SL Uradni list Evropske unije L 95/45

SMERNICA EVROPSKE CENTRALNE BANKE (EU) 2018/571

z dne 7. februarja 2018

o spremembi Smernice (EU) 2016/65 o odbitkih pri vrednotenju, ki se uporabljajo pri izvajanju okvira denarne politike Eurosistema (ECB/2018/4)

SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prve alinee člena 127(2) Pogodbe,

ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti prve alinee člena 3.1, členov 9.2, 12.1, 14.3 in 18.2 in prvega odstavka člena 20 Statuta,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Za vse primerno finančno premoženje za kreditne posle Eurosistema se uporabljajo posamezni ukrepi za obvladovanje tveganj, da se Eurosistem zaščiti pred finančnimi izgubami v primeru izvršitve zavarovanja zaradi neplačila nasprotne stranke. Na podlagi redne preveritve Eurosistemovega okvira za obvladovanje tveganj je potrebnih več prilagoditev, da se zagotovi primerna zaščita.

(2) Zato je treba Smernico Evropske centralne banke (EU) 2016/65 (ECB/2015/35) (1) ustrezno spremeniti –

SPREJEL NASLEDNJO SMERNICO:

Člen 1

Spremembe

Smernica (EU) 2016/65 (ECB/2015/35) se spremeni:

1. člen 3 se spremeni: (a) odstavek 2 se nadomesti z naslednjim: „2. Za tržno finančno premoženje, uvrščeno v kategorije odbitkov I do IV, se uporablja odbitek pri vrednotenju, ki je odvisen od preostale zapadlosti in strukture kupona finančnega premoženja (fiksen kupon, brezkuponski instrument, variabilen kupon) kakor se določi na podlagi tabele 2 v Prilogi k tej smernici. Ustrezna zapadlost za določitev odbitka pri vrednotenju, ki se uporabi, je enaka preostali zapadlosti finančnega premoženja, ne glede na vrsto strukture kupona. V zvezi s strukturo kupona se uporabljajo naslednje določbe: (a) variabilni kuponi, pri katerih je obdobje ponovnega določanja kuponskega izplačila daljše od enega leta, se obravnavajo kot fiksni kuponi; (b) variabilni kuponi, pri katerih je referenčna mera indeks inflacije v euroobmočju, se obravnavajo kot fiksni kuponi; (c) variabilni kuponi s spodnjo mejo, ki ni enaka nič, in/ali variabilni kuponi z zgornjo mejo se obravnavajo kot fiksni kuponi; (d) odbitek pri vrednotenju, ki se uporablja za finančno premoženje z več kot eno vrsto strukture kupona, je odvisen zgolj od strukture kupona, ki velja v preostali življenjski dobi finančnega premoženja, in je enak najvišjemu odbitku, ki se uporablja za tržno finančno premoženje z enako preostalo zapadlostjo in stopnjo kreditne kvalitete. Za ta namen se lahko upošteva katera koli vrsta strukture kupona, ki velja v preostali življenjski dobi finančnega premoženja.“; (b) vstavi se naslednji odstavek 2a: „2a. Preostala zapadlost za krite obveznice v lastni uporabi se opredeli kot najdaljši zakonski rok zapadlosti, ob upoštevanju vseh pravic do podaljšanja rokov za odplačilo glavnice, ki jih vsebujejo njihovi pogoji. Za namene tega odstavka ‚lastna uporaba‘ pomeni, da nasprotna stranka predloži ali uporabi krite obveznice, ki jih je izdala ali zanje jamči sama nasprotna stranka ali kateri koli drug subjekt, s katerim je ta nasprotna stranka v tesni povezavi, kakor je določeno v skladu s členom 138 Smernice (EU) 2015/510 (ECB/2014/60).“;

2. v členu 4 se točka (c) nadomesti z naslednjim: „(c) za namene odstavka (b) ima ‚lastna uporaba‘ enak pomen, kakor je opredeljen v členu 3(2a).“;

3. člen 5 se spremeni: (a) odstavek 1 se nadomesti z naslednjim: „1. Za posamezna bančna posojila se uporabljajo posebni odbitki pri vrednotenju, ki se določijo glede na preostalo zapadlost, stopnjo kreditne kvalitete, strukturo kupona in metodo vrednotenja, ki jo uporablja NCB, kakor je določeno v tabeli 3 v Prilogi k tej smernici.“; (b) odstavek 2 se nadomesti z naslednjim: „2. Plačilo obresti se obravnava kot plačilo po variabilni obrestni meri, če je vezano na referenčno obrestno mero in obdobje ponovnega določanja obrestne mere za to plačilo ni daljše od enega leta. Plačila obresti, pri katerih je obdobje ponovnega določanja obrestne mere daljše od enega leta, se obravnavajo kot plačila po fiksni obrestni meri, pri čemer je ustrezna zapadlost, ki se uporablja za določanje odbitka, enaka preostali zapadlosti bančnega posojila.“; (c) v odstavku 2 se doda naslednji pododstavek: „Bančno posojilo se za namene uporabe odbitkov pri vrednotenju obravnava kot bančno posojilo s fiksno obrestno mero, kadar obstaja možnost, da se bo bančno posojilo obrestovalo po fiksni obrestni meri, odvisno od vrednosti primerne referenčne obrestne mere, navedene v členu 90(b)(iii) Smernice (EU) 2015/510 (ECB/2014/60), zlasti kadar ima kupon izrecno zgornjo mejo ali spodnjo mejo, ki ni enaka nič.“; (d) odstavek 5 se nadomesti z naslednjim: „5. Za netržne hipotekarne dolžniške instrumente se uporablja odbitek pri vrednotenju v višini 31,5 %.“;

4. Priloga se spremeni v skladu s Prilogo k tej smernici.

Člen 2

Začetek učinkovanja in izvedba

1. Ta smernica začne učinkovati na dan, ko so o njej uradno obveščene nacionalne centralne banke držav članic, katerih valuta je euro.

2. Nacionalne centralne banke držav članic, katerih valuta je euro, sprejmejo ukrepe, ki so potrebni za uskladitev s to smernico, in jih uporabljajo od 16. aprila 2018, razen točke 3(c) člena 1, v zvezi s katero sprejmejo potrebne ukrepe in jih uporabljajo od 1. oktobra 2018. O besedilih in sredstvih, ki se nanašajo na te ukrepe, obvestijo ECB do 16. marca 2018, razen besedil in sredstev, ki se nanašajo na ukrepe v zvezi s točko 3(c) člena 1, o katerih obvestijo ECB do 3. septembra 2018.

Člen 3

Naslovniki

Ta smernica je naslovljena na nacionalne centralne banke držav članic, katerih valuta je euro.

V Frankfurtu na Majni, 7. februarja 2018 Za Svet ECB Predsednik ECB Mario DRAGHI

(1) Smernica Evropske centralne banke (EU) 2016/65 z dne 18. novembra 2015 o odbitkih pri vrednotenju, ki se uporabljajo pri izvajanju okvira denarne politike Eurosistema (ECB/2015/35) (UL L 14, 21.1.2016, str. 30).