SL Uradni list Evropske unije L 145/36

DIREKTIVA SVETA 2009/55/ES

z dne 25. maja 2009

o davčnih oprostitvah, ki veljajo za končni vnos osebne lastnine posameznikov iz države članice

(Kodificirana različica)

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, in zlasti člena 93 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (1),

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (2),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Direktiva Sveta 83/183/EGS z dne 28. marca 1983 o davčnih oprostitvah, ki veljajo za končni uvoz osebne lastnine posameznikov iz države članice (3) je bila večkrat (4) bistveno spremenjena. Zaradi jasnosti in racionalnosti bi bilo treba navedeno direktivo kodificirati.

(2) Da se bodo ljudje v državah članicah bolj zavedali dejavnosti Evropske skupnosti, je treba vzdrževati ukrepe v korist posameznikov, da se v Skupnosti zagotovijo pogoji notranjega trga.

(3) Davčne ovire, ko posamezniki vnašajo osebno lastnino iz ene države članice v drugo državo članico so zlasti take, ki ovirajo prosti pretok oseb znotraj Skupnosti. Te ovire je zato treba v čim večji meri odpraviti z uvedbo davčnih oprostitev.

(4) Te davčne oprostitve lahko veljajo samo za vnos, ki ni komercialne ali špekulativne narave. Za uporabo oprostitev morajo veljati omejitve in pogoji.

(5) Zaradi sprejetja usklajenih določb o trošarinah in davku na dodano vrednost, so postale določbe o oprostitvah in nadomestilih za uvoz nepotrebne.

(6) Ta direktiva ne bi smela posegati v obveznosti držav članic glede rokov za prenos v nacionalno pravo direktiv, ki so določeni v Prilogi I, Del B –

SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:

POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Področje uporabe

1. Vsaka država članica mora ob izpolnjevanju pogojev in v tukaj določenih primerih, oprostiti osebno lastnino, ki jo posameznik vnaša končno iz druge države članice davkov na potrošnjo, ki se običajno uporabljajo za tako lastnino.

2. Ta direktiva ne zajema:

(a) davka na dodano vrednost

(b) trošarin

(c) posebnih in/ali občasnih dajatev in davkov, ki so povezani z uporabo lastnine iz prvega odstavka v državi, kot so na primer pristojbine za registracijo motornih vozil, davki za ceste in televizijska dovoljenja.

Člen 2

Pogoji, ki se nanašajo na lastnino

1. V tej direktivi „osebna lastnina“ pomeni lastnino, ki je namenjena za osebno uporabo zadevnih oseb ali za zadovoljevanje potreb njihovih gospodinjstev. Narava ali količina osebne lastnine ne sme odražati nobenih tržnih interesov, niti ne smejo biti namenjene za opravljanje gospodarske dejavnosti v smislu člena 9(1) in členov 10 do 13 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (5). Vendar se orodja ali sredstva, ki jih zadevna oseba potrebuje za opravljanje svoje obrti ali poklica tudi obravnava kot osebna lastnina.

2. Oprostitev, ki jo predvideva člen 1, se odobri za osebno lastnino:

(a) ki je bila pridobljena v skladu s splošnimi pogoji obdavčenja, ki so v veljavi na notranjem trgu ene države članice in ki na osnovi iznosa iz matične države članice ni upravičena do oprostitve ali vračila davkov na potrošnjo. Za namene te direktive se šteje, da blago, ki je bilo pridobljeno v skladu s pogoji iz člena 151 Direktive 2006/112/ES z izjemo prvega odstavka, prvega pododstavka, točke (e), izpolnjuje te pogoje;

(b) ki jo je zadevna oseba dejansko uporabljala pred spremembo prebivališča ali pred vzpostavitvijo sekundarnega prebivališča. V primeru vozil na motorni pogon (vključno s prikolicami), počitniških prikolic, avtodomov, izletniških ladij in zasebnih zrakoplovov, lahko države članice zahtevajo, da jih je zadevna oseba uporabljala najmanj šest mesecev pred spremembo prebivališča.

Za blago iz drugega stavka (a) države članice lahko zahtevajo:

(i) v primeru vozil na motorni pogon (vključno s prikolicami), počitniških prikolic, avtodomov, izletniških ladij in zasebnih zrakoplovov, da jih je zadevna oseba uporabljala najmanj 12 mesecev pred spremembo prebivališča;

(ii) v primeru drugega blaga, da ga je zadevna oseba uporabljala najmanj šest mesecev, pred spremembo prebivališča.

3. Pristojni organi zahtevajo dokazilo, da so izpolnjeni pogoji v odstavku 2 v primeru vozil na motorni pogon (vključno s prikolicami), počitniških prikolic, avtodomov, izletniških ladij in zasebnih zrakoplovov. V primeru druge lastnine zahtevajo tako dokazilo samo, če obstaja velik sum goljufije.

Člen 3

Pogoji vnosa

Vnos lastnine se lahko izvede enkrat ali večkrat v rokih, ki so določeni v členih 7 do 10.

Člen 4

Obveznosti po vnosu

Vnešenih vozil na motorni pogon (vključno s prikolicami), počitniških prikolic, avtodomov, izletniških ladij in zasebnih zrakoplovov se ne sme odtujiti, dati v najem ali posoditi v obdobju 12 mesecev po vnosu, prostem dajatev, razen v okoliščinah, ki se pristojnim organom namembne države članice ustrezno utemeljijo.

Člen 5

Posebni pogoji za nekatere vrste lastnine

Oprostitev pri vnosu konj za jahanje, cestnih vozil na motorni pogon (vključno s prikolicami), počitniških prikolic, avtodomov, izletniških ladij in zasebnih zrakoplovov se odobri samo, če posameznik prenese svoje običajno prebivališče v namembno državo članico.

Člen 6

Splošna pravila za določanje prebivališča

1. V tej direktivi „običajno prebivališče“ pomeni kraj, kjer oseba običajno živi, to je najmanj 185 dni v vsakem koledarskem letu, zaradi osebnih ali poklicnih vezi, v primeru osebe brez poklicnih vezi pa zaradi osebnih vezi, ki kažejo tesne povezave med navedeno osebo in krajem, kjer živi.

Vendar se za običajno prebivališče osebe, ki je poklicno vezana na drug kraj kot osebno in ki zato živi v različnih krajih v dveh ali več državah članicah, šteje kraj osebnih vezi osebe, če se ta oseba tja redno vrača. Ko oseba živi v državi članici zato, da izpolni nalogo z določenim trajanjem, pa ta pogoj ni treba, da je izpolnjen. Obiskovanje univerze ali šole ne pomeni prenosa običajnega prebivališča.

2. Posamezniki dokazujejo svoj kraj običajnega prebivališča z ustreznimi sredstvi, kot so osebna izkaznica ali drug veljaven dokument.

3. Če pristojni organi namembne države članice dvomijo glede veljavnosti izjave o običajnem prebivališču, ki je podana v skladu z odstavkom 2, ali za namene posebnega nadzora, lahko zahtevajo informacije ali dodatni dokaz.

POGLAVJE II

VNOS OSEBNE LASTNINE V POVEZAVI S PRENOSOM OBIČAJNEGA PREBIVALIŠČA

Člen 7

1. Oprostitev, ki jo predvideva člen 1, se odobri, če so izpolnjeni pogoji, določeni v členih 2 do 5, glede osebne lastnine, ki jo vnosijo posamezniki, ko prenašajo svoje običajno prebivališče.

Za odobritev oprostitve je treba, brez poseganja v določbe o tranzitnem postopku Skupnosti, ki se morebiti uporabljajo, sestaviti popis blaga na praznem spremnem papirju, če država tako zahteva, z izjavo, katere vzorec in vsebina se opredelita v skladu s postopkom, določenim v členu 248 a (2) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (6). Na popisu blaga sklicevanje na vrednost ni potrebno.

2. Zadnji vnos mora biti izvršen najpozneje 12 mesecev po prenosu običajnega prebivališča. Kjer se v skladu s členom 3 lastnina vnaša večkrat v zgoraj navedenem obdobju, država članica lahko zahteva predložitev popolnega popisa samo ob prvem vnosu, v primeru naknadnih odprem pa se lahko drugi carinski uradi sklicujejo na ta popolni popis. Če se pristojni organi namembne države članice strinjajo, se tak popis lahko dopolni.

POGLAVJE III

VNOS OSEBNE LASTNINE V POVEZAVI Z OPREMLJANJEM ALI OPUSTITVIJO SEKUNDARNEGA PREBIVALIŠČA

Člen 8

1. Oprostitev, ki jo predvideva člen 1, se odobri, če so izpolnjeni pogoji, določeni v členih 2 do 5, glede osebne lastnine, ki jo vnosijo posamezniki za opremljanje sekundarnega prebivališča.

Ta oprostitev se odobri samo:

(a) ko je zadevna oseba lastnica sekundarnega prebivališča ali pa ga ima v najemu za obdobje, ki ni krajše od 12 mesecev;

(b) vnošena lastnina ustreza običajnemu pohištvu v sekundarnemu prebivališču.

2. Oprostitev se tudi odobri, če so izpolnjeni pogoji, navedeni v odstavku 1, kjer se po opustitvi sekundarnega prebivališča lastnina vnosi v običajno prebivališče ali drugo sekundarno prebivališče, če je bila dotična lastnina dejansko v lasti zadevne osebe in jo je uporabljala pred vzpostavijo sekundarnega prebivališča.

Zadnji vnos mora biti izvršen najpozneje 12 mesecev potem, ko je bilo sekundarno prebivališče opuščeno.

POGLAVJE IV

VNOS LASTNINE OB POROKI

Člen 9

1. Brez poseganja v člene 2 do 5, je vsaka oseba ob poroki upravičena do oprostitve davkov iz člena 1(1), ko v državo članico, kamor namerava prenesti svoje običajno prebivališče, vnaša osebno lastnino, ki jo je pridobila ali ki jo je uporabljala, pod pogojem, da:

(a) do takega vnosa pride v obdobju, ki se začne dva meseca pred predvidenim datumom poroke in se konča štiri mesece po dejanskem datumu poroke;

(b) zadevna oseba zagotovi dokaz, da je poroka že bila ali da je začela urejati potrebne predhodne formalnosti za poroko.

2. Oprostitev se odobri tudi glede daril, ki se po navadi dajejo ob poroki, ki jih oseba, ki izpolnjuje pogoje, določene v odstavku 1, prejme od oseb, ki imajo svoj običajni kraj prebivanja v državi članici, ki ni namembna država članica. Oprostitev se uporablja za darila, katerih vrednost na enoto ni več kot 350 EUR. Države članice lahko dovolijo oprostitev nad zneskom 350 EUR, pod pogojem, da vrednost vsakega darila za oprostitev ne presega 1 400 EUR.

3. Države članice lahko določijo, da je odobritev take oprostitve odvisna od zagotovitve ustreznega zavarovanja, ko se lastnina vnaša pred dnem poroke.

4. Kjer posameznik ne zagotovi dokazila o svoji poroki v roku štirih mesecev od dne, ki je bil naveden kot dan poroke, davki zapadejo v plačilo na dan vnosa.

POGLAVJE V

UVOZ OSEBNE LASTNINE POKOJNIKA, PRIDOBLJENE Z DEDOVANJEM

Člen 10

Z odstopanjem od členov 2(2) in (3) ter 4 in 5(2), vendar brez poseganja v druge določbe členov 2, 3 in 5, je posameznik, ki z dedovanjem (causa mortis) pridobi lastništvo ali pravico uživanja osebne lastnine pokojnika, ki je v državi članici, upravičen do oprostitve davkov iz člena 1(1), pri vnosu take lastnine v drugo državo članico, v kateri ima svoje prebivališče, pod pogojem, da:

(a) tak posameznik zagotovi pristojnim organom namembne države članice izjavo, ki jo izda notar ali drug pristojni organ v matični državi članici, da je lastnino, ki jo vnaša, pridobil z dedovanjem;

(b) se lastnina vnese najpozneje dve leti po datumu, ko je tak posameznik pridobil lastnino.

POGLAVJE VI

KONČNE DOLOČBE

Člen 11

1. Države članice si prizadevajo čim bolj zmanjšati formalnosti pri vnosu s strani posameznikov v okviru omejitev in ob pogojih, določenih v tej direktivi, ter za izogibanje formalnostim vnašanja, ki vključujejo nadzor, ki ima za posledico precejšnje raztovarjanje in natovarjanje ob vstopu v namembno državo članico.

2. Države članice lahko zadržijo in/ali uvedejo bolj liberalne pogoje za odobritev davčnih oprostitev od pogojev, določenih v tej direktivi, z izjemo tistih, ki so predpisani v členu 2(2)(a).

3. Brez poseganja v člen 2(2) države članice ne smejo zaradi te direktive v Skupnosti uporabljati davčnih oprostitev, ki so manj ugodne od tistih, ki jih odobrijo, ko posamezniki uvažajo osebno lastnino iz tretjih držav.

Člen 12

1. Države članice predložijo Komisiji besedila temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva, in zlasti tistih, ki so posledica uporabe določb člena 11(2) in (3). Komisija o tem obvesti druge države članice.

2. Komisija vsaki dve leti, potem ko se posvetuje z državami članicami, Evropskemu parlamentu in Svetu pošlje poročilo o izvajanju te direktive v državah članicah.

Člen 13

Direktiva 83/183/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivami, navedenimi v Prilogi I, Del A, je razveljavljena, brez poseganja v obveznosti držav članic glede rokov za prenos v nacionalno pravo direktiv, ki so določeni v Prilogi I, Del B.

Sklicevanja na razveljavljeno direktivo, se štejejo za sklicevanja na to direktivo in se berejo v skladu s primerjalno tabelo v Prilogi II.

Člen 14

Ta Direktiva začne veljati na dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 15

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju, 25. maja 2009 Za Svet Predsednik J. ŠEBESTA

(1) Mnenje z dne 16. decembra 2008 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(2) Mnenje z dne 17. septembra 2008 (UL C 77, 31.3.2009, str. 148).

(3) UL L 105, 23.4.1983, str. 64.

(4) Glej Prilogo I, Del A.

(5) UL L 347, 11.12.2006, str. 1.

(6) UL L 302, 19.10.1992, str. 1.