(37)

vstavijo se naslednji členi 176a do 176c: „Člen 176a Notranja ocena stopenj kreditne kvalitete obveznic in kreditov 1. Obveznice ali krediti, za katere bonitetna ocena imenovane ECAI ni na voljo in za katere dolžniki niso zagotovili zavarovanja s premoženjem, ki izpolnjuje merila iz člena 214, se lahko razporedijo v stopnjo kreditne kvalitete 2, če so v zvezi z zadevno obveznico ali kreditom izpolnjena vsa merila iz odstavkov 3 in 4. 2. Obveznice ali krediti, za katere bonitetna ocena imenovane ECAI ni na voljo in za katere dolžniki niso zagotovili zavarovanja s premoženjem, ki izpolnjuje merila iz člena 214, razen obveznic in kreditov, razporejenih v stopnjo kreditne kvalitete 2 v skladu z odstavkom 1, se lahko razporedijo v stopnjo kreditne kvalitete 3, če so v zvezi z zadevno obveznico ali kreditom izpolnjena vsa merila iz odstavkov 3 in 5. 3. Merila iz tega odstavka so: (a) lastna notranja bonitetna ocena zavarovalnice ali pozavarovalnice za obveznico ali kredit izpolnjuje zahteve iz člena 176b; (b) obveznico ali kredit izda podjetje, ki ne pripada isti skupini podjetij kot zavarovalnica ali pozavarovalnica; (c) obveznice ali kredita ne izda podjetje, ki je zavarovalnica ali pozavarovalnica, infrastrukturni subjekt, kreditna institucija, investicijsko podjetje, finančna institucija, upravitelj alternativnih investicijskih skladov, družba za upravljanje naložb v KNPVP, institucija za poklicno pokojninsko zavarovanje ali neregulirana oseba, ki opravlja finančne dejavnosti; (d) nobena od terjatev do podjetja, ki izda obveznico ali kredit, ni nadrejena obveznici ali kreditu z izjemo naslednjih terjatev: (i) zakonsko določenih terjatev in terjatev ponudnikov likvidnostnih posojil, če te zakonsko določene terjatve in terjatve ponudnikov likvidnostnih posojil skupaj niso pomembne glede na celoten nadrejeni dolg izdajajočega podjetja; (ii) terjatev skrbnikov; (iii) terjatev nasprotnih strank v izvedenih finančnih instrumentih; (e) obveznica ali kredit poleg rednih plačil nespremenljivih ali spremenljivih obresti zagotavlja fiksen znesek izplačila na ali pred datumom zapadlosti; (f) pogodbeni pogoji obveznice ali kredita določajo naslednje: (i) posojilojemalec mora posojilodajalcu vsaj letno predložiti revidirane računovodske podatke; (ii) posojilojemalec mora posojilodajalca obvestiti o vseh dogodkih, ki bi lahko pomembno vplivali na kreditno tveganje obveznice ali kredita; (iii) posojilojemalec nima pravice enostransko spreminjati pogojev obveznice ali kredita ali kako drugače spremeniti svojega poslovanja tako, da bi to pomembno vplivalo na kreditno tveganje obveznice ali kredita; (iv) izdajatelju je prepovedano izdajati nov dolg brez predhodnega soglasja zavarovalnice ali pozavarovalnice; (v) za izdajo in izdajatelja je posebej določeno, kaj predstavlja dogodek neplačila; (vi) kaj se zgodi v primeru spremembe obvladovanja; (g) obveznico ali kredit izda podjetje, ki izpolnjuje vsa naslednja merila: (i) podjetje je družba z omejeno odgovornostjo; (ii) podjetje ima svoj glavni sedež v državi, ki je članica EGP; (iii) več kot 50 % letnih prihodkov podjetja je denominiranih v valutah držav, ki so članice EGP ali OECD; (iv) podjetje posluje brez kreditnega dogodka vsaj zadnjih 10 let; (v) za vsako od zadnjih treh poslovnih let, ki so se končala pred datumom, na katerega se računa zahtevani solventnostni kapital, je izpolnjen vsaj eden od naslednjih pogojev: — letni prihodki podjetja presegajo 10 000 000 EUR, — bilančna vsota podjetja presega 10 000 000 EUR, — število zaposlenih v podjetju presega 50, (vi) vsota letnih dobičkov podjetja pred obrestmi, davki in amortizacijo (EBITDA) v obdobju zadnjih petih poslovnih let je večja od 0; (vii) skupni dolg podjetja na koncu zadnjega poslovnega leta, za katerega so na voljo podatki, ni več kot 6,5-krat večji od povprečja letnih prostih denarnih tokov podjetja v obdobju zadnjih petih poslovnih let; (viii) povprečje EBITDA podjetja v obdobju zadnjih petih poslovnih let ni nižje kot 6,5-kratnik odhodkov podjetja za obresti za zadnje poslovno leto, za katerega so na voljo podatki; (ix) čisti dolg podjetja na koncu zadnjega poslovnega leta, za katerega so na voljo podatki, ni več kot 1,5-krat večji od skupnega lastniškega kapitala podjetja na koncu poslovnega leta. 4. Donos na obveznico ali kredit, pa tudi donos na vse obveznice in kredite s podobnimi pogodbenimi pogoji, ki jih izda isto podjetje v prejšnjih treh poslovnih letih, ni višji kot višja od naslednjih vrednosti: (a) povprečje donosov na dva indeksa, določena v skladu z odstavkom 6; (b) vsota 0,5 % in donosa na indeks, ki izpolnjuje zahtevo iz točke (d) navedenega odstavka. 5. Donos na obveznico ali kredit, pa tudi donos na obveznice in kredite s podobnimi pogodbenimi pogoji, ki jih je isto podjetje izdalo v prejšnjih treh poslovnih letih, ni višji kot višja od naslednjih vrednosti: (a) povprečje donosov na dva indeksa, določena v skladu z odstavkom 7; (b) vsota 0,5 % in donosa na indeks, ki izpolnjuje zahtevo iz točke (b) navedenega odstavka. 6. Za namene odstavka 4 zavarovalnica ali pozavarovalnica za obveznico ali kredit iz odstavka 1 določi donos, na dan izdaje te obveznice ali kredita, na dva indeksa, ki izpolnjujeta vse naslednje zahteve: (a) oba indeksa sta širša indeksa obveznic, s katerimi se trguje in za katere je na voljo zunanja bonitetna ocena; (b) obveznice, s katerimi se trguje, ki sestavljajo oba indeksa, so denominirane v isti valuti kot obveznica ali kredit; (c) obveznice, s katerimi se trguje, ki sestavljajo oba indeksa, imajo podoben datum zapadlosti kot obveznica ali kredit; (d) enega od obeh indeksov sestavljajo obveznice, s katerimi se trguje, ki imajo stopnjo kreditne kvalitete 2; (e) enega od obeh indeksov sestavljajo obveznice, s katerimi se trguje, ki imajo stopnjo kreditne kvalitete 4. 7. Za namene odstavka 5 zavarovalnica ali pozavarovalnica za obveznico ali kredit iz odstavka 2 določi donos, na dan izdaje te obveznice ali kredita, na dva indeksa, ki izpolnjujeta vse naslednje zahteve: (a) oba indeksa izpolnjujeta zahteve iz točk (a), (b) in (c) odstavka 6; (b) enega od obeh indeksov sestavljajo obveznice, s katerimi se trguje, ki imajo stopnjo kreditne kvalitete 3; (c) enega od obeh indeksov sestavljajo obveznice, s katerimi se trguje, ki imajo stopnjo kreditne kvalitete 4. 8. Za namene odstavka 4 zavarovalnica ali pozavarovalnica, kadar ima obveznica ali kredit iz odstavka 1 druge lastnosti kot v zvezi s kreditnim tveganjem ali nelikvidnostjo, ki se pomembno razlikujejo od lastnosti obveznic, s katerimi se trguje, ki sestavljajo indeksa, določena v skladu z odstavkom 6, prilagodi donos na obveznico ali kredit, da se upoštevajo te razlike. 9. Za namene odstavka 5 zavarovalnica ali pozavarovalnica, kadar ima obveznica ali kredit iz odstavka 2 druge lastnosti kot v zvezi s kreditnim tveganjem ali nelikvidnostjo, ki se pomembno razlikujejo od lastnosti obveznic, s katerimi se trguje, ki sestavljajo indeksa, določena v skladu z odstavkom 7, prilagodi donos na obveznico ali kredit, da se upoštevajo te razlike. Člen 176b Zahteve glede lastne notranje bonitetne ocene podjetja za obveznice in kredite Zahteve, ki morajo biti izpolnjene pri lastni notranji bonitetni oceni zavarovalnice ali pozavarovalnice za obveznico ali kredit za namene točke (a) člena 176a(3), so: (a) obveznici ali kreditu se dodeli stopnja kreditne kvalitete na podlagi lastne notranje bonitetne ocene; (b) zavarovalnica ali pozavarovalnica lahko nadzornemu organu zadovoljivo dokaže, da sta lastna notranja bonitetna ocena in dodelitev stopnje kreditne kvalitete obveznici ali kreditu na podlagi te ocene zanesljivi in ustrezno odražata tveganje razpona obveznice ali kredita, vsebovano v podmodulu iz točke (d) drugega pododstavka člena 105(5) Direktive 2009/138/ES; (c) pri lastni notranji bonitetni oceni se upoštevajo vsi dejavniki, ki bi lahko pomembno vplivali na kreditno tveganje, povezano z obveznico ali kreditom, vključno z naslednjimi: (i) konkurenčni položaj izdajatelja; (ii) kakovost poslovodstva izdajatelja; (iii) finančne politike izdajatelja; (iv) tveganje države; (v) učinek kakršnih koli obstoječih zavez; (vi) pretekli finančni rezultati izdajatelja, vključno s številom let njegovega poslovanja; (vii) velikost izdajatelja in raven razpršenosti njegovih dejavnosti; (viii) kvantitativni učinek izdaje obveznice ali kredita s strani izdajatelja na njegov profil tveganja in finančne količnike; (ix) lastniška struktura izdajatelja; (x) zapletenost izdajateljevega poslovnega modela; (d) pri lastni notranji bonitetni oceni se uporabijo vse relevantne kvantitativne in kvalitativne informacije; (e) lastna notranja bonitetna ocena, dodelitev stopnje kreditne kvalitete na podlagi te ocene in informacije, uporabljene za utemeljitev lastne notranje bonitetne ocene, so dokumentirane; (f) pri lastni notranji bonitetni oceni se upoštevajo značilnosti primerljivih sredstev, za katera je na voljo bonitetna ocena imenovane ECAI; (g) pri lastni notranji bonitetni oceni se upoštevajo trendi v finančnih rezultatih izdajatelja; (h) lastna notranja bonitetna ocena je z vidika postopka neodvisna od odločitve glede odobritve kreditov ali investiranja v obveznice; (i) zavarovalnica ali pozavarovalnica redno pregleduje lastne notranje bonitetne ocene. Člen 176c Ocena stopenj kreditne kvalitete obveznic in kreditov na podlagi odobrenega notranjega modela 1. Ta člen se uporablja v naslednjih primerih: (a) zavarovalnica ali pozavarovalnica je sklenila sporazum (v nadaljnjem besedilu: sporazum o sovlaganju) o skupnem vlaganju v obveznice in kredite z drugim subjektom; (b) ta drugi subjekt (v nadaljnjem besedilu: sovlagatelj) je eno od naslednjega: (i) institucija, kot je opredeljena v točki 3 člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013, ki uporablja pristop na osnovi notranjih bonitetnih ocen iz člena 143(1) navedene uredbe; (ii) zavarovalnica ali pozavarovalnica, ki uporablja notranji model v skladu s členom 100 Direktive 2009/138/ES; (c) v skladu s sporazumom o sovlaganju zavarovalnica ali pozavarovalnica in sovlagatelj skupaj vlagata v obveznice in kredite, za katere bonitetna ocena imenovane ECAI ni na voljo in za katere dolžniki niso zagotovili zavarovanja s premoženjem, ki izpolnjuje merila iz člena 214; (d) sporazum o sovlaganju določa, da sovlagatelj z zavarovalnico ali pozavarovalnico deli verjetnosti neizpolnitve obveznosti, izračunane z njegovim pristopom na osnovi notranjih bonitetnih ocen ali, kakor je ustrezno, stopnje kreditne kvalitete, določene z uporabo njegovega notranjega modela, za obveznice ali kredite iz točke (c) za namene uporabe teh informacij za izračun zahtevanega solventnostnega kapitala zavarovalnice ali pozavarovalnice. 2. Če so izpolnjena vsa merila iz odstavkov 3 do 6, se obveznicam in kreditom iz odstavka 1(c) dodelijo stopnje kreditne kvalitete, določene kot sledi: (a) če sovlagatelj spada pod točko (i) odstavka 1(b), se stopnje kreditne kvalitete določijo na osnovi zadnjih verjetnosti neizpolnitve obveznosti, izračunanih s pristopom na osnovi notranjih bonitetnih ocen; (b) če sovlagatelj spada pod točko (ii) odstavka 1(b), so stopnje kreditne kvalitete stopnje kreditne kvalitete, določene z notranjim modelom. 3. Merila iz tega odstavka so: (a) izdajatelj vsake obveznice ali kredita ne pripada isti skupini podjetij kot zavarovalnica ali pozavarovalnica; (b) izdajatelj ni zavarovalnica ali pozavarovalnica, infrastrukturni subjekt, kreditna institucija, investicijsko podjetje, finančna institucija, upravitelj alternativnih investicijskih skladov, družba za upravljanje naložb v KNPVP, institucija za poklicno pokojninsko zavarovanje ali neregulirana oseba, ki opravlja finančne dejavnosti; (c) izdajatelj ima svoj glavni sedež v državi, ki je članica EGP; (d) več kot 50 % letnih prihodkov izdajatelja je denominiranih v valutah držav, ki so članice EGP ali OECD; (e) za vsako od zadnjih treh poslovnih let, ki so se končala pred datumom, na katerega se računa zahtevani solventnostni kapital, je izpolnjen vsaj eden od naslednjih pogojev: — letni prihodki izdajatelja presegajo 10 000 000 EUR, — bilančna vsota izdajatelja presega 10 000 000 EUR, — število zaposlenih pri izdajatelju presega 50. 4. Merila iz tega odstavka so: (a) sporazum o sovlaganju določa vrste obveznic, v katere se bo investiralo, in kreditov, ki se bodo odobrili, ter ustrezna merila ocenjevanja; (b) sovlagatelj zavarovalnici ali pozavarovalnici zagotovi zadostne podrobnosti o postopku odobritve kreditov ali investiranja v obveznice, vključno z uporabljenimi merili, organizacijsko strukturo sovlagatelja in kontrolami, ki jih izvede sovlagatelj; (c) sovlagatelj zavarovalnici ali pozavarovalnici zagotovi podatke o vseh vlogah za obveznice, v katere se bo investiralo, in kredite, ki se bodo odobrili; (d) sovlagatelj zavarovalnici ali pozavarovalnici zagotovi podrobnosti o vseh odločitvah o odobritvi ali zavrnitvi vlog za obveznice, v katere se bo vlagalo, in kredite, ki se bodo odobrili; (e) sovlagatelj obdrži izpostavljenost v višini vsaj 20 % nominalne vrednosti vsake obveznice in kredita; (f) postopek odobritve kreditov ali investiranja v obveznice je isti kot postopek odobritve kreditov ali investiranja v obveznice, ki ga sovlagatelj uporablja za svoje druge naložbe v primerljive obveznice in kredite; (g) zavarovalnica ali pozavarovalnica vlaga v vse obveznice in kredite vrst iz točke (a), za katere se sovlagatelj odloči odobriti vlogo za obveznico ali kredit; (h) sovlagatelj zagotovi zavarovalnici ali pozavarovalnici informacije, ki ji omogočajo razumevanje pristopa na osnovi notranjih bonitetnih ocen ali, kakor je ustrezno, notranjega modela in njegovih omejitev, pa tudi njegove zadostnosti in primernosti, zlasti: (i) opis pristopa na osnovi notranjih bonitetnih ocen ali, kakor je ustrezno, notranjega modela, vključno z vhodnimi podatki in faktorji tveganja, kvantitativno opredelitvijo parametrov tveganja in metodami, na katerih temeljijo, ter splošne metodologije, ki se uporablja; (ii) opis obsega uporabe pristopa na osnovi notranjih bonitetnih ocen ali, kakor je ustrezno, notranjega modela; (iii) opis postopka validiranja modela in drugih postopkov, ki omogočajo spremljanje delovanja modela, pregled ustreznosti njegovih specifikacij skozi čas ter testiranje rezultatov pristopa na osnovi notranjih bonitetnih ocen ali, kakor je ustrezno, notranjega modela glede na izkušnje. 5. Če sovlagatelj spada pod točko (i) iz odstavka 1(b): (a) zavarovalnica ali pozavarovalnica jasno dokumentira, kateri stopnji kreditne kvalitete ustreza verjetnost neizpolnitve obveznosti, izračunana s pristopom na osnovi notranjih bonitetnih ocen institucije; (b) vzporejanje verjetnosti neizpolnitve obveznosti s stopnjami kreditne kvalitete, ki ga izvede zavarovalnica ali pozavarovalnica, zagotovi, da je za zadevno obveznico ali kredit posledična višina kapitalske zahteve za podmodul tveganja razpona iz točke (d) drugega pododstavka člena 105(5) Direktive 2009/138/ES ustrezna; (c) vzporejanje temelji na tabeli 1 iz Priloge I k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) 2016/1799 (*5); (d) pred vzporejanjem se na preudaren način izvedejo prilagoditve verjetnosti neizpolnitve obveznosti, pri čemer se upoštevajo kvalitativni dejavniki iz člena 7 Izvedbene uredbe (EU) 2016/1799; (e) prilagoditev verjetnosti neplačila se izvede v enem od naslednjih primerov: (i) časovno obdobje, ki ga zajema pristop na osnovi notranjih bonitetnih ocen, znatno odstopa od 3-letnega časovnega obdobja, določenega v členu 4(2) Izvedbene uredbe (EU) 2016/1799; (ii) opredelitev neplačila, uporabljena v pristopu na osnovi notranjih bonitetnih ocen, znatno odstopa od opredelitve iz člena 4(4) navedene izvedbene uredbe. 6. Če sovlagatelj spada pod točko (ii) odstavka 1(b), notranji model zagotovi, da je za zadevno obveznico ali kredit posledična višina kapitalske zahteve za podmodul tveganja razpona iz točke (d) drugega pododstavka člena 105(5) Direktive 2009/138/ES ustrezna. (*5) Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/1799 z dne 7. oktobra 2016 o določitvi izvedbenih tehničnih standardov v zvezi z vzporejanjem bonitetnih ocen zunanjih bonitetnih institucij za kreditno tveganje v skladu s členom 136(1) in (3) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 275, 12.10.2016, str. 3).“;"