotno državo in vse sektorje gospodarstva. Enako velja tudi za opis proizvodnih dejavnikov, kot so navedeni v oddelkih 3.2.2.6 do 3.2.2.8 zgoraj ter delu B poročila.

(115) Zbornica CCCLA je v pripombah z dne 30. julija 2018 k obvestilu z dne 18. julija 2018 ugovarjala uporabi člena 2(6a) osnovne uredbe. Po njenem mnenju bi morala Komisija najprej preveriti domnevna znatna izkrivljanja v kitajski industriji keramične namizne posode in najprej sprejeti pozitivno ugotovitev, kot se zahteva v členu 2(6a)(a), šele nato pa iskati podatke o stroških proizvodnje v drugih virih. Zbornica CCCLA je v dodatnih pripombah z dne 13. avgusta 2018 pojasnila, da kitajski proizvajalci izvozniki 15 surovin, ki se uporabljajo za zadevni izdelek, običajno ne uvažajo, ampak jih kupujejo na lokalnem trgu. Poleg tega je trdila, da „pritožnik ni trdil, da je na kitajskem trgu surovin prisotno znatno izkrivljanje, niti ga ni Komisija ugotovila v svojem ‚poročilu za posamezno državo‘ o morebitnem izkrivljanju na Kitajskem v zvezi s surovinami keramične industrije“. Zato po mnenju zbornice CCCLA ni bilo razloga za nadomestitev dejanskih domačih nabavnih cen kitajskih izvoznikov za teh 15 surovin z uvoznimi cenami iz Brazilije, Tajske in Turčije. To trditev je ponovila v pripombah z dne 19. oktobra 2018, v skladu s katerimi bi morala Komisija proučiti dejanske nakupne cene, ki so jih kitajski proizvajalci izvozniki plačali za surovine.

(116) Komisija je zbornico CCCLA pozvala, naj svojo trditev utemelji s „točnimi in ustreznimi dokazi“, kot se zahteva v tretji alinei člena 2(6a)(a) osnovne uredbe. Vendar ni tega storila niti zbornica CCCLA niti nobena od vzorčenih družb, ki so članice zbornice CCCLA, ena od vzorčenih družb pa je med preverjanjem na kraju samem prekinila sodelovanje.

(117) Komisija je spomnila, da je za proizvodnjo keramične namizne in kuhinjske posode potreben širok razpon vložkov. Vzorčene družbe so te vložke nabavljale na Kitajskem. Ko proizvajalci keramične namizne in kuhinjske posode kupijo/naročijo te vložke, so cene, ki jih plačajo (in ki so evidentirane kot njihovi stroški), očitno izpostavljene istim zgoraj navedenim sistemskim izkrivljanjem. Na primer, dobavitelji vložkov zaposlijo delovno silo, ki je izpostavljena izkrivljanjem. Izposodijo si lahko denar, ki je izpostavljen izkrivljanjem v finančnem sektorju/pri dodelitvi kapitala. Poleg tega zanje velja sistem načrtovanja, ki se uporablja na vseh ravneh upravljanja in v vseh sektorjih.

(118) Posledica tega je, da se domače prodajne cene zadevnega izdelka ne morejo uporabljati in da to zaznamuje tudi vse stroške vložkov (vključno s surovinami, energijo, zemljišči, financiranjem, delom itd.), saj država z znatnim poseganjem vpliva na oblikovanje njihovih cen, kot je opisano v delih A in B poročila. Opisana poseganja države v zvezi z dodeljevanjem kapitala, zemljišči, delom, energijo in surovinami so prisotna po vsej LRK. To na primer pomeni, da je vložek, sam proizveden na Kitajskem s povezovanjem številnih proizvodnih dejavnikov, izpostavljen znatnim izkrivljanjem. Enako velja za vložke v vložke in tako dalje.

3.2.2.10. Pripombe po razkritju ugotovitev o znatnih izkrivljanjih

(119) Zbornica CCCLA je po razkritju podala več pripomb glede dejstva, da je Komisija uporabila člen 2(6a)(b) osnovne uredbe.

(120) Zbornica CCCLA je najprej trdila, da ugotovitve Komisije o obstoju znatnih izkrivljanj v kitajskem sektorju keramične namizne in kuhinjske posode niso v skladu s standardi glede objektivnih virov in zadostne dokazne vrednosti, ker temeljijo zlasti na poročilu Komisije in poročilu družbe ThinkDesk. Poročilo Komisije ni bila objektivna analiza gospodarstva in gospodarskih politik na Kitajskem, ampak je bilo namenjeno le temu, da vložniku olajša predložitev primera z zadostnimi dokazi o znatnih izkrivljanjih, Komisiji pa olajša oblikovanje ugotovitev v zvezi s tem. Podobno je po mnenju zbornice CCCLA poročilo družbe ThinkDesk vložniku olajšalo pripravo zahtevka, Komisiji pa oblikovanje ugotovitev v zvezi z obstojem znatnih izkrivljanj v kitajski industriji keramične kuhinjske in namizne posode. V navedenem smislu sta bila po mnenju zbornice CCCLA oba dokumenta pripravljena z določenim namenom, zato ju ni mogoče šteti za objektivna, poleg tega je verjetno, da so bili v analizi obstoja znatnih izkrivljanj dejanski elementi opuščeni. Poleg tega sta bila navedena dokumenta pripravljena precej pred začetkom pregleda zaradi izteka ukrepa, in zbornica CCCLA je trdila, da Komisija ni oblikovala nobenih novih ugotovitev, ki bi presegale vsebino teh dokumentov.

(121) Komisija je opozorila, da je njeno poročilo dokaz, priložen spisu preiskave, kakor je določeno v členu 2(6a)(c) osnovne uredbe. Poročilo je bilo objavljeno 21. decembra 2017, in vsi (tj. ne samo stranke, udeležene v določeni protidampinški preiskavi) so imeli možnost, da dokaze v poročilu izpodbijejo, predložijo pripombe v zvezi z njimi in jih dopolnijo. Komisija do danes ni prejela nobenega takega prispevka o poročilu, v katerem bi se dvomilo o njegovi objektivnosti. Poleg tega zbornica CCCLA sama ni predložila nobenih konkretnih elementov, ki bi izpodbijali dokaze ali pravne sklepe iz poročila. Zato ni bilo dokazano, zakaj naj poročilo ne bi bilo objektivno, trditev, da se v tej preiskavi na poročilo ni mogoče sklicevati, pa je bila zavrnjena. Podobno bi lahko zbornica CCCLA izpodbijala vse dejanske ali pravne elemente iz poročila družbe ThinkDesk in vse druge pritožnikove predložitve. Ker zbornica ni podrobno pojasnila, zakaj informacije v poročilu družbe ThinkDesk niso objektivne, je bila trditev, da bi morala Komisija to poročilo zavreči, zavrnjena.

(122) Zbornica CCCLA je pomisleke izrazila tudi glede dejstva, da sta bili obe poročili pripravljeni precej pred začetkom pregleda zaradi izteka ukrepov. Trdila je, da Komisija ni oblikovala nobenih novih ugotovitev, ki bi presegale vsebino teh dokumentov.

(123) Komisija se s tem stališčem ni strinjala. V tej preiskavi je ugotovila, da so zadevni dokazi iz poročila ustrezni in veljavni za sedanjo preiskavo v zvezi s pregledom zaradi izteka ukrepov, zato jih je upoštevala pri ocenjevanju obstoja znatnih izkrivljanj v LRK. Podobno je Komisija uporabila vsebino poročila družbe ThinkDesk za usmerjanje preiskave v zvezi z dodatnimi elementi, ki so posebej pomembni za sektor keramične namizne in kuhinjske posode. Nadalje se je sklicevala na znatne dodatne dokaze in raziskavo o povezavi med horizontalnimi izkrivljanji na Kitajskem in zadevnim sektorjem, ki je opisana zlasti v oddelku 3.2.2.5 ter močno presega dokaze iz poročila in poročila družbe ThinkDesk. Ta raziskava je Komisiji omogočila oblikovanje številnih dodatnih ugotovitev o obstoju znatnih izkrivljanj v sektorju keramične namizne in kuhinjske posode. Zato je Komisija zavrnila trditev zbornice CCCLA.

(124) Zbornica CCCLA je trdila tudi, da so bile ugotovitve o znatnih izkrivljanjih oblikovane brez kvantitativne analize. Po njenem mnenju bi morala biti analiza takih izkrivljanj podprta s primerjavo cen ali stroškov, ki so jih sporočili posamezni proizvajalci izvozniki, s cenami ali stroški na prostem trgu, da bi se lahko presodil pomen izkrivljanj.

(125) Prvi stavek člena 2(6a)(b) osnovne uredbe določa, da je „[z]natno izkrivljanje […] izkrivljanje, do katerega pride, kadar sporočene cene ali stroški, vključno s stroški surovin in energije, niso rezultat sil prostega trga, in sicer zaradi znatnega poseganja države“. V drugem stavku te določbe je navedeno, kako bi morala Komisija oceniti obstoj znatnih izkrivljanj: „[p]ri ugotavljanju obstoja znatnega izkrivljanja se med drugim upošteva možni učinek enega ali več […] elementov“, naštetih v alineah člena 2(6a)(b). Zato je, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 48 zgoraj in v skladu s členom 2(6a)(b) ocena obstoja takih znatnih izkrivljanj, ki jo je izvedla Komisija, rezultat splošne ocene ustreznih elementov iz alinej navedene določbe, ki je bila izvedena, da bi se lahko cene ali stroški proizvajalca izvoznika dejansko primerjali z neizkrivljenimi cenami ali stroški na prostem trgu. Poleg tega se lahko, kot je prav tako določeno v uvodni izjavi 48, v splošni oceni obstoja izkrivljanj upoštevajo tudi splošne razmere v državi izvoznici in celoten pravni sistem, ki vladi zagotavlja znatne pristojnosti za tako poseganje v gospodarstvo, da cene in stroški niso rezultat prostega razvoja tržnih sil. Zahtevani standard v zakonodaji je, da eden od „možnih“ učinkov enega ali več ustreznih meril, navedenih v alineah člena 2(6a)(b), posega v cene in stroške, pri čemer zakonodaja ne vsebuje nobene zahteve, da je treba za ugotovitev obstoja znatnih izkrivljanj v zadevni državi in sektorju izvesti dejansko kvantitativno analizo na podlagi primerjave med neizkrivljenimi referenčnimi cenami in stroški ter stroški in cenami proizvajalcev izvoznikov. Ta trditev je bila zato zavrnjena.

(126) Nazadnje, zbornica CCCLA je trdila, da po izteku oddelka 15 Protokola o pristopu Kitajske k STO (v nadaljnjem besedilu: protokol) EU pri določanju normalne vrednosti ne bi smela odstopati od standardne metodologije, tj. uporabe le domačih cen in stroškov države izvoznice, razen če protidampinški sporazum ne dovoljuje drugače. Glede na zgoraj navedeno bi morala EU upoštevati standardno metodologijo v skladu s členom 2 protidampinškega sporazuma. Poleg tega je zbornica CCCLA trdila tudi, da v protidampinškem sporazumu „ni predvidena vsebinska možnost za ugotovitev obstoja znatnih izkrivljanj“. Ker v protidampinškem sporazumu ali Splošnem sporazumu o carinah in trgovini iz leta 1994 ni pravne podlage za tak poseben ukrep, ugotovitve o obstoju znatnih izkrivljanj in posledično določitev normalne vrednosti niso skladne s členi 1, 2, 6(1) in 18(1) protidampinškega sporazuma.

(127) V zadevnem primeru je Komisija uporabila ustrezna pravila iz člena 2(6a) osnovne uredbe. Zakonodajalec EU je ta pravila sprejel ob polnem upoštevanju obveznosti EU na podlagi prava STO. Komisija je opozorila, da v pravu STO ni absolutnega pravila, da je treba normalno vrednost vedno določiti na podlagi domačih stroškov in cen. Poleg tega se ni strinjala z mnenjem, da oddelek 15 protokola ni več pomemben za dampinške preiskave v zvezi s Kitajsko, in je spomnila, da v sistemu STO za reševanje sporov v zvezi s to zadevo še vedno poteka pravdni postopek, v katerem je navedeno mnenje zagovarjala s sklicevanjem na besedilo točke (d), njegov namen in zgodovino pogajanj v zvezi z navedeno določbo. Zato je Komisija navedene trditve zavrnila.

3.2.2.11. Sklep

(128) Analiza iz oddelkov 3.2.2.2 do 3.2.2.9, ki vključuje pregled vseh razpoložljivih dokazov o poseganju Kitajske v svoje gospodarstvo na splošno ter v keramični sektor (vključno z izdelkom, ki se pregleduje), je pokazala, da cene ali stroški, vključno s stroški surovin, energije in dela, niso rezultat sil prostega trga zaradi znatnega poseganja države v smislu člena 2(6a)(b) osnovne uredbe, kot kaže dejanski ali možni učinek enega ali več zadevnih elementov iz navedenega člena. Na tej podlagi in zaradi nesodelovanja kitajske vlade je Komisija sklenila, da v tem primeru ni ustrezno uporabljati domačih cen in stroškov za določitev normalne vrednosti.

(129) Komisija je zato oblikovala normalno vrednost izključno na podlagi proizvodnih in prodajnih stroškov, ki upoštevajo neizkrivljene cene ali referenčne vrednosti, v tem primeru torej na podlagi ustreznih proizvodnih in prodajnih stroškov v primerni reprezentativni državi v skladu s členom 2(6a)(a) osnovne uredbe, kot je navedeno v naslednjem oddelku.

3.2.3. Reprezentativna država

3.2.3.1. Splošne pripombe

(130) Komisija je po ugotovitvi v skladu s členom 2(6a)(b) osnovne uredbe, da znatna izkrivljanja vplivajo na cene in/ali stroške v kitajskem sektorju keramične namizne in kuhinjske posode, normalno vrednost določila na podlagi stroškov proizvodnje in prodaje v primerni reprezentativni državi v skladu s členom 2(6a)(a) osnovne uredbe.

(131) Izbira reprezentativne države je temeljila na naslednjih merilih: (1) stopnja gospodarskega razvoja, ki je podobna stopnji v LRK. Komisija je za ta namen uporabila države, ki imajo podoben bruto nacionalni dohodek na prebivalca kot LRK glede na zbirko podatkov Svetovne banke (116); (2) proizvodnja zadevnega izdelka v navedeni državi; (3) razpoložljivost ustreznih javnih podatkov v navedeni državi; (4) kadar je več možnih reprezentativnih držav, se prednost nameni državam z ustrezno ravnjo socialne zaščite in varstva okolja, če je to ustrezno.

(132) Kot je omenjeno v uvodni izjavi 31 obvestila z dne 18. julija, je Komisija zainteresirane strani obvestila, da je opredelila tri možne reprezentativne države, tj. Brazilijo, Tajsko in Turčijo, ter jih pozvala, naj predložijo pripombe in predlagajo druge države. Zbornica CCCLA in vložnik sta predložila več pripomb o možnih reprezentativnih državah, nobeden od njiju pa ni predlagal druge države.

3.2.3.1. Stopnja gospodarskega razvoja, ki je podobna stopnji v LRK

(133) Brazilija, Tajska in Turčija so uvrščene med države, ki imajo podobno stopnjo gospodarskega razvoja kot LRK, kar pomeni, da je Svetovna banka vse uvrstila med države z višjim srednjim dohodkom.

(134) Zbornica CCCLA (117) je pripomnila, da je bil leta 2017 BND Turčije na prebivalca precej višji od BND na prebivalca Kitajske ali Brazilije. Podobno je vložnik opozoril tudi (118), da je bil leta 2016 BDP na prebivalca v Braziliji zelo podoben tistemu na Kitajskem, turški BDP na prebivalca pa je bil precej višji. Zato sta obe strani trdili, da Turčija na podlagi tega merila ni primerna država.

(135) V osnovni uredbi je navedena „primern[a] […] držav[a], ki je po gospodarski razvitosti podobna državi izvoznici“. Zato v skladu z osnovno uredbo Komisiji ni treba izbrati države, katere stopnja BND ali BDP na prebivalca je najbližja stopnji Kitajske. Ustrezno merilo je namreč podobnost stopnje gospodarskega razvoja. Da bi se ugotovila taka podobnost, je primerno uporabiti razvrstitev v višji srednji dohodek glede na Svetovno banko za zadevno obdobje, ker ta razvrstitev pri opredelitvi več potencialno primernih držav s podobno stopnjo razvoja temelji na več objektivnih ekonomskih merilih. Ker so bile vse tri države vključene v isto kategorijo zbirke podatkov Svetovne banke, se je štelo, da izpolnjujejo merilo iz prve alinee člena 2(6a)(a) osnovne uredbe. Zato je Komisija sklenila, da vse tri države enako izpolnjujejo to merilo, pripomba pa je bila zavrnjena.

3.2.3.2. Proizvodnja izdelka, ki se pregleduje, in razpoložljivost ustreznih javnih podatkov v reprezentativni državi

(136) Skoraj vse države na svetu proizvedejo neko količino izdelka, ki se pregleduje. Komisija je po analizi razpoložljivih podatkov ter zlasti podatkov iz zbirk podatkov Global Trade Atlas (v nadaljnjem besedilu: zbirka podatkov GTA) (119) in Orbis družbe Bureau van Dijk (v nadaljnjem besedilu: zbirka podatkov Orbis) (120) kot možne reprezentativne države za to preiskavo opredelila Brazilijo, Tajsko in Turčijo.

(137) Zbornica CCCLA je v pripombah izrazila pomisleke glede velikih razlik med povprečnimi uvoznimi cenami za proizvodne dejavnike, ki so jih sporočile Brazilija, Tajska in Turčija. Trdila je, da so te razlike predvsem posledica količine uvoza. Manjše uvožene količine so praviloma dosegle višje cene. Izrazila je tudi pomisleke glede točnosti uvoznih cen, izraženih na ravni šestmestne oznake harmoniziranega sistema (HS), in Komisijo pozvala, naj uporabi oznake na višji, tj. osemmestni ravni. V zvezi z razpoložljivostjo finančnih podatkov je zbornica CCCLA opozorila, da dobiček in PSA-stroški Turčije in Brazilije temeljijo le na eni ali dveh družbah, zato lahko nanje vplivajo občasni dejavniki (kot je prodaja izdelkov z blagovno znamko), podatki za Tajsko pa temeljijo na povprečju osmih družb. Zato je trdila, da bi bilo treba izbrati Tajsko.

(138) Vložnik se je po drugi strani zavzemal, da bi bilo treba kot reprezentativno državo uporabiti Brazilijo. Trdil je, da se za dve tajski družbi od osmih, ki jih je opredelila Komisija, zdi, da ne proizvajata izdelka, ki se pregleduje, in da za Tajsko ni na voljo najnovejših finančnih podatkov. Omenil je tudi, da v prvotni preiskavi tajski proizvajalec ni mogel zagotoviti dovolj podrobnih podatkov. Vložnik je trdil, da so bili prodajni, splošni in administrativni stroški (v nadaljnjem besedilu: PSA-stroški) ter dobiček brazilskega proizvajalca, predlaganega v zahtevku za pregled, najbolj v skladu s PSA-stroški proizvajalcev Unije in dobičkom, ki bi ga lahko ti ustvarili, če ne bi bilo dampinškega uvoza. Opozoril je tudi, da so bili povprečni PSA-stroški in podatki o dobičku tajskih proizvajalcev prenizki in da so bile pri dveh od njih sporočene stopnje dobička nižje od ciljnega dobička, določenega v prvotni preiskavi. Navedel je, da brazilski proizvajalec, ki ga je predlagal, lahko pripravi in predloži zahtevane informacije o stroških.

(139) Komisija je v odgovor na te trditve opozorila, da razlike v povprečnih uvoznih cenah kot take ne pomenijo, da podatki niso zanesljivi. Če so uvozne količine proizvodnih dejavnikov dovolj reprezentativne in ni nobenih drugih posebnih okoliščin, zaradi katerih ne bi bile reprezentativne ali ustrezne, ni objektivnega razloga za izključitev teh količin ali katere koli od predlaganih držav. Kar zadeva raven razvrstitve, si Komisija prizadeva, da bi uporabila čim ustreznejšo in čim podrobnejšo raven na podlagi informacij, ki so na voljo v dokumentaciji. Kitajski proizvajalci izvozniki so doslej predložili kitajske osemmestne oznake, ki so v večini primerov dejansko ustrezale šestmestni oznaki HS, saj sta bili zadnji dve števki „00“. Kadar je bilo mogoče, je Komisija opredelila in uporabila enakovredne osemmestne oznake iz nomenklature reprezentativne države. Ker ni bilo konkretnih trditev o nobenem konkretnem dejavniku proizvodnje, je Komisija uporabila podatke, kot je podrobneje pojasnjeno v uvodni izjavi 155 v nadaljevanju.

(140) Poleg tega dejstvo, da so finančni podatki (kot so PSA-stroški in dobiček) za Tajsko temeljili na več družbah kot finančni podatki za drugi dve državi, samo po sebi ne pomeni, da so bili zanesljivejši. Vsekakor je v skladu z osnovno uredbo treba uporabiti „relevantne podatke“, ki so „na voljo takoj“, ni pa določeno, da bi to moral biti najširši nabor podatkov. Poleg tega lahko Komisija zaradi razpoložljivosti revidiranih računovodskih izkazov turške družbe iz finančnih podatkov po potrebi izključi vpliv kakršnih koli izrednih dogodkov ali dejavnosti. Tega za družbe iz drugih dveh držav ni mogoče trditi. Zato so bili najpodrobnejši podatki na voljo za turško družbo. Na podlagi navedenega so bile trditve zbornice CCCLA zavrnjene.

(141) Kar zadeva vložnikovo trditev glede PSA-stroškov in stopnje dobička brazilskega proizvajalca, je Komisija opozorila, da vprašanje, ali so bili PSA-stroški in stopnje dobička v reprezentativni državi v skladu s tistimi proizvajalcev Unije ali njihovimi pričakovanji, ni relevantno za izbiro najprimernejše reprezentativne države. Poleg tega finančni podatki brazilskega proizvajalca, opredeljenega v zahtevku za pregled, in njegovi podatki o stroških v nasprotju z vložnikovo trditvijo niso bili javno na voljo. Zato so bile vložnikove trditve zavrnjene.

(142) Komisija je skrbno analizirala vse ustrezne podatke o vseh dejavnikih proizvodnje v vseh treh možnih reprezentativnih državah, ki so bili na voljo v dokumentaciji, in ugotovila naslednje: (1) zbirka podatkov GTA vsebuje podatke o uvozu večine surovin v reprezentativnih količinah za vse tri države. Vendar so uvozne količine za več izdelkov (kot so kremenčev pesek in kremen, pigmenti in mavec), ki skupaj predstavljajo približno 20 % stroškov proizvodnje integriranega proizvajalca, za Turčijo in Tajsko znatno večje kot za Brazilijo; (2) pred kratkim revidirana finančna poročila proizvajalca, opredeljenega v Turčiji, so javno dostopna (121), kar ne velja za družbe, opredeljene v Braziliji in na Tajskem. Finančna poročila, ki sicer niso osnovni pogoj za tovrstno analizo, še vedno pomenijo prednost, saj Komisiji omogočajo, da preveri, ali so uporabljeni najprimernejši podatki in ali so vplivi morebitnih izrednih dogodkov izključeni; (3) Turčija ima podrobne, javno dostopne informacije o stroških dela (122) v državi in podrobnosti o opravljenih urah v zadevnem sektorju (sektor nekovinskih mineralnih surovin, vključno s proizvodnjo keramike, stekla, cementa in apna). Podatki v Turčiji vključujejo plačila za socialno varnost in druge stroške dela, ki jih plačajo družbe. Stroški dela so pomemben dejavnik v obravnavanem primeru, saj v povprečju predstavljajo 45–55 % skupnih stroškov proizvodnje.

(143) Na podlagi skupnega učinka vseh teh dejavnikov se je Komisiji Turčija zdela najprimernejša reprezentativna država za to preiskavo. V obvestilu z dne 9. oktobra je Komisija zainteresirane strani obvestila o svoji nameri, da Turčijo uporabi kot reprezentativno državo, in jih pozvala, naj predložijo pripombe.

(144) Vložnik je v pripombah (123) po obvestilu z dne 9. oktobra trdil, da je Komisija pri izbiri najprimernejše reprezentativne države uporabila le dve merili od štirih, določenih v členu 2(6a)(a) osnovne uredbe. Komisijo je pozval, naj razkrije končne in posodobljene referenčne vrednosti za vse proizvodne dejavnike, na podlagi katerih se določi normalna vrednost. Od Komisije je zahteval še, naj oceni vpliv nedavnih političnih in gospodarskih dogodkov v Turčiji, ki so povzročili znaten padec vrednosti turške lire, na normalno vrednost.

(145) Komisija je v odgovor na te pripombe potrdila, da so bila, kot je že pojasnjeno v uvodnih izjavah 133 do 142, pri izbiri reprezentativne države skrbno analizirana vsa tri glavna merila. Četrto merilo o ustrezni ravni socialne zaščite in varstva okolja se uporablja le v primerih, ko ni mogoče na podlagi prvih treh meril izbrati nobene države, kar pa v tej preiskavi ni veljalo. Do devalvacije turške lire, kot je priznal tudi vložnik, je prišlo po obdobju preiskave v zvezi s pregledom, zato po mnenju Komisije ni bilo razloga za oceno njenega vpliva na normalno vrednost. Vložnikova zahteva, naj se mu predložijo podatki in viri za različne proizvodne dejavnike, ni argument v zvezi z izbiro reprezentativne države in je obravnavana v preglednici 1 v nadaljevanju.

(146) Zbornica CCCLA se v pripombah (124) ni strinjala s sklepom Komisije, da so vse tri možne reprezentativne države enako izpolnjevale prvo merilo glede podobne ravni gospodarskega razvoja. Trdila je, da je imela Komisija z zanašanjem zgolj na razvrstitev v višji srednji dohodek glede na Svetovno banko na voljo skupino 56 držav, od katerih se za številne (kot so Ekvatorialna Gvineja, Fidži, Marshallovi otoki, Nauru in Sveta Lucija) ni moglo zagotovo šteti, da imajo podobno stopnjo gospodarskega razvoja kot Kitajska. Poleg tega se ni strinjala s Komisijo, da je imela informacije o stroških dela javno objavljene le Turčija. V podporo svoji trditvi se je skli