Sklep sveta 2003/169/PNZ

z dne 27. februarja 2003

o opredelitvi določb Konvencije o poenostavljenem postopku izročitve med državami članicami Evropske unije iz leta 1995 in Konvencije, ki se nanaša na izročitev med državami članicami Evropske unije iz leta 1996, ki predstavljajo razvoj schengenskega pravnega reda v skladu s Sporazumom z Republiko Islandijo in Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh držav k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 31(b) in člena 34(2)(c) Pogodbe,

ob upoštevanju pobude Kraljevine Švedske [1],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [2],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Z namenom doseganja ciljev Evropske unije je Svet ustanovil Konvencijo o poenostavljenem postopku izročitve med državami članicami Evropske unije [3] (v nadaljnjem besedilu "Konvencija o poenostavljeni izročitvi") in Konvencijo, ki se nanaša na izročitev med državami članicami Evropske unije [4] (v nadaljnjem besedilu "Konvencija o izročitvi").

(2) Za zagotovitev jasnega in nedvoumnega pravnega položaja je treba opredeliti razmerje med določbami zgornjih konvencij in tistimi iz poglavja 4 naslova III Konvencije z dne 19. junija 1990 o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah [5] (v nadaljnjem besedilu "Schengenska konvencija"), ki so bile vključene v okvir Evropske unije, ko je stopila v veljavo Amsterdamska pogodba z dne 1. maja 1999.

(3) Prav tako je treba vključiti Republiko Islandijo in Kraljevino Norveško v uporabo določb Konvencije o poenostavljeni izročitvi in nekaterih določb Konvencije o izročitvi, ki predstavljajo razvoj schengenskega pravnega reda in spadajo v okvir člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES z dne 17. maja 1999 o nekaterih izvedbenih predpisih za uporabo Sporazuma, sklenjenega med Svetom Evropske unije in Republiko Islandijo ter Kraljevino Norveško, v zvezi s pridružitvijo teh dveh držav k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda [6].

(4) Postopki, določeni v Sporazumu med Svetom Evropske unije z Republiko Islandijo in Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh držav k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda [7] (v nadaljnjem besedilu "Pridružitveni sporazum") so bili upoštevani pri tem sklepu.

(5) Ko bosta Republika Islandija in Kraljevina Norveška obveščeni o sprejetju tega sklepa v skladu s členom 8(2)(a) Pridružitvenega sporazuma, bosta obe državi pozvani, da takrat, ko obvestita Svet in Komisijo o izpolnjevanju njunih ustavnih zahtev, izdata ustrezne izjave in obvestila v skladu s členom 7(4), členom 9, členom 12(3) in členom 15 Konvencije o poenostavljeni izročitvi ter členom 6(3) in členom 13(2) Konvencije o izročitvi –

SKLENIL:

Člen 1

Konvencija o poenostavljeni izročitvi predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda in zlasti člena 66 Schengenske konvencije.

Člen 2

Členi 2, 6, 8, 9 in 13 Konvencije o izročitvi in njen člen 1, v kolikor se nanaša na ostale navedene člene, predstavljajo razvoj določb schengenskega pravnega reda in zlasti člena 61, člena 62(1) in (2) ter členov 63 in 65 Schengenske konvencije.

Člen 3

1. Brez poseganja v člen 8 Pridružitvenega sporazuma začnejo določbe Konvencije o poenostavljeni izročitvi veljati za Islandijo in Norveško tisti dan, ko začne veljati Konvencija v skladu z njenim členom 16(2), ali če je ta datum pred 1. julijem 2002, na ta datum.

2. Pred uveljavitvijo Konvencije o poenostavljeni izročitvi za Islandijo ali Norveško lahko ti dve državi takrat, ko sporočata, da so izpolnjene njune ustavne zahteve v skladu s členom 8(2) Pridružitvenega sporazuma, izjavita, da veljajo tiste določbe za njune odnose z državami, ki so podale enako izjavo. Takšne izjave začnejo učinkovati 90 dni po njihovem deponiranju.

3. Brez poseganja v člen 8 Pridružitvenega sporazuma začnejo členi 2, 6, 8, 9 in 13 Konvencije o izročitvi veljati za Islandijo in Norveško tisti dan, ko začne veljati Konvencija v skladu z njenim členom 18(3), ali če je ta datum pred 1. julijem 2002, na ta datum.

4. Pred začetkom veljavnosti določb Konvencije o izročitvi iz odstavka 3 za Islandijo ali Norveško lahko ti dve državi takrat, ko sporočata, da so izpolnjene njune ustavne zahteve v skladu s členom 8(2) Pridružitvenega sporazuma, izjavita, da veljajo tiste določbe za njune odnose z državami, ki so podale enako izjavo. Takšne izjave začnejo učinkovati 90 dni po njihovem deponiranju.

Člen 4

1. Na tisti dan, ko začne veljati Konvencija o poenostavljeni izročitvi v skladu z njenim členom 16(2), se razveljavi člen 66 Schengenske konvencije. Kljub temu pa velja ta določba še naprej za prošnje za izročitev, ki so bile vložene pred navedenim datumom, razen če zadevne države članice medsebojno že ne uporabljajo Konvencije o poenostavljeni izročitvi na osnovi izjav, podanih v skladu z njenim členom 16(3).

2. Na tisti dan, ko začne veljati Konvencija o izročitvi v skladu z njenim členom 18(3), se razveljavijo člen 61, člen 62(1) in (2) ter člena 63 in 65 Schengenske konvencije. Kljub temu pa veljajo te določbe še naprej za prošnje za izročitev, ki so bile vložene pred navedenim datumom, razen če zadevne države članice medsebojno že ne uporabljajo Konvencije o izročitvi na osnovi izjav, podanih v skladu z njenim členom 18(4).

Člen 5

Ta sklep začne učinkovati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

V Bruslju, 27. februarja 2003

Za Svet

Predsednik

M. Chrisochoïdis

[1] UL C 195, 11.7.2001, str. 13.

[2] Mnenje, podano dne 13. novembra 2001 (še neobjavljeno v Uradnem listu).

[3] UL L 78, 30.3.1995, str. 2.

[4] UL C 313, 23.10.1996, str. 12.

[5] UL L 239, 22.9.2000, str. 19.

[6] UL L 176, 10.7.1999, str. 31.

[7] UL L 176, 10.7.1999, str. 36.

--------------------------------------------------