Odločba Komisije

z dne 26. marca 2003

o spremembi Odločbe Komisije 1999/391/ES z dne 31. maja 1999 o vprašalniku v zvezi z Direktivo Sveta 96/61/ES o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (IPPC) (izvajanje Direktive Sveta 91/692/EGS)

(notificirana pod dokumentno številko K(2003) 881)

(Besedilo velja za EGP)

(2003/241/ES)

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE -

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Direktive Sveta 96/61/ES z dne 24. septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja[1] ter zlasti člena 16 Direktive,

ob upoštevanju Direktive Sveta 91/692/EGS z dne 23. decembra 1991 o standardiziranju in racionaliziranju poročil o izvajanju določenih direktiv, ki se nanašajo na okolje [2],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Člen 16(3) Direktive 96/61/ES zahteva, da se poročila o izvajanju direktive in njeni učinkovitosti v primerjavi z drugimi okoljskimi instrumenti pripravijo v skladu s postopkom iz členov 5 in 6 Direktive 91/692/EGS.

(2) Člen 16(1) Direktive 96/61/ES od leta 2003 predvideva združevanje poročila o dostopnih reprezentativnih podatkih glede mejnih vrednosti s splošnim poročilom o izvajanju.

(3) Člen 5 Direktive 91/692/EGS zahteva, da se poročilo pripravi na podlagi bodisi vprašalnika bodisi predlogov, ki jih pripravi Komisija s pomočjo Odbora, ustanovljenega na podlagi člena 6 Direktive.

(4) Prvo poročilo zajema obdobje 2000 do vključno 2002.

(5) Drugo poročilo zajema obdobje 2003 do vključno 2005.

(6) Ukrepi, predvideni s to odločbo, so v skladu z mnenjem, ki ga je odbor izrazil skladno s členom 6 Direktive 91/692/EGS -

SPREJELA NASLEDNJO ODLOČBO:

Člen 1

Odločba Komisije 1999/391/ES se spremeni, kot sledi:

Vprašalnik, priložen Odločbi 1999/391/ES, se nadomesti z vprašalnikom, priloženim tej odločbi.

Člen 2

Države članice uporabljajo ta vprašalnik kot osnovo za pripravo poročila, ki ga je treba predložiti Komisiji v skladu s členom 5 Direktive 91/692/EGS in členom 16(3) Direktive 96/61/ES v zvezi z obdobjem 2003 do 2005.

Člen 3

Ta odločba je naslovljena na države članice.

V Bruslju, 26. marca 2003

Za Komisijo

Margot Wallström

Članica Komisije

PRILOGA

VPRAŠALNIK O IZVAJANJU DIREKTIVE 96/61/ES O CELOVITEM PREPREČEVANJU IN NADZOROVANJU ONESNAŽEVANJA (IPPC)

1. SPLOŠNI OPIS

1.1 Katere so najbolj pomembne spremembe nacionalne zakonodaje in sistema izdajanja dovoljenj, ki so bile potrebne zaradi doseganja splošnih ciljev celovitega preprečevanja in nadzorovanja onesnaževanja, izhajajočega iz dejavnosti s seznama v Prilogi I k navedeni direktivi?

2. OBSEG DEJAVNOSTI IN NAPRAV

2.1 Za vsak podnaslov v Prilogi I (1.1, 2.3(a), 6.4(b) itd.), koliko naprav sodi v skupine spodaj:

- vse obstoječe naprave v smislu člena 2(4), ki obratujejo ob koncu poročevalnega obdobja,

- obstoječe naprave, v zvezi s katerimi je pristojni organ prejel obvestilo o bistveni spremembi in za katere je bilo izdano dovoljenje med poročevalnim obdobjem,

- nove naprave (vključno s tistimi, ki še ne obratujejo), za katere je bilo izdano dovoljenje med poročevalnim obdobjem,

Pri odgovoru na to vprašanje je treba upoštevati, da ista naprava lahko opravlja dejavnosti, ki sodijo v različne podnaslove. Navesti je treba vse pomembne dejavnosti (četudi to pomeni, da se naprava navaja več kakor enkrat). Ker veliko kemičnih naprav opravlja več kakor eno dejavnost, kakor je opredeljeno v podnaslovih naslova 4, je treba navesti le skupne številke za poglavje 4 (t.j. nobenih številk za posamezne podnaslove).

Tabela 1

Skupine dejavnosti, v zvezi s katerimi se poroča o skupnem številu naprav

Dejavnosti iz Priloge I

1.1 Kurilne naprave z nazivno vhodno toplotno močjo, ki presega 50 MW

1.2 Rafinerije nafte in plina

1.3 Koksarne

1.4 Obrati za uplinjanje in utekočinjanje premoga

2.1 Naprave za praženje in sintranje kovinskih rud (vključno s sulfidno rudo)

2.2 Naprave za proizvodnjo grodlja ali jekla (primarno ali sekundarno taljenje), vključno s kontinuiranim litjem, z zmogljivostjo več kot 2,5 tone na uro

2.3(a) Naprave za vroče valjanje z zmogljivostjo več kot 20 ton surovega jekla na uro

2.3(b) Kovačije s kladivi, v katerih uporabljena kalorična moč presega 20 MW in energija posameznih kladiv 50 kilojoulov

2.3(c) Naprave za nanašanje zaščitnih prevlek iz staljenih kovin z vložkom več kot 2 toni surovega jekla na uro

2.4 Livarne železnih kovin s proizvodno zmogljivostjo več kot 20 ton na dan

2.5(a) Naprave za proizvodnjo surovih barvnih kovin iz rude, koncentratov ali sekundarnih surovin z metalurškimi, kemijskimi ali elektrolitskimi postopki

2.5(b) Naprave za taljenje barvnih kovin, vključno zlitin in produktov, primernih za ponovno predelavo (iz postopkov rafinacije, vlivanja), s talilno zmogljivostjo več kot 4 tone na dan za svinec in kadmij ali 20 ton na dan za vse druge kovine

2.6 Naprave za površinsko obdelavo kovin in plastičnih mas z uporabo elektrolitskih ali kemijskih procesov, v kadeh s prostornino več kot 30 m3

3.1 Naprave za proizvodnjo cementnega klinkerja v rotacijskih pečeh s proizvodno zmogljivostjo več kot 500 ton na dan, ali proizvodnja apna v rotacijskih pečeh s proizvodno zmogljivostjo več kot 50 ton na dan ali v drugih pečeh s proizvodno zmogljivostjo več kot 50 ton na dan

3.2 Naprave za proizvodnjo azbesta in za izdelavo azbestnih izdelkov

3.3 Naprave za proizvodnjo stekla, vključno s steklenimi vlakni, s talilno zmogljivostjo več kot 20 ton na dan

3.4 Naprave za taljenje mineralnih snovi, vključno s proizvodnjo mineralnih vlaken, s talilno zmogljivostjo več kot 20 ton na dan

3.5 Naprave za izdelavo keramičnih izdelkov z žganjem, zlasti strešnikov, opek, ognjevarnih opek, ploščic, lončevine ali porcelana, s proizvodno zmogljivostjo več kot 75 ton na dan in/ali z zmogljivostjo peči več kot 4 m3 ter gostoto vložka v posamezno peč več kot 300 kg/m3

4. Naprave za proizvodnjo osnovnih organskih kemičnih izdelkov, osnovnih anorganskih kemičnih izdelkov, fosforjevih, dušikovih in kalijevih gnojil (enostavnih ali sestavljenih), osnovnih sredstev za zaščito rastlin in biocidov, eksplozivnih sredstev, naprav, ki v proizvodnji osnovnih farmacevtskih proizvodov uporabljajo kemijske ali biološke procese

5.1 Naprave za odstranjevanje ali predelavo nevarnih odpadkov, kot je opredeljeno na seznamu iz člena 1(4) Direktive 91/689/EGS, v prilogah IIA in IIB (postopki R1, R5, R6, R8 in R9) k Direktivi 75/442/EGS ter v Direktivi Sveta 75/439/EGS z dne 16 junija 1975 o odstranjevanju odpadnih olj, z zmogljivostjo več kot 10 ton na dan

5.2 Naprave za sežig komunalnih odpadkov, kot je opredeljeno v Direktivi Sveta 89/369/EGS z dne 8. junija 1989 o preprečevanju onesnaževanja zraka iz novih sežigalnic komunalnih odpadkov ter v Direktivi Sveta 89/429/EGS z dne 21. junija 1989 o zmanjševanju onesnaževanja zraka iz obstoječih sežigalnic komunalnih odpadkov, z zmogljivostjo več kot 3 tone na uro

5.3 Naprave za odstranjevanje nenevarnih odpadkov, kot je opredeljeno v Prilogi IIA k Direktivi 75/442/EGS v poglavjih D8 in D9, z zmogljivostjo več kot 50 ton na dan

5.4 Odlagališča odpadkov, ki sprejmejo več kot 10 ton na dan ali s celotno zmogljivostjo več kot 25 000 ton, z izjemo odlagališč inertnih odpadkov

6.1(a) Industrijske naprave za proizvodnjo papirne kaše iz lesa ali drugih vlaknastih materialov

6.1(b) Industrijske naprave za proizvodnjo papirja in kartona s proizvodno zmogljivostjo več kot 20 ton na dan

6.2 Naprave za predhodno obdelavo (postopki, kot so spiranje, beljenje, mercerizacija) ali barvanje vlaken ali tkanin, katerih zmogljivost obdelave presega 10 ton na dan

6.3 Naprave za strojenje kož, katerih zmogljivost presega 12 ton gotovih izdelkov na dan

6.4(a) Klavnice z zmogljivostjo zakola več kot 50 ton na dan

6.4(b) Naprave za proizvodnjo živil z obdelavo in predelavo: - surovin živalskega izvora (razen mleka) s proizvodno zmogljivostjo več kot 75 ton gotovih izdelkov na dan, - surovin rastlinskega izvora s proizvodno zmogljivostjo več kot 300 ton gotovih izdelkov na dan (povprečna četrtletna vrednost)

6.4(c) Naprave za obdelavo in predelavo mleka, če je količina sprejetega mleka več kot 200 ton na dan (povprečna letna vrednost)

6.5 Kafilerije z zmogljivostjo predelave več kot 10 ton na dan

6.6(a) Naprave za intenzivno rejo perutnine z več kot 40 000 mesti

6.6(b) Naprave za intenzivno rejo prašičev z več kot 2 000 mesti za prašiče pitance (težje od 30 kg)

6.6(c) Naprave za intenzivno rejo prašičev z več kot 750 mesti za plemenske svinje

6.7 Naprave za površinsko obdelavo snovi, predmetov ali izdelkov z uporabo organskih topil, še posebej za apreturo, tiskanje, premazovanje, razmaščevanje, impregniranje proti vodi in drugo impregniranje, lepljenje, barvanje, čiščenje, s porabo topil več kot 150 kg na uro ali več kot 200 ton na leto

6.8 Naprave za proizvodnjo ogljika ali elektrografita s sežiganjem ali grafitizacijo

2.2 Koliko je skupno število naprav IPPC na koncu poročevalnega obdobja?

Pri odgovoru na to vprašanje je treba poskrbeti, da se ista naprava ne navaja več kot enkrat, četudi le-ta opravlja več dejavnosti iz Priloge I.

3. OSNOVNE OBVEZNOSTI UPRAVLJAVCEV

3.1 Kateri ukrepi so sprejeti za omogočanje, da pristojni organi zagotovijo upravljanje naprav v skladu s splošnimi načeli iz člena 3?

4. OBSTOJEČE NAPRAVE

4.1 Kateri pravno zavezujoči ukrepi ali upravni načrti so bili sprejeti za zagotovitev, da se izpolnijo zahteve iz člena 5(1) do konca prehodnega obdobja, navedenega v tem členu?

5. VLOGE ZA DOVOLJENJA

5.1 Kako nacionalna zakonodaja zagotavlja, da vloge za dovoljenja vsebujejo vse informacije, ki jih zahteva člen 6?

6. KOORDINACIJA POSTOPKA IN POGOJEV PRI IZDAJANJU DOVOLJENJ

6.1 Kateri pristojni organ ali organi sodelujejo pri izdajanju dovoljenj za naprave IPPC?

6.2 Kako nacionalna zakonodaja zagotavlja, da se v celoti uskladijo postopki in pogoji izdajanja dovoljenj, kjer je vključenih več kakor en pristojni organ? Kako ta koordinacija deluje v praksi?

7. POGOJI ZA DOVOLJENJE

7.1 Izčrpnost pogojev za dovoljenje

7.1.1 Kako nacionalna zakonodaja zagotavlja, da dovoljenje vsebuje vse zahteve, navedene v členu 9? Podrobno navedite zlasti, kako se zagotavljajo posamezne, v nadaljevanju navedene postavke:

- mejne vrednosti za emisije v zrak in vodo,

- največje možno zmanjšanje onesnaževanja na velike razdalje ali čezmejnega onesnaževanja,

- varstvo tal in podzemne vode,

- ravnanje z odpadki,

- učinkovita uporaba energije,

- zahteve za spremljanje emisij,

- preprečevanje nesreč in omejevanje njihovih posledic,

- ukrepi v zvezi z neobičajnimi pogoji delovanja.

- vzpostavitev prvotnega stanja po dokončnem prenehanju dejavnosti (zahteve za "zadovoljivo stanje"),

- posebne določbe za naprave iz podnaslova 6.6 v Prilogi I.

7.2 Primernost in ustreznost pogojev za dovoljenje

7.2.1 Katere so zakonodajne določbe, postopki in merila za določanje mejnih vrednosti emisij in drugih pogojev v dovoljenjih, ki zagotavljajo visoko raven celovite zaščite okolja? Ali so dane katere koli smernice za pristojne organe? Če so, navedite informacije o vrsti danih smernic.

7.2.2 Katere vrste (zavezujočih ali nezavezujočih) navodil obstajajo v državah članicah za določanje najboljših razpoložljivih tehnik?

7.2.3 Kako se pri določanju najboljše razpoložljive tehnike na splošno ali v posebnih primerih upoštevajo zlasti informacije, ki jih objavi Komisija na podlagi člena 16(2) ali mednarodne organizacije?

7.2.4 Koliko so - kot vir informacij za določanje mejnih vrednosti emisij, enakovrednih parametrov in tehničnih ukrepov, ki temeljijo na najboljših tehnikah - uporabne informacije, ki jih objavi Komisija v skladu s členom 16(2)? Kako se lahko to izboljša?

7.2.5 Kateri ukrepi so sprejeti za zagotovitev, da mejne vrednosti emisij in enakovredni parametri ter tehnični ukrepi, navedeni v členu 9(3), temeljijo na najboljših razpoložljivih tehnikah, brez predpisovanja ali uporabe katere koli tehnike ali posebne tehnologije, vendar upoštevajoč tehnične lastnosti naprave, njeno umestitev v prostor in krajevne okoljske razmere?

7.2.6 Kakšna vrsta (zavezujočih ali nezavezujočih) navodil obstaja v državah članicah v zvezi z zahtevami za spremljanje emisij, ki jih je treba vključiti v dovoljenje?

7.2.7 Kakšne so vaše izkušnje glede vmesnika med zahtevami za dovoljenje v okviru Direktive IPPC in Direktive, ki uvaja sistem trgovanja z dovoljenji za emisijo toplogrednih plinov v Skupnosti in ki spreminja Direktivo Sveta 96/61/ES?

Opomba: Od držav članic se ne zahteva, da navedejo katerikoli odgovor na to vprašanje, če se sistem trgovanja z emisijami toplogrednih plinov ne začne s 1. januarjem 2005, kakor je načrtovano.

7.3 Razpoložljivi reprezentativni podatki

7.3.1 Predložite razpoložljive reprezentativne podatke o mejnih vrednostih, določenih po specifičnih skupinah dejavnosti v skladu s Prilogo I, in po potrebi najboljše razpoložljive tehnike, iz katerih so izpeljane navedene vrednosti. Opišite, kako so bili ti podatki izbrani in zbrani.

Komisija lahko pred poročevalnim obdobjem ali med njim predlaga smernice za odgovor na to vprašanje.

7.3.2 Katere vrste pogojev za dovoljenja, razen za mejne vrednosti emisij, so bile določene? Navedite zlasti primere:

- enakovrednih parametrov in tehničnih ukrepov, ki dopolnjujejo mejne vrednosti emisij v dovoljenju,

- enakovrednih parametrov in tehničnih ukrepov, ki nadomeščajo mejne vrednosti emisij,

- pogojev v zvezi z varstvom tal in podzemne vode, ravnanjem z odpadki, učinkovito rabo energije, zahtevami za spremljanje emisij, preprečevanjem nesreč in omejevanjem njihovih posledic, ukrepi glede neobičajnih pogojev delovanja ter vzpostavitvijo prejšnjega stanja na območju po dokončnem prenehanju dejavnosti,

- pogojev v zvezi s sistemi okoljskega ravnanja.

8. SPLOŠNI ZAVEZUJOČI PREDPISI

8.1 Ali ima nacionalna zakonodaja možnost določanja nekaterih zahtev za določene skupine naprav v splošno zavezujočih predpisih, namesto vključevanja zahtev v posamezne pogoje za dovoljenja?

8.2 Za katere skupine naprav so bili določeni splošno zavezujoči predpisi? Kakšna je oblika teh predpisov?

9. STANDARDI KAKOVOSTI OKOLJA

9.1 Kako nacionalna zakonodaja obravnava potrebo po dodatnih ukrepih v primerih, kadar uporaba najboljših razpoložljivih tehnik ni dovolj za izpolnjevanje standarda kakovosti okolja, določenega ali opredeljenega na podlagi zakonodaje Skupnosti?

9.2 So se taki primeri pojavili? Če so se, navedite primere dodatnih ukrepov?

10. RAZVOJ NAJBOLJŠIH RAZPOLOŽLJIVIH TEHNIK

10.1 Kateri koraki so bili storjeni za zagotovitev, da pristojni organi spremljajo ali so obveščeni o razvoju najboljših razpoložljivih tehnik?

11. SPREMEMBE PRI NAPRAVAH

11.1 Katere so zakonske določbe, postopki in praksa za obravnavanje sprememb na napravah, ki jih izvedejo upravljavci?

11.2 Kako se pristojni organi odločijo, ali neka sprememba pri delovanju lahko vpliva na okolje (člen 2(10)(a), in/ali ima ta sprememba lahko znaten negativen vpliv na ljudi ali okolje (člen 2(10)(b))?

12. PONOVNA OBRAVNAVA IN OBNAVLJANE POGOJEV V DOVOLJENJU

12.1 Katere so zakonske določbe, postopki in praksa v zvezi s ponovno obravnavo in obnovitvijo pogojev v dovoljenju s strani pristojnega organa?

12.2 Ali je pogostost ponovne obravnave in po potrebi sprotnega dopolnjevanja pogojev za dovoljenje opredeljena v nacionalni zakonodaji ali pa se to določi drugače?

13. UPOŠTEVANJE POGOJEV ZA DOVOLJENJA

13.1 Opišite na splošno zakonske določbe, postopke in prakso, ki zagotavljajo upoštevanje pogojev za dovoljenje.

13.2 Katere zakonske določbe, postopki in praksa zagotavljajo, da upravljavci organe redno obveščajo o rezultatih spremljanja emisij in brez odlašanja o katerem koli izrednem dogodku ali nesreči, ki znatno vpliva na okolje?

13.3 Kako pristojni organi po nacionalni zakonodaji pridobijo pravico in/ali dolžnost izvajati inšpekcijski pregled na kraju samem?

13.4 Kateri so postopki in praksa v zvezi z rednimi inšpekcijskimi pregledi pristojnih organov na kraju samem? Če se redni inšpekcijski pregledi na kraju samem ne izvajajo, kako pristojni organi preverjajo informacije, ki jim jih predloži upravljavec?

13.5 Kakšne sankcije ali drugi ukrepi so na voljo v primeru neizpolnjevanja pogojev za dovoljenje? Ali so se take sankcije ali drugi ukrepi uporabljali v poročevalnem obdobju? (Če so na voljo, navedite ustrezne statistične podatke, na primer z uporabo obrazcev iz napotkov za poročanje v okviru priporočila, ki določa minimalna merila za okoljske inšpekcijske preglede v državah članicah.)

14. OBVEŠČANJE IN UDELEŽBA JAVNOSTI

14.1 Kako nacionalna zakonodaja zagotavlja obveščanje in udeležbo javnosti v postopkih za izdajo dovoljenja? Katere so najbolj pomembne spremembe nacionalne zakonodaje in sistema izdajanja dovoljenj, ki so bile potrebne zaradi izpolnjevanja dodatnih zahtev, uvedenih s členom 4 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta, ki predvideva javno udeležbo v zvezi s pripravo nekaterih načrtov in programov, povezanih z okoljem, in ki spreminja direktivi Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES?

Opomba: Od držav članic se ne zahteva, da navedejo katerikoli odgovor na to vprašanje, če začne Direktiva o javni udeležbi veljati po 1. juliju 2005.

14.2 Kako so informacije o vlogah, odločbah in rezultatih spremljanja izpustov dostopne javnosti? Koliko se uporablja internet za ta namen?

14.3 Kakšni ukrepi so bili sprejeti za zagotavljanje ozaveščanja javnosti glede njene pravice do dajanja pripomb na dokumente iz člena 15(1)?

14.4 Koliko časa ima javnost za dajanje pripomb na vloge za dovoljenja, preden pristojni organ sprejme svojo odločitev?

14.5 Kako organi obravnavajo pripombe javnosti, ko sprejemajo svoje odločitve?

14.6 Pod kakšnimi pogoji lahko predstavniki javnosti vložijo pritožbo na dovoljenje pri drugem organu ali sodišču?

14.7 Kakšen vpliv so imele omejitve iz člena 3(2) in (3) Direktive 90/313/EGS na dostop do informacij in sodelovanje javnosti v postopku za izdajo dovoljenja?

15. ČEZMEJNO SODELOVANJE

15.1 Ali nacionalna zakonodaja zagotavlja čezmejne informacije in sodelovanje ali je zadeva prepuščena dvostranskim in večstranskim odnosom med državami članicami ali upravni praksi?

15.2 Kako se v praksi ugotavlja, ali je možno, da bo delovanje objekta ali naprave imelo znaten negativen vpliv na okolje druge države članice?

15.3 Kako nacionalna zakonodaja in/ali praksa zagotavlja ustrezen dostop javnosti do informacij in sodelovanje pri postopkih za izdajo dovoljenja v državi članici, kjer je možen vpliv? Ali je ta udeležba dopolnjena s pravico do pritožbe?

16. RAZMERJE DO DRUGIH INSTRUMENTOV SKUPNOSTI

16.1 Kakšno je mnenje držav članic o učinkovitosti Direktive, med drugim v primerjavi z drugimi okoljskimi instrumenti Skupnosti?

16.2 Kateri ukrepi so bili sprejeti za zagotavljanje izvajanja Direktive skladno z izvajanjem drugih okoljskih instrumentov Skupnosti?

17. SPLOŠNE UGOTOVITVE

17.1 Ali so kakršne koli zadeve v zvezi z izvajanjem, ki predstavljajo problem v vaši državi? Če so, prosimo, da jih navedete.

[1] UL L 257, 10.10.1996, str. 26.

[2] UL L 377, 31.12.1991, str. 48.