SL Uradni list Evropske unije L 135/53

UREDBA (EU) 2016/794 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 11. maja 2016

o Agenciji Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) ter nadomestitvi in razveljavitvi sklepov Sveta 2009/371/PNZ, 2009/934/PNZ, 2009/935/PNZ, 2009/936/PNZ in 2009/968/PNZ

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 88 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (1),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Europol je bil ustanovljen s Sklepom Sveta 2009/371/PNZ (2) kot subjekt Unije, ki se financira iz splošnega proračuna Unije, da bi podpiral in krepil dejavnosti pristojnih organov držav članic ter njihovo medsebojno sodelovanje pri preprečevanju organiziranega kriminala, terorizma in drugih oblik hudih kaznivih dejanj, ki prizadenejo dve ali več držav članic, ter boj proti njim. Sklep 2009/371/PNZ je nadomestil Konvencijo o ustanovitvi Evropskega policijskega urada (v nadaljnjem besedilu: Konvencija o Europolu) (3), ki je temeljila na členu K.3 Pogodbe o Evropski uniji.

(2) Člen 88 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) določa, da Europol ureja uredba, sprejeta v skladu z rednim zakonodajnim postopkom. Zahteva tudi, da se določijo postopki za nadzor dejavnosti Europola, ki ga opravlja Evropski parlament skupaj z nacionalnimi parlamenti v skladu s točko (c) člena 12 Pogodbe o Evropski uniji (PEU) in členom 9 Protokola št. 1 o vlogi nacionalnih parlamentov v Evropski uniji, ki je priložen PEU in PDEU (v nadaljnjem besedilu: Protokol št. 1), da bi okrepili demokratično legitimnost in odgovornost Europola do državljanov Unije. Zato bi bilo treba Sklep 2009/371/PNZ nadomestiti z uredbo, ki med drugim določa pravila o parlamentarnem nadzoru.

(3) „Stockholmski program – odprta in varna Evropa, ki služi državljanom in jih varuje“ (4) poziva k razvoju Europola in k temu, da postane „središčna točka za izmenjavo informacij med organi pregona držav članic, ponudnik storitev in platforma za dejavnosti kazenskega pregona“. Na podlagi ocene delovanja Europola je treba dodatno izboljšati njegovo operativno učinkovitost, da se izpolni ta cilj.

(4) Obsežne kriminalne in teroristične mreže so velika nevarnost za notranjo varnost Unije ter varnost in način življenja njenih državljanov. Ocene ogroženosti, ki so na voljo, kažejo, da se kriminalne združbe ukvarjajo z vedno več nedovoljenimi dejavnostmi in delujejo čezmejno. Nacionalni organi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj morajo zato tesneje sodelovati s sorodnimi organi v drugih državah članicah. V zvezi s tem je treba Europolu zagotoviti zmogljivosti za boljšo podporo državam članicam pri preprečevanju, analiziranju in preiskovanju kaznivih dejanj po vsej Uniji. To je potrdila tudi ocena Sklepa 2009/371/PNZ.

(5) Namen te uredbe je spremeniti in razširiti določbe Sklepa 2009/371/PNZ ter sklepov Sveta 2009/934/PNZ (5), 2009/935/PNZ (6), 2009/936/PNZ (7) in 2009/968/PNZ (8) o izvajanju Sklepa 2009/371/PNZ. Zadevnih sprememb je tako po številu kot vsebini veliko, zato bi bilo treba zavoljo jasnosti navedene sklepe v celoti nadomestiti, kar zadeva države članice, za katere je ta uredba zavezujoča. Europol, ustanovljen s to uredbo, bi moral nadomestiti in prevzeti funkcije Europola, ustanovljenega s Sklepom 2009/371/PNZ, ki bi ga bilo posledično treba razveljaviti.

(6) Ker huda kazniva dejanja pogosto segajo preko notranjih meja, bi moral Europol podpirati in krepiti ukrepe držav članic in sodelovanje med njimi pri preprečevanju hudih kaznivih dejanj, ki prizadenejo dve ali več držav članic, in boju proti njim. Ker je terorizem ena največjih groženj varnosti Unije, bi moral Europol pomagati državam članicam pri soočanju s skupnimi izzivi na tem področju. Europol bi kot agencija Unije za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj moral podpirati in krepiti tudi ukrepe in sodelovanje pri preprečevanju tistih oblik kriminalitete, ki vplivajo na interese Unije. Od oblik kriminalitete, za katere je pristojen Europol, se bo med njegove poglavitne cilje še naprej uvrščal organizirani kriminal, saj ta zaradi svojega obsega, pomena in posledic zahteva tudi skupen pristop držav članic. Europol bi moral nuditi podporo tudi pri preprečevanju in boju proti povezanim kaznivim dejanjem, ki so storjena z namenom pridobitve sredstev za izvrševanje dejanj, za katera je pristojen Europol, ali z namenom omogočanja ali izvrševanja takšnih dejanj ali zagotavljanja nekaznovanja storilcev teh dejanj.

(7) Europol bi moral zagotoviti strateške analize in ocene ogroženosti, da bi Svetu in Komisiji pomagal pri določitvi strateških in operativnih prednostnih nalog Unije za boj proti kriminalu ter pri operativnem izvajanju teh prednostnih nalog. Če Komisija tako zahteva v skladu s členom 8 Uredbe Sveta (EU) št. 1053/2013 (9), bi moral Europol prav tako izvesti analize tveganja, tudi glede organiziranega kriminala, kolikor bi zadevna tveganja lahko ogrožala uporabo schengenskega pravnega reda v državah članicah. Poleg tega bi moral Europol na zahtevo Sveta ali Komisije po potrebi zagotoviti strateške analize in ocene ogroženosti kot prispevek k oceni držav kandidatk za pristop k Uniji.

(8) Napadi na informacijske sisteme, ki prizadenejo organe Unije ali dve ali več držav članic, so vedno večja grožnja v Uniji, zlasti zaradi njihove hitrosti in učinka ter težavnega ugotavljanja njihovega izvora. Države članice bi morale pri obravnavanju zaprosil Europola za sprožitev preiskave resnih napadov domnevno kaznivega izvora na informacijske sisteme, ki prizadenejo organe Unije ali dve ali več držav članic, Europolu nemudoma odgovoriti in upoštevati dejstvo, da je hitrost odziva ključni dejavnik za uspešno spopadanje z računalniško kriminaliteto.

(9) Glede na pomembnost sodelovanja med agencijami bi morala Europol in Eurojust zagotoviti, da se vzpostavi vse potrebno, da bi dosegla čim boljše operativno sodelovanje, pri čemer bi bilo treba ustrezno upoštevati poslanstvo in pristojnosti vsakega od njiju ter interese držav članic. Europol in Eurojust bi morala zlasti obveščati drug drugega o kakršni koli dejavnosti, ki vključuje financiranje skupnih preiskovalnih skupin.

(10) Ob ustanovitvi skupne preiskovalne skupine bi bilo treba z ustreznim sporazumom določiti pogoje sodelovanja osebja Europola v skupini. Europol bi moral voditi evidenco sodelovanja pri skupnih preiskovalnih skupinah, ki se spopadajo s kriminalnimi dejavnostmi, ki spadajo med njegove cilje.

(11) Europol bi moral imeti možnost, da države članice zaprosi, naj uvedejo, vodijo ali usklajujejo preiskave kaznivih dejanj v posameznih primerih, ko bi čezmejno sodelovanje pomenilo dodano vrednost. Europol bi moral o takih zaprosilih obveščati Eurojust.

(12) Europol bi moral biti središčna točka za izmenjavo informacij v Uniji. Informacije, ki jih Europol zbira, shranjuje, obdeluje, analizira in izmenjuje, vključujejo kriminalističnoobveščevalne informacije, ki se nanašajo na informacije o kaznivih dejanjih ali kriminalnih dejavnostih, ki spadajo med cilje Europola, in so bili pridobljeni z namenom ugotoviti, ali so bila storjena oziroma bi lahko bila v prihodnosti storjena konkretna kazniva dejanja.

(13) Za zagotovitev učinkovitosti Europola kot središčne točke za izmenjavo informacij bi bilo treba določiti jasne obveznosti držav članic, da Europolu zagotovijo podatke, ki jih potrebuje za izpolnitev svojih ciljev. Pri izvajanju takih obveznosti bi morale države članice posebno pozornost posvečati zagotavljanju ustreznih podatkov za boj proti kaznivim dejanjem, ki veljajo za strateške in operativne prednostne naloge v okviru ustreznih političnih instrumentov Unije, zlasti kar zadeva prednostne naloge, ki jih je določil Svet v okviru političnega cikla EU za boj proti hudim oblikam organizirane mednarodne kriminalitete. Države članice bi si morale prizadevati, da bi Europolu zagotovile tudi kopijo dvostranskih in večstranskih izmenjav informacij z drugimi državami članicami o kaznivih dejanjih, ki spadajo med cilje Europola. Države članice bi morale pri zagotavljanju potrebnih informacij Europolu vključiti tudi informacije o domnevnih kibernetskih napadih, ki bi prizadeli organe Unije s sedežem na njihovem ozemlju. Hkrati bi moral Europol povečati raven podpore državam članicam, da se izboljšata medsebojno sodelovanje in izmenjava informacij. Europol bi moral predložiti letno poročilo Evropskemu parlamentu, Svetu in Komisiji ter nacionalnim parlamentom o informacijah, ki jih zagotavljajo posamezne države članice.

(14) V vsaki državi članici bi bilo treba vzpostaviti nacionalno enoto, da se zagotovi učinkovito sodelovanje med Europolom in državami članicami (v nadaljnjem besedilu: nacionalna enota). Nacionalna enota bi morala biti točka za povezavo med nacionalnimi pristojnimi organi in Europolom, pri čemer bi imela usklajevalno vlogo pri vseh dejavnostih sodelovanja držav članic z Europolom in bi tako pomagala zagotoviti enotni odziv posameznih držav članic na zaprosila Europola. Vsaka nacionalna enota bi morala imenovati vsaj enega uradnika za zvezo, ki se dodeli Europolu, da se zagotovi neprekinjena in učinkovita izmenjava informacij med Europolom in nacionalnimi enotami ter olajša njihovo sodelovanje.

(15) Ob upoštevanju decentralizirane strukture nekaterih držav članic in dejstva, da je treba zagotoviti hitro izmenjavo informacij, bi bilo treba Europolu omogočiti, da sodeluje neposredno s pristojnimi organi v državah članicah, v skladu s pogoji, ki jih postavijo države članice, in na njihovo zahtevo redno obvešča nacionalne enote.

(16) Spodbujati bi bilo treba ustanavljanje skupnih preiskovalnih skupin, v njih pa bi moralo imeti možnost sodelovanja tudi osebje Europola. Zaradi zagotovitve, da bi bilo tovrstno sodelovanje mogoče v vseh državah članicah, Uredba Sveta (Euratom, ESJP, EGS) št. 549/69 (10) določa, da osebje Europola v času, ko sodeluje v preiskovalnih skupinah, ne uživa imunitete.

(17) Treba je izboljšati tudi upravljanje Europola s prizadevanjem za večjo učinkovitost in racionalizacijo postopkov.

(18) V upravnem odboru Europola (v nadaljnjem besedilu: upravni odbor) bi morale biti zastopane Komisija in države članice, da se zagotovi učinkovit nadzor nad njegovim delovanjem. Imenovati bi bilo treba člane in nadomestne člane upravnega odbora, ob upoštevanju njihove usposobljenosti za vodstvene, upravne in proračunske naloge ter znanja o sodelovanju na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj. Nadomestni člani bi morali nastopati kot polnopravni člani, če je član odsoten.

(19) Vse strani, zastopane v upravnem odboru, bi si morale prizadevati za omejitev menjav svojih predstavnikov, z namenom zagotoviti kontinuiteto pri delu upravnega odbora. Vse strani bi si morale prizadevati doseči usklajeno zastopanost moških in žensk v upravnem odboru.

(20) Upravni odbor bi moral imeti možnost povabiti opazovalce brez glasovalne pravice, katerih mnenje je lahko pomembno za razpravo, vključno s predstavnikom, ki ga imenuje skupina za skupni parlamentarni nadzor.

(21) Upravni odbor bi moral imeti potrebne pristojnosti, zlasti za določanje proračuna, preverjanje njegovega izvajanja in sprejemanje ustreznih finančnih pravil ter dokumentov, ki zadevajo načrtovanje, pa tudi sprejemanje pravil za preprečevanje in obvladovanje nasprotij interesov v zvezi s svojimi člani, določanje preglednih delovnih postopkov za sprejemanje odločitev izvršnega direktorja Europola ter sprejemanje letnih poročil o dejavnostih. Izvrševati bi moral pooblastila organa za imenovanja, kar zadeva osebje agencije, vključno z izvršnim direktorjem.

(22) Da se zagotovi učinkovito sprotno delovanje Europola, bi izvršni direktor moral biti njegov zakoniti zastopnik in upravitelj, ki pri izpolnjevanju svojih obveznosti nastopa neodvisno in zagotavlja, da Europol izvaja naloge, ki jih določa ta uredba. Izvršni direktor bi moral biti odgovoren zlasti za pripravo proračunskih dokumentov in dokumentov, ki zadevajo načrtovanje, ki se predložijo v odločanje upravnemu odboru, in za izvajanje večletnega načrtovanja in letnih delovnih programov Europola ter drugih dokumentov, ki zadevajo načrtovanje.

(23) Europol mora nujno imeti na voljo popolne in najnovejše informacije za namene preprečevanja kaznivih dejanj, ki spadajo med njegove cilje, in boj proti njim. Zato bi mu bilo treba omogočiti obdelavo podatkov, ki mu jih posredujejo države članice, organi Unije, tretje države in mednarodne organizacije, pod strogimi pogoji, ki jih določa ta uredba, pa tudi zasebne stranke, ter podatkov iz javno dostopnih virov, da se omogoči boljše razumevanje kriminalnih pojavov in trendov, zbiranje informacij o kriminalnih združbah ter odkrivanje povezav med posameznimi kaznivimi dejanji.

(24) Europol bi moral za obdelavo podatkov uporabljati nove tehnologije, da se izboljša njegova učinkovitost pri zagotavljanju natančnih analiz kaznivih dejanj pristojnim organom v državah članicah. Europolu bi bilo treba omogočiti hitro ugotavljanje povezav med preiskavami in običajnimi načini delovanja različnih kriminalnih združb, preverjanje navzkrižnih zadetkov podatkov in jasen pregled trendov, pri čemer bi bilo treba zagotoviti visoko raven varstva osebnih podatkov posameznikov. Zato bi morale biti Europolove zbirke podatkov strukturirane tako, da bo Europol lahko izbral najučinkovitejšo strukturo informacijske tehnologije. Europol bi prav tako moral imeti možnost, da nastopa kot ponudnik storitev, zlasti tako, da ponudi varno mrežo za izmenjavo podatkov, kakršna je mrežna aplikacija za varno izmenjavo informacij (SIENA), z namenom, da se olajša izmenjava informacij med državami članicami, Europolom, drugimi organi Unije, tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami. Da bi zagotovili visoko raven varstva podatkov, bi bilo treba določiti namen operacij obdelave in pravice v zvezi z dostopom ter posebne dodatne zaščitne ukrepe. Pri obdelavi osebnih podatkov bi bilo treba zlasti upoštevati načelo nujnosti in načelo sorazmernosti.

(25) Europol bi moral zagotoviti, da se vsem osebnim podatkom, ki se obdelujejo za operativne analize, dodeli določen namen. Vseeno pa bi bilo treba Europolu za izpolnjevanje njegovih nalog dovoliti obdelavo vseh osebnih podatkov, ki jih prejme za prepoznavanje povezav med različnimi področji kriminalitete in preiskavami, to pa ne bi smelo biti omejeno na prepoznavanje povezav zgolj znotraj posameznega področja kriminalitete.

(26) Da se zagotovi spoštovanje lastništva podatkov in varstvo osebnih podatkov, bi države članice, organi Unije, tretje države in mednarodne organizacije morali imeti možnost določiti namen oziroma namene, za katere bi Europol smel obdelovati podatke, ki jih posredujejo, in omejiti pravice v zvezi z dostopom. Omejitev namena je temeljno načelo obdelave osebnih podatkov, ki zlasti prispeva k preglednosti, pravni varnosti in predvidljivosti ter je velikega pomena zlasti pri sodelovanju na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj, kjer se posamezniki, na katere se nanašajo osebni podatki, običajno ne zavedajo, kdaj se njihovi osebni podatki zbirajo in obdelujejo, in kjer ima uporaba osebnih podatkov lahko zelo velik vpliv na življenje in svoboščine posameznikov.

(27) Da se zagotovi, da bodo do podatkov dostopali le tisti, ki dostop nujno potrebujejo za izvajanje svojih nalog, bi bilo treba v tej uredbi določiti podrobna pravila o različnih obsegih pravice dostopa do podatkov, ki jih obdeluje Europol. Ta pravila ne bi smela posegati v omejitve glede dostopa, ki jih določijo pošiljatelji podatkov, saj bi bilo treba spoštovati načelo lastništva podatkov. Da se zagotovi večja učinkovitost pri preprečevanju kaznivih dejanj, ki spadajo med cilje Europola, in boju proti njim, bi moral Europol države članice obvestiti o informacijah, ki jih zadevajo.

(28) Da se izboljša operativno sodelovanje med agencijami in da se zlasti vzpostavijo povezave med podatki, ki jih že imajo različne agencije, bi Europol moral Eurojustu in Evropskemu uradu za boj proti goljufijam (OLAF) omogočiti dostop do svojih podatkov na podlagi sistema javljanja zadetkov. Europolu in Eurojustu bi bilo treba omogočiti, da skleneta delovni dogovor, ki bi jima v okviru njunih pristojnosti zagotavljal vzajemen dostop do vseh informacij, ki so bile posredovane za namen navzkrižnega preverjanja, in možnost vzajemnega iskanja po teh informacijah, in sicer v skladu s posebnimi zaščitnimi ukrepi in jamstvi za varstvo podatkov iz te uredbe. Vsakršen dostop do podatkov, ki so na voljo pri Europolu, bi bilo treba tehnično omejiti na informacije, povezane s pristojnostmi zadevnih organov Unije.

(29) Europol bi moral vzdrževati kooperativne odnose z drugimi organi Unije, organi tretjih držav, mednarodnimi organizacijami in zasebnimi strankami, in sicer v obsegu, ki je potreben za izpolnjevanje njegovih nalog.

(30) Da se zagotovi operativna učinkovitost, bi bilo treba Europolu omogočiti izmenjavo vseh zadevnih informacij, razen osebnih podatkov, z drugimi organi Unije, organi tretjih držav in mednarodnimi organizacijami, in sicer v obsegu, ki je potreben za izvajanje njegovih nalog. Ker imajo družbe, podjetja, poslovna združenja, nevladne organizacije in druge zasebne stranke strokovno znanje in informacije, ki so neposredno pomembne za preprečevanje hudih kaznivih dejanj in terorizma ter boj proti njim, bi bilo Europolu treba omogočiti tudi izmenjavo takih informacij z zasebnimi strankami. Za preprečevanje kibernetske kriminalitete, povezane z ogrožanjem varnosti omrežja in informacij, in boj proti njej, bi moral Europol v skladu z veljavnim zakonodajnim aktom Unije, ki določa ukrepe za zagotovitev visoke ravni omrežne in informacijske varnosti po vsej Uniji, sodelovati in izmenjavati informacije, razen osebnih podatkov, z nacionalnimi organi, pristojnimi za varnost omrežja in informacijskih sistemov.

(31) Europolu bi bilo treba omogočiti izmenjavo zadevnih osebnih podatkov z drugimi organi Unije v obsegu, ki je potreben za izpolnjevanje njegovih oziroma njihovih nalog.

(32) Huda kazniva dejanja in terorizem so pogosto povezani z osebami zunaj ozemlja Unije. Zato bi bilo Europolu treba omogočiti izmenjavo osebnih podatkov z organi tretjih držav in mednarodnimi organizacijami, kot je Mednarodna organizacija kriminalistične policije – Interpol, in sicer v obsegu, ki je potreben za izpolnjevanje njegovih nalog.

(33) Vse države članice so pridružene Interpolu. Za izpolnjevanje svojih nalog Interpol prejema, shranjuje in razpošilja podatke, da bi pristojnim organom preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj tako pomagal pri preprečevanju mednarodne kriminalitete in boju proti njej. Zato bi bilo treba izboljšati sodelovanje med Europolom in Interpolom, in sicer s spodbujanjem učinkovite izmenjave osebnih podatkov ob hkratnem zagotavljanju spoštovanja temeljnih pravic in svoboščin v zvezi z avtomatsko obdelavo osebnih podatkov. Za prenos podatkov, ki jih Europol posreduje Interpolu, bi se morala uporabljati ta uredba, zlasti določbe o mednarodnih prenosih.

(34) Za zagotovitev omejitve namena je pomembno zagotoviti, da lahko Europol prenese osebne podatke organom Unije, tretjim državam in mednarodnim organizacijam le, če je nujno za preprečevanje kaznivih dejanj, ki spadajo med cilje Europola, in boj proti njim. V ta namen je treba pri prenosu osebnih podatkov zagotoviti, da se prejemnik zaveže, da bo podatke uporabil ali jih prenesel pristojnemu organu tretje države samo za namen, za katerega so bili prvotno preneseni. Nadaljnji prenos podatkov bi moral potekati v skladu s to uredbo.

(35) Europolu bi bilo treba omogočiti prenos osebnih podatkov organu tretje države ali mednarodni organizaciji na podlagi sklepa Komisije, da zadevna država ali mednarodna organizacija zagotavlja ustrezno raven varstva podatkov (v nadaljnjem besedilu: sklep o ustreznosti), ali, če ni sklepa o ustreznosti, na podlagi mednarodnega sporazuma, ki ga je sklenila Unija v skladu s členom 218 PDEU, ali sporazuma o sodelovanju, ki omogoča izmenjavo osebnih podatkov, sklenjenega med Europolom in zadevno tretjo državo pred začetkom veljavnosti te uredbe. V skladu s členom 9 Protokola št. 36 o prehodnih določbah, priloženega PEU in PDEU, morajo taki sporazumi obdržati svoj pravni učinek, dokler niso razveljavljeni, razglašeni za nične ali spremenjeni zaradi izvajanja Pogodb. Komisija bi morala imeti možnost, da se po potrebi in v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (11) pred in med pogajanji o mednarodnem sporazumu posvetuje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov. Če upravni odbor opredeli operativno potrebo za sodelovanje s tretjo državo ali mednarodno organizacijo, bi moral imeti možnost predlagati Svetu, naj Komisijo opozori na potrebo po sklepu o ustreznosti ali priporočilu za začetek pogajanj o navedenem mednarodnem sporazumu.

(36) Kadar prenos osebnih podatkov ne more temeljiti na sklepu o ustreznosti ali mednarodnem sporazumu, ki ga je sklenila Unija, ali obstoječem sporazumu o sodelovanju, bi moral upravni odbor v soglasju z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov imeti možnost, da odobri niz prenosov, kadar tako nalagajo posebni pogoji in če so zagotovljeni ustrezni zaščitni ukrepi. Izvršni direktor bi moral imeti pooblastilo, da izjemoma in za vsak primer posebej odobri prenos podatkov, če je tak prenos potreben, in sicer pod posebnimi strogimi pogoji.

(37) Europol bi moral imeti možnost, da obdeluje osebne podatke, ki izvirajo od zasebnih strank in posameznikov, le tedaj, ko mu te podatke posreduje eden od sledečih: nacionalna enota v skladu z njenim nacionalnim pravom; kontaktna točka v tretji državi ali v mednarodni organizaciji, s katero je vzpostavljeno sodelovanje s sporazumom o sodelovanju, ki omogoča izmenjavo osebnih podatkov, sklenjenim v skladu s členom 23 Sklepa 2009/371/PNZ pred začetkom veljavnosti te uredbe; organ tretje države ali mednarodna organizacija, za katero je potreben sklep o ustreznosti ali s katero je Unija sklenila mednarodni sporazum v skladu s členom 218 PDEU. Vendar v primerih, ko Europol prejme osebne podatke neposredno od zasebnih strank, nacionalne enote, kontaktne točke ali zadevnega organa pa ni mogoče določiti, bi moral imeti Europol možnost, da te osebne podatke obdela le za namen identifikacije teh subjektov, take podatke pa bi bilo treba izbrisati, razen če ti organi zadevne osebne podatke ponovno predložijo v štirih mesecih po prenosu. Europol bi moral s tehničnimi sredstvi zagotoviti, da taki podatki v zadevnem obdobju ne bi bili dostopni za obdelavo za noben drug namen.

(38) Ob upoštevanju izjemne in posebne nevarnosti, ki jo za notranjo varnost Unije predstavljajo terorizem in druge oblike hudih kaznivih dejanj, zlasti kadar jih omogoča uporaba interneta oziroma se spodbujajo ali storijo z uporabo spleta, bi morala Komisija do 1. maja 2019 oceniti dejavnosti, ki bi jih moral Europol izvajati na podlagi te uredbe in ki izhajajo iz izvajanja sklepov Sveta z dne 12. marca 2015 in poziva Evropskega sveta z dne 23. aprila 2015 zlasti v zvezi z navedenimi prednostnimi področji, predvsem ustrezno prakso neposrednih izmenjav osebnih podatkov z zasebnimi strankami.

(39) Informacije, za katere je jasno, da so bile pridobljene z očitno kršitvijo človekovih pravic, se ne bi smele obdelovati.

(40) Pravila o varstvu podatkov v Europolu bi bilo treba okrepiti, navezovati pa bi se morala na načela, na katerih temelji Uredba (ES) št. 45/2001, da se zagotovi visoka raven varstva posameznikov v zvezi z obdelavo osebnih podatkov. Ker izjava št. 21 o varstvu osebnih podatkov na področju pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah in policijskega sodelovanja, priložena PEU in PDEU, priznava specifičnost obdelave osebnih podatkov v okviru preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj, bi morala biti pravila Europola o varstvu podatkov samostojna in hkrati skladna z drugimi ustreznimi instrumenti varstva podatkov, ki se uporabljajo na področju policijskega sodelovanja v Uniji. Ti instrumenti vključujejo zlasti Direktivo (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta (12) ter Konvencijo Sveta Evrope o varstvu posameznikov glede na avtomatsko obdelavo osebnih podatkov in njegovo Priporočilo št. R(87) 15 (13).

(41) Vsaka obdelava osebnih podatkov s strani Europola bi morala biti zakonita in poštena do zadevnih posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki. Načelo poštene obdelave zahteva preglednost obdelave, ki zadevnim posameznikom, na katere se nanašajo osebni podatki, omogoča uveljavljanje svojih pravic na podlagi te uredbe. Dostop do njihovih osebnih podatkov pa bi bilo možno zavrniti ali omejiti, če je ob ustreznem upoštevanju interesov posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, taka zavrnitev ali omejitev potrebna za to, da lahko Europol ustrezno opravlja svoje naloge, za zagotavljanje varnosti in javnega reda ali preprečevanje kaznivih dejanj, zagotavljanje, da se ne ogrozi nacionalna preiskava, ali za zaščito pravic in svoboščin tretjih oseb. Da se izboljša preglednost, bi moral Europol objaviti dokument, v katerem v razumljivi obliki opredeli določbe v zvezi z obdelavo osebnih podatkov in sredstvi, ki so na voljo posameznikom, na katere se nanašajo osebni podatki, za uveljavljanje njihovih pravic. Europol bi moral na svojem spletnem mestu objaviti tudi seznam sklepov o ustreznosti, sporazumov ter upravnih dogovorov o prenosu osebnih podatkov tretjim državam in mednarodnim organizacijam. Poleg tega bi moral Europol za večjo preglednost pri svojih odnosih z državljani Unije in povečanje odgovornosti na svojem spletnem mestu objaviti seznam članov upravnega odbora in po potrebi povzetke izidov sej upravnega odbora, pri čemer se upoštevajo zahteve glede varstva podatkov.

(42) Osebne podatke bi bilo treba čim bolj razlikovati glede na stopnjo njihove točnosti in zanesljivosti. Dejstva bi bilo treba razlikovati od osebnih ocen, da se zagotovijo tako varstvo posameznikov kot kakovost in zanesljivost informacij, ki jih obdeluje Europol. V primeru informacij, pridobljenih iz javno dostopnih virov, zlasti spletnih virov, bi moral Europol, kolikor je to mogoče, oceniti točnost takih informacij in zanesljivost njihovega vira s posebno skrbnostjo zaradi upoštevanja tveganj, povezanih s spletom v zvezi z varstvom osebnih podatkov in zasebnosti.

(43) Na področju sodelovanja na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj se obdelujejo osebni podatki v zvezi z različnimi kategorijami posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki. Europol bi moral čim jasneje razlikovati med osebnimi podatki različnih kategorij posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki. Osebne podatke, ki se nanašajo na osebe, kot so žrtve, priče in osebe s pomembnimi informacijami, ter osebne podatke, ki se nanašajo na mladoletnike, bi bilo treba še posebej varovati. Europol bi moral občutljive podatke obdelovati le tedaj, ko ti podatki dopolnjujejo druge osebne podatke, ki jih je Europol že obdeloval.

(44) Ob upoštevanju temeljnih pravic do varstva osebnih podatkov Europol teh ne bi smel hraniti dlje, kot je potrebno za izvajanje njegovih nalog. Najpozneje tri leta po začetku prvotne obdelave podatkov bi bilo treba preveriti, ali je treba take podatke še naprej hraniti.

(45) Europol in države članice bi morali izvajati potrebne tehnične in organizacijske ukrepe za zagotavljanje varnosti osebnih podatkov.

(46) Vsak posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, bi moral imeti pravico dostopa do osebnih podatkov, ki ga zadevajo, pravico do popravka, če so ti podatki netočni, in pravico do izbrisa ali preprečevanja dostopa do podatkov, če ti podatki niso več potrebni. Stroški, povezani z uveljavljanjem pravice do dostopa do osebnih podatkov nikoli ne bi smeli predstavljati ovire za učinkovito uveljavljanje te pravice. Pravice posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, in njihovo uveljavljanje ne bi smeli vplivati na obveznosti Europola, zanje pa bi morale veljati omejitve, določene v tej uredbi.

(47) Varstvo pravic in svoboščin posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, zahteva jasno razdelitev odgovornosti na podlagi te uredbe. Države članice bi zlasti morale biti odgovorne za točnost podatkov, za posodabljanje podatkov, ki so jih prenesle Europolu, in za zakonitost takih prenosov podatkov. Europol bi moral biti odgovoren za točnost podatkov in posodabljanje podatkov, ki jih zagotovijo drugi pošiljatelji podatkov ali ki izhajajo iz Europolovih lastnih analiz. Europol bi moral skrbeti, da se podatki obdelujejo pošteno in zakonito ter da se zbirajo in obdelujejo za določen namen. Europol bi moral skrbeti tudi, da so podatki ustrezni, relevantni in ne pretirani glede na namen, za katerega se obdelujejo, da se ne hranijo dlje, kot je to potrebno za zadevni namen, ter da se obdelujejo na način, ki zagotavlja ustrezno varnost osebnih podatkov in zaupnost obdelave podatkov.

(48) Europol bi moral zaradi preverjanja zakonitosti obdelave podatkov, notranjega spremljanja ter zagotavljanja ustrezne celovitosti in varnosti podatkov hraniti zapise zbiranja, spreminjanja, dostopa do osebnih podatkov ali njihovega razkrivanja, združevanja ali izbrisa. Europol bi moral biti zavezan k sodelovanju z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov in na zahtevo omogočiti dostop do zapisov ali dokumentacije, da se lahko uporabijo za spremljanje operacij obdelave.

(49) Europol bi moral imenovati pooblaščeno osebo za varstvo podatkov, ki bi mu pomagala pri spremljanju skladnosti z določbami te uredbe. Pooblaščeni osebi za varstvo podatkov bi moralo biti omogočeno, da neodvisno in učinkovito opravlja svoje dolžnosti in naloge, zagotoviti pa bi ji bilo treba tudi potrebna sredstva v ta namen.

(50) Neodvisne, pregledne, odgovorne in učinkovite strukture za nadzor so bistvene za varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, kot je določeno v členu 8(3) Listine o temeljnih pravicah Evropske unije. Nacionalni organi, pristojni za nadzor nad obdelavo osebnih podatkov, bi morali preverjati, ali države članice zakonito posredujejo osebne podatke Europolu. Evropski nadzornik za varstvo podatkov bi moral spremljati, ali Europol zakonito obdeluje podatke, in svoje funkcije izvajati popolnoma neodvisno. V tem smislu je mehanizem predhodnega posvetovanja pomemben zaščitni ukrep za nove vrste postopkov obdelave. To ne bi smelo veljati za specifične posamezne operativne dejavnosti, kot so projekti operativne analize, pač pa za uporabo novih informacijskih sistemov za obdelavo osebnih podatkov in vse bistvene spremembe teh sistemov.

(51) Pomembno je zagotoviti okrepljen in učinkovit nadzor nad Europolom, pa tudi, da Evropski nadzornik za varstvo podatkov lahko uporablja ustrezno strokovno znanje s področja varstva podatkov pri preprečevanju, odkrivanju in preiskovanju kaznivih dejanj, kadar prevzame odgovornost za nadzor nad varstvom podatkov Europola. Evropski nadzornik za varstvo podatkov in nacionalni nadzorni organi bi morali tesno sodelovati drug z drugim pri določenih vprašanjih, ki zahtevajo nacionalno sodelovanje, ter zagotoviti dosledno uporabo te uredbe v vsej Uniji.

(52) Da bi olajšali sodelovanje med Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov in nacionalnimi nadzornimi organi, vendar brez poseganja v neodvisnost Evropskega nadzornika za varstvo podatkov in njegovo odgovornost za nadzor nad varstvom podatkov Europola, bi se morali navedeni redno sestajati v okviru odbora za sodelovanje, ki bi moral kot svetovalni organ dajati mnenja, smernice in priporočila ter izpostaviti najboljše prakse v zvezi z različnimi vprašanji, ki zahtevajo nacionalno sodelovanje.

(53) Ker Europol obdeluje tudi neoperativne osebne podatke, ki niso povezani s preiskavami kaznivih dejanj, kot so osebni podatki, ki se nanašajo na osebje Europola, ponudnike storitev ali obiskovalce, bi se morala za obdelavo takšnih podatkov uporabljati Uredba (ES) št. 45/2001.

(54) Evropski nadzornik za varstvo podatkov bi moral obravnavati in preiskati pritožbe, ki jih vložijo posamezniki, na katere se nanašajo osebni podatki. Preiskava na podlagi pritožbe bi se morala izvesti v obsegu, primernem za posamezni primer, in je lahko predmet sodne presoje. Nacionalni nadzorni organ bi moral posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, v razumnem roku obvestiti o stanju zadeve in o odločitvi o pritožbi.

(55) Vsak posameznik bi moral imeti pravico do pravnega sredstva zoper odločitve Evropskega nadzornika za varstvo podatkov, ki ga zadevajo.

(56) Za Europol bi morala veljati splošna pravila o pogodbeni in nepogodbeni odgovornosti, ki se uporabljajo za institucije, agencije in organe Unije, razen pravil o odgovornosti za nezakonito obdelavo podatkov.

(57) Pri zadevnih posameznikih je lahko včasih nejasno, ali je škoda, ki so jo utrpeli zaradi nezakonite obdelave podatkov, posledica dejanj Europola ali države članice. Zato bi morala biti Europol in država članica, v kateri se je zgodil dogodek, zaradi katerega je oseba utrpela škodo, skupno in solidarno odgovorna.

(58) Ob upoštevanju vloge Evropskega parlamenta in nacionalnih parlamentov pri nadzoru dejavnosti Europola je potrebno, da je Europol popolnoma odgovorna in pregledna notranja organizacija. V ta namen bi bilo treba ob upoštevanju člena 88 PDEU določiti postopke za nadzor dejavnosti Europola, ki ga izvaja Evropski parlament skupaj z nacionalnimi parlamenti. Za take postopke bi morala veljati točka (c) člena 12 PEU in člen 9 Protokola št. 1, v katerem je določeno, da Evropski parlament in nacionalni parlamenti skupaj določijo, kako organizirati in spodbujati učinkovito in redno medparlamentarno sodelovanje znotraj Unije. Postopki, ki bodo določeni za nadzor dejavnosti Europola, bi morali upoštevati potrebe po zagotovitvi enakopravnosti Evropskega parlamenta in nacionalnih parlamentov ter potrebe po varovanju zaupnosti operativnih informacij. Vendar pa način nadzora nacionalnih parlamentov nad njihovimi vladami v zvezi z dejavnostmi Unije ureja ustavna ureditev in praksa vsake posamezne države članice.

(59) Za osebje Europola bi morali veljati Kadrovski predpisi za uradnike Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Kadrovski predpisi) in Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske Unije (v nadaljnjem besedilu: Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev), ki jih določa Uredba Sveta (EGS, Euratom, ESPJ) št. 259/68 (14). Europol bi moral imeti možnost, da zaposli osebje iz pristojnih organov držav članic kot začasne uslužbence, katerih obdobje službovanja bi moralo biti omejeno, da se ohrani načelo rotacije, saj je njihova vrnitev v matični pristojni organ v prid tesnemu sodelovanju med Europolom in pristojnimi organi držav članic. Države članice bi morale sprejeti vse potrebne ukrepe za zagotovitev, da se osebje, zaposleno v Europolu kot začasni uslužbenci, po koncu svojega obdobja službovanja v Europolu lahko vrnejo v nacionalne javne službe, katerim pripadajo.

(60) Glede na naravo nalog Europola in vlogo izvršnega direktorja bi moral imeti pristojni odbor Evropskega parlamenta možnost povabiti izvršnega direktorja, da se mu predstavi pred njegovim imenovanjem in tudi pred vsakim podaljšanjem njegovega mandata. Izvršni direktor bi moral Evropskemu parlamentu in Svetu predložiti tudi letno poročilo. Poleg tega bi morala Evropski parlament in Svet imeti možnost izvršnega direktorja povabiti, da poroča o izvrševanju svojih nalog.

(61) Da se zagotovi popolna avtonomija in neodvisnost Europola, bi mu bilo treba zagotoviti avtonomen proračun, katerega prihodki so v prvi vrsti prispevki iz splošnega proračuna Unije. Za prispevek Unije in morebitne druge subvencije v breme splošnega proračuna Unije bi bilo treba uporabiti proračunski postopek Unije. Revizijo zaključnih računov bi moralo opravljati Računsko sodišče.

(62) Za Europol bi se morala uporabljati Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1271/2013 (15).

(63) Ker imajo pristojni organi držav članic zakonske in upravne pristojnosti ter so tehnično usposobljeni za dejavnosti čezmejnih izmenjav informacij, operacij in preiskav, vključno s skupnimi preiskovalnimi skupinami, ter za zagotavljanje možnosti za usposabljanje, bi ti morali biti upravičeni do prejemanja donacij od Europola brez razpisa za zbiranje predlogov v skladu s točko (d) člena 190(1) Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 1268/2012 (16).

(64) Za Europol bi se morala uporabljati Uredba (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (17).

(65) Europol obdeluje podatke, ki zahtevajo posebno varstvo, saj vključujejo občutljive netajne podatke in tajne podatke EU. Europol bi zato moral pripraviti pravila o zaupnosti in obdelovanju takih podatkov. Pravila o varovanju tajnih podatkov EU bi morala biti skladna s Sklepom Sveta 2013/488/EU (18).

(66) Ustrezno je, da se uporaba te uredbe redno ocenjuje.

(67) Potrebne določbe glede namestitve za Europol v Haagu, kjer ima sedež, in posebna pravila, ki se uporabljajo za celotno osebje Europola in njihove družinske člane, bi bilo treba določiti v sporazumu o sedežu. Poleg tega bi morala država članica gostiteljica zagotoviti potrebne pogoje za nemoteno delovanje Europola, vključno z večjezičnim šolanjem z evropsko vsebino in ustreznimi prometnimi povezavami, da bo lahko urad pridobil visokokakovostne človeške vire s čim širšega geografskega območja.

(68) Europol, ustanovljen s to uredbo, nadomesti in nasledi Europol, ustanovljen s Sklepom 2009/371/PNZ. Zato bi moral biti pravni naslednik vseh njegovih pogodb, vključno s pogodbami o zaposlitvi, obveznostmi in pridobljeno lastnino. Mednarodni sporazumi, ki jih je sklenil Europol, ustanovljen s Sklepom 2009/371/PNZ, in sporazumi, ki jih je sklenil Europol, ustanovljen s Konvencijo o Europolu, pred 1. januarjem 2010, bi morali veljati še naprej.

(69) Da se Europolu omogoči, da po najboljših močeh še naprej izpolnjuje naloge Europola, ustanovljenega s Sklepom 2009/371/PNZ, bi bilo treba določiti prehodne ukrepe, zlasti v zvezi z upravnim odborom, izvršnim direktorjem in osebjem, zaposlenim na podlagi pogodbe za nedoločen čas kot lokalno osebje, ki jo je sklenil Europol, ustanovljen s Konvencijo o Europolu; tem bi morali ponuditi možnost, da se zaposlijo kot začasno ali pogodbeno osebje v skladu s Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev.

(70) Akt Sveta z dne 3. decembra 1998 (19) o kadrovskih predpisih za zaposlene v Europolu je bil razveljavljen s členom 63 Sklepa 2009/371/PNZ. Bi se pa moral še vedno uporabljati za osebje, zaposleno v Europolu pred začetkom veljavnosti Sklepa 2009/371/PNZ. Zato bi bilo treba s prehodnimi določbami zagotoviti, da za pogodbe, sklenjene na podlagi teh kadrovskih predpisov, le-ti veljajo še naprej.

(71) Ker cilja te uredbe, in sicer ustanovitev subjekta, odgovornega za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj na ravni Unije, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi obsega in učinkov predlaganega ukrepa lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 PEU. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.

(72) V skladu s členom 3 in členom 4a(1) Protokola št. 21 o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen PEU in PDEU, je Irska podala uradno obvestilo, da želi sodelovati pri sprejetju in uporabi te uredbe.

(73) V skladu s členoma 1 in 2 ter členom 4a(1) Protokola št. 21 o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen PEU in PDEU, in brez poseganja v člen 4 navedenega protokola Združeno kraljestvo ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanj ni zavezujoča in se v njem ne uporablja.

(74) V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen PEU in PDEU, Danska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja.

(75) Opravljeno je bilo posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov, ki je mnenje podal 31. maja 2013.

(76) Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, priznana zlasti v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah, predvsem pravico do varstva osebnih podatkov in pravico do zasebnosti, kot sta zaščiteni s členoma 8 in 7 Listine ter s členom 16 PDEU –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE, CILJI IN NALOGE EUROPOLA

Člen 1

Ustanovitev Agencije Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj

1. Ustanovi se Agencija Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol), z namenom podpreti sodelovanje med organi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj v Uniji.

2. Europol, kot ga ustanavlja ta uredba, nadomesti in nasledi Europol, ustanovljen s Sklepom 2009/371/PNZ.

Člen 2

Opredelitev pojmov

V tej uredbi:

(a) „pristojni organi držav članic“ pomeni vse policijske organe in druge službe preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj, ki obstajajo v državah članicah ter so po nacionalnem pravu odgovorni za preprečevanje kaznivih dejanj in boj proti njim. Pristojni organi zajemajo tudi druge javne organe, ki obstajajo v državah članicah in so po nacionalnem pravu odgovorni za preprečevanje kaznivih dejanj, za katera je pristojen Europol, in boj proti njim;

(b) „strateška analiza“ pomeni vse metode in tehnike zbiranja, shranjevanja, obdelave in ocene informacij z namenom podpiranja in razvoja kriminalitetne politike, ki bo prispevala k uspešnemu in učinkovitemu preprečevanju kaznivih dejanj in boju proti njim;

(c) „operativna analiza“ pomeni vse metode in tehnike zbiranja, shranjevanja, obdelave in ocene informacij z namenom podpiranja preiskav kaznivih dejanj;

(d) „organi Unije“ pomeni institucije, organe, misije, urade in agencije, ki so bili ustanovljeni s PEU in PDEU ali na njuni podlagi;

(e) „mednarodna organizacija“ pomeni organizacijo in njej podrejene organe mednarodnega javnega prava ali kateri koli drug organ, ki je ustanovljen s sporazumom med dvema ali več državami ali na podlagi takega sporazuma;

(f) „zasebne stranke“ pomeni subjekte in organe, ustanovljene v skladu s pravom države članice ali tretje države, zlasti družbe in podjetja, poslovna združenja, neprofitne organizacije in druge pravne osebe, ki niso zajete v točki (e);

(g) „posamezniki“ pomeni vse fizične osebe;

(h) „osebni podatki“ pomeni katero koli informacijo v zvezi z določeno ali določljivo fizično osebo;

(i) „posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki“ pomeni določeno ali določljivo fizično osebo, pri čemer določljiva oseba pomeni osebo, ki jo je mogoče neposredno ali posredno identificirati, zlasti z navedbo identifikatorja, kot je ime, identifikacijska številka, podatki o lokaciji ali spletni identifikator, ali z navedbo enega ali več dejavnikov, ki so značilni za fizično, fiziološko, genetsko, duševno, gospodarsko, kulturno ali družbeno identiteto te osebe;

(j) „genetski podatki“ pomeni vse osebne podatke, povezane s podedovanimi ali pridobljenimi genetskimi značilnostmi posameznika, ki dajejo enolične informacije o fiziologiji ali zdravju posameznika in so bili pridobljeni zlasti z analizo biološkega vzorca zadevnega posameznika;

(k) „obdelava“ pomeni vsak postopek ali niz postopkov, ki se izvaja v zvezi z osebnimi podatki ali nizi osebnih podatkov, z avtomatiziranimi sredstvi ali brez njih, kot je zbiranje, beleženje, urejanje, strukturiranje, shranjevanje, prilagajanje ali spreminjanje, priklic, vpogled, uporaba, razkritje s posredovanjem, razširjanje ali drugačno omogočanje dostopa, prilagajanje ali kombiniranje, omejevanje, izbris ali uničenje;

(l) „prejemnik“ pomeni fizično ali pravno osebo, javni organ, agencijo ali kateri koli drug organ, ki se mu podatki razkrijejo, bodisi da je tretja oseba ali ne;

(m) „prenos osebnih podatkov“ pomeni sporočanje osebnih podatkov, ki se aktivno dajo na voljo, med omejenim številom določenih strank ob zavedanju ali namenu pošiljatelja, da prejemniku omogoča dostop do osebnih podatkov;

(n) „kršitev varstva osebnih podatkov“ pomeni kršitev varnosti, ki povzroči nenamerno ali nezakonito uničenje, izgubo, spremembo, nepooblaščeno razkritje ali dostop do osebnih podatkov, ki so poslani, shranjeni ali kako drugače obdelani;

(o) „privolitev posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki“ pomeni vsako prostovoljno, izrecno, informirano in nedvoumno izjavo volje, s katero posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, bodisi z izjavo ali z jasnim pritrdilnim dejanjem izrazi soglasje k obdelavi osebnih podatkov, ki se nanašajo nanj;

(p) „upravni osebni podatki“ pomeni vse osebne podatke, ki jih obdeluje Europol, razen podatkov, ki se obdelujejo zaradi doseganja ciljev iz člena 3.

Člen 3

Cilji

1. Europol podpira in krepi dejavnosti pristojnih organov držav članic ter njihovo medsebojno sodelovanje pri preprečevanju hudih kaznivih dejanj, ki prizadenejo dve ali več držav članic, terorizma in oblik kriminalitete, ki vplivajo na skupni interes v okviru politike Unije, in boju proti njim, kot so navedeni v Prilogi I.

2. Cilji Europola ob tistih iz odstavka 1 zajemajo tudi z njimi povezana kazniva dejanja. Za povezana kazniva dejanja se štejejo:

(a) kazniva dejanja, storjena z namenom pridobitve sredstev za izvrševanje dejanj, za katera je pristojen Europol;

(b) kazniva dejanja, storjena z namenom omogočanja ali izvrševanja dejanj, za katera je pristojen Europol;

(c) kazniva dejanja, storjena z namenom zagotavljanja nekaznovanja storilcev dejanj, za katera je pristojen Europol.

Člen 4

Naloge

1. Europol izvaja naslednje naloge za doseganje ciljev iz člena 3:

(a) zbira, hrani, obdeluje, analizira in izmenjuje informacije, vključno z kriminalističnoobveščevalnimi informacijami o kaznivih dejanjih;

(b) države članice prek nacionalnih enot, ustanovljenih ali določenih na podlagi člena 7(2), brez odlašanja obvešča o vseh informacijah in povezavah med kaznivimi dejanji, ki jih zadevajo;

(c) usklajuje, organizira in izvaja preiskovalne in operativne ukrepe, s čimer podpira in krepi ukrepe pristojnih organov držav članic, ki se izvajajo: (i) skupaj s pristojnimi organi držav članic ali (ii) v okviru skupnih preiskovalnih skupin v skladu s členom 5 in po potrebi v sodelovanju z Eurojustom;

(d) sodeluje v skupnih preiskovalnih skupinah in predlaga njihovo vzpostavitev v skladu s členom 5;

(e) zagotavlja informacije in analitično podporo državam članicam v zvezi z večjimi mednarodnimi dogodki;

(f) pripravlja ocene ogroženosti, strateške in operativne analize ter poročila o splošnem stanju;

(g) razvija, izmenjuje in spodbuja strokovno znanje o metodah za preprečevanje kriminala, preiskovalnih postopkih ter tehničnih in forenzičnih metodah ter svetuje državam članicam;

(h) podpira države članice pri dejavnostih čezmejne izmenjave informacij ter pri čezmejnih operacijah in preiskavah ter pri skupnih preiskovalnih skupinah, med drugim z zagotavljanjem operativne, tehnične in finančne podpore;

(i) zagotavlja specializirano usposabljanje in pomaga državam članicam pri organizaciji usposabljanja za člane njihovih pristojnih organov, tudi z zagotavljanjem finančne podpore, v okvirih svojih ciljev ter v skladu s kadrovskimi in proračunskimi viri, ki so mu na razpolago, pri čemer se usklajuje z Agencijo Evropske unije za usposabljanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (CEPOL);

(j) sodeluje z organi Unije, ustanovljenimi na podlagi naslova V PDEU, in z OLAF, zlasti z izmenjavami informacij in z zagotavljanjem analitične podpore na področjih v njihovi pristojnosti;

(k) zagotavlja informacije in podporo strukturam EU za krizno upravljanje ter misijam, ustanovljenim na podlagi PEU, v okvirih ciljev Europola iz člena 3;

(l) razvija centre specializiranega strokovnega znanja Unije za boj proti nekaterim oblikam kriminalitete, ki spadajo med cilje Europola, zlasti Evropski center za boj proti kibernetski kriminaliteti;

(m) podpira ukrepe držav članic pri preprečevanju oblik kriminalitete, in boju proti njim, s seznama iz Priloge I, ki jih omogoča uporaba spleta oziroma se spodbujajo ali storijo z uporabo spleta, kar v sodelovanju z državami članicami vključuje tudi prijavljanje vsebin na internetu, ki omogočajo ali spodbujajo take oblike kriminalitete oziroma se te storijo na podlagi teh vsebin, zadevnim ponudnikom spletnih storitev, ki prostovoljno preverijo, če je prijava v skladu z njihovimi pogoji.

2. Europol zagotovi strateške analize in ocene ogroženosti, da Svetu in Komisiji pomaga pri določitvi strateških in operativnih prednostnih nalog Unije za boj proti kriminalu. Europol pomaga tudi pri operativnem izvajanju teh prednostnih nalog.

3. Europol zagotavlja strateške analize in ocene ogroženosti kot pomoč pri uspešni in učinkoviti uporabi sredstev, ki so za operativne dejavnosti na voljo na nacionalni ravni in na ravni Unije, ter podporo za te dejavnosti.

4. Europol deluje kot osrednji urad za boj proti ponarejanju eura v skladu s Sklepom Sveta 2005/511/PNZ (20). Europol spodbuja tudi usklajevanje ukrepov pristojnih organov držav članic v boju proti ponarejanju eura oziroma v okviru skupnih preiskovalnih skupin, po potrebi v povezavi z organi Unije ali organi tretjih držav.

5. Europol pri opravljanju svojih nalog ne uporablja prisilnih ukrepov.

POGLAVJE II

SODELOVANJE MED DRŽAVAMI ČLANICAMI IN EUROPOLOM

Člen 5

Sodelovanje v skupnih preiskovalnih skupinah

1. Osebje Europola lahko sodeluje v dejavnostih skupnih preiskovalnih skupin, ki se ukvarjajo s kaznivimi dejanji, ki spadajo med cilje Europola. V sporazumu o ustanovitvi skupne preiskovalne skupine se določijo pogoji o sodelovanju osebja Europola v skupini in vključujejo informacije o pravilih o odgovornosti.

2. Osebje Europola lahko v okviru zakonskih omejitev v državah članicah, v katerih deluje skupna preiskovalna skupina, pomaga pri vseh dejavnostih in izmenjavah informacij z vsemi člani skupne preiskovalne skupine.

3. Osebje Europola, ki sodeluje v skupni preiskovalni skupini, lahko v skladu s to uredbo vsem članom skupine zagotavlja potrebne informacije, ki jih obdeluje Europol za namene iz člena 18(2). Europol istočasno obvešča nacionalne enote držav članic, zastopanih v skupni preiskovalni skupini, pa tudi nacionalne enote držav članic, ki so informacije posredovale.

4. Informacije, ki jih osebje Europola pridobi med sodelovanjem v skupni preiskovalni skupini, lahko Europol s soglasjem in pod odgovornostjo države članice, ki jih je posredovala, pod pogoji, določenimi v tej uredbi, obdeluje za namene iz člena 18(2).

5. Kadar Europol upravičeno meni, da bi vzpostavitev skupne preiskovalne skupine pomenila dodano vrednost pri preiskavi, lahko to predlaga zadevnim državam članicam in sprejme ukrepe za pomoč tem državam članicam pri njeni vzpostavitvi.

Člen 6

Zaprosilo Europola za sprožitev preiskave kaznivega dejanja

1. Ko Europol v posameznih primerih meni, da bi bilo treba sprožiti preiskavo kaznivega dejanja, ki spada med njegove cilje, pristojne organe zadevnih držav članic prek nacionalnih skupin zaprosi, naj sprožijo, vodijo ali usklajujejo takšno preiskavo.

2. Nacionalne enote Europol nemudoma obvestijo o odločitvi pristojnih organov držav članic v zvezi z zaprosilom, predloženim na podlagi odstavka 1.

3. Če se pristojni organi države članice odločijo, da v zvezi z zaprosilom Europola na podlagi odstavka 1 ne bodo ukrepali, Europol nemudoma obvestijo o razlogih za svojo odločitev, po možnosti v roku enega meseca od prejema zaprosila. Razlogov pa ni treba navesti, če bi njihovo razkritje:

(a) bilo v nasprotju z bistvenimi interesi varnosti zadevne države članice ali

(b) ogrozilo uspeh preiskave v teku ali varnost posameznika.

4. Europol nemudoma obvesti Eurojust o vsakem zaprosilu na podlagi odstavka 1 in o vsaki odločitvi pristojnega organa države članice na podlagi odstavka 2.

Člen 7

Nacionalne enote Europola

1. Države članice in Europol sodelujejo med seboj pri izpolnjevanju svojih nalog iz te uredbe.

2. Vsaka država članica ustanovi ali imenuje nacionalno enoto, ki je organ za zvezo med Europolom in njenimi pristojnimi organi. Vsaka država članica imenuje enega uradnika za vodjo svoje nacionalne enote.

3. Vsaka država članica zagotovi, da je njena nacionalna enota v skladu z nacionalnim pravom pristojna za izpolnjevanje nalog, dodeljenih nacionalnim enotam v tej uredbi, zlasti da ima dostop do nacionalnih podatkov s področja preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj in drugih ustreznih podatkov, potrebnih za sodelovanje z Europolom.

4. Vsaka država članica določi organizacijsko strukturo in osebje svoje nacionalne enote v skladu s svojim nacionalnim pravom.

5. Nacionalna enota je v skladu z odstavkom 2 organ za zvezo med Europolom in pristojnimi organi držav članic. Države članice lahko dopustijo neposredne stike med svojimi pristojnimi organi in Europolom v skladu s pogoji, ki jih določijo, vključno s predhodnim sodelovanjem nacionalne enote. Nacionalna enota od Europola istočasno prejme vse informacije, ki so si jih v neposrednih stikih izmenjali Europol in pristojni organi, razen če nacionalna enota navede, da ni nujno, da se ji take informacije pošiljajo.

6. Vsaka država članica prek svoje nacionalne enote ali, ob upoštevanju odstavka 5, prek pristojnega organa zlasti:

(a) posreduje Europolu informacije, ki jih potrebuje za izpolnjevanje svojih ciljev, vključno z informacijami v zvezi z oblikami kriminalitete, katerih preprečevanje ali boj proti njim Unija obravnava kot prednostno nalogo;

(b) zagotovi učinkovito komunikacijo in sodelovanje vseh zadevnih pristojnih organov z Europolom;

(c) širi ozaveščenost o dejavnostih Europola;

(d) v skladu s točko (a) člena 38(5) pri posredovanju informacij Europolu zagotovi skladnost z nacionalnim pravom.

7. Brez poseganja v izpolnjevanje obveznosti, ki jih imajo države članice glede vzdrževanja javnega reda in miru ter zagotavljanja notranje varnosti, država članica v posameznem primeru ni dolžna zagotoviti informacij v skladu s točko (a) odstavka 6, če bi to:

(a) bilo v nasprotju z bistvenimi interesi varnosti zadevne države članice ali

(b) ogrozilo uspeh preiskave v teku ali varnost posameznika ali

(c) razkrilo informacije o organizacijah ali posameznih obveščevalnih dejavnostih na področju državne varnosti.

Vendar morajo države članice zagotoviti informacije takoj, ko zanje ne veljajo več točke (a), (b) oziroma (c) prvega pododstavka.

8. Države članice poskrbijo, da njihove finančne obveščevalne enote, ustanovljene na podlagi Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/60/ES (21), lahko sodelujejo z Europolom prek svojih nacionalnih enot, kar zadeva analize, v mejah svojega mandata in pristojnosti.

9. Vodje nacionalnih enot se redno srečujejo, zlasti zaradi obravnavanja in reševanja težav, ki nastanejo pri operativnem sodelovanju z Europolom.

10. Stroške, ki jih imajo nacionalne enote zaradi komunikacije z Europolom, krijejo države članice in jih z izjemo stroškov vzpostavitve zveze ne krije Europol.

11. Europol sestavi letno poročilo o informacijah, ki jih je zagotovila vsaka država članica na podlagi točke (a) odstavka 6, na podlagi kvantitativnih in kvalitativnih meril za ocenjevanje, ki jih opredeli upravni odbor. Letno poročilo se pošlje Evropskemu parlamentu, Svetu, Komisiji in nacionalnim parlamentom.

Člen 8

Uradniki za zvezo

1. Vsaka nacionalna enota imenuje vsaj enega uradnika za zvezo, ki se dodeli Europolu. Razen če ni drugače določeno s to uredbo, za uradnike za zvezo velja nacionalno pravo države članice, ki je uradnike dodelila.

2. Uradniki za zvezo oblikujejo nacionalne urade za zvezo pri Europolu, njihove nacionalne enote pa jim dajejo navodila glede zastopanja njihovih interesov v okviru Europola v skladu z nacionalnim pravom države članice, ki je uradnike imenovala, in v skladu z določbami, ki se uporabljajo za upravljanje Europola.

3. Uradniki za zvezo pomagajo pri izmenjavi informacij med Europolom in svojimi državami članicami.

4. Uradniki za zvezo v skladu s svojim nacionalnim pravom pomagajo pri izmenjavi informacij med svojimi državami članicami in uradniki za zvezo drugih držav članic, tretjih držav in mednarodnih organizacij. Europolova infrastruktura se lahko v skladu z nacionalnim pravom za takšne dvostranske izmenjave uporabi tudi v zvezi s kaznivimi dejanji, ki ne spadajo med cilje Europola. Vse tovrstne izmenjave informacij morajo biti v skladu s pravom Unije in nacionalnim pravom.

5. Pravice in obveznosti uradnikov za zvezo v razmerju do Europola določi upravni odbor. Uradniki za zvezo uživajo privilegije in imunitete, ki so potrebne za opravljanje njihovih nalog v skladu s členom 63(2).

6. Europol zagotavlja, da so uradniki za zvezo v celoti obveščeni o vseh njegovih dejavnostih in v njih sodelujejo, kolikor je to potrebno za opravljanje njihovih nalog.

7. Europol krije stroške zagotovitve potrebnih prostorov v stavbi Europola državam članicam in ustrezne podpore uradnikom za zvezo za opravljanje njihovih dolžnosti. Vse druge stroške, ki nastanejo zaradi dodelitve uradnikov za zvezo, krije država članica pošiljateljica, tudi stroške opreme za uradnike za zvezo, razen če Evropski parlament in Svet na priporočilo upravnega odbora odločita drugače.

POGLAVJE III

ORGANIZACIJSKA STRUKTURA EUROPOLA

Člen 9

Upravna in vodstvena struktura Europola

Upravno in vodstveno strukturo Europola sestavljajo:

(a) upravni odbor;

(b) izvršni direktor;

(c) kadar je primerno, drugi posvetovalni organi, ki jih ustanovi upravni odbor v skladu s točko (s) člena 11(1).

ODDELEK 1

Upravni odbor

Člen 10

Sestava upravnega odbora

1. Upravni odbor sestavljajo po en predstavnik iz vsake države članice in predstavnik Komisije. Vsak predstavnik ima pravico glasovanja.

2. Pri imenovanju članov upravnega odbora se upošteva njihovo poznavanje sodelovanja na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj.

3. Vsak član upravnega odbora ima nadomestnega člana, za katerega se ob imenovanju upoštevajo merila iz odstavka 2. Nadomestni član zastopa člana, ko je ta odsoten.

V upravnem odboru se upošteva tudi načelo uravnotežene zastopanosti spolov.

4. Brez poseganja v pravico držav članic in Komisije, da svojemu članu in nadomestnemu članu odvzamejo mandat, njihovo članstvo v upravnem odboru traja štiri leta. Mandat se lahko podaljša.

Člen 11

Naloge upravnega odbora

1. Upravni odbor:

(a) vsako leto z dvotretjinsko večino glasov svojih članov in v skladu s členom 12 sprejme dokument, ki vsebuje Europolovo večletno načrtovanje in njegov letni delovni program za naslednje leto;

(b) z dvotretjinsko večino glasov svojih članov sprejme letni proračun Europola in izvaja druge naloge, povezane s proračunom Europola, v skladu s poglavjem X;

(c) sprejme konsolidirano letno poročilo o dejavnostih Europola in ga do 1. julija naslednjega leta pošlje Evropskemu parlamentu, Svetu, Komisiji, Računskemu sodišču in nacionalnim parlamentom. Konsolidirano letno poročilo o dejavnostih se objavi;

(d) sprejme finančna pravila, ki se uporabljajo za Europol, v skladu s členom 61;

(e) sprejme notranjo strategijo za boj proti goljufijam, ki je sorazmerna s tveganji za goljufije, ob upoštevanju stroškov in koristi predvidenih ukrepov;

(f) sprejme pravila za preprečevanje in upravljanje nasprotij interesov v zvezi s svojimi člani, tudi v zvezi z njihovimi izjavami o interesih;

(g) v skladu z odstavkom 2 v zvezi z osebjem Europola izvaja pooblastila, ki jih Kadrovski predpisi podeljujejo pristojnemu organu za imenovanja in ki se na podlagi Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev podelijo organu, pooblaščenemu za sklenitev pogodbe o zaposlitvi drugih uslužbencev (v nadaljnjem besedilu: pooblastila pristojnega organa za imenovanja);

(h) sprejme ustrezna izvedbena pravila za uveljavitev Kadrovskih predpisov in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev v skladu s členom 110 Kadrovskih predpisov;

(i) sprejme notranja pravila glede postopka za izbiro izvršnega direktorja, vključno s pravili o sestavi izbirne komisije, ki zagotavljajo njeno neodvisnost in nepristranskost;

(j) za Svet pripravi ožji seznam kandidatov za mesta izvršnega direktorja in namestnikov izvršnega direktorja ter po potrebi Svetu predlaga podaljšanje njihovega mandata ali razrešitev s položaja v skladu s členoma 54 in 55;

(k) določi kazalnike uspešnosti in spremlja uspešnost izvršnega direktorja, vključno z izvajanjem odločitev upravnega odbora;

(l) imenuje pooblaščeno osebo za varstvo podatkov, ki pri opravljanju svojih dolžnosti deluje neodvisno;

(m) imenuje računovodjo, za katerega veljajo Kadrovski predpisi in Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev in ki pri opravljanju svojih dolžnosti deluje neodvisno;

(n) po potrebi oblikuje oddelek za notranjo revizijo;

(o) poskrbi, da bodo ugotovitve in priporočila, ki izhajajo iz notranjih ali zunanjih revizijskih poročil in ocen ter preiskav OLAF in Evropskega nadzornika za varstvo podatkov, ustrezno upoštevana;

(p) opredeli merila za ocenjevanje za letno poročilo v skladu s členom 7(11);

(q) sprejme smernice, v katerih podrobneje opredeli postopke za obdelavo informacij s strani Europola v skladu s členom 18, in sicer po posvetovanju z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov;

(r) odloča o sklenitvi delovnih in upravnih dogovorov v skladu s členom 23(4) oziroma členom 25(1);

(s) ob upoštevanju poslovnih in finančnih zahtev na predlog izvršnega direktorja odloča o vzpostavljanju notranjih struktur Europola, vključno s centri strokovnega znanja Unije iz točke (l) člena 4(1);

(t) sprejme svoj poslovnik, v katerem so tudi določbe o nalogah in delovanju sekretariata upravnega odbora;

(u) po potrebi sprejme druga notranja pravila.

2. Če upravni odbor meni, da je to nujno za izvajanje nalog Europola, lahko Svetu predlaga, naj Komisijo opozori na potrebo po sklepu o ustreznosti iz točke (a) člena 25(1) ali priporočilu za sklep o odobritvi začetka pogajanj za sklenitev mednarodnega sporazuma iz točke (b) člena 25(1).

3. Upravni odbor v skladu s členom 110 Kadrovskih predpisov sprejme odločitev na podlagi člena 2(1) Kadrovskih predpisov in člena 6 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev o dodelitvi ustreznih pooblastil pristojnega organa za imenovanja izvršnemu direktorju in določitvi pogojev, v skladu s katerimi se lahko prenos teh pooblastil začasno prekliče. Izvršni direktor sme ta pooblastila prenesti dalje.

Upravni odbor lahko, kadar to zahtevajo izjemne okoliščine, s sprejetjem odločitve začasno prekliče prenos pooblastil organa za imenovanje na izvršnega direktorja in morebitni nadaljnji prenos takih pooblastil ter jih izvaja sam ali jih prenese na enega od svojih članov ali na člana osebja, ki ni izvršni direktor.

Člen 12

Večletno načrtovanje in letni delovni programi

1. Upravni odbor vsako leto do 30. novembra sprejme dokument, ki vsebuje večletno načrtovanje Europola in letni delovni program, in sicer na podlagi osnutka, ki ga predloži izvršni direktor, ob upoštevanju mnenja Komisije in, kar zadeva večletno načrtovanje, po posvetovanju s skupino za skupni parlamentarni nadzor. Upravni odbor ta dokument posreduje Svetu, Komisiji in skupini za skupni parlamentarni nadzor.

2. Večletno načrtovanje določa splošno strateško načrtovanje, vključno s cilji, pričakovanimi rezultati in kazalniki uspešnosti. Določa tudi načrtovanje virov, vključno z večletnim proračunom in osebjem. Vključuje strategijo za odnose s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami.

Večletno načrtovanje se izvede prek letnih delovnih programov in se, če je to potrebno, posodobi ob upoštevanju rezultatov zunanjih in notranjih ocenjevanj. Ugotovitve teh ocenjevanj se, kadar je to primerno, upoštevajo tudi v letnem delovnem programu za naslednje leto.

3. Letni delovni program vsebuje podrobne cilje, pričakovane rezultate in kazalnike uspešnosti. Vsebuje tudi opis ukrepov, ki se bodo financirali, ter kazalnik finančnih sredstev in človeških virov, dodeljenih vsakemu ukrepu, v skladu z načeli oblikovanja in upravljanja proračuna po dejavnostih. Letni delovni program je skladen z večletnim načrtovanjem. Jasno prikazuje naloge, ki so bile v primerjavi s predhodnim proračunskim letom dodane, spremenjene ali izbrisane.

4. Kadar se Europolu po sprejetju letnega delovnega programa dodeli nova naloga, upravni odbor spremeni sprejeti letni delovni program.

5. Vsaka bistvena sprememba letnega delovnega programa se sprejme po enakem postopku kot velja za sprejetje prvotnega letnega delovnega programa. Upravni odbor lahko na izvršnega direktorja prenese pooblastilo, da v letni delovni program vnese nebistvene spremembe.

Člen 13

Predsednik in namestnik predsednika upravnega odbora

1. Upravni odbor izvoli predsednika in njegovega namestnika iz skupine treh držav članic, ki so skupaj pripravile 18-mesečni program Sveta. Njun mandat traja 18 mesecev, kolikor traja ta program Sveta. Če pa med njunim mandatom kot predsednik ali namestnik predsednika njuno članstvo v upravnem odboru preneha, istočasno samodejno preneha tudi njun mandat.

2. Predsednika in namestnika predsednika z dvotretjinsko večino izvolijo člani upravnega odbora.

3. Kadar predsednik ne more opravljati svojih dolžnosti, ga samodejno nadomesti namestnik predsednika.

Člen 14

Sestanki upravnega odbora

1. Sestanke upravnega odbora skliče predsednik.

2. Izvršni direktor se udeležuje razprav upravnega odbora.

3. Upravni odbor ima vsaj dva redna sestanka na leto. Prav tako se sestane na pobudo predsednika ali na zahtevo Komisije ali vsaj tretjine svojih članov.

4. Upravni odbor lahko povabi katero koli osebo, katere mnenje je lahko pomembno za razpravo, po potrebi tudi predstavnika skupine za skupni parlamentarni nadzor, da se udeleži sestanka kot opazovalec brez glasovalne pravice.

5. Članom upravnega odbora in nadomestnim članom lahko na sestankih pomagajo svetovalci ali strokovnjaki, če njegov poslovnik to omogoča

6. Europol upravnemu odboru zagotovi sekretariat.

Člen 15

Pravila glasovanja v upravnem odboru

1. Upravni odbor brez poseganja v točki (a) in (b) člena 11(1), člen 13(2), člen 50(2), člen 54(8) in člen 64 sprejme odločitve z večino glasov svojih članov.

2. Vsak član ima en glas. V primeru odsotnosti člana, ki ima glasovalno pravico, ima pravico do glasovanja njegov namestnik.

3. Izvršni direktor ne sodeluje pri glasovanju.

4. V poslovniku upravnega odbora so določena podrobnejša pravila glasovanja, zlasti pa pogoji, pod katerimi lahko član deluje v imenu drugega člana, in po potrebi tudi pravila glede sklepčnosti.

ODDELEK 2

Izvršni direktor

Člen 16

Odgovornosti izvršnega direktorja

1. Izvršni direktor upravlja Europol. Izvršni direktor je odgovoren upravnemu odboru.

2. Brez poseganja v pristojnosti Komisije ali upravnega odbora je izvršni direktor neodvisen pri opravljanju svojih nalog in ne sme zahtevati ali sprejemati navodil od nobene vlade ali drugega organa.

3. Svet lahko izvršnega direktorja povabi, da poroča o opravljanju svojih dolžnosti.

4. Izvršni direktor je zakoniti zastopnik Europola.

5. Izvršni direktor je odgovoren za izvajanje nalog, ki so Europolu dodeljene s to uredbo, zlasti za:

(a) vsakodnevno upravljanje Europola;

(b) pripravo predlogov upravnemu odboru v zvezi z vzpostavitvijo notranjih struktur Europola;

(c) izvajanje odločitev, ki jih je sprejel upravni odbor;

(d) pripravo osnutkov večletnega načrtovanja in letnih delovnih programov ter njuno predložitev upravnemu odboru po posvetovanju s Komisijo;

(e) izvajanje večletnega načrtovanja in letnega delovnega programa ter poročanje upravnemu odboru o njunem izvajanju;

(f) pripravo ustreznih osnutkov izvedbenih pravil za uveljavitev Kadrovskih predpisov in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev v skladu s členom 110 Kadrovskih predpisov;

(g) pripravo osnutka konsolidiranega letnega poročila o dejavnostih Europola in njegovo predložitev v sprejetje upravnemu odboru;

(h) pripravo akcijskega načrta ob upoštevanju ugotovitev, ki izhajajo iz notranjih ali zunanjih revizijskih poročil in ocen, ter poročil o preiskavah in priporočil, ki izhajajo iz preiskav OLAF in Evropskega nadzornika za varstvo podatkov, in poročanje Komisiji o napredku dvakrat letno, upravnemu odboru pa redno;

(i) zaščito finančnih interesov Unije z uporabo ukrepov za preprečevanje goljufij, korupcije in vseh drugih nezakonitih dejavnosti in, brez poseganja v preiskovalne pristojnosti OLAF, z učinkovitimi preverjanji in, če se odkrijejo nepravilnosti, z izterjavo nepravilno izplačanih zneskov ter, kjer je to ustrezno, z učinkovitimi, sorazmernimi in odvračilnimi upravnimi in finančnimi kaznimi;

(j) pripravo osnutka notranje strategije Europola za boj proti goljufijam in njeno predložitev v sprejetje upravnemu odboru;

(k) pripravo osnutka notranjih pravil za preprečevanje in obvladovanje nasprotij interesov v zvezi s člani upravnega odbora in predložitev tega osnutka pravil v sprejetje upravnemu odboru;

(l) pripravo osnutka finančnih pravil, ki se uporabljajo za Europol;

(m) pripravo osnutka poročila o načrtovanih prihodkih in odhodkih Europola ter izvajanje njegovega proračuna;

(n) podporo predsedniku upravnega odbora pri pripravi sej upravnega odbora;

(o) redno obveščanje upravnega odbora o izvajanju strateških in operativnih prednostnih nalog Unije za boj proti kriminalu;

(p) opravljanje drugih nalog na podlagi te uredbe.

POGLAVJE IV

OBDELAVA INFORMACIJ

Člen 17

Viri informacij

1. Europol obdeluje le informacije, ki mu jih posredujejo:

(a) države članice v skladu s svojim nacionalnim pravom in členom 7;

(b) organi Unije, tretje države in mednarodne organizacije v skladu s poglavjem V;

(c) zasebne stranke in posamezniki v skladu s poglavjem V.

2. Europol lahko neposredno pridobi in obdeluje informacije, vključno z osebnimi podatki, iz javno dostopnih virov, vključno s spletom in javnimi podatki.

3. Če je Europol na podlagi pravnih instrumentov Unije, mednarodnih ali nacionalnih pravnih instrumentov upravičen do računalniškega dostopa do podatkov iz informacijskih sistemov Unije oziroma mednarodnih ali nacionalnih informacijskih sistemov, lahko na ta način pridobi in obdeluje informacije, vključno z osebnimi podatki, če je to potrebno za opravljanje njegovih nalog. Veljavne določbe takih pravnih instrumentov Unije, mednarodnih ali nacionalnih pravnih instrumentov urejajo dostop do teh informacij in njihovo uporabo s strani Europola, če so v njih določena pravila glede dostopa in uporabe strožja od pravil, določenih v tej uredbi. Dostop do takih informacijskih sistemov se odobri le ustrezno pooblaščenemu osebju Europola, in zgolj kolikor je to potrebno in sorazmerno za opravljanje nalog tega osebja.

Člen 18

Nameni dejavnosti obdelave informacij

1. Kolikor je to nujno za doseganje njegovih ciljev iz člena 3, lahko Europol obdeluje informacije, vključno z osebnimi podatki.

2. Osebni podatki se lahko obdelujejo le za namene:

(a) navzkrižnega preverjanja, katerega cilj je zaznava povezav ali drugih pomembnih zvez med informacijami, ki se nanašajo na: (i) osebe, ki so osumljene storitve kaznivega dejanja, za katero je pristojen Europol, ali sodelovanja pri njem ali so obsojene zaradi storitve takega dejanja; (ii) osebe, za katere obstajajo konkretni indici ali utemeljeni razlogi za domnevo, da bodo storile kaznivo dejanje, za katero je pristojen Europol;

(b) analiz strateškega ali tematskega značaja;

(c) operativnih analiz;

(d) lažje izmenjave informacij med državami članicami, Europolom, drugimi organi Unije, tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami.

3. Obdelava za namene operativnih analiz iz točke (c) odstavka 2 se opravi s projekti operativne analize, v zvezi s katerimi veljajo naslednji posebni zaščitni ukrepi:

(a) izvršni direktor za vsak projekt operativne analize opredeli posebne namene, kategorije osebnih podatkov in kategorije posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, udeležence, trajanje hrambe ter pogoje za dostop, prenos in uporabo zadevnih podatkov, o tem pa obvesti upravni odbor in Evropskega nadzornika za varstvo podatkov;

(b) osebni podatki se lahko zbirajo in obdelujejo samo za namen določenega projekta operativne analize. Če se izkaže, da bi bili osebni podatki lahko pomembni za drug projekt operativne analize, se nadaljnja obdelava zadevnih osebnih podatkov dovoli samo, če je ta potrebna in sorazmerna, osebni podatki pa so skladni z določbami iz točke (a), ki se uporabljajo za drug projekt analize;

(c) do podatkov v okviru zadevnega projekta lahko dostopa in jih obdeluje samo pooblaščeno osebje.

4. Obdelava iz odstavkov 2 in 3 se opravi v skladu z zaščitnimi ukrepi za varstvo podatkov iz te uredbe. Europol te postopke obdelave ustrezno dokumentira. Dokumentacija se na zahtevo da na voljo pooblaščeni osebi za varstvo podatkov in Evropskemu nadzorniku za varstvo podatkov za namen preverjanja zakonitosti postopkov obdelave.

5. Kategorije osebnih podatkov in kategorije posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, ki se lahko zbirajo in obdelujejo za katerega od namenov iz odstavka 2, so navedene v Prilogi II.

6. Europol lahko začasno obdeluje podatke, da določi, ali so takšni podatki pomembni za njegove naloge, in če so, za kateri namen iz odstavka 2. Upravni odbor na predlog izvršnega direktorja in po posvetovanju z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov podrobneje opredeli pogoje za obdelavo takih podatkov, zlasti glede dostopa do teh podatkov in njihove uporabe, ter roke za hrambo in izbris podatkov, ki ne smejo biti daljši od šest mesecev, pri čemer je treba ustrezno upoštevati načela iz člena 28.

7. Upravni odbor po posvetovanju z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov po potrebi sprejme smernice, v katerih podrobneje opredeli postopke za obdelavo informacij za namene iz odstavka 2, in sicer v skladu s točko (q) člena 11(1).

Člen 19

Določanje namena in omejitev obdelave informacij s strani Europola

1. Država članica, organ Unije, tretja država ali mednarodna organizacija, ki Europolu posreduje informacije, določi namen ali namene iz člena 18, za katere se bodo informacije obdelale. Če tega ne stori, Europol v soglasju z zadevnim pošiljateljem informacij obdela informacije, da se določi pomembnost takšnih informacij, pa tudi namen ali nameni, za katere bodo nadalje obdelane. Europol lahko obdeluje informacije za namen, ki je drugačen od tistega, za katerega so bile posredovane, le če to odobri pošiljatelj informacij.

2. Države članice, organi Unije, tretje države in mednarodne organizacije lahko pri posredovanju informacij Europolu navedejo morebitne splošne ali posebne omejitve dostopa do teh informacij ali njihove uporabe, vključno v zvezi z njihovim prenosom, izbrisom ali uničenjem. Če se potreba po takih omejitvah pokaže šele po posredovanju informacij, o tem ustrezno obvestijo Europol. Europol upošteva take omejitve.

3. Europol lahko v ustrezno utemeljenih primerih določi omejitve dostopa držav članic, organov Unije, tretjih držav in mednarodnih organizacij do informacij ali omejitve uporabe informacij, ki se pridobijo iz javno dostopnih virov.

Člen 20

Dostop držav članic in osebja Europola do informacij, ki jih hrani Europol

1. Države članice imajo v skladu s svojim nacionalnim pravom in členom 7(5) dostop do vseh informacij, ki so bile posredovane za namene iz točk (a) in (b) člena 18(2), ter možnost iskanja po njih. To ne posega v pravico držav članic, organov Unije, tretjih držav in mednarodnih organizacij, da navedejo morebitne omejitve v skladu s členom 19(2).

2. Države članice imajo v skladu s svojim nacionalnim pravom in členom 7(5) na podlagi sistema javljanja zadetkov posreden dostop do informacij, posredovanih za namene iz točke (c) člena 18(2). To ne posega v omejitve, ki jih navedejo države članice, organi Unije in tretje države ali mednarodne organizacije, ki posredujejo informacije, v skladu s členom 19(2).

V primeru zadetka Europol začne postopek za izmenjavo informacij, povezanih z zadetkom, v skladu z odločitvijo pošiljatelja informacij Europolu.

3. Države članice imajo v skladu z nacionalnim pravom dostop do informacij iz odstavkov 1 in 2 ter te informacije nadalje obdelujejo samo za namen preprečevanja in boja proti:

(a) oblikam kriminalitete, za katere je pristojen Europol, in

(b) drugim oblikam hudih kaznivih dejanj, navedenih v Okvirnem sklepu Sveta 2002/584/PNZ (22).

4. Osebje Europola, ki ga je izvršni direktor ustrezno pooblastil, ima dostop do informacij, ki jih obdeluje Europol, v obsegu, ki je nujen za izvajanje nalog tega osebja, in brez poseganja v člen 67.

Člen 21

Dostop Eurojusta in OLAF do informacij, ki jih hrani Europol

1. Europol sprejme vse potrebne ukrepe za zagotovitev, da imata Eurojust in OLAF v okviru svojih pristojnosti na podlagi sistema javljanja zadetkov posreden dostop do informacij, posredovanih za namene iz točk (a), (b) in (c) člena 18(2), brez poseganja v omejitve, ki jih navedejo države članice, organi Unije in tretje države ali mednarodne organizacije, ki so informacije posredovale, v skladu s členom 19(2).

V primeru zadetka Europol začne postopek za izmenjavo informacij, povezanih z zadetkom, v skladu z odločitvijo pošiljatelja informacij Europolu in le, če so podatki, povezani z zadetkom, potrebni za izvajanje nalog Eurojusta ali OLAF.

2. Europol in Eurojust lahko skleneta delovni dogovor, ki jima v okviru njunih pristojnosti zagotavlja vzajemen dostop do vseh informacij, ki so bile posredovane za namen iz točke (a) člena 18(2), in možnost vzajemnega iskanja po teh informacijah. To ne posega v pravico držav članic, organov Unije, tretjih držav in mednarodnih organizacij, da navedejo omejitve pri dostopu do takih podatkov in njihovi uporabi, ter mora biti v skladu z jamstvi za varstvo podatkov iz te uredbe.

3. Iskanje po informacijah v skladu z odstavkoma 1 in 2 se izvaja le za preverjanje, ali se informacije, ki so na voljo pri Eurojustu ali OLAF, ujemajo z informacijami, ki jih obdeluje Europol.

4. Europol da dovoljenje za iskanje v skladu z odstavkoma 1 in 2 šele po tem, ko od Eurojusta prejme informacije o tem, kateri nacionalni člani, namestniki, pomočniki in osebje Eurojusta so pooblaščeni za izvajanje takega iskanja, od OLAF pa enake informacije o njegovem osebju.

5. Če Europol ali država članica med Europolovim obdelovanjem informacij v zvezi s posamezno preiskavo ugotovi, da obstaja potreba po usklajevanju, sodelovanju ali podpori v skladu s pristojnostmi Eurojusta ali OLAF, ju Europol o tem uradno obvesti in začne postopek izmenjave informacij v skladu z odločitvijo države članice, ki je informacije posredovala. V tem primeru se Eurojust ali OLAF posvetujeta z Europolom.

6. Eurojust, vključno s kolegijem, nacionalnimi člani, namestniki, pomočniki in osebjem Eurojusta, ter OLAF spoštujeta vse splošne ali posebne omejitve dostopa ali uporabe, ki so jih določile države članice, organi Unije, tretje države in mednarodne organizacije v skladu s členom 19(2).

7. V primeru, da se po pregledu medsebojnih podatkov v skladu z odstavkom 2 ali na podlagi zadetka v skladu z odstavkom 1 izkaže, da utegnejo biti podatki netočni ali v nasprotju z drugimi podatki, se Europol, Eurojust in OLAF medsebojno obvestijo.

Člen 22

Dolžnost uradnega obveščanja držav članic

1. Europol v skladu s točko (b) člena 4(1) brez odlašanja uradno obvesti državo članico o vseh informacijah, ki jo zadevajo. Če za te informacije veljajo omejitve dostopa iz člena 19(2), ki prepovedujejo njihovo izmenjavo, se Europol o tem posvetuje s pošiljateljem informacij, ki določa omejitev dostopa, ter zaprosi za njegovo dovoljenje za izmenjavo.

V takem primeru se informacije ne smejo izmenjati brez izrecnega dovoljenja pošiljatelja.

2. Ne glede na morebitne omejitve dostopa Europol uradno obvesti državo članico o vseh informacijah, ki jo zadevajo, če je to nujno potrebno za preprečevanje neposredne življenjske nevarnosti.

V takem primeru Europol istočasno uradno obvesti pošiljatelja informacij o izmenjavi informacij in utemelji svojo analizo položaja.

POGLAVJE V

ODNOSI S PARTNERJI

ODDELEK 1

Skupne določbe

Člen 23

Skupne določbe

1. Če je to nujno za izpolnjevanje njegovih nalog, lahko Europol vzpostavi in vzdržuje sodelovanje z organi Unije v skladu s cilji teh organov, z organi tretjih držav, mednarodnimi organizacijami in zasebnimi strankami.

2. Ob upoštevanju omejitev na podlagi člena 19(2) in brez poseganja v člen 67 lahko Europol neposredno izmenjuje vse informacije, razen osebnih podatkov, s subjekti iz odstavka 1 tega člena, kolikor je taka izmenjava pomembna za opravljanje Europolovih nalog.

3. Izvršni direktor obvesti upravni odbor o vsakršnem rednem sodelovanju, ki ga namerava Europol vzpostaviti ali vzdrževati v skladu z odstavkoma 1 in 2, ter o razvoju takega sodelovanja, ko je to vzpostavljeno.

4. Europol lahko za namene iz odstavkov 1 in 2 sklepa delovne dogovore s subjekti iz odstavka 1. Taki delovni dogovori ne dopuščajo izmenjave osebnih podatkov in ne zavezujejo Unije ali njenih držav članic.

5. Europol lahko sprejema in obdeluje osebne podatke od subjektov iz odstavka 1, kolikor je to nujno in sorazmerno za zakonito izvajanje njegovih nalog in ob upoštevanju določb tega poglavja.

6. Brez poseganja v člen 30(5) Europol prenese osebne podatke organom Unije, tretjim državam in mednarodnim organizacijam le, če je to potrebno za preprečevanje kaznivih dejanj, ki spadajo med cilje Europola, in boj proti njim ter v skladu s to uredbo in če se prejemnik zaveže, da se bodo podatki obdelovali samo za namen, za katerega so bili preneseni. Če je podatke za prenos zagotovila država članica, Europol od zadevne države članice pridobi soglasje, razen če je država članica že vnaprej dovolila tak nadaljnji prenos, bodisi pod splošnimi ali posebnimi pogoji. Tako soglasje se lahko kadar koli umakne.

7. Nadaljnji prenosi osebnih podatkov, ki jih hrani Europol, s strani držav članic, organov Unije, tretjih držav in mednarodnih organizacij so prepovedani, razen če Europol to predhodno izrecno odobri.

8. Europol zagotovi, da se v skladu s to uredbo podrobno evidentirajo vsi prenosi osebnih podatkov in podlaga za takšne prenose.

9. Informacije, za katere je jasno, da so bile pridobljene z očitno kršitvijo človekovih pravic, se ne obdelujejo.

ODDELEK 2

Prenos in izmenjava osebnih podatkov

Člen 24

Prenos osebnih podatkov organom Unije

Ob upoštevanju vseh morebitnih omejitev na podlagi člena 19(2) ali (3) in brez poseganja v člen 67, lahko Europol neposredno prenaša osebne podatke organu Unije, kolikor je tak prenos potreben za izvajanje njegovih nalog ali nalog organa Unije, ki jih prejema.

Člen 25

Prenos osebnih podatkov tretjim državam in mednarodnim organizacijam

1. Ob upoštevanju vseh morebitnih omejitev na podlagi člena 19(2) ali (3) in brez poseganja v člen 67 lahko Europol prenese osebne podatke organu tretje države ali mednarodni organizaciji, kolikor je tak prenos potreben za izvajanje nalog Europola, na podlagi enega od naslednjih:

(a) sklepa, ki ga Komisija sprejme v skladu s členom 36 Direktive (EU) 2016/680, s katerim se ugotovi, da tretja država ali ozemlje ali sektor obdelave znotraj te tretje države ali zadevna mednarodna organizacija zagotavlja ustrezno raven varstva (v nadaljnjem besedilu: sklep o ustreznosti);

(b) mednarodnega sporazuma, ki je bil sklenjen med Unijo in zadevno tretjo državo ali mednarodno organizacijo v skladu s členom 218 PDEU in zagotavlja ustrezne zaščitne ukrepe glede varstva zasebnosti ter temeljnih pravic in svoboščin posameznikov;

(c) sporazuma o sodelovanju, ki dovoljuje izmenjavo osebnih podatkov in je bil pred 1. majem 2017 sklenjen med Europolom in zadevno tretjo državo ali mednarodno organizacijo v skladu s členom 23 Sklepa 2009/371/PNZ.

Europol lahko sklene upravne dogovore za izvajanje takih sporazumov ali sklepov o ustreznosti.

2. Izvršni direktor obvesti upravni odbor o izmenjavi osebnih podatkov na podlagi sklepov o ustreznosti v skladu s točko (a) odstavka 1.

3. Europol na svojem spletnem mestu objavi in posodablja seznam sklepov o ustreznosti, sporazumov, upravnih dogovorov in drugih instrumentov, povezanih s prenosom osebnih podatkov v skladu z odstavkom 1.

4. Komisija do 14. junija 2021 oceni določbe iz sporazumov o sodelovanju iz točke (c) odstavka 1, zlasti tiste glede varstva podatkov. Komisija obvesti Evropski parlament in Svet o rezultatu te ocene, po potrebi pa lahko Svetu predloži priporočilo za sklep o odobritvi za začetek pogajanj za sklenitev mednarodnih sporazumov iz točke (b) odstavka 1.

5. Z odstopanjem od odstavka 1 lahko izvršni direktor za vsak primer posebej dovoli prenos osebnih podatkov tretjim državam ali mednarodnim organizacijam, če je prenos:

(a) potreben za zaščito življenjskih interesov posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, ali druge osebe;

(b) potreben za zaščito upravičenih interesov posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, če to določa pravo države članice, ki prenaša osebne podatke;

(c) bistvenega pomena za preprečitev neposredne in resne grožnje javni varnosti države članice ali tretje države;

(d) v posameznih primerih potreben za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij ali

(e) v posameznih primerih potreben za uveljavitev, izvajanje ali obrambo pravnih zahtevkov v zvezi s preprečevanjem, preiskovanjem, odkrivanjem ali pregonom določenega kaznivega dejanja ali izvrševanjem določene kazenske sankcije.

Če izvršni direktor ugotovi, da temeljne pravice in svoboščine zadevnega posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, prevladajo nad javnim interesom za prenos iz točk (d) in (e), se osebni podatki ne prenesejo.

Odstopanja se ne smejo uporabljati za sistematične, obsežne ali strukturne prenose.

6. Z odstopanjem od odstavka 1 lahko upravni odbor v soglasju z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov dovoli niz prenosov v skladu s točkami (a) do (e) odstavka 5 za obdobje, ki ni daljše od enega leta in se lahko podaljša, pri tem pa upošteva ustrezne zaščitne ukrepe glede varstva zasebnosti ter temeljnih pravic in svoboščin posameznikov. Takšno dovoljenje se ustrezno utemelji in dokumentira.

7. Izvršni direktor čim prej obvesti upravni odbor in Evropskega nadzornika za varstvo podatkov o primerih, v katerih je bil uporabljen odstavek 5.

8. Europol hrani natančne evidence vseh prenosov, izvedenih na podlagi tega člena.

Člen 26

Izmenjava osebnih podatkov z zasebnimi strankami

1. Kolikor je to potrebno za izvajanje nalog Europola, lahko Europol obdeluje osebne podatke, pridobljene od zasebnih strank, pod pogojem, da jih prejme od:

(a) nacionalne enote v skladu z nacionalnim pravom;

(b) kontaktne točke tretje države ali mednarodne organizacije, s katero je Europol pred 1. majem 2017 sklenil sporazum o sodelovanju, ki dovoljuje izmenjavo osebnih podatkov, v skladu s členom 23 Sklepa 2009/371/PNZ, ali

(c) organa tretje države ali mednarodne organizacije, za katero velja sklep o ustreznosti iz točke (a) člena 25(1) te uredbe ali s katero je Unija sklenila mednarodni sporazum v skladu s členom 218 PDEU.

2. V primerih, ko Europol kljub temu prejme osebne podatke neposredno od zasebnih strank in ko ni mogoče določiti nacionalne enote, kontaktne točke ali zadevnega organa iz odstavka 1, lahko Europol te osebne podatke obdela le za namen take določitve. Osebni podatki se nato nemudoma posredujejo nacionalni enoti, kontaktni točki ali zadevnemu organu in se izbrišejo, razen če nacionalna enota, kontaktna točka ali zadevni organ v štirih mesecih po prenosu te osebne podatke ponovno predloži v skladu s členom 19(1). Europol s tehničnimi sredstvi zagotovi, da zadevni podatki v tem obdobju niso dosegljivi za obdelavo za noben drug namen.

3. Po prenosu osebnih podatkov v skladu s točko (c) odstavka 5 tega člena lahko Europol v povezavi s tem prejme osebne podatke neposredno od zasebne stranke, če ta zasebna stranka izjavi, da lahko zadevne podatke zakonito posreduje v skladu z veljavnim pravom, in sicer za obdelavo takšnih podatkov zaradi opravljanja naloge iz točke (m) člena 4(1).

4. Če Europol prejme osebne podatke od zasebne stranke v tretji državi, s katero ni sporazuma, sklenjenega bodisi na podlagi člena 23 Sklepa 2009/371/PNZ bodisi na podlagi člena 218 PDEU, ali za katero ne velja sklep o ustreznosti iz točke (a) člena 25(1) te uredbe, lahko Europol posreduje te podatke le državi članici ali zadevni tretji državi, s katero je bil sklenjen takšen sporazum.

5. Europol ne sme prenesti osebnih podatkov zasebnim strankam, razen kadar je to v vsakem primer posebej nujno potrebno in je ob upoštevanju morebitnih omejitev na podlagi člena 19(2) ali (3) ter brez poseganja v člen 67:

(a) prenos brez dvoma v interesu posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, in je podana njegova privolitev, ali pa okoliščine omogočajo jasno domnevo o privolitvi ali

(b) prenos nujno potreben za preprečitev neposredne storitve kaznivega dejanja, vključno s terorizmom, za katerega je pristojen Europol, ali

(c) prenos javno dostopnih osebnih podatkov nujno potreben za opravljanje naloge iz točke (m) člena 4(1) in so izpolnjeni naslednji pogoji: (i) prenos zadeva posamičen in določen primer ter (ii) nobena temeljna pravica in svoboščina zadevnih posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, ne prevlada nad javnim interesom, zaradi katerega je prenos potreben.

6. Če v povezavi s točkama (a) in (b) odstavka 5 tega člena zadevna zasebna stranka nima sedeža v Uniji ali v državi, s katero je Europol sklenil sporazum o sodelovanju, ki dovoljuje izmenjavo osebnih podatkov, ali s katero je Unija sklenila mednarodni sporazum v skladu s členom 218 PDEU, ali za katero velja sklep o ustreznosti iz točke (a) člena 25(1) te uredbe, se prenos odobri samo, če je prenos:

(a) potreben za zaščito življenjskih interesov posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, ali druge osebe ali

(b) potreben za zaščito upravičenih interesov posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, ali

(c) bistvenega pomena za preprečitev neposredne in resne grožnje javni varnosti države članice ali tretje države ali

(d) v posameznih primerih potreben za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj, za katera je pristojen Europol, ali

(e) v posameznih primerih potreben za uveljavitev, izvajanje ali obrambo pravnih zahtevkov v zvezi s preprečevanjem, preiskovanjem, odkrivanjem ali pregonom posebnega kaznivega dejanja, za katerega je pristojen Europol.

7. Europol zagotovi, da se v skladu s to uredbo podrobno evidentirajo vsi prenosi osebnih podatkov in podlaga za takšne prenose ter da se na zahtevo sporočijo Evropskemu nadzorniku za varstvo podatkov v skladu s členom 40.

8. Če prejeti osebni podatki oziroma podatki, ki naj bi bili posredovani, vplivajo na interese države članice, Europol nemudoma obvesti nacionalno enoto zadevne države članice.

9. Europol ne vzpostavlja nobenega stika z zasebnimi strankami, da bi pridobil osebne podatke.

10. Komisija do 1. maja 2019 oceni prakso neposrednih izmenjav osebnih podatkov z zasebnimi strankami.

Člen 27

Informacije, pridobljene od posameznikov

1. Kolikor je to potrebno za izvajanje nalog Europola, lahko Europol prejme in obdeluje informacije, pridobljene od posameznikov. Europol lahko obdeluje osebne podatke, pridobljene od posameznikov, le pod pogojem, da jih prejme od:

(a) nacionalne enote v skladu z nacionalnim pravom;

(b) kontaktne točke tretje države ali mednarodne organizacije, s katero je Europol pred 1. majem 2017 sklenil sporazum o sodelovanju, ki dovoljuje izmenjavo osebnih podatkov, v skladu s členom 23 Sklepa 2009/371/PNZ, ali

(c) organa tretje države ali mednarodne organizacije, za katero velja sklep o ustreznosti iz točke (a) člena 25(1) ali s katero je Unija sklenila mednarodni sporazum v skladu s členom 218 PDEU.

2. Če Europol prejme informacije, vključno z osebnimi podatki, od posameznika s prebivališčem v tretji državi, s katero ni mednarodnega sporazuma, sklenjenega bodisi na podlagi člena 23 Sklepa 2009/371/PNZ bodisi na podlagi člena 218 PDEU, ali za katero ne velja sklep o ustreznosti iz točke (a) člena 25(1) te uredbe, lahko Europol posreduje te informacije le državi članici ali zadevni tretji državi, s katero je sklenjen tak sporazum.

3. Če prejeti osebni podatki vplivajo na interese države članice, Europol o tem nemudoma obvesti nacionalno enoto zadevne države članice.

4. Europol ne vzpostavlja nobenega stika s posamezniki, da bi pridobil informacije.

5. Brez poseganja v člena 36 in 37 Europol ne sme prenesti osebnih podatkov posameznikom.

POGLAVJE VI

ZAŠČITNI UKREPI ZA VARSTVO PODATKOV

Člen 28

Splošna načela o varstvu podatkov

1. Osebni podatki morajo biti:

(a) obdelani pošteno in zakonito;

(b) zbrani za določene, izrecne in zakonite namene in se ne smejo nadalje obdelovati na način, ki ni združljiv s temi nameni. Nadaljnja obdelava osebnih podatkov za zgodovinske, statistične ali znanstvenoraziskovalne namene se ne šteje za nezdružljivo, pod pogojem, da Europol zagotovi ustrezne zaščitne ukrepe, zlasti za zagotovitev, da se podatki ne obdelujejo za noben drug namen;

(c) primerni, ustrezni in omejeni na to, kar je potrebno za namene, za katere se obdelujejo;

(d) točni in posodobljeni; sprejeti je treba vse ustrezne ukrepe za zagotovitev, da se netočni osebni podatki nemudoma izbrišejo ali popravijo, ob upoštevanju namenov, za katere se obdelujejo;

(e) shranjeni v obliki, ki dopušča identifikacijo posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, le toliko časa, kolikor je potrebno za namene, za katere se osebni podatki obdelujejo;

(f) obdelani na način, ki zagotavlja ustrezno varnost osebnih podatkov.

2. Europol objavi dokument, v katerem v razumljivi obliki opredeli določbe v zvezi z obdelavo osebnih podatkov in razpoložljivimi sredstvi za uveljavljanje pravic posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki.

Člen 29

Ocena zanesljivosti vira in točnosti informacij

1. Zanesljivost vira informacij iz države članice oceni, kolikor je to mogoče, država članica, ki zagotovi informacije, pri čemer uporabi naslednje oznake za oceno virov:

(A): kadar ni dvoma o verodostojnosti, zanesljivosti in pristojnosti vira ali če informacije posreduje vir, ki se je vselej izkazal za zanesljivega;

(B): kadar informacije posreduje vir, ki se je v večini primerov izkazal za zanesljivega;

(C): kadar informacije posreduje vir, ki se je v večini primerov izkazal za nezanesljivega;

(X): kadar zanesljivosti vira ni mogoče oceniti.

2. Točnost informacij, ki izvirajo od države članice, se oceni, kolikor je to mogoče, tako da država članica, ki zagotovi informacije, uporabi naslednje oznake za oceno informacij:

(1): ni dvomov o točnosti informacij;

(2): informacije, ki so viru znane osebno, ne pa tudi uradniku, ki jih prenese naprej;

(3): informacije, ki viru niso znane osebno, a jih potrjujejo druge zabeležene informacije;

(4): informacije, ki viru niso znane osebno in ki jih ni mogoče potrditi.

3. Kadar Europol na podlagi že pridobljenih informacij sklene, da je treba oceno iz odstavka 1 ali 2, popraviti, o tem obvesti zadevno državo članico in se poskusi dogovoriti o spremembi ocene. Europol brez takega dogovora ne spremeni ocene.

4. Kadar država članica pošlje Europolu informacije brez ocene v skladu z odstavkom 1 ali 2, poskuša Europol oceniti zanesljivost vira ali točnost informacij na podlagi informacij, ki jih že ima. Posebni podatki in informacije se ocenijo v soglasju z državo članico, ki jih je zagotovila. Država članica in Europol se lahko na splošno dogovorita tudi o ocenjevanju določenih vrst podatkov in določenih virov. Če v določenem primeru ni bil dosežen noben dogovor ali če ni splošnega dogovora, Europol oceni informacije ali podatke in jim dodeli oznaki (X) in (4) iz odstavka 1 oziroma 2.

5. Ta člen se smiselno uporablja, kadar Europol prejme podatke ali informacije od organa Unije, tretje države, mednarodne organizacije ali zasebne stranke.

6. Europol informacije iz javno dostopnih virov oceni z oznakami iz odstavkov 1 in 2.

7. Če so informacije rezultat analize, ki jo Europol opravi med izvajanjem svojih nalog, Europol takšne informacije oceni v skladu s tem členom in v soglasju z državami članicami, ki sodelujejo pri analizi.

Člen 30

Obdelava posebnih vrst osebnih podatkov in različnih kategorij posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki

1. Obdelava osebnih podatkov žrtev kaznivega dejanja, prič ali drugih oseb, ki lahko zagotovijo informacije o kaznivih dejanjih, ter oseb, mlajših od 18 let, se dovoli, če je nujno potrebna in sorazmerna za preprečevanje kaznivih dejanj, ki spadajo med cilje Europola, ali boj proti njim.

2. Obdelava osebnih podatkov, ki se obdelujejo avtomatizirano ali z drugimi sredstvi in ki razkrivajo rasno ali etnično poreklo, politično prepričanje, vero ali filozofsko prepričanje ali članstvo v sindikatu, ter obdelava genetskih podatkov ali podatkov v zvezi z zdravstvenim ali spolnim življenjem posameznika je prepovedana, razen če je nujno potrebna in sorazmerna za preprečevanje kaznivih dejanj, ki spadajo med cilje Europola in boj proti njim in če ti podatki dopolnjujejo druge osebne podatke, ki jih Europol obdeluje. Izbor določene skupine oseb zgolj na podlagi takšnih osebnih podatkov je prepovedan.

3. Le Europol ima neposreden dostop do osebnih podatkov iz odstavkov 1 in 2. Izvršni direktor omejenemu številu uradnikov Europola ustrezno dovoli tak dostop, če je to potrebno za opravljanje njihovih nalog.

4. Nobena odločitev, ki jo sprejme pristojni organ in ima negativen pravni učinek za posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, ne temelji zgolj na avtomatizirani obdelavi podatkov iz odstavka 2, razen če takšno odločitev izrecno dovoljuje nacionalna zakonodaja ali zakonodaja Unije.

5. Osebni podatki iz odstavkov 1 in 2 se ne posredujejo državam članicam, organom Unije, tretjim državam ali mednarodnim organizacijam, razen če je tako posredovanje nujno potrebno in sorazmerno v posameznih primerih, povezanih s kaznivimi dejanji, ki spadajo med cilje Europola, ter je v skladu s poglavjem V.

6. Europol Evropskemu nadzorniku za varstvo podatkov vsako leto predloži statistični pregled vseh osebnih podatkov iz odstavka 2, ki jih je obdelal.

Člen 31

Roki za hrambo in izbris osebnih podatkov

1. Osebni podatki, ki jih obdeluje Europol, se hranijo pri Europolu le toliko časa, kolikor je nujno potrebno in sorazmerno za namene, za katere se obdelujejo.

2. Europol v vsakem primeru najpozneje tri leta po začetku obdelave osebnih podatkov preveri, ali je treba podatke še naprej hraniti. Europol se lahko odloči za nadaljnjo hrambo osebnih podatkov do naslednjega pregleda, ki se opravi čez nadaljnja tri leta, če je nadaljnja hramba še nujna za izvajanje njegovih nalog. Razlogi za nadaljnjo hrambo se utemeljijo in zabeležijo. Če o nadaljnji hrambi osebnih podatkov ni sprejeta nobena odločitev, se navedeni podatki po treh letih samodejno izbrišejo.

3. Če se osebni podatki iz člena 30(1) in (2) hranijo več kot pet let, se o tem ustrezno obvesti Evropski nadzornik za varstvo podatkov.

4. Kadar država članica, organ Unije, tretja država ali mednarodna organizacija pri prenosu navede kakršno koli omejitev glede zgodnejšega izbrisa ali uničenja osebnih podatkov v skladu s členom 19(2), Europol izbriše osebne podatke v skladu s temi omejitvami. Če je nadaljnja hramba podatkov na podlagi informacij, ki so obsežnejše od tistih, ki jih ima pošiljatelj podatkov, potrebna za opravljanj