Direktiva Sveta

z dne 11. decembra 1989

o veterinarskih pregledih v trgovini znotraj Skupnosti glede na vzpostavitev notranjega trga

(89/662/EGS)

SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 43 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije [1],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [2],

ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora [3],

ker mora Skupnost sprejeti ukrepe za postopno vzpostavitev notranjega trga do 31. decembra 1992;

ker usklajeno delovanje skupne ureditve trga za živalske proizvode in proizvode živalskega izvora pomeni odpravo veterinarskih omejitev, ki ovirajo razvoj trgovine znotraj Skupnosti z zadevnimi proizvodi; ker je prost pretok kmetijskih proizvodov s tega vidika temeljna značilnost skupne ureditve trgov in mora omogočiti racionalni razvoj kmetijske proizvodnje in optimalno uporabo proizvodnih dejavnikov;

ker se na področju veterine pregledi, katerih cilj je varovanje javnega zdravstva in zdravstveno varstvo živali, trenutno opravljajo na mejah;

ker je temeljni cilj zagotoviti, da se veterinarski pregledi izvajajo samo v odpremnih krajih; ker doseganje tega cilja vključuje uskladitev osnovnih zahtev v zvezi z varovanjem javnega zdravstva in zdravstvenega varstva živali;

ker je treba zaradi vzpostavitve notranjega trga, dokler ta cilj ni dosežen, dati večji pomen pregledom, ki se izvajajo v odpremnem kraju, in organiziranju tistih pregledov, ki se lahko izvajajo v namembnem kraju; ker takšna rešitev povzroči opustitev veterinarskih pregledov na notranjih mejah Skupnosti;

ker ta rešitev pomeni večje zaupanje v veterinarske preglede, ki jih izvaja odpremna država; ker mora slednja zagotoviti, da se tovrstni veterinarski pregledi izvajajo na ustrezen način;

ker se v namembni državi veterinarski pregledi lahko izvajajo z naključnimi pregledi v namembnem kraju; ker pa se v primeru utemeljenega suma o nepravilnostih veterinarski pregled lahko izvede, medtem ko je blago v tranzitu;

ker morajo države članice v načrtu, ki ga morajo predložiti, opredeliti načrtovani način izvajanja teh pregledov, in ker mora Skupnost te načrte odobriti;

ker je treba določiti, kakšni ukrepi se morajo izvajati, kadar veterinarski pregled pokaže nepravilnosti v zvezi s pošiljko; ker so v takšnem primeru lahko na voljo tri možnosti: cilj prve bi bil urediti napačne dokumente, cilj druge bi bil odpraviti vse nevarnosti, kadar se ugotovi, da je prišlo do izbruha epizootske bolezni, kakršne koli nove hude in nalezljive bolezni ali drugega vzroka, ki lahko predstavlja resno tveganje za živali ali za zdravje ljudi, tretja pa je predvidena za primere, ko blago ne izpolnjuje zahtevanih pogojev iz vseh drugih razlogov, ki še niso bili omenjeni zgoraj;

ker je treba sprejeti določbo glede postopka za reševanje sporov, do katerih lahko pride v zvezi s pošiljkami iz kmetijskega gospodarstva, proizvodnega centra ali podjetja;

ker je treba sprejeti določbe glede zaščitnih ukrepov; ker mora biti na tem področju, zlasti zaradi učinkovitosti, odgovorna najprej odpremna država članica; ker mora imeti Komisija možnost hitro ukrepati, zlasti z obiski na kraju samem in s sprejetjem ukrepov, ki ustrezajo danim okoliščinam.

ker morajo pravila, določena s to direktivo, da bi bila učinkovita, zajeti vso blago, za katero veljajo v trgovini znotraj Skupnosti veterinarske zahteve;

ker pa v zvezi z nekaterimi epizootskimi boleznimi v državah članicah še vedno prevladuje različno zdravstveno stanje in ker je treba, dokler Skupnost ne pristopi k boju proti tem boleznim, vprašanje nadzora trgovine znotraj Skupnosti z živimi živalmi za zdaj odložiti in dovoliti preverjanje dokumentov med prevozom; ker mora blago, za katero ne veljajo usklajena pravila, z vidika trenutnega stanja uskladitve in do sprejetja predpisov Skupnosti izpolnjevati pogoje namembne države, če so slednji v skladu s členom 36 Pogodbe;

ker je treba določbe obstoječih direktiv prilagoditi novim pravilom, določenim v tej direktivi;

ker je treba ta pravila ponovno preučiti pred koncem leta 1993;

ker je treba Komisiji poveriti nalogo, da sprejme ukrepe za izvajanje te direktive; ker je v ta namen treba določiti postopke za tesno in učinkovito sodelovanje med Komisijo in državami članicami v okviru Stalnega veterinarskega odbora,

SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Države članice zagotovijo, da se veterinarski pregledi proizvodov živalskega izvora, zajeti v direktivah, naštetih v Prilogi A, ali v členu 14, in namenjeni za prodajo, brez poseganja v člen 6 ne izvajajo več na mejah, temveč v skladu s to direktivo.

Člen 2

V tej direktivi:

1. "veterinarski pregled" pomeni vsak fizični pregled in/ali upravno formalnost, ki velja za proizvode iz člena 1 in katerega neposredni ali drug namen je varovanje javnega zdravja ali zdravstveno varstvo živali;

2. "trgovina" pomeni trgovino med državami članicami z blagom v smislu člena 9(2) Pogodbe;

3. "obrat" pomeni vsako podjetje, ki proizvaja, hrani ali obdeluje proizvode iz člena 1;

4. "pristojni organ" je centralni organ države članice, pristojen za izvajanje veterinarskih pregledov, ali drugi organ, kateremu je ta organ poveril navedeno pristojnost;

5. "uradni veterinar" je veterinar, ki ga imenuje pristojni centralni organ države članice.

POGLAVJE I Pregledi v državi porekla

Člen 3

1. Države članice zagotovijo, da so za trgovino namenjeni samo proizvodi, na katere se nanaša člen 1, ki so bili dobljeni, pregledani, označeni in opremljeni z etiketo v skladu s pravili Skupnosti za zadevni namen in ki jih spremlja zdravstveno spričevalo, veterinarsko spričevalo ali drug dokument, ki ga predvidevajo veterinarski predpisi Skupnosti, vse do končnega prejemnika, ki je naveden v danem dokumentu.

Obrati porekla zagotovijo s stalnim lastnim nadzorom, da takšni proizvodi izpolnjujejo pogoje iz prvega pododstavka.

Brez poseganja v dolžnosti spremljanja, ki jih uradnemu veterinarju nalaga zakonodaja Skupnosti, pristojni organ izvaja redne preglede obratov, da se prepriča, ali proizvodi, namenjeni za trgovino, ustrezajo zahtevam Skupnosti ali v primerih iz odstavka 3 tega člena in člena 14 zahtevam namembne države članice.

Kadar obstaja utemeljen sum, da zahteve niso izpolnjene, pristojni organ izvede potrebne preglede, in če je sum potrjen, sprejme ustrezne ukrepe, ki lahko vključujejo preklic dovoljenja.

2. Kadar prevoz vključuje več namembnih krajev, je treba proizvode razvrstiti v toliko skupin, koliko je namembnih krajev. Vsako serijo mora spremljati prej omenjeno spričevalo ali dokument.

Kadar so proizvodi iz člena 1 namenjeni za izvoz v tretjo državo, mora ostati prevoz pod carinskim nadzorom vse do točke izhoda iz ozemlja Skupnosti.

3. Države članice, ki izvajajo neobvezen uvoz iz določenih tretjih držav, obvestijo Komisijo in druge države članice o obstoju takega uvoza.

Kadar uvaža proizvode na ozemlje Skupnosti država članica, ki ne sodi med zgoraj opredeljene države članice, ta država članica pregleda dokumente v zvezi s poreklom in namembnostjo blaga v skladu s členom 6(1).

Namembne države članice prepovejo, da bi zadevni proizvodi nadaljevali pot iz njihovega ozemlja, razen če so namenjeni v drugo državo članico, ki uporablja enako možnost.

Člen 4

1. Odpremne države članice sprejmejo ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da izvajalci izpolnjujejo veterinarske zahteve na vseh stopnjah proizvodnje, skladiščenja, trženja in prevoza proizvodov iz člena 1. Predvsem pa zagotovijo naslednje:

- da se vsi proizvodi, dobljeni v skladu z direktivami iz Priloge A, z veterinarskega vidika pregledajo enako, ne glede na to, ali so namenjeni za trgovino med državami članicami ES ali za domači trg,

- da se proizvodi iz Priloge B ne odpremijo na ozemlje druge države članice, če jih ni mogoče tržiti na njihovem lastnem ozemlju zaradi razlogov, ki jih upravičuje člen 36 Pogodbe.

2. Odpremne države članice sprejmejo ustrezne upravne, zakonske ali kazenske ukrepe, da kaznujejo vse kršitve veterinarske zakonodaje fizičnih ali pravnih oseb, kadar se ugotovi, da so bila kršena pravila Skupnosti, predvsem kadar se ugotovi, da izdana spričevala ali dokumenti ne ustrezajo dejanskemu stanju proizvodov ali da so bili proizvodi, ki ne ustrezajo tem pravilom, opremljeni z žigom, ki potrjuje neoporečnost za javno zdravstvo.

POGLAVJE II Pregledi ob prihodu v namembni kraj

Člen 5

1. Namembne države članice izvajajo naslednje ukrepe:

(a) Pristojni organ lahko v namembnih krajih blaga z naključnimi nediskriminatornimi veterinarskimi pregledi preveri, ali so bile izpolnjene zahteve iz člena 3; istočasno lahko odvzame tudi vzorce.

Poleg tega, kadar ima pristojni organ tranzitne države članice ali namembne države članice informacije, ki bi lahko privedle do suma o kršitvi, se pregledi lahko izvajajo tudi med prevozom blaga čez njeno ozemlje, vključno s pregledi o ustreznosti, ki zadevajo prevozno sredstvo;

(b) kadar so proizvodi iz člena 1 s poreklom iz druge države članice namenjeni:

- v obrat, za katerega je odgovoren uradni veterinar, mora ta veterinar zagotoviti, da omenjeni obrat sprejme samo proizvode, ki izpolnjujejo zahteve člena 3(1) v zvezi z označevanjem in spremnimi dokumenti, in v primeru proizvodov iz Priloge B, če jih spremlja dokument, ki ga zahtevajo pravila namembne države,

- k odobrenemu posredniku, ki deli serije, ali komercialnemu podjetju z več podružnicami, ali kateremukoli obratu, ki ni pod stalnim nadzorom, morajo slednji, preden se serija razdeli ali trži, preveriti, ali obstajajo navedene oznake, spričevala ali dokumenti, na katere se nanaša prva alinea, in obvestiti pristojni organ o vseh nepravilnostih ali odstopanjih,

- k drugim prejemnikom, predvsem kadar je serija deloma raztovorjena med prevozom, mora serijo v skladu s členom 3(1) spremljati izvirnik spričevala, na katerega se nanaša prva alinea.

Jamstva, ki jih morajo priskrbeti prejemniki, na katere se nanašata druga in tretja alinea, se določijo v dogovoru s pristojnim organom, ki ga je treba podpisati pred registracijo iz odstavka 3. Pristojni organ preveri skladnost s temi jamstvi z naključnim preverjanjem.

2. Kadar standardi Skupnosti, ki jih opredeljujejo pravila Skupnosti, niso določeni, in v primeru iz člena 14, lahko namembna država članica brez poseganja v člen 4 ob upoštevanju splošnih določb Pogodbe zahteva, da mora obrat porekla uporabljati standarde, ki so veljavni v okviru nacionalnih predpisov omenjene države članice. Država članica porekla zagotovi, da zadevni proizvod izpolnjuje te zahteve.

3. Izvajalci, ki jim proizvode dostavljajo iz druge države članice ali, ki v celoti razdelijo serijo takšnih proizvodov:

(a) se morajo, če pristojni organ tako zahteva, najprej registrirati;

(b) hranijo register, v katerem so zabeležene takšne dostave;

(c) morajo, če tako zahteva pristojni organ, prijaviti prihod proizvodov iz druge države članice, če je to potrebno za izvajanje pregledov, na katere se nanaša odstavek 1;

(d) morajo za obdobje najmanj šestih mesecev, ki ga določi pristojni organ, hraniti zdravstvena spričevala ali dokumente, na katere se nanaša člen 3, da jih predložijo pristojnemu organu, če bi slednji to zahteval.

4. Podrobna pravila za uporabo tega člena se sprejmejo v skladu s postopkom, določenem v členu 18.

5. Svet ponovno prouči ta člen na podlagi poročila Komisije, ki ga spremljajo predlogi sprememb, v roku treh let od začetka izvajanja te direktive.

Člen 6

1. Države članice zagotovijo, da se med pregledi, ki se izvajajo na krajih, kjer lahko proizvodi iz tretje države vstopijo na ozemlje Skupnosti, kakor so pristanišča, letališča in mejni prehodi s tretjimi državami, izvajajo naslednji ukrepi:

(a) pregled dokumentov v zvezi s poreklom proizvodov;

(b) kadar se proizvodi uvažajo iz tretjih držav, jih je treba pod carinskim nadzorom poslati na kontrolne točke, da se lahko opravijo veterinarski pregledi.

Proizvodi iz Priloge A se lahko carinijo šele, ko ti pregledi pokažejo, da izpolnjujejo pravila Skupnosti.

Proizvode iz Priloge B in proizvode, ki so predmet neobveznih uvozov v skladu s členom 3(3) in jih je treba po prihodu na ozemlje Skupnosti poslati na ozemlje druge države članice, je treba:

- bodisi veterinarsko pregledati, da se dokaže njihova skladnost s pravili namembne države članice,

- bodisi jih je treba samo po vizualnem pregledu, na podlagi katerega se ugotovi, ali so dokumenti in proizvodi skladni, poslati pod carinskim nadzorom v namembni kraj, kjer je treba opraviti veterinarske preglede;

(c) za proizvode s poreklom iz Skupnosti veljajo pravila o pregledih, ki so določena v členu 5.

2. Od 1. januarja 1993 in z odstopanjem od odstavka 1, pa veljajo za vse proizvode, ki se prevažajo z rednimi, direktnimi prevoznimi sredstvi, ki povezujejo dve geografski točki Skupnosti, pravila o pregledih, ki so določena v členu 5.

Člen 7

1. Če pristojni organi države članice med pregledom, ki se izvaja v namembnem kraju pošiljke ali med prevozom, ugotovijo:

(a) navzočnost povzročitelja bolezni iz Direktive 82/894/EGS [4], kakor je bila nazadnje spremenjena z Odločbo Komisije 89/162/EGS [5], zoonoze ali bolezni ali kakšnega drugega vzroka, ki lahko predstavlja večjo nevarnost za živali ali človeka, ali da izvirajo proizvodi z območja, ki je okuženo z epizootsko boleznijo, naročijo, razen kar zadeva zdravstveno varstvo živali v primeru proizvodov, ki so predmet obdelav iz člena 4 Direktive 80/215/EGS [6], kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 88/660/EGS [7], da se serija uniči ali uporabi na kakršenkoli drug način, kakor določajo pravila Skupnosti.

Stroške, ki se nanašajo na uničenje serije, krije pošiljatelj ali njegov zastopnik.

Pristojni organi namembne države članice nemudoma uradno obvestijo pristojne organe drugih držav članic in Komisijo po teleksu o svojih ugotovitvah, sprejetih odločitvah in razlogih za takšne odločitve.

Lahko se uporabijo zaščitni ukrepi iz člena 9.

V primerih, ki jih zakonodaja Skupnosti ne predvideva, lahko Komisija na zahtevo države članice in v skladu s postopkom iz člena 17 sprejme vse ukrepe, ki so potrebni, da se zagotovi usklajeno delovanje držav članic;

(b) da blago ne izpolnjuje pogojev iz direktiv Skupnosti ali pogojev iz nacionalne zakonodaje, kadar o standardih Skupnosti, ki so predvideni v direktivah, ni sprejete odločitve, lahko, kadar to dovoljuje skrb za javno zdravstvo in zdravstveno varstvo živali, prepustijo pošiljatelju ali njegovemu zastopniku izbiro med:

- uničenjem blaga ali

- uporabo blaga za druge namene, vključno z vrnitvijo tega blaga z dovoljenjem pristojnega organa države gospodarstva porekla.

Če pa spričevalo ali dokumenti vsebujejo nepravilnosti, se mora pošiljatelju določiti rok za odpravo teh nepravilnosti, preden se izkoristi zadnja možnost.

2. V skladu s postopkom iz člena 18 Komisija sestavi seznam povzročiteljev in bolezni iz odstavka 1 in podrobna pravila za uporabo tega člena.

Člen 8

1. V primerih iz člena 7 pristojni organ namembne države članice nemudoma stopi v stik s pristojnimi organi odpremne države članice. Slednji organ sprejme vse ustrezne ukrepe in obvesti pristojni organ prve države članice o vrsti opravljenih pregledov, sprejetih odločitvah in razlogih zanje.

Če organ prve države članice meni, da so takšni ukrepi neustrezni, pristojna organa obeh držav članic skupaj poiščeta načine in sredstva za izboljšanje stanja; po potrebi opravita pregled na kraju samem.

Kadar pregledi iz člena 7 kažejo na ponavljajoče se nepravilnosti, pristojni organ namembne države članice obvesti Komisijo in oddelke za veterino drugih držav članic.

Komisija lahko na zahtevo pristojnega organa namembne države članice ali na lastno pobudo in ob upoštevanju značaja ugotovljenih kršitev:

- pošlje v zadevni obrat inšpekcijo, ali

- pooblasti uradnega veterinarja, katerega ime je na seznamu, ki ga mora sestaviti Komisija na predlog držav članic, in ki je sprejemljiv za vse vpletene strani, da opravi preiskave v zadevnem obratu,

- zahteva od pristojnega organa, da pogosteje odvzema vzorce proizvodov zadevnega obrata.

O svojih ugotovitvah obvesti države članice.

Kadar se ti ukrepi sprejmejo zaradi ponavljajočih se nepravilnosti obrata, Komisija zaračuna stroške, nastale s posegi iz alinej prejšnjega pododstavka, vpletenemu obratu.

Do ugotovitev Komisije mora odpremna država članica na zahtevo namembne države članice okrepiti preglede proizvodov, ki prihajajo iz zadevnega obrata, in v primeru resnih razlogov, ki vplivajo na zdravstveno varstvo živali ali javno zdravstvo, začasno prekliče dovoljenje.

Namembna država članica lahko na lastno pobudo okrepi preglede proizvodov, ki prihajajo iz istega obrata.

Na zahtevo ene od obeh vpletenih držav članic - kadar strokovno mnenje potrdi obstoj nepravilnosti - mora Komisija v skladu s postopkom, določenim v členu 17, sprejeti vse ustrezne ukrepe, med katere lahko sodi tudi ta, ki državam članicam omogoči, da začasno prepovejo vnos proizvodov iz tega obrata na svoje ozemlje. Te ukrepe je treba čim prej potrditi ali pregledati v skladu s postopkom, določenim v členu 17.

Splošna pravila za uporabo tega člena se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 18.

2. Ta direktiva ne vpliva na pravice do pritožbe proti odločitvam pristojnih organov, ki obstajajo po zakonih, veljavnih v državah članicah.

Odločitve pristojnega organa namembne države in razlogi za takšne odločitve se sporočijo pošiljatelju ali njegovemu zastopniku in pristojnemu organu odpremne države članice.

Če pošiljatelj ali njegov zastopnik tako zahtevata, se jima omenjene odločitve in razlogi zanje pošljejo v pisni obliki z vsemi podatki o pravicah do pritožbe, ki jih daje zakonodaja, veljavna v namembni državi članici, ter o postopku in ustreznih rokih.

V primeru spora in brez poseganja v prej omenjene pravice do pritožbe lahko zadevni stranki, če se s tem strinjata, v roku, ki traja največ en mesec, predložita spor v oceno strokovnjaku, katerega ime je na seznamu strokovnjakov Skupnosti, ki ga mora sestaviti Komisija; stroške posvetovanja pri strokovnjaku krije Skupnost.

Strokovnjaki dajo svoja mnenja najpozneje v 72 urah. Stranki se strinjata z mnenjem strokovnjaka ob upoštevanju veterinarske zakonodaje Skupnosti.

3. Stroške za vrnitev pošiljke, skladiščenje blaga, uporabo za druge namene ali za njihovo uničenje krije prejemnik.

POGLAVJE III Skupne določbe

Člen 9

1. Vsaka država članica nemudoma obvesti druge države članice in Komisijo o vsakem izbruhu na svojem ozemlju, razen o izbruhu bolezni, na katere se nanaša Direktiva 82/894/EGS, vseh zoonoz, bolezni ali drugih vzrokih, ki lahko predstavljajo večjo nevarnost za živali ali zdravje ljudi.

Država članica porekla začne nemudoma izvajati nadzorne in previdnostne ukrepe, ki jih predvidevajo pravila Skupnosti, predvsem določanje varovalnih pasov, ki jih predvidevajo ta pravila, ali sprejme vse druge ukrepe, ki se ji zdijo ustrezni.

Namembna država članica ali tranzitna država članica, ki je med pregledom iz člena 5, odkrila obstoj ene ali več bolezni ali vzrokov, na katere se nanaša prvi pododstavek, lahko po potrebi sprejme previdnostne ukrepe, ki jih predvidevajo pravila Skupnosti.

Do ukrepov, ki jih je treba sprejeti v skladu z odstavkom 4, lahko namembna država članica, če se pojavijo tehtni vzroki, ki vplivajo na javno zdravstvo ali zdravstveno varstvo živali, sprejme vmesne zaščitne ukrepe v zvezi z zadevnimi obrati ali v primeru epizootske bolezni v zvezi z zaščitenim območjem, ki ga predvidevajo pravila Skupnosti.

Ukrepi, ki jih sprejmejo države članice, se nemudoma sporočijo Komisiji in drugim državam članicam.

2. Na zahtevo države članice iz prvega pododstavka odstavka 1, ali na pobudo Komisije, se lahko eden ali več predstavnikov Komisije odpravi na zadevni kraj in v sodelovanju s pristojnimi organi prouči, kakšni ukrepi so bili sprejeti, ter poda svoje mnenje o teh ukrepih.

3. Če Komisija ni bila obveščena o sprejetih ukrepih, ali če meni, da so sprejeti ukrepi neustrezni, lahko v sodelovanju z zadevno državo članico in do zasedanja Stalnega veterinarskega odbora sprejme vmesne zaščitne ukrepe v zvezi s proizvodi z območja, ki ga je prizadela epizootska bolezen, ali iz danega obrata. Ti ukrepi se čim prej predložijo Stalnemu veterinarskemu odboru, da jih ta odobri, spremeni ali prekliče v skladu s postopkom, določenim v členu 17.

4. Komisija v vseh primerih ob prvi priložnosti preveri stanje v Stalnem veterinarskem odboru. V skladu s postopkom, določeni v členu 17, sprejme vse potrebne ukrepe za proizvode iz člena 1 in, če okoliščine tako zahtevajo, za proizvode s poreklom ali za proizvode, pridobljene iz teh proizvodov. Komisija spremlja okoliščine in po istem postopku spremeni ali prekliče sprejete odločitve, odvisno od razvoja danih okoliščin.

5. V skladu s postopkom, določenim v členu 18, se določijo podrobna pravila za izvajanje tega člena in predvsem seznam zoonoz ali vzrokov, ki lahko predstavljajo večje tveganje za zdravje ljudi.

Člen 10

Vsaka država članica in Komisija imenuje oddelek oziroma oddelke za veterino, odgovorne za opravljanje veterinarskih pregledov in za sodelovanje z inšpekcijskimi oddelki drugih držav članic.

Člen 11

Države članice zagotovijo tudi, da lahko uslužbenci njihovih oddelkov za veterino, po potrebi v sodelovanju z uslužbenci drugih za ta namen pooblaščenih oddelkov, izvajajo predvsem naslednje:

- inšpekcije prostorov, pisarn, laboratorijev, objektov, prevoznih sredstev, obratov in opreme, čistilnih in vzdrževalnih sredstev, postopkov, ki se uporabljajo za proizvodnjo in obdelavo proizvodov in označevanje in etiketiranje ter predstavitev teh proizvodov,

- preglede, s katerimi ugotavljajo, ali osebje izpolnjuje pogoje, opredeljene v besedilih, na katera se nanaša Priloga A,

- odvzeme vzorcev iz proizvodov, ki se hranijo zaradi skladiščenja ali prodaje, dajanja na trg ali zaradi prevoza;

- preglede dokumentov ali računalniškega gradiva, ki je bistvenega pomena za preglede, opravljene poleg ukrepov, sprejetih v skladu s členom 3(1).

V ta namen jim morajo obrati, ki so predmet pregleda, nuditi vse potrebno sodelovanje za opravljanje njihovih dolžnosti.

Člen 12

1. Člen 8(3) in člena 10 in 11 Direktive 64/433/EGS [8], kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 88/657/EGS [9], se črtajo.

2. Člen 5(3) in (4) in členi 9, 10 in 11 Direktive 71/118/EGS, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 88/657/EGS [10], se črtajo.

3. V Direktivi 74/461/EGS [11], kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 87/489/EGS [12]:

(i) se člen 5(2), (3), (4) in (5) in člena 6 in 8 črtajo;

(ii) v členu 8a se sklici na člen 8 nadomestijo s sklicem na člen 9 Direktive 89/662/EGS.

4. Člen 7(3) in člena 12 in 16 Direktive 77/99/EGS [13], kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 89/227/EGS [14], se črtajo.

5. V Direktivi 80/215/EGS:

(i) se člen 5(2), (3), (4) in (5) in člena 6 in 7 črtajo;

(ii) v členu 7a se sklici na člen 7 nadomestijo s sklicem na člen 9 Direktive 89/662/EGS.

6. Člen 5(3) in (4) in členi 7, 8 in 12 Direktive 85/397/EGS [15], kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 3768/85/EGS [16], se črtajo.

7. Člen 10 (1) in (3) Direktive 88/657/EGS se črta.

8. Člena 8 in 9 Direktive 89/437/EGS [17] se črtata.

9. V Prilogi B k Direktivi 72/462/EGS [18] se spričevalu doda naslednje: "Ime in naslov prvega prejemnika".

Člen 13

1. Direktivama 64/433/EGS in 71/118/EGS se doda naslednji člen:

"Člen 19

Pravila, določena z Direktivo 89/662/EGS [19] o veterinarskih pregledih v trgovini znotraj Skupnosti s ciljem vzpostavitve notranjega trga, veljajo predvsem za preglede v državi porekla, organizacijo in nadaljnje ukrepanje po pregledih, ki jih mora opraviti namembna država članica, in za zaščitne ukrepe, ki jih je treba izvesti."

2. Direktivama 72/461/EGS in 80/215/EGS se doda naslednji člen:

"Člen 15

Pravila iz Direktive 89/662/EGS [20] o veterinarskih pregledih v trgovini znotraj Skupnosti s ciljem vzpostavitve notranjega trga, veljajo predvsem za preglede v državi porekla, organizacijo in nadaljnje ukrepanje po pregledih, ki jih mora opraviti namembna država članica, in za zaščitne ukrepe, ki jih je treba izvesti."

3. Direktivi 77/99/EGS se doda naslednji člen:

"Člen 24

Pravila iz Direktive 89/662/EGS [21] o veterinarskih pregledih v trgovini znotraj Skupnosti s ciljem vzpostavitve notranjega trga, veljajo predvsem za preglede v državi porekla, organizacijo in nadaljnje ukrepanje po pregledih, ki jih mora opraviti namembna država članica, in za zaščitne ukrepe, ki jih je treba izvesti."

4. Direktivama 85/397/EGS in 88/657/EGS se doda naslednji člen:

"Člen 18

Pravila iz Direktive 89/662/EGS [22] o veterinarskih pregledih v trgovini znotraj Skupnosti s ciljem vzpostavitve notranjega trga, veljajo predvsem za preglede v državi porekla, organizacijo in nadaljnje ukrepanje po pregledih, ki jih mora opraviti namembna država članica, in za zaščitne ukrepe, ki jih je treba izvesti."

5. Direktivi 88/437/EGS se doda naslednji člen:

"Člen 17

Pravila iz Direktive 89/662/EGS [23] o veterinarskih pregledih v trgovini znotraj Skupnosti s ciljem vzpostavitve notranjega trga, veljajo predvsem za preglede v državi porekla, organizacijo in nadaljnje ukrepanje po pregledih, ki jih mora opraviti namembna država članica, in za zaščitne ukrepe, ki jih je treba izvesti."

Člen 14

Do 31. decembra 1992 veljajo za trgovino s proizvodi, naštetimi v Prilogi B, do sprejetja pravil Skupnosti, pravila o nadzoru, ki jih določa ta direktiva, predvsem tista iz člena 5(2).

Države članice sporočijo pred datumom iz člena 19 pogoje in postopke, ki trenutno veljajo za trgovino s proizvodi, na katere se nanaša prvi pododstavek.

Svet na predlog Komisije določi končno ureditev, ki velja za trgovino s proizvodi, naštetimi v Prilogi B, pred 31. decembrom 1991.

Člen 15

V členu 9 Direktive 64/432/EGS [24] se doda naslednja točka:

"2a. Eden ali več predstavnikov Komisije lahko na zahtevo države članice ali na pobudo same Komisije nemudoma obišče zadevni kraj, da v sodelovanju s pristojnimi organi prouči sprejete ukrepe in poda svoje mnenje o teh ukrepih."

Člen 16

1. Države članice predložijo Komisiji najpozneje tri mesece pred datumom, določenim v členu 19(1), program, ki določa nacionalne ukrepe, ki jih je treba sprejeti, da se doseže zadani cilj te direktive, predvsem pogostost pregledov.

2. Komisija preuči programe, ki jih predložijo države članice v skladu z odstavkom 1.

3. Vsako leto in prvič leta 1991 Komisija naslovi na države članice priporočilo o programu pregledov za prihodnje leto; Stalni veterinarski odbor že vnaprej poda svoje mnenje o tem priporočilu. To priporočilo se pozneje lahko prilagaja.

Člen 17

1. Če je treba ravnati po postopku iz tega člena, predsednik na lastno pobudo ali pa na zahtevo države članice zadevo nemudoma preda Stalnemu veterinarskemu odboru, ustanovljenemu s Sklepom Sveta 68/361/EGS [25] (v nadaljevanju "odbor").

2. Predstavnik Komisije predloži odboru osnutek potrebnih ukrepov. Odbor poda svoje mnenje o osnutku v roku dveh dni. Mnenje se sprejme z večino, ki jo določa člen 148(2) Pogodbe, za odločanje Sveta na predlog Komisije. Glasovi predstavnikov držav članic v odboru se ponderirajo na način, določen v navedenem členu. Predsednik ne glasuje.

3. Komisija sprejme predlagane ukrepe, kadar so v skladu z mnenjem odbora.

4. Če predlagani ukrepi niso v skladu z mnenjem odbora ali če mnenje ni bilo podano, Komisija brez odlašanja predloži Svetu predlog ukrepov, ki naj se sprejmejo.

Svet odloča s kvalificirano večino.

Če Svet ne odloči po preteku petnajst dni po prejemu predloga, predlagane ukrepe sprejme Komisija, razen če se Svet ni izrekel proti navedenim ukrepom z navadno večino.

Člen 18

1. Če je treba ravnati po postopku iz tega člena, predsednik na lastno pobudo ali pa na zahtevo države članice zadevo nemudoma preda Stalnemu veterinarskemu odboru, ustanovljenemu s Sklepom Sveta 68/361/EGS (v nadaljevanju "odbor").

2. 2.Predstavnik Komisije predloži odboru osnutek potrebnih ukrepov. Odbor poda svoje mnenje o osnutku v roku, ki ga lahko glede na nujnost zadeve določi predsednik. Mnenje se sprejme z večino, ki jo določa člen 148(2) Pogodbe, za odločanje Sveta na predlog Komisije. Glasovi predstavnikov držav članic v odboru se ponderirajo na način, določen v navedenem členu. Predsednik ne glasuje.

3. Komisija sprejme predlagane ukrepe, kadar so v skladu z mnenjem odbora.

4. Če predlagani ukrepi niso v skladu z mnenjem odbora ali če mnenje ni bilo podano, Komisija brez odlašanja predloži Svetu predlog ukrepov, ki naj se sprejmejo.

Svet odloča s kvalificirano večino.

Če Svet ne odloči v treh mesecih po prejemu predloga, predlagane ukrepe sprejme Komisija in jih začne takoj izvajati, razen če se Svet ni izrekel proti navedenim ukrepom z navadno večino.

POGLAVJE IV Prehodne in končne določbe

Člen 19

1. Svet odloča s kvalificirano večino o predlogu Komisije v zvezi z veterinarskimi pregledi v trgovini znotraj Skupnosti z živimi živalmi pred 31. decembrom 1990.

Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije odloči o pravilih in splošnih načelih, ki veljajo za preglede uvoza tistih proizvodov iz tretjih držav, ki jih zajema ta direktiva, pred datumom iz prvega pododstavka. Na enak način se pred navedenim datumom določijo kontrolne točke na zunanjih mejah, skupaj s pogoji, ki jih bodo morale te točke izpolnjevati.

2. Svet pregleda določbe te direktive pred 31. decembrom 1992 na podlagi poročila Komisije o pridobljenih izkušnjah, ki so mu priloženi ustrezni predlogi, o katerih odloča s kvalificirano večino.

Člen 20

Da se omogoči postopno izvajanje določb o pregledih iz te direktive, lahko države članice z odstopanjem od člena 5(1) do 31. decembra 1992:

- obdržijo preglede dokumentov med prevozom za meso in izdelke iz mesa, da se zagotovi skladnost s posebnimi zahtevami, ki jih določajo pravila Skupnosti v zvezi s slinavko in parkljevko ter prašičjo kugo,

- izvajajo preglede dokumentov med prevozom za proizvode, uvožene iz tretjih držav, ki so namenjeni zanje.

Člen 21

Pred 1. oktobrom 1992 Svet na predlog Komisije s kvalificirano večino določi določbe, ki se uporabljajo ob preteku prehodnih določb iz člena 20.

Člen 22

Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, na datum, določenim s Sklepom, ki ga je treba sprejeti pred 31. decembrom 1990, v skladu z drugim pododstavkom člena 19(1), in najpozneje do 31. decembra 1991.

Helenska republika pa ima na razpolago dodatno leto, v katerem mora opraviti ustrezno uskladitev.

Člen 23

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju, 11. decembra 1989

Za Svet

Predsednik

H. Nallet

[1] UL C 225, 31.8.1988, str. 4.

[2] UL C 326, 19.12.1988, str. 28.

[3] UL L 56, 6.3.1989, str. 7.

[4] UL L 378, 31.12.1987, str. 58.

[5] UL L 61, 4.3.1989, str. 48.

[6] UL L 47, 21.2.1980, str. 4.

[7] UL L 382, 31.12.1988, str. 35.

[8] UL 121, 29.7.1964, str. 2012/64.

[9] UL L 382, 21.12.1988, str. 3.

[10] UL L 55, 8.3.1971, str. 23.

[11] UL L 302, 31.12.1972, str. 24.

[12] UL L 280, 3.10.1987, str. 28.

[13] UL L 26, 31.1.1977, str. 85.

[14] UL L 93, 6.4.1989, str. 25.

[15] UL L 226, 24.8.1985, str. 13.

[16] UL L 362, 31.12.1985, str. 8.

[17] UL L 212, 22.7.1989, str. 87.

[18] UL L 302, 31.12.1972, str. 28.

[19] UL L 395, 30.12.1980, str. 13.

[20] UL L 395, 30.12.1980, str. 13.

[21] UL L 395, 30.12.1980, str. 13.

[22] UL L 395, 30.12.1980, str. 13.

[23] UL L 395, 30.12.1980, str. 13.

[24] UL 121, 29.7.1964, str. 1977/64.

[25] UL L 255, 18.10.1968, str. 23.

--------------------------------------------------

PRILOGA A

Veterinarska zakonodaja

- Direktiva Sveta 64/433/EGS z dne 26. junija 1964 o zdravstvenih problemih, ki vplivajo na trgovino s svežim mesom znotraj Skupnosti (UL 121, 29.7.1964, str. 2012/64), kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (EGS) št. 88/657 (UL L 382, 31.12.1988, str. 3),

- Direktiva Sveta 71/118/EGS z dne 15. februarja 1971 o zdravstvenih problemih, ki vplivajo na trgovino s svežim perutninskim mesom (UL 55, 8.3.1971, str. 23), kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 88/657/EGS (UL L 382, 31.12.1988, str. 3),

- Direktiva Sveta št. 72/461/EGS z dne 12. decembra 1972 o zdravstvenih problemih, ki vplivajo na trgovino s svežim mesom znotraj Skupnosti (UL L 302, 31.12.1972, str. 24), kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo št. 87/489/EGS (UL L 280, 3.10.1987, str. 28),

- Direktiva Sveta št. 77/99/EGS z dne 21. decembra 1976 o zdravstvenih problemih, ki vplivajo na trgovino z mesnimi izdelki znotraj Skupnosti (UL L 26, 31.1.1977, str. 85), kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo št. 89/277/EGS (UL L 93, 6.4.1989, str. 25),

- Direktiva Sveta št. 80/215/EGS z dne 22. januarja 1980 o zdravstvenih problemih, ki vplivajo na trgovino z mesnimi izdelki znotraj Skupnosti(UL L 47, 21.2.1980, str. 4), kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo št. 88/660/EGS (UL L 382, 31.12.1988, str. 35),

- Direktiva Sveta št. 85/397/EGS z dne 5. avgusta 1985 o zdravstvenih problemih, ki vplivajo na trgovino s toplotno obdelanim mlekom znotraj Skupnosti(UL L 226, 24.8.1985, str. 13), kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (EGS) št. 3768/85 z dne 20.12.1985 (UL L 362, 31.12.1985, str. 8),

- Direktiva Sveta 88/657/EGS z dne 14. decembra 1988 o pogojih za proizvodnjo mletega mesa, mesa v kosih lažjih od 100 gramov, in mesnih pripravkov in njihovo prodajo (UL L 382, 31.12.1988, str. 3) [1],

- Direktiva Sveta 89/437/89 z dne 20. junija 1989 o problemih higiene in zdravstvenih problemih, ki vplivajo na proizvodnjo jajčnih proizvodov in njihovo dajanje na trg (UL L 212, 22.7.1989, str. 87) [2].

[1] Od 1. januarja 1992.

[2] Od 1. januarja 1992.

--------------------------------------------------

PRILOGA B

Proizvodi, ki niso predmet uskladitve Skupnosti, za trgovino z njimi pa bi bili potrebni pregledi iz te direktive

Proizvodi živalskega izvora, zajeti v Prilogi II k Pogodbi:

- meso divjega zajca in divjadi,

- surovo mleko in mlečni izdelki,

- proizvodi iz ribogojstva, namenjeni za prehrano ljudi,

- ribiški proizvodi, namenjeni za prehrano ljudi,

- žive školjke, namenjene za prehrano ljudi,

- mesni izdelki divjega zajca in divjadi,

- kri,

- stopljene maščobe živalskega porekla, ocvirki in stranski proizvodi pri topljenju,

- med,

- polži, namenjeni za prehrano ljudi,

- žabji kraki, namenjeni za prehrano ljudi.

--------------------------------------------------