1.

odstavek 2 se nadomesti z naslednjim: „2. Pri osebah, ki imajo pravico do prostega gibanja po pravu Unije, se pri vstopu in izstopu opravi naslednja kontrola: (a) preverjanje identitete in državljanstva osebe ter verodostojnosti in veljavnosti potne listine za prestop meje, tudi s preverjanjem podatkov v ustreznih zbirkah podatkov, zlasti v: (1) SIS; (2) Interpolovi podatkovni zbirki o ukradenih in izgubljenih potovalnih dokumentih; (3) nacionalnih zbirkah podatkov o ukradenih, protipravno odtujenih, izgubljenih in razveljavljenih potnih listinah. Za potne liste in potne listine, ki vsebujejo pomnilniški medij iz člena 1(2) Uredbe Sveta (ES) št. 2252/2004 (*1), se preveri verodostojnost podatkov na čipu; (b) preverjanje, da oseba, ki ima pravico do prostega gibanja po pravu Unije, ne predstavlja grožnje javnemu redu, notranji varnosti, javnemu zdravju ali mednarodnim odnosom katere koli države članice, tudi s preverjanjem podatkov v SIS in drugih ustreznih zbirkah podatkov Unije. To ne posega v preverjanje v nacionalnih in Interpolovih zbirkah podatkov. V primerih dvoma glede verodostojnosti potne listine ali identitete imetnika potne listine se preveri vsaj enega od biometričnih identifikatorjev, vdelanih v potne liste in potovalne dokumente, izdane v skladu z Uredbo (ES) št. 2252/2004. Kadar je mogoče, se takšno preverjanje izvaja tudi za potne listine, ki jih navedena uredba ne zajema. 2a. Kadar bi preverjanje v zbirkah podatkov iz točk (a) in (b) odstavka 2 nesorazmerno vplivalo na pretok prometa, se lahko država članica odloči na podlagi ocene tveganj, povezanih z javnim redom, notranjo varnostjo, javnim zdravjem ali mednarodnimi odnosi katere koli države članice, izvajati navedeno ciljno usmerjeno preverjanje na določenih mejnih prehodih. Obseg in trajanje začasne omejitve na ciljno usmerjeno preverjanje v zbirkah podatkov ne presegata tega, kar je nujno potrebno, in se določita v skladu z oceno tveganja, ki jo je izvedla zadevna država članica. V oceni tveganja se navedejo razlogi za začasno omejitev na ciljno usmerjeno preverjanje v zbirkah podatkov in se med drugim upošteva nesorazmeren vpliv na pretok prometa ter zagotovijo statistični podatki o potnikih in incidentih, povezanih s čezmejnim kriminalom. Ocena se redno posodablja. Za osebe, za katere se načeloma ne opravi ciljno usmerjeno preverjanje v zbirkah podatkov, je treba opraviti vsaj preverjanje za ugotovitev njihove identitete na podlagi izročitve ali predložitve potnih listin. Takšno preverjanje zajema hitro in enostavno preverjanje veljavnosti potne listine za prestop meje ter prisotnosti znakov ponarejanja, po potrebi z uporabo tehničnih naprav, v primerih dvoma glede potne listine ali kjer se nakazuje, da bi taka oseba lahko predstavljala grožnjo javnemu redu, notranji varnosti, javnemu zdravju ali mednarodnim odnosom držav članic, pa mejni policist preveri zbirke podatkov iz točk (a) in (b) odstavka 2. Zadevna država članica svojo oceno tveganja in njene posodobitve nemudoma posreduje Evropski agenciji za mejno in obalno stražo (v nadaljnjem besedilu: Agencija), ustanovljeni z Uredbo (EU) 2016/1624 Evropskega parlamenta in Sveta (*2), ter vsakih šest mesecev Komisiji in Agenciji poroča o uporabi ciljno usmerjenega preverjanja v zbirkah podatkov. Zadevna država članica se lahko odloči, da oceno tveganja ali njene dele označi za tajne. 2b. Kadar namerava država članica izvajati ciljno usmerjeno preverjanje v zbirkah podatkov v skladu z odstavkom 2a, o tem nemudoma uradno obvesti druge države članice, Agencijo in Komisijo. Zadevna država članica se lahko odloči, da uradno obvestilo ali njegove dele označi za tajne. Kadar imajo države članice, Agencija ali Komisija pomisleke glede namere izvajati ciljno usmerjeno preverjanje v zbirkah podatkov, o teh pomislekih nemudoma uradno obvestijo zadevno državo članico. Zadevna država članica te pomisleke upošteva. 2c. Komisija do 8. aprila 2019 Evropskemu parlamentu in Svetu predloži oceno izvajanja in posledic odstavka 2. 2d. V zvezi z zračnimi mejami se odstavka 2a in 2b uporabljata v prehodnem obdobju največ šestih mesecev od 7. aprila 2017. V izjemnih primerih, kadar na določenem letališču obstajajo posebne infrastrukturne težave, ki zahtevajo daljše obdobje za prilagoditev, da se omogoči izvajanje sistematičnega preverjanja v zbirkah podatkov, ne da bi to nesorazmerno vplivalo na pretok prometa, se lahko za določeno letališče šestmesečno prehodno obdobje iz prvega pododstavka podaljša za največ 18 mesecev v skladu s postopkom iz tretjega pododstavka. V ta namen država članica najpozneje tri mesece pred iztekom prehodnega obdobja iz prvega pododstavka Komisijo, Agencijo in druge države članice uradno obvesti o posebnih infrastrukturnih težavah na zadevnem letališču, predvidenih ukrepih za njihovo odpravo in potrebnem časovnem obdobju za njihovo izvedbo. Kadar obstajajo posebne infrastrukturne težave, ki zahtevajo daljše obdobje za prilagoditev, Komisija v enem mesecu po prejemu uradnega obvestila iz tretjega pododstavka in po posvetovanju z Agencijo pooblasti zadevno državo članico, da podaljša prehodno obdobje za zadevno letališče in, kjer je primerno, določi trajanje tega podaljšanja. 2e. Preverjanje v zbirkah podatkov iz točk (a) in (b) odstavka 2 se lahko izvede vnaprej na podlagi podatkov o potnikih, prejetih v skladu z Direktivo Sveta 2004/82/ES (*3) ali v skladu z drugim pravom Unije ali nacionalnim pravom. Kadar se navedeno preverjanje izvede vnaprej na podlagi takšnih podatkov o potnikih, se vnaprej prejeti podatki preverijo na mejnem prehodu glede na podatke v potni listini. Preverijo se tudi identiteta in državljanstvo zadevne osebe ter verodostojnost in veljavnost potne listine za prestop meje. 2f. Z odstopanjem od odstavka 2 se lahko za osebe, ki imajo pravico do prostega gibanja po pravu Unije ter prečkajo notranje kopenske meje držav članic, za katere se je preverjanje v skladu z veljavnimi postopki schengenske evalvacije že uspešno zaključilo, vendar pa sklep o odpravi nadzora na njihovih notranjih mejah, v skladu z ustreznimi določbami zadevnih aktov o pristopu, še ni bil sprejet, pri izstopu izvaja kontrola iz odstavka 2 le nesistematično na podlagi ocene tveganja. (*1) Uredba Sveta (ES) št. 2252/2004 z dne 13. decembra 2004 o standardih za varnostne značilnosti in biometrične podatke v potnih listih in potovalnih dokumentih, ki jih izdajo države članice (UL L 385, 29.12.2004, str. 1)." (*2) Uredba (EU) 2016/1624 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. septembra 2016 o evropski mejni in obalni straži ter spremembi Uredbe (EU) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 863/2007 Evropskega parlamenta in Sveta, Uredbe Sveta (ES) št. 2007/2004 in Odločbe Sveta 2005/267/ES (UL L 251, 16.9.2016, str. 1)." (*3) Direktiva Sveta 2004/82/ES z dne 29. aprila 2004 o dolžnosti prevoznikov, da posredujejo podatke o potnikih (UL L 261, 6.8.2004, str. 24).“;"