PRILOGA

KAZALO

1. Uvod 188

1.1 Tehnično področje uporabe 188

1.2 Geografsko območje uporabe 188

1.3 Vsebina te TSI 188

2. Opis podsistema energija 188

2.1 Opredelitev 188

2.1.1 Oskrba z električno energijo 189

2.1.2 Geometrija voznega voda in kakovost odjema toka 189

2.2 Vmesniki z drugimi podsistemi 189

2.2.1 Uvod 189

2.2.2 Vmesniki te TSI s TSI varnost v železniških predorih 189

3. Bistvene zahteve 189

4. Opis značilnosti podsistema 191

4.1 Uvod 191

4.2 Funkcionalne in tehnične specifikacije podsistema 191

4.2.1 Splošne določbe 191

4.2.2 Osnovni parametri, ki so značilni za podsistem energija 192

4.2.3 Napetost in frekvenca 192

4.2.4 Parametri v zvezi z zmogljivostjo sistema oskrbe 192

4.2.5 Kapaciteta toka, sistemi z enosmernim tokom, mirujoči vlaki 193

4.2.6 Regenerativno zaviranje 193

4.2.7 Ureditev usklajevanja električne zaščite 193

4.2.8 Harmonično nihanje in dinamični učinki za sisteme AC za vlečni napajalni sistem 193

4.2.9 Geometrija voznega voda 193

4.2.10 Profil odjemnika toka 194

4.2.11 Srednja kontaktna sila 205

4.2.12 Dinamično vedenje in kakovost odjema toka 205

4.2.13 Razmik odjemnikov toka za projektiranje voznega voda 205

4.2.14 Material kontaktnega vodnika 196

4.2.15 Odseki ločevanja faz 196

4.2.16 Odseki ločevanja sistemov 197

4.2.17 Sistem za zbiranje podatkov o energiji ob progi 197

4.2.18 Zaščitni ukrepi pred električnim udarom 197

4.3 Funkcionalne in tehnične specifikacije za vmesnike 198

4.3.1 Splošne zahteve 198

4.3.2 Vmesnik s podsistemom tirna vozila 198

4.3.3 Vmesnik z infrastrukturnim podsistemom 199

4.3.4 Vmesnik s podsistemom vodenje-upravljanje in signalizacija 199

4.3.5 Vmesnik s podsistemom obratovanje in upravljanje prometa 199

4.4 Predpisi o obratovanju 199

4.5 Predpisi glede vzdrževanja 199

4.6 Poklicne kvalifikacije 200

4.7 Zdravstveni in varnostni pogoji 200

5. Komponente interoperabilnosti 200

5.1 Seznam komponent 200

5.2 Zmogljivosti in specifikacije komponent 200

5.2.1 Vozni vod 200

6. Ocenjevanje skladnosti komponent interoperabilnosti in ES-verifikacija podsistemov 201

6.1 Komponente interoperabilnosti 201

6.1.1 Postopki ocenjevanja skladnosti 201

6.1.2 Uporaba modulov 201

6.1.3 Inovativne rešitve za komponente interoperabilnosti 202

6.1.4 Posebni postopek ocenjevanja za komponento interoperabilnosti – vozni vod 202

6.1.5 ES-izjava o skladnosti komponent interoperabilnosti voznega voda 203

6.2 Podsistem energija 203

6.2.1 Splošne določbe 203

6.2.2 Uporaba modulov 203

6.2.3 Inovativne rešitve 204

6.2.4 Posebni postopki ocenjevanja za podsistem energija 204

6.3 Podsistemi, ki vključujejo komponente interoperabilnosti brez ES-izjave 205

6.3.1 Pogoji 205

6.3.2 Dokumentacija 205

6.3.3 Vzdrževanje podsistemov, potrjenih v skladu z oddelkom 6.3.1. 206

7. Izvajanje TSI energija 206

7.1 Uporaba te TSI za železniške proge 206

7.2 Uporaba te TSI za nove, obnovljene ali nadgrajene železniške proge 206

7.2.1 Uvod 206

7.2.2 Načrt izvajanja za napetost in frekvenco 206

7.2.3 Izvedbeni načrt za geometrijo voznega voda 207

7.2.4 Uporaba sistema za zbiranje podatkov o energiji ob progi 207

7.3 Uporaba te TSI za obstoječe proge 207

7.3.1 Uvod 207

7.3.2 Nadgradnja/obnova voznega voda in/ali oskrbe z električno energijo 208

7.3.3 Parametri v zvezi z vzdrževanjem 208

7.3.4 Obstoječi podsistemi, ki niso predmet projekta obnove ali nadgradnje 208

7.4 Posebni primeri 208

7.4.1 Splošno 208

7.4.2 Seznam posebnih primerov 208

Dodatek A – Ocenjevanje skladnosti komponent interoperabilnosti 212

Dodatek B – ES-verifikacija podsistema energija 213

Dodatek C – Srednja koristna napetost 215

Dodatek D – Opredelitev profila odjemnika toka 216

Dodatek E – Seznam referenčnih standardov 224

Dodatek F – Seznam odprtih točk 225

Dodatek G – Glosar 226

1. UVOD

1.1 Tehnično področje uporabe

(1) Ta TSI zadeva podsistem energija in del podsistema vzdrževanje železniškega sistema v Uniji v skladu s členom 1 Direktive 2008/57/ES.

(2) Podsistem energija je opredeljen v Prilogi II (2.2) k Direktivi 2008/57/ES.

(3) Tehnično področje uporabe te TSI je podrobneje opredeljeno v členu 2 te uredbe.

1.2 Geografsko območje uporabe

Geografsko območje uporabe te TSI je opredeljeno v členu 2(4) te uredbe.

1.3 Vsebina te TSI

(1) V skladu s členom 5(3) Direktive 2008/57/ES ta TSI: (a) navaja svoje predvideno področje uporabe (oddelek 2); (b) določa bistvene zahteve za podsistem energija (oddelek 3); (c) določa funkcionalne in tehnične specifikacije, ki jih morajo izpolnjevati podsistem in njegovi vmesniki glede na druge podsisteme (oddelek 4); (d) določa komponente interoperabilnosti in vmesnike, ki jih morajo obravnavati evropske specifikacije, vključno z evropskimi standardi, potrebne za doseganje interoperabilnosti znotraj železniškega sistema v Uniji (oddelek 5); (e) za vsak obravnavani primer navaja postopke za ocenjevanje skladnosti ali primernosti za uporabo komponent interoperabilnosti na eni strani ali ES-verifikacijo podsistemov na drugi strani (oddelek 6); (f) določa načrt izvajanja za ta TSI (oddelek 7); (g) navaja pogoje glede poklicnih kvalifikacij ter zdravja in varnosti pri delu, ki se zahtevajo za zadevno osebje pri obratovanju in vzdrževanju podsistema, pa tudi za izvajanje te TSI (oddelek 4).

(2) V skladu s členom 5(5) Direktive 2008/57/ES so določbe za posebne primere navedene v oddelku 7.

(3) Zahteve v tej TSI veljajo za vse sisteme tirne širine s področja uporabe te TSI, razen če posamezno poglavje navaja sisteme točno določenih tirnih širin ali nazivnih tirnih širin.

2. OPIS PODSISTEMA ENERGIJA

2.1 Opredelitev

(1) Ta TSI zajema vse fiksne naprave za doseganje interoperabilnosti, potrebne za oskrbo vlaka z vlečno energijo.

(2) Energijski podsistem obsega: (a) elektronapajalne postaje: povezane na primarni strani z visokonapetostno mrežo s transformacijo visoke napetosti na napetost in/ali konverzijo na sistem oskrbe z električno energijo, primeren za vlake. Na sekundarni strani so elektronapajalne postaje povezane s sistemom voznih vodov; (b) mesta ločevanja: električna oprema, nameščena na vmesnih lokacijah med elektronapajalnimi postajami, da oskrbuje in povezuje vozne vode ter zagotavlja zaščito, izolacijo in pomožno oskrbo; (c) odseki ločevanja: oprema, potrebna za omogočanje prehoda med različnimi električnimi sistemi ali med različnimi fazami istega električnega sistema; (d) sistem voznih vodov: sistem, ki napaja vlake, ki vozijo po progi, z električno energijo in jo vlakom prenaša preko odjemnikov toka. Sistem voznih vodov je opremljen tudi z ročnimi in daljinsko vodenimi stikali, ki so potrebna za izolacijo odsekov ali skupin sistema voznih vodov v skladu z operativnimi potrebami. Napajalni vodi so prav tako del voznega omrežja; (e) povratni vodnik: vsi vodniki, ki tvorijo predvideno pot povratnega voda. Iz tega razloga je povratni vodnik del podsistema energija in ima vmesnik s podsistemom infrastrukture.

(3) V skladu z oddelkom 2.2 Priloge II k Direktivi 2008/57/ES je sistem za merjenje porabe električne energije ob progi, ki se v tej TSI navaja kot sistem za zbiranje podatkov ob progi, opredeljen v točki 4.2.17 te TSI.

2.1.1 Oskrba z električno energijo

(1) Namen sistema oskrbe z električno energijo je oskrbeti posamezne vlake z električno energijo in tako zagotoviti izpolnjevanje načrtovanega voznega reda.

(2) Osnovni parametri za sistem oskrbe z električno energijo so opredeljeni v točki 4.2.

2.1.2 Geometrija voznega voda in kakovost odjema toka

(1) Cilj je zagotoviti zanesljiv in neprekinjen prenos električne energije iz sistema oskrbe z električno energijo v tirna vozila. Interaktivnost med voznim vodom in odjemnikom toka je pomemben vidik interoperabilnosti.

(2) Osnovni parametri za geometrijo voznega voda in kakovost odjema toka so določeni v točki 4.2.

2.2 Vmesniki z drugimi podsistemi

2.2.1 Uvod

(1) Podsistem energija ima za doseganje predvidene zmogljivosti vmesnike z drugimi podsistemi železniškega sistema. Ti podsistemi so navedeni v nadaljevanju: (a) tirna vozila; (b) infrastruktura; (c) vodenje-upravljanje in signalizacija ob progi; (d) vodenje-upravljanje in signalizacija v vozilu; (e) vodenje in upravljanje prometa.

(2) Točka 4.3 te TSI določa funkcionalne in tehnične specifikacije teh vmesnikov.

2.2.2 Vmesniki te TSI s TSI varnost v železniških predorih

Zahteve za podsistemom energija v zvezi z varnostjo v železniških predorih so določene v TSI, ki zadeva varnost v železniških predorih.

3. BISTVENE ZAHTEVE

V spodnji preglednici so prikazani osnovni parametri te TSI in njihova skladnost z bistvenimi zahtevami, kot so določene in oštevilčene v Prilogi III k Direktivi 2008/57/ES.

Točka TSI Naslov točke TSI Varnost Zanesljivost in razpoložljivost Zdravje Varstvo okolja Tehnična združljivost Dostopnost 4.2.3 Napetost in frekvenca — — — — 1.5 2.2.3 — 4.2.4 Parametri v zvezi z zmogljivostjo sistema oskrbe — — — — 1.5 2.2.3 — 4.2.5 Kapaciteta toka, sistemi z enosmernim tokom, mirujoči vlaki — — — — 1.5 2.2.3 — 4.2.6 Regenerativno zaviranje — — — 1.4.1 1.4.3 1.5 2.2.3 — 4.2.7 Ureditev usklajevanja električne zaščite 2.2.1 — — — 1.5 — 4.2.8 Harmonično nihanje in dinamični učinki za sisteme z izmeničnim tokom za vlečni napajalni sistem — — — 1.4.1 1.4.3 1.5 — 4.2.9 Geometrija voznega voda — — — — 1.5 2.2.3 — 4.2.10 Profil odjemnika toka — — — — 1.5 2.2.3 — 4.2.11 Srednja kontaktna sila — — — — 1.5 2.2.3 — 4.2.12 Dinamično vedenje in kakovost odjema toka — — — 1.4.1 2.2.2 1.5 2.2.3 — 4.2.13 Razmik odjemnikov toka za projektiranje voznega voda — — — — 1.5 2.2.3 — 4.2.14 Material kontaktnega vodnika — — 1.3.1 1.3.2 1.4.1 1.5 2.2.3 — 4.2.15 Odseki ločevanja faz 2.2.1 — — 1.4.1 1.4.3 1.5 2.2.3 — 4.2.16 Odseki ločevanja sistemov 2.2.1 — — 1.4.1 1.4.3 1.5 2.2.3 — 4.2.17 Sistem za zbiranje podatkov o energiji ob progi — — — — 1.5 — 4.2.18 Zaščitni ukrepi pred električnim udarom 1.1.1 1.1.3 2.2.1 — — 1.4.1 1.4.3 2.2.2 1.5 — 4.4 Predpisi o obratovanju 2.2.1 — — — 1.5 — 4.5 Predpisi o vzdrževanju 1.1.1 2.2.1 1.2 — — 1.5 2.2.3 — 4.6 Poklicne kvalifikacije 2.2.1 — — — — — 4.7 Zdravstveni in varnostni pogoji 1.1.1 1.1.3 2.2.1 — — 1.4.1 1.4.3 2.2.2 — —

4. OPIS ZNAČILNOSTI PODSISTEMA

4.1 Uvod

(1) Celotni železniški sistem, za katerega se uporablja Direktiva 2008/57/ES in katerega del je podsistem energija, je povezan sistem, katerega usklajenost je treba preveriti. Usklajenost je treba pregledati zlasti z vidika specifikacij podsistema energija, njegovih vmesnikov s sistemom, v katerega se vključuje, ter predpisov o obratovanju in vzdrževanju. Funkcionalne in tehnične specifikacije podsistema in njegovih vmesnikov, navedene v točkah 4.2 in 4.3, ne predpisujejo uporabe posebnih tehnologij ali tehničnih rešitev, razen kadar je to nujno potrebno za interoperabilnost železniškega omrežja.

(2) Inovativne rešitve za interoperabilnost, ki ne izpolnjujejo zahtev, določenih v tej TSI, in ki jih ni mogoče oceniti, kot je določeno v tej TSI, zahtevajo nove specifikacije in/ali nove metode ocenjevanja. Da se omogočijo tehnološke inovacije, se te specifikacije in metode ocenjevanja razvijejo po postopku za inovativne rešitve, opisanem v točkah 6.1.3 in 6.2.3.

(3) Značilnosti podsistema energija so ob upoštevanju vseh veljavnih bistvenih zahtev navedene v točkah od 4.2 do 4.7.

(4) Postopki za ES-verifikacijo podsistema energija so navedeni v točki 6.2.4 in preglednici B.1 v Dodatku B k tej TSI.

(5) Za posebne primere glej točko 7.4.

(6) Kjer so v tej TSI navedena sklicevanja na standarde EN, se različice, ki se v EN imenujejo „nacionalna odstopanja“ ali „posebni nacionalni pogoji“, ne uporabljajo in niso del te TSI.

4.2 Funkcionalne in tehnične specifikacije podsistema

4.2.1 Splošne določbe

Zmogljivost, ki jo mora doseči podsistem energija, ustreza vsaj zahtevani zmogljivosti železniškega sistema glede:

(a) najvišje dovoljene hitrosti proge;

(b) vrst(e) vlaka;

(c) zahtev v zvezi z železniškimi prevoznimi storitvami;

(d) odjemne moči vlakov na odjemnikih toka.

4.2.2 Osnovni parametri, ki so značilni za podsistem energija

Osnovni parametri, ki so značilni za podsistem energija, so:

4.2.2.1 Napajanje: (a) napetost in frekvenca (4.2.3); (b) parametri v zvezi z zmogljivostjo sistema oskrbe (4.2.4); (c) kapaciteta toka, sistemi z enosmernim tokom (v nadaljnjem besedilu: sistemi DC), mirujoči vlaki (4.2.5); (d) regenerativno zaviranje (4.2.6); (e) ureditev usklajevanja električne zaščite (4.2.7); (f) harmonično nihanje in dinamični učinki za sisteme z izmeničnim tokom (v nadaljnjem besedilu: sistemi AC) za vlečni napajalni sistem (4.2.8).

4.2.2.2 Geometrija voznega voda in kakovost odjema toka: (a) geometrija voznega voda (4.2.9); (b) profil odjemnika toka (4.2.10); (c) srednja kontaktna sila (4.2.11); (d) dinamično vedenje in kakovost odjema toka (4.2.12); (e) razmik odjemnikov toka za projektiranje voznega voda (4.2.13); (f) material kontaktnega vodnika (4.2.14); (g) odseki ločevanja faz (4.2.15); (h) odseki ločevanja sistemov (4.2.16).

4.2.2.3 Sistem za zbiranje podatkov o energiji ob progi (4.2.17)

4.2.2.4 Zaščitni ukrepi pred električnim udarom (4.2.18)

4.2.3 Napetost in frekvenca

(1) Napetost in frekvenca podsistema energija sta v okviru enega od štirih sistemov, opredeljenih v skladu z oddelkom 7: (a) AC 25 kV, 50 Hz; (b) AC 15 kV, 16,7 Hz; (c) DC 3 kV; (d) DC 1,5 kV.

(2) Vrednosti ter meje napetosti in frekvence za izbrani sistem so v skladu z oddelkom 4 standarda EN 50163:2004.

4.2.4 Parametri v zvezi z zmogljivostjo sistema oskrbe

Upoštevajo se naslednji parametri:

(a) največji vlakovni tok (4.2.4.1);

(b) faktor moči vlakov in srednja koristna napetost (4.2.4.2).

4.2.4.1 Največji vlakovni tok

Projektiranje podsistema energija zagotavlja sposobnost, da električno napajanje doseže navedene zmogljivosti in omogoča obratovanje vlakov z močjo, ki je manjša od 2 MW, brez omejevanja električne moči ali toka.

4.2.4.2 Srednja koristna napetost

Izračunana srednja koristna napetost „na odjemniku toka“ je v skladu z oddelkom 8 (razen oddelka 8.3, ki ga nadomesti točka C.1 Dodatka C) standarda EN 50388:2012. Pri simulaciji se upoštevajo vrednosti dejanskega faktorja moči vlakov. Točka C.2 Dodatka C zagotavlja dodatne informacije k oddelku 8.2 standarda EN 50388:2012.

4.2.5 Kapaciteta toka, sistemi z enosmernim tokom, mirujoči vlaki

(1) Vozni vodi s sistemi DC se projektirajo tako, da vzdržijo 300 A (za sistem napajanja 1,5 kV) in 200 A (za sistem napajanja 3 kV) na odjemnik toka ob mirovanju vlaka.

(2) Kapaciteta toka v mirovanju se doseže za preskusno vrednost statične kontaktne sile iz preglednice 4 oddelka 7.2 standarda EN 50367:2012.

(3) Vozni vodi se projektirajo ob upoštevanju temperaturnih omejitev v skladu z oddelkom 5.1.2 standarda EN 50119:2009.

4.2.6 Regenerativno zaviranje

(1) Sistemi AC oskrbe z električno energijo so projektirani tako, da omogočajo uporabo regenerativnega zaviranja, ki lahko brez posredovanja izmenja električno energijo z drugimi vlaki ali s kakšnim drugim sredstvom.

(2) Sistemi DC oskrbe z električno energijo se projektirajo tako, da omogočajo uporabo regenerativnega zaviranja vsaj z izmenjavo električne energije z drugimi vlaki.

4.2.7 Ureditev usklajevanja električne zaščite

Projektiranje usklajevanja električne zaščite podsistema energija je v skladu z zahtevami, navedenimi v oddelku 11 standarda EN 50388:2012.

4.2.8 Harmonično nihanje in dinamični učinki za sisteme AC za vlečni napajalni sistem

(1) Interaktivnost med vlečnim napajalnim sistemom in tirnimi vozili lahko povzroči električne nestabilnosti v sistemu.

(2) Da se zagotovi združljivost električnega sistema, morajo biti harmonične prenapetosti omejene pod kritičnimi vrednosti v skladu z oddelkom 10.4 standarda EN 50388:2012.

4.2.9 Geometrija voznega voda

(1) Vozni vod se projektira za odjemnike toka z geometrijo glave, opredeljeno v točki 4.2.8.2.9.2 TSI lokomotive in potniška tirna vozila, ob upoštevanju pravil iz točke 7.2.3 te TSI.

(2) Višina kontaktnega vodnika in bočni odklon kontaktnega vodnika zaradi bočnega vetra sta dejavnika, ki vplivata na interoperabilnost železniškega omrežja.

4.2.9.1 Višina kontaktnega vodnika

(1) Dovoljene vrednosti višine kontaktnega vodnika so navedene v preglednici 4.2.9.1. Preglednica 4.2.9.1 Višina kontaktnega vodnika Opis v ≥ 250 [km/h] v < 250 [km/h] Nazivna višina kontaktnega vodnika [mm] med 5 080 in 5 300 Med 5 000 in 5 750 . Najmanjša projektirana višina kontaktnega vodnika [mm] 5 080 V skladu z oddelkom 5.10.5 standarda EN 50119:2009, odvisno od izbranega profila. Največja projektirana višina kontaktnega vodnika [mm] 5 300 6 200 (1)

(2) Za razmerje med višinami kontaktnih vodnikov in delovnimi višinami odjemnika toka glej sliko 1 standarda EN 50119:2009.

(3) Pri nivojskih prehodih je višina kontaktnih vodnikov določena z nacionalnimi predpisi, če teh ni, pa v skladu z oddelkoma 5.2.4 in 5.2.5 standarda EN 50122-1:2011.

(4) Za sistema tirne širine 1 520 in 1 524 mm veljajo naslednje vrednosti za višino kontaktnega vodnika: (a) nazivna višina kontaktnega vodnika: med 6 000 mm in 6 300 mm; (b) najmanjša projektirana višina kontaktnega vodnika: 5 550 mm; (c) največja projektirana višina kontaktnega vodnika: 6 800 mm.

4.2.9.2 Največji bočni odklon

(1) Največji bočni odklon kontaktnega vodnika od središčne osi tira pri bočnem vetru je v skladu s preglednico 4.2.9.2. Preglednica 4.2.9.2 Največji bočni odklon glede na dolžino odjemnika toka Dolžina odjemnika toka [mm] Največji bočni odklon [mm] 1 600 400 (2) 1 950 550 (2)

(2) Pri tiru z več tirnicami je zahteva za bočni odklon izpolnjena za vsak par tirnic (predvidenih za obratovanje kot ločen tir), ki je predviden za oceno glede na TSI.

(3) Sistem tirne širine 1 520 mm: v državah članicah, ki uporabljajo profil odjemnikov toka v skladu s točko 4.2.8.2.9.2.3 TSI lokomotive in potniška tirna vozila, je največji bočni odklon kontaktnega vodnika od središčne osi odjemnika toka ob bočnem vetru 500 mm.

4.2.10 Profil odjemnika toka

(1) V mehanski kinematični profil odjemnika toka ne sega noben del podsistema energija (glej sliko D.2 Dodatka D), razen kontaktnega vodnika in poligonacijske ročice.

(2) Mehanski kinematični profil odjemnika toka za interoperabilne proge se določi z metodo, prikazano v Dodatku D.1.2, in s profili odjemnikov toka, opredeljenimi v točkah 4.2.8.2.9.2.1 in 4.2.8.2.9.2.2 TSI lokomotive in potniška tirna vozila.

(3) Ta profil se izračuna z uporabo kinematične metode z vrednostmi: (a) za nagib odjemnika toka epu 0,110 m na spodnji verifikacijski višini h′u = 5,0 m in (b) za nagib odjemnika toka epo 0,170 m na zgornji verifikacijski višini h′o = 6,5 m, v skladu s točko D.1.2.1.4 Dodatka D in z drugimi vrednostmi v skladu s točko D.1.3 Dodatka D.

(4) Sistem tirne širine 1 520 mm: v državah članicah, ki uporabljajo profil odjemnikov toka v skladu s točko 4.2.8.2.9.2.3 TSI lokomotive in potniška tirna vozila, je statični profil, ki je na voljo za odjemnik toka, opredeljen v točki D.2 Dodatka D.

4.2.11 Srednja kontaktna sila

(1) Srednja kontaktna sila Fm je statistična srednja vrednost kontaktne sile. Fm sestavljajo statične, dinamične in aerodinamične komponente kontaktne sile odjemnika toka.

(2) Razponi Fm za posamezne sisteme oskrbe z električno energijo so opredeljeni v preglednici 6 standarda EN 50367:2012.

(3) Vozni vodi se projektirajo tako, da so sposobni vzdržati zgornjo mejo projektirane vrednosti Fm, določeno v preglednici 6 standarda EN 50367:2012.

(4) Krivulje se uporabljajo za hitrosti do 320 km/h. Za hitrosti nad 320 km/h se uporabljajo postopki, določeni v točki 6.1.3.

4.2.12 Dinamično vedenje in kakovost odjema toka

(1) Vozni vod odvisno od metode ocenjevanja doseže vrednosti glede dinamičnega vedenja in dviga kontaktnega vodnika (pri konstrukcijsko določeni hitrosti), prikazane v preglednici 4.2.12. Preglednica 4.2.12 Zahteve glede dinamičnega vedenja in kakovosti odjema toka Zahteva v ≥ 250 [km/h] 250 > v > 160 [km/h] v ≤ 160 [km/h] Prostor za dvig poligonacijske ročice 2 S 0 Srednja kontaktna sila Fm Glej 4.2.11 Standardni odklon pri najvišji hitrosti proge σmax [N] 0,3 Fm Odstotek iskrenja pri najvišji hitrosti proge, NQ [%] (minimalno trajanje iskre 5 ms) ≤ 0,2 ≤ 0,1 za sisteme AC ≤ 0,2 za sisteme DC ≤ 0,1

(2) S0 je izračunan, simuliran ali izmerjen dvig kontaktnega vodnika pri poligonacijski ročici, dosežen v normalnih obratovalnih pogojih z enim ali več odjemniki toka z zgornjo mejo Fm pri najvišji hitrosti proge. Kadar je dvig poligonacijske ročice fizično omejen zaradi projektiranja voznega voda, se lahko potrebni prostor zmanjša na 1,5 S0 (glej oddelek 5.10.2 standarda EN 50119:2009).

(3) Največja sila (Fmax) je običajno v razponu Fm plus trije standardni odkloni σmax; višje vrednosti lahko nastanejo na določenih mestih in so navedene v preglednici 4 oddelka 5.2.5.2 standarda EN 50119:2009. Za toge komponente, kot so izolatorji odseka v sistemih voznih vodov, se lahko kontaktna sila poveča na največ 350 N.

4.2.13 Razmik odjemnikov toka za projektiranje voznega voda

Vozni vod se projektira za najmanj dva odjemnika toka, ki obratujeta drug poleg drugega, tako da je najmanjša središčna os razmika do središčne osi glav sosednjih odjemnikov toka enaka ali nižja od vrednosti iz stolpca „A“, „B“ ali „C“, izbranega v preglednici 4.2.13:

Preglednica 4.2.13

Razmik odjemnikov toka za projektiranje voznega voda

Konstrukcijsko določena hitrost [km/h] Izmenični tok – najmanjša razdalja [m] Enosmerni tok 3 kV – najmanjša razdalja [m] Enosmerni tok 1,5 kV – najmanjša razdalja [m] Vrsta A B C A B C A B C v ≥ 250 200 200 200 200 35 160 < v < 250 200 85 35 200 115 35 200 85 35 120 < v ≤ 160 85 85 35 20 20 20 85 35 20 80 < v ≤ 120 20 15 15 20 15 15 35 20 15 v ≤ 80 8 8 8 8 8 8 20 8 8

4.2.14 Material kontaktnega vodnika

(1) Kombinacija materiala kontaktnega vodnika in materiala kontaktnih gibljivih vezi močno vpliva na obrabo kontaktnih gibljivih vezi in kontaktnega vodnika.

(2) Dovoljeni materiali kontaktnih gibljivih vezi so opredeljeni v točki 4.2.8.2.9.4.2 TSI lokomotive in potniška tirna vozila.

(3) Dovoljeni materiali za kontaktne vodnike so baker in bakrove zlitine. Kontaktni vodnik izpolnjuje zahteve oddelkov 4.2 (razen sklica na Prilogo B standarda), 4.3 in 4.6 do 4.8. standarda EN 50149:2012.

4.2.15 Odseki ločevanja faz

4.2.15.1 Splošno

(1) Pri projektiranju odsekov ločevanja faz se zagotovi, da se vlaki lahko premikajo z odseka na sosednji odsek brez premoščanja faz. Poraba električne energije vlaka (vlečna enota, vlečena vozila in tok neobremenjenega transformatorja) se izniči pred vstopom v odsek ločevanja faz. Zagotovijo se ustrezna sredstva za omogočanje ponovnega zagona vlaka, ki se je ustavil na odseku ločevanja faz (razen za kratke odseke ločevanja).

(2) Skupna dolžina D nevtralnih odsekov je opredeljena v oddelku 4 standarda EN 50367:2012. Za izračun razdalj D v skladu s standardom EN 50119:2009 se upoštevata oddelek 5.1.3 in dvig S0.

4.2.15.2 Proge s hitrostmi v ≥ 250 km/h

Lahko se sprejmeta dve vrsti projektiranja odsekov ločevanja faz:

(a) projektiranje ločevanja faz, kadar so vsi odjemniki toka najdaljših vlakov, usklajenih s TSI, v nevtralnem odseku. Skupna dolžina nevtralnega odseka je najmanj 402 m. Za podrobne zahteve glej Prilogo A.1.2 standarda EN 50367:2012; ali

(b) krajša faza ločevanja s tremi izoliranimi prekrivanji, kakor je navedeno v Prilogi A.1.4 standarda EN 50367:2012. Skupna dolžina nevtralnega odseka je skupaj z razmiki in odstopanji krajša od 142 m.

4.2.15.3 Proge s hitrostmi v < 250 km/h

V projektiranju odsekov ločevanja so običajno sprejete rešitve, ki so opisane v Prilogi A.1 k standardu EN 50367:2012. Kadar se predlaga drugačna rešitev, je treba dokazati, da je ta rešitev vsaj enako zanesljiva.

4.2.16 Odseki ločevanja sistemov

4.2.16.1 Splošno

(1) Pri projektiranju odsekov ločevanja sistemov se zagotovi, da se lahko vlaki premikajo od enega sistema oskrbe z električno energijo do sosednjega, drugačnega sistema oskrbe z električno energijo brez stika in prenosa energije med sistemoma. Za prečkanje odsekov ločevanja sistemov obstajata dve metodi: (a) z dvignjenim odjemnikom toka, ki se dotika kontaktnega vodnika; (b) s spuščenim odjemnikom toka, ki se ne dotika kontaktnega vodnika.

(2) Sosednji upravljavci infrastrukture se v skladu s prevladujočimi razmerami dogovorijo o rešitvi (a) ali (b).

(3) Skupna dolžina D nevtralnih odsekov je opredeljena v oddelku 4 standarda EN 50367:2012. Za izračun razdalj D v skladu s standardom EN 50119:2009 se upoštevata oddelek 5.1.3 in dvig S0.

4.2.16.2 Dvignjeni odjemniki toka

(1) Poraba električne energije vlaka (vlečna enota, vlečena vozila in tok neobremenjenega transformatorja) se izniči pred vstopom v odsek ločevanja sistemov.

(2) Če se odseki ločevanja sistemov prečkajo z odjemniki toka dvignjenimi do kontaktnega vodnika, za njihovo funkcionalno zasnovo veljajo naslednji pogoji: (a) geometrija različnih elementov voznega voda preprečuje, da bi odjemniki toka sprožili kratek stik ali povzročili stik in prenos energije med sistemoma oskrbe z električno energijo; (b) v podsistemu energija je treba zagotoviti, da se prepreči stik in prenos energije med sosednjima sistemoma oskrbe z električno energijo, če prekinjevalci tokokroga na vlaku odpovejo; (c) sprememba v višini kontaktnega vodnika vzdolž celotnega odseka ločevanja izpolnjuje zahteve iz oddelka 5.10.3 standarda EN 50119:2009.

4.2.16.3 Spuščeni odjemniki toka

(1) Ta možnost se izbere, če ni mogoče izpolniti pogojev za obratovanje z dvignjenimi odjemniki toka.

(2) Če se odsek ločevanja sistemov prečka s spuščenimi odjemniki toka, se projektira tako, da se prepreči električna povezava dveh sistemov oskrbe z električno energijo z nenamerno dvignjenim odjemnikom toka.

4.2.17 Sistem za zbiranje podatkov o energiji ob progi

(1) V točki 4.2.8.2.8 TSI lokomotive in potniška tirna vozila so navedene zahteve za sistem za merjenje električne energije v vozilu (EMS), namenjen pridobivanju in posredovanju sklopov zbranih podatkov za zaračunavanje energije (CEBD) v sistem za zbiranje podatkov o energiji ob progi.

(2) Sistem za zbiranje podatkov o energiji ob progi (DCS) prejme, shrani in izvozi CEBD, ne da bi jih poškodoval.

(3) Specifikacija v zvezi s protokoli za vmesnike med EMS in DCS ter format prenesenih podatkov sta odprti točki, ki se bosta zaprli v 2 letih po začetku veljavnosti te uredbe.

4.2.18 Zaščitni ukrepi pred električnim udarom

Električna varnost sistema voznih vodov in zaščita pred električnim udarom se dosežeta z izpolnitvijo oddelkov 5.2.1 (samo za javne površine), 5.3.1, 5.3.2, 6.1 in 6.2 (razen zahtev za povezave za tirne tokokroge) standarda EN 50122-1:2011+A1:2011, v zvezi z mejami izmenične napetosti za varnost oseb z upoštevanjem oddelkov 9.2.2.1 in 9.2.2.2 standarda, v zvezi z mejami enosmerne napetosti pa z upoštevanjem oddelkov 9.3.2.1 in 9.3.2.2 standarda.

4.3 Funkcionalne in tehnične specifikacije za vmesnike

4.3.1 Splošne zahteve

Z vidika tehnične združljivosti so vmesniki navedeni po podsistemih po naslednjem vrstnem redu: tirna vozila, infrastruktura, vodenje-upravljanje in signalizacija ter obratovanje in upravljanje prometa.

4.3.2 Vmesnik s podsistemom tirna vozila

Sklicevanje v TSI energija Sklicevanje v TSI lokomotive in potniška tirna vozila Parameter Točka Parameter Točka Napetost in frekvenca 4.2.3 Obratovanje v razponu napetosti in frekvenc 4.2.8.2.2 Parametri v zvezi z zmogljivostjo sistema oskrbe: — največji vlakovni tok — faktor moči vlakov in povprečna koristna napetost 4.2.4 Največji tok iz voznega voda Faktor moči 4.2.8.2.4 4.2.8.2.6 Kapaciteta toka, sistemi DC, mirujoči vlaki 4.2.5 Največji tok v mirovanju 4.2.8.2.5 Regenerativno zaviranje 4.2.6 Regenerativno zaviranje z vračanjem energije v vozni vod 4.2.8.2.3 Ureditev usklajevanja električne zaščite 4.2.7 Električna zaščita vlaka 4.2.8.2.10 Harmonično nihanje in dinamični učinki za sisteme AC za vlečni napajalni sistem 4.2.8 Motnje sistema v zvezi z energijo za sisteme AC 4.2.8.2.7 Geometrija voznega voda 4.2.9 Delovni razpon v višini odjemnika toka Geometrija glave odjemnika toka 4.2.8.2.9.1 4.2.8.2.9.2 Profil odjemnika toka 4.2.10 Dodatek D Geometrija glave odjemnika toka Profili 4.2.8.2.9.2 4.2.3.1 Srednja kontaktna sila 4.2.11 Statična kontaktna sila odjemnika toka 4.2.8.2.9.5 Kontaktna sila in dinamično vedenje odjemnika toka 4.2.8.2.9.6 Dinamično vedenje in kakovost odjema toka 4.2.12 Kontaktna sila in dinamično vedenje odjemnika toka 4.2.8.2.9.6 Razmik odjemnikov toka za projektiranje voznega voda 4.2.13 Razporeditev odjemnikov toka 4.2.8.2.9.7 Material kontaktnega vodnika 4.2.14 Material kontaktnih gibljivih vezi 4.2.8.2.9.4 Odseki ločevanja: faza sistem 4.2.15 4.2.16 Vožnja skozi odseke ločevanja faz ali sistemov 4.2.8.2.9.8 Sistem za zbiranje podatkov o energiji ob progi 4.2.17 Sistem za merjenje električne energije v vozilu 4.2.8.2.8

4.3.3 Vmesnik z infrastrukturnim podsistemom

Sklicevanje v TSI energija Sklicevanje v TSI infrastruktura Parameter Točka Parameter Točka Profil odjemnika toka 4.2.10 Svetli profil 4.2.3.1

4.3.4 Vmesnik s podsistemom vodenje-upravljanje in signalizacija

(1) Vmesnik za nadzor moči je vmesnik med podsistemom energija in podsistemom tirna vozila.

(2) Vendar pa se informacije prenašajo prek podsistemov vodenje-upravljanje in signalizacija, zato je vmesnik za prenos naveden v TSI vodenje-upravljanje in signalizacija ter TSI lokomotive in potniška tirna vozila.

(3) Če je proga opremljena z evropskim sistemom za upravljanje železniškega prometa (ERTMS), se pomembne informacije za preklop prekinjevalca tokokroga, spremembo največjega vlakovnega toka ter spremembo upravljanja sistema oskrbe z električno energijo in odjemnika toka pošljejo prek ERTMS.

(4) Harmonski tokovi, ki vplivajo na podsistem vodenje-upravljanje in signalizacija, so določeni v TSI vodenje-upravljanje in signalizacija.

4.3.5 Vmesnik s podsistemom obratovanje in upravljanje prometa

Sklicevanje v TSI energija Sklicevanje v TSI vodenje in upravljanje prometa Parameter Točka Parameter Točka Največji vlakovni tok 4.2.4.1 Sestava vlaka Priprava navodil o progi 4.2.2.5 4.2.1.2.2.1 Odseki ločevanja: faza sistem 4.2.15 4.2.16 Sestava vlaka Priprava navodil o progi 4.2.2.5 4.2.1.2.2.1

4.4 Predpisi o obratovanju

(1) Predpisi o obratovanju se oblikujejo v okviru postopkov, opisanih v sistemu za upravljanje varnosti upravljavca infrastrukture. Ti predpisi upoštevajo dokumentacijo, povezano z obratovanjem, ki je del tehnične dokumentacije, kot je zahtevano v členu 18(3) Direktive 2008/57/ES in določeno v Prilogi VI k navedeni direktivi.

(2) V nekaterih primerih, ki vključujejo vnaprej načrtovana dela, se lahko pojavi potreba po začasnem odstopanju od specifikacij podsistema energija in njegovih komponent interoperabilnosti, opredeljenih v oddelkih 4 in 5 te TSI.

4.5 Predpisi glede vzdrževanja

(1) Predpisi glede vzdrževanja se oblikujejo v okviru postopkov, opisanih v sistemu za upravljanje varnosti upravljavca infrastrukture.

(2) Pred začetkom obratovanja podsistema se v okviru tehnične dokumentacije, ki se priloži izjavi o verifikaciji, za komponente interoperabilnosti in elemente podsistema pripravi dokumentacija o vzdrževanju.

(3) Za podsistem se pripravi načrt vzdrževanja, s katerim se zagotovi, da se bodo v njegovi obratovalni dobi izpolnjevale zahteve iz te TSI.

4.6 Poklicne kvalifikacije

Poklicne kvalifikacije osebja, ki se zahtevajo za vodenje in vzdrževanje podsistema energija, so zajete v postopkih, opisanih v sistemu za upravljanje varnosti upravljavca infrastrukture, in niso določene v tej TSI.

4.7 Zdravstveni in varnostni pogoji

(1) Zdravstveni in varnostni pogoji, ki se zahtevajo za vodenje in vzdrževanje podsistema energija, so v skladu z ustrezno evropsko in nacionalno zakonodajo.

(2) To področje je zajeto tudi v postopkih, opisanih v sistemu za upravljanje varnosti upravljavca infrastrukture.

5. KOMPONENTE INTEROPERABILNOSTI

5.1 Seznam komponent

(1) Komponente interoperabilnosti urejajo ustrezne določbe Direktive 2008/57/ES; tiste, ki zadevajo podsistem energija, so navedene v nadaljevanju.

(2) Vozni vod: (a) Komponente interoperabilnosti voznega voda sestavljajo elementi, navedeni v nadaljevanju, ki se namestijo v podsistem energija, ter ustrezni predpisi za projektiranje in konfiguracijo. (b) Komponente voznega voda so vodniki, nameščeni nad železniško progo za oskrbo električnih vlakov z električno energijo, skupaj s pripadajočim spojnim materialom, izolatorji v vodih in drugimi priključki, vključno z napajalnimi in povezovalnimi vodi. Vozni vod je nameščen nad zgornjo mejo profila vozila in napaja vozila z električno energijo prek odjemnikov toka. (c) Nosilne konstrukcije, kot so konzole, drogovi in temelji, povratni vodi, avtotransformatorji, stikala in drugi izolatorji, niso komponente interoperabilnosti voznega voda. Zanje veljajo zahteve podsistema le, če zadevajo interoperabilnost.

(3) Ocenjevanje skladnosti obsega faze in značilnosti, kakor so navedene v točki 6.1.4 in označene z X v preglednici A.1 Dodatka A k tej TSI.

5.2 Zmogljivosti in specifikacije komponent

5.2.1 Vozni vod

5.2.1.1 Geometrija voznega voda

Projektiranje voznega voda je v skladu s točko 4.2.9.

5.2.1.2 Srednja kontaktna sila

Vozni vod se projektira ob upoštevanju srednje kontaktne sile Fm iz točke 4.2.11.

5.2.1.3 Dinamično vedenje

Zahteve za dinamično vedenje voznega voda so določene v točki 4.2.12.

5.2.1.4 Prostor za dvig poligonacijske ročice

Vozni vod se projektira tako, da zagotavlja potreben prostor za dvig, kot je opredeljeno v točki 4.2.12.

5.2.1.5 Razmik odjemnikov toka za projektiranje voznega voda

Vozni vod se projektira za razmik odjemnikov toka, kot je navedeno v točki 4.2.13.

5.2.1.6 Tok v mirovanju

Vozni vod za sisteme DC se projektira za zahteve iz točke 4.2.5.

5.2.1.7 Material kontaktnega vodnika

Material kontaktnega vodnika izpolnjuje zahteve iz točke 4.2.14.

6. OCENJEVANJE SKLADNOSTI KOMPONENT INTEROPERABILNOSTI IN ES-VERIFIKACIJA PODSISTEMOV

Moduli postopkov za ocenjevanje skladnosti, primernosti za uporabo in ES-verifikacijo so opisani v Sklepu Komisije 2010/713/EU.

6.1 Komponente interoperabilnosti

6.1.1 Postopki ocenjevanja skladnosti

(1) Postopki ocenjevanja skladnosti komponent interoperabilnosti, kot so opredeljeni v oddelku 5 te TSI, se izvedejo z uporabo ustreznih modulov.

(2) Postopki ocenjevanja skladnosti za posebne zahteve za komponento interoperabilnosti so določeni v točki 6.1.4.

6.1.2 Uporaba modulov

(1) Za ocenjevanje skladnosti komponent interoperabilnosti se uporabljajo naslednji moduli: (a) CA Notranji nadzor proizvodnje (b) CB ES-pregled tipa (c) CC Skladnost s tipom na podlagi notranjega nadzora proizvodnje (d) CH Skladnost na podlagi celovitega sistema vodenja kakovosti (e) CH1 Skladnost na podlagi celovitega sistema vodenja kakovosti in pregleda projektiranja Preglednica 6.1.2 Moduli za ocenjevanje skladnosti komponent interoperabilnosti Postopki Moduli Dano v promet v EU pred začetkom veljavnosti te TSI CA ali CH Dano v promet v EU po začetku veljavnosti te TSI CB + CC ali CH1

(2) Moduli za ocenjevanje skladnosti komponent interoperabilnosti se izberejo izmed modulov, ki jih prikazuje preglednica 6.1.2.

(3) V primeru proizvodov, danih v promet pred objavo te TSI, se šteje, da je tip odobren in zato ES-pregled tipa (modul CB) ni potreben, če proizvajalec dokaže uspešnost preskusov in verifikacije komponent interoperabilnosti za predhodne vloge ob primerljivih pogojih ter skladnost z zahtevami te TSI. V tem primeru to ocenjevanje ostane veljavno pri novi uporabi. Če ni mogoče dokazati, da je bila rešitev v preteklosti pozitivno potrjena, se uporablja postopek za komponente interoperabilnosti, dane v promet v EU po objavi te TSI.

6.1.3 Inovativne rešitve za komponente interoperabilnosti

Če se za komponento interoperabilnosti predlaga inovativna rešitev, se uporabi postopek iz člena 10 te uredbe.

6.1.4 Posebni postopek ocenjevanja za komponento interoperabilnosti – vozni vod

6.1.4.1 Ocenjevanje dinamičnega vedenja in kakovosti odjema toka

(1) Metodologija: (a) Ocenjevanje dinamičnega vedenja in kakovosti odjema toka zajema vozni vod (podsistem energija) in odjemnik toka (podsistem tirna vozila). (b) Skladnost z zahtevami glede dinamičnega vedenja se preveri z ocenjevanjem: — dviga kontaktnega vodnika ter bodisi: — srednje kontaktne sile Fm in standardnega odklona σmax ali — odstotka iskrenja. (c) Naročnik navede metodo, ki se uporabi za verifikacijo. (d) Izvedba voznega voda se oceni s potrjenim simulacijskim orodjem v skladu s standardom EN 50318:2002 in z meritvijo v skladu s standardom EN 50317:2012. (e) Če obstoječa izvedba voznega voda obratuje že vsaj 20 let, zahteva za simulacijo iz točke (2) ni obvezna. Meritve iz točke (3) se opravijo za najslabše lastnosti odjemnikov toka v zvezi z interakcijsko zmogljivostjo zadevne izvedbe voznega voda. (f) Meritve se lahko izvedejo na posebej zgrajenem preskusnem odseku ali na progi, kjer je vozni vod v gradnji.

(2) Simulacija: (a) Za potrebe simulacije in analize rezultatov se upoštevajo reprezentativne lastnosti (na primer predori, križiščne kretnice, nevtralni odseki itd.). (b) Simulacije se opravijo z uporabo najmanj dveh vrst odjemnika toka, skladnih s TSI, za ustrezno hitrost (3) in sistem oskrbe z električno energijo, do konstrukcijsko določene hitrosti predlaganega voznega voda, ki predstavlja komponento interoperabilnosti. (c) Simulacija se lahko izvede z uporabo vrst odjemnika toka, ki so v postopku certifikacije komponente interoperabilnosti, če izpolnjujejo druge zahteve TSI lokomotive in potniška tirna vozila. (d) Simulacija se opravi za posamezni odjemnik toka in za več odjemnikov toka z razmikom v skladu z zahtevami iz točke 4.2.13. (e) Da je simulirana kakovost odjema toka sprejemljiva, mora biti v skladu s točko 4.2.12 za dvig, povprečno kontaktno silo in standardni odklon za vsak odjemnik toka.

(3) Merjenje: (a) Če so rezultati simulacije sprejemljivi, se izvede dinamični preskus na kraju samem z reprezentativnim odsekom novega voznega voda. (b) Ta meritev se lahko opravi pred začetkom obratovanja ali pri polnem obratovanju. (c) Za omenjeni preskus na kraju samem se na tirna vozila, ki omogočajo ustrezno hitrost na reprezentativnem odseku, namesti eno od dveh vrst odjemnika toka, izbranih za simulacijo. (d) Preskusi se opravijo vsaj za najslabše lastnosti odjemnikov toka v zvezi z interakcijsko zmogljivostjo, izpeljane iz simulacij. Če preskusa ni mogoče opraviti z 8-metrskim razmikom med odjemniki toka, je pri preskusih s hitrostmi do 80 km/h razmik med dvema zaporednima odjemnikoma toka dovoljeno povečati na največ 15 m. (e) Povprečna kontaktna sila vsakega odjemnika toka izpolnjuje zahteve iz točke 4.2.11 do predvidene konstrukcijsko določene hitrosti preskušanega voznega voda. (f) Da je izmerjena kakovost odjema toka sprejemljiva, mora biti v skladu s točko 4.2.12 za dvig ter za srednjo kontaktno silo in standardni odklon ali za odstotek iskrenja. (g) Če so vsa zgoraj navedena ocenjevanja uspešno izvedena, se šteje, da je projektiranje voznega voda, na katerem je bil opravljen preskus, skladno in se lahko uporablja na progah z združljivimi značilnostmi projektiranja. (h) Ocenjevanje dinamičnega vedenja in kakovost odjema toka v zvezi s komponento interoperabilnosti odjemnika toka sta določena v točki 6.1.3.7 TSI lokomotive in potniška tirna vozila.

6.1.4.2 Ocenjevanje toka v mirovanju

Ocenjevanje skladnosti se izvede za statično silo iz točke 4.2.5 v skladu s Prilogo A.3 k standardu EN 50367:2012.

6.1.5 ES-izjava o skladnosti komponent interoperabilnosti voznega voda

ES-izjavo o skladnosti v skladu z oddelkom 3 Priloge IV k Direktivi 2008/57/ES spremlja izjava, ki določa pogoj uporabe za naslednje parametre:

(a) največjo konstrukcijsko določeno hitrost;

(b) nazivno napetost in frekvenco;

(c) nazivno vrednost toka;

(d) sprejeti profil odjemnika toka.

6.2 Podsistem energija

6.2.1 Splošne določbe

(1) Na zahtevo vložnika priglašeni organ izvede ES-verifikacijo v skladu s členom 18 Direktive 2008/57/ES ter v skladu z določbami ustreznih modulov.

(2) Če vložnik dokaže, da so bili preskusi ali verifikacije podsistema energija uspešni za predhodne vloge projektiranja v podobnih okoliščinah, priglašeni organ te preskuse in verifikacije upošteva pri ES-verifikaciji.

(3) Postopki ocenjevanja skladnosti za posebne zahteve za podsistem so opredeljeni v točki 6.2.4.

(4) Vložnik sestavi ES-izjavo o verifikaciji za podsistem energija v skladu s členom 18(1) in Prilogo V k Direktivi 2008/57/ES.

6.2.2 Uporaba modulov

Za postopek ES-verifikacije podsistema energija lahko vložnik ali njegov pooblaščeni zastopnik s sedežem v Skupnosti izbira med:

(a) modulom SG: ES-verifikacija na podlagi preverjanja enote ali

(b) modulom SH1: ES-verifikacija na podlagi celovitega sistema vodenja kakovosti in pregleda projektiranja.

6.2.2.1 Uporaba modula SG

V primeru modula SG lahko priglašeni organ upošteva dokazila o pregledih, preveritvah ali preskusih, ki so jih uspešno in v primerljivih okoliščinah opravili drugi organi ali vložnik (ali so bili opravljeni v imenu vložnika).

6.2.2.2 Uporaba modula SH1

Modul SH1 se lahko izbere samo, kadar so dejavnosti, ki so del predvidenega podsistema, ki se preverja (projektiranje, proizvodnja, sestavljanje, namestitev), predmet sistema vodenja kakovosti za projektiranje, proizvodnjo, pregled končnega proizvoda in preskus, ki ga odobri in nadzoruje priglašeni organ.

6.2.3 Inovativne rešitve

Če se za energijski podsistem predlaga inovativna rešitev, se uporabi postopek iz člena 10 te uredbe.

6.2.4 Posebni postopki ocenjevanja za podsistem energija

6.2.4.1 Ocenjevanje srednje koristne napetosti

(1) Ocenjevanje se izvede v skladu z oddelkom 15.4 standarda EN 50388:2012.

(2) Ocenjevanje se izvede samo pri novo zgrajenih ali nadgrajenih podsistemih.

6.2.4.2 Ocenjevanje regenerativnega zaviranja

(1) Ocenjevanje za fiksne naprave za oskrbo z električno energijo izmeničnega toka se izvede v skladu z oddelkom 15.7.2 standarda EN 50388:2012.

(2) Ocenjevanje za oskrbo z električno energijo enosmernega toka se izvede s pregledom projektiranja.

6.2.4.3 Ocenjevanje ureditve usklajevanja električne zaščite

Ocenjevanje se dokaže s projektiranjem in delovanjem elektronapajalnih postaj v skladu z oddelkom 15.6 standarda EN 50388:2012.

6.2.4.4 Ocenjevanje harmoničnega nihanja in dinamičnih učinkov za sisteme AC za vlečni napajalni sistem

(1) Izvede se študija združljivosti v skladu z oddelkom 10.3 standarda EN 50388:2012.

(2) Ta študija se izvede samo pri vključitvi pretvornikov z aktivnimi polprevodniki v sistem oskrbe z električno energijo.

(3) Priglašeni organ oceni, ali so merila iz oddelka 10.4 standarda EN 50388:2012 izpolnjena.

6.2.4.5 Ocenjevanje dinamičnega vedenja in kakovosti odjema toka (vključitve v podsistem)

(1) Glavni cilj tega preskusa je ugotoviti napake v razporeditvi in konstrukciji, ne pa ocenjevanje same zasnove.

(2) Meritve parametrov interaktivnosti se opravijo v skladu s standardom EN 50317:2012.

(3) Te meritve se opravijo z odjemnikom toka, ki predstavlja komponento interoperabilnosti in ima značilnosti srednje kontaktne sile, opredeljene v točki 4.2.11 te TSI, za konstrukcijsko določeno hitrost proge ob upoštevanju vidikov, povezanih z najmanjšo hitrostjo in stranskimi tiri.

(4) Nameščeni vozni vod se sprejme, če rezultati meritev izpolnjujejo zahteve iz točke 4.2.12.

(5) Za obratovalne hitrosti do 120 km/h (sistemi AC) oziroma do 160 km/h (sistemi DC) meritev dinamičnega vedenja ni obvezna. V tem primeru se uporabijo alternativne metode ugotavljanja konstrukcijskih napak, kot je meritev geometrije voznega voda v skladu s točko 4.2.9.

(6) Ocenjevanje dinamičnega vedenja in kakovosti odjema toka za vgradnjo odjemnika toka v podsistem tirna vozila je opredeljena v točki 6.2.3.20 TSI lokomotive in potniška tirna vozila.

6.2.4.6 Ocenjevanje zaščitnih ukrepov pred električnim udarom

(1) Za vsako napravo se dokaže, da je zasnova zaščitnih ukrepov pred električnim udarom v skladu s točko 4.2.18.

(2) Poleg tega se preveri tudi obstoj pravil in postopkov za zagotavljanje pravilne namestitve naprav.

6.2.4.7 Ocenjevanje načrta vzdrževanja

(1) Ocenjevanje se izvede s preveritvijo obstoja načrta vzdrževanja.

(2) Priglašeni organ ni pristojen za ocenjevanje primernosti podrobnih zahtev, določenih v načrtu.

6.3 Podsistemi, ki vključujejo komponente interoperabilnosti brez ES-izjave

6.3.1 Pogoji

(1) Priglašeni organ lahko do 31. maja 2021 izda ES-potrdilo o verifikaciji za podsistem, čeprav nekatere komponente interoperabilnosti, ki so vgrajene v podsistem, nimajo ustreznih ES-izjav o skladnosti in/ali primernosti za uporabo v skladu s to TSI, če so izpolnjena naslednja merila: (a) priglašeni organ je preveril skladnost podsistema glede zahtev iz oddelka 4 in v zvezi s točkama 6.2 in 6.3 ter oddelkom 7, razen točke 7.4, te TSI. Poleg tega se ne uporablja zahteva glede skladnosti komponent interoperabilnosti z oddelkom 5 in točko 6.1; in (b) komponente interoperabilnosti, ki niso zajete v ustrezni ES-izjavi o skladnosti in/ali primernosti za uporabo, se uporabljajo v podsistemu, ki je že odobren in je pred začetkom veljavnosti te TSI začel obratovati v najmanj eni državi članici.

(2) ES-izjave o skladnosti in/ali ustreznosti za uporabo se ne sestavljajo za komponente interoperabilnosti, ki so bile ocenjene na ta način.

6.3.2 Dokumentacija

(1) V ES-potrdilu o verifikaciji podsistema se jasno navede, katere komponente interoperabilnosti je priglašeni organ ocenil v okviru verifikacije podsistema.

(2) V ES-izjavi o verifikaciji podsistema se jasno navede: (a) katere komponente interoperabilnosti so bile ocenjene kot del podsistema, (b) potrditev, da podsistem vsebuje komponente interoperabilnosti, enake tistim, ki so bile verificirane kot del podsistema, (c) razlog(-e), zakaj proizvajalec za navedene komponente interoperabilnosti ni zagotovil ES-izjave o skladnosti in/ali primernosti za uporabo, preden so bile vgrajene v podsistem, vključno z uporabo nacionalnih predpisov, priglašenih v skladu s členom 17 Direktive 2008/57/ES.

6.3.3 Vzdrževanje podsistemov, potrjenih v skladu z oddelkom 6.3.1.

(1) V prehodnem obdobju in po končanem prehodnem obdobju, do nadgradnje ali obnove podsistema (ob upoštevanju odločitve države članice o uporabi TSI) se komponente interoperabilnosti, ki nimajo ES-izjave o skladnosti in/ali primernosti za uporabo in so iste vrste, lahko uporabljajo za zamenjave, povezane z vzdrževanjem (rezervni deli), za podsistem, za katerega je zadolžen organ, pristojen za vzdrževanje.

(2) V vsakem primeru mora organ, pristojen za vzdrževanje, zagotoviti, da so komponente za zamenjave, povezane z vzdrževanjem, primerne za uporabo, se uporabljajo na njihovem področju uporabe in omogočajo doseganje interoperabilnosti v železniškem sistemu ter hkrati izpolnjujejo bistvene zahteve. Take komponente morajo biti sledljive in certificirane v skladu s katerim koli nacionalnim ali mednarodnim predpisom ali širše priznanim kodeksom ravnanja na področju železnic.

7. IZVAJANJE TSI ENERGIJA

Države članice pripravijo nacionalni načrt za izvajanje te TSI, pri čemer morajo upoštevati skladnost celotnega železniškega sistema v Evropski uniji. Ta načrt vključuje vse nove, obnovljene in nadgrajene proge v skladu s podrobnostmi, navedenimi v točkah 7.1 do 7.4.

7.1 Uporaba te TSI za železniške proge

Oddelki 4 do 6 in vse posebne določbe v točkah 7.2 do 7.3 v nadaljevanju se v celoti uporabljajo za proge, zajete v geografsko območje uporabe te TSI, ki bodo začele obratovati kot interoperabilne proge po začetku veljavnosti te TSI.

7.2 Uporaba te TSI za nove, obnovljene ali nadgrajene železniške proge

7.2.1 Uvod

(1) Za namen tega oddelka „nova proga“ pomeni progo, ki ustvari smer, ki še ne obstaja.

(2) Naslednji primeri se lahko štejejo za nadgradnjo ali obnovo obstoječih prog: (a) preureditev odseka obstoječe proge; (b) gradnja obvoza; (c) gradnja enega ali več tirov na obstoječi progi, ne glede na razdaljo med obstoječimi in dograjenimi tiri.

(3) V skladu s pogoji iz člena 20(1) Direktive 2008/57/ES načrt izvajanja navaja način za prilagoditev obstoječih fiksnih naprav iz točke 2.1, ko je to gospodarsko upravičeno.

7.2.2 Načrt izvajanja za napetost in frekvenco

(1) Izbira sistema oskrbe z električno energijo je v pristojnosti države članice. Odločitev je treba sprejeti na gospodarskih in tehničnih temeljih ob upoštevanju najmanj naslednjih elementov: (a) obstoječega sistema oskrbe z električno energijo v tej državi članici; (b) povezav z železniškimi progami v sosednjih državah z obstoječo oskrbo z električno energijo; (c) odjemne moči.

(2) Nove proge s hitrostmi, ki presegajo 250 km/h, se opremijo z enim od sistemov AC, opredeljenih v točki 4.2.3.

7.2.3 Izvedbeni načrt za geometrijo voznega voda

7.2.3.1 Področje uporabe izvedbenega načrta

Izvedbeni načrti držav članic morajo upoštevati naslednje elemente:

(a) zmanjševanje razlik med različnimi geometrijami voznega voda;

(b) morebitne povezave z obstoječimi geometrijami voznega voda v sosednjih območjih;

(c) obstoječe certificirane komponente interoperabilnosti voznega voda.

7.2.3.2 Izvedbena pravila za sistem tirne širine 1 435 mm

Vozni vod se projektira ob upoštevanju naslednjih pravil:

(a) Nove proge s hitrostmi, ki presegajo 250 km/h, so prirejene za oba odjemnika toka, kot je določeno v točkah 4.2.8.2.9.2.1 (1 600 mm) in 4.2.8.2.9.2.2 (1 950 mm) TSI lokomotive in potniška tirna vozila. Če to ni mogoče, vozni vod omogoča uporabo vsaj odjemnika toka z geometrijo glave, določeno v točki 4.2.8.2.9.2.1 (1 600 mm) TSI lokomotive in potniška tirna vozila.

(b) Obnovljene ali nadgrajene proge s hitrostmi, enakimi ali višjimi od 250 km/h, omogočajo uporabo vsaj odjemnika toka z geometrijo glave, določeno v točki 4.2.8.2.9.2.1 (1 600 mm) TSI lokomotive in potniška tirna vozila.

(c) Drugi primeri: vozni vod omogoča uporabo vsaj enega od odjemnikov toka z geometrijo glave, določeno v točki 4.2.8.2.9.2.1 (1 600 mm) ali 4.2.8.2.9.2.2 (1 950 mm) TSI lokomotive in potniška tirna vozila.

7.2.3.3 Sistemi tirne širine, ki so drugačni od sistema tirne širine 1 435 mm

Vozni vod omogoča uporabo vsaj enega odjemnika toka z geometrijo glave, določeno v točki 4.2.8.2.9.2 TSI lokomotive in potniška tirna vozila.

7.2.4 Uporaba sistema za zbiranje podatkov o energiji ob progi

Države članice morajo v 2 letih po zaprtju „odprtih točk“ iz točke 4.2.17 zagotoviti uporabo sistema za zbiranje podatkov o energiji ob progi, ki bo omogočal izmenjavo zbranih podatkov za zaračunavanje energije.

7.3 Uporaba te TSI za obstoječe proge

7.3.1 Uvod

Če se ta TSI uporablja za obstoječe proge, in brez poseganja v točko 7.4 (posebni primeri), se upoštevajo naslednji elementi:

(a) Kadar se uporablja člen 20(2) Direktive 2008/57/ES, države članice ob upoštevanju izvedbenega načrta odločijo, katere zahteve TSI se uporabijo.

(b) Kadar se člen 20(2) Direktive 2008/57/ES ne uporablja, se priporoča skladnost s to TSI. Kadar skladnosti ni mogoče doseči, naročnik obvesti državo članico o razlogih za to.

(c) Kadar država članica zahteva novo odobritev za začetek obratovanja, naročnik določi praktične ukrepe in različne faze projekta, potrebne za doseganje zahtevanih ravni zmogljivosti. Te faze projekta lahko vključujejo prehodna obdobja za začetek obratovanja opreme z zmanjšanimi ravnmi zmogljivosti.

(d) Morda že obstoječ podsistem omogoča uporabo vozil, skladnih s TSI, saj izpolnjuje temeljne zahteve Direktive 2008/57/ES. Postopek, ki se uporabi za prikaz ravni skladnosti z osnovnimi parametri TSI, je v skladu s priporočilom Komisije [posodobljeno Priporočilo 2011/622/EU (4)].

7.3.2 Nadgradnja/obnova voznega voda in/ali oskrbe z električno energijo

(1) Za doseganje skladnosti s to TSI je možno postopno spreminjanje celotnega ali dela sistema voznega voda in/ali sistema oskrbe z električno energijo – po posameznih elementih – prek daljšega obdobja.

(2) Vendar se lahko skladnost celotnega podsistema razglasi šele, ko so s TSI skladni vsi elementi na celotnem odseku proge.

(3) Postopek nadgradnje/obnove mora upoštevati potrebo po ohranjanju združljivosti z obstoječim podsistemom energija in drugimi podsistemi. Za projekt, ki vključuje elemente, ki niso skladni s TSI, se je treba o uporabi postopkov za ocenjevanje skladnosti in ES-verifikacijo dogovoriti z državo članico.

7.3.3 Parametri v zvezi z vzdrževanjem

Pri vzdrževanju energijskega podsistema niso potrebne uradne verifikacije in dovoljenja za začetek obratovanja. Vendar pa se zamenjave v okviru vzdrževanja, kolikor je to upravičeno in izvedljivo, lahko opravijo v skladu z zahtevami te TSI, kar prispeva k razvoju interoperabilnosti.

7.3.4 Obstoječi podsistemi, ki niso predmet projekta obnove ali nadgradnje

Postopek, ki se uporabi za prikaz ravni skladnosti obstoječih prog z osnovnimi parametri te TSI, je v skladu s priporočilom Komisije (Priporočilo 2011/622/EU).

7.4 Posebni primeri

7.4.1 Splošno

(1) Posebni primeri, navedeni v točki 7.4.2, opisujejo posebne določbe, ki so potrebne in odobrene na določenih omrežjih posamezne države članice.

(2) Ti posebni primeri so razvrščeni kot: — Primeri „P“: „trajni“ primeri. — Primeri „T“: „začasni“ primeri, pri katerih se načrtuje, da bo ciljni sistem dosežen v prihodnosti.

7.4.2 Seznam posebnih primerov

7.4.2.1 Posebne lastnosti estonskega omrežja

7.4.2.1.1 Napetost in frekvenca (4.2.3)

Primer P

Najvišja dovoljena napetost voznega voda v Estoniji je 4 kV (v omrežjih DC 3 kV).

7.4.2.2 Posebne lastnosti francoskega omrežja

7.4.2.2.1 Napetost in frekvenca (4.2.3)

Primer T

Vrednosti in meje napetosti ter frekvence na terminalih elektronapajalne postaje in odjemniku toka certificiranih vodov z enosmernim tokom 1,5 kV:

— iz Nimesa do Port Bou,

— iz Toulousa do Narbonne,

lahko presegajo vrednosti iz oddelka 4 standarda EN50163:2004 (Umax2 blizu 2 000 V).

7.4.2.2.2 Odseki ločevanja faz – proge s hitrostmi v ≥ 250 km/h (4.2.15.2)

Primer P

V primeru nadgradnje/obnove prog za visoke hitrosti LN 1, 2, 3 in 4 je dovoljeno posebno projektiranje odsekov ločevanja faz.

7.4.2.3 Posebne lastnosti italijanskega omrežja

7.4.2.3.1 Odseki ločevanja faz – proge s hitrostmi v ≥ 250 km/h (4.2.15.2)

Primer P

V primeru nadgradnje/obnove proge za visoke hitrosti Rim–Neapelj je dovoljeno posebno projektiranje odsekov ločevanja faz.

7.4.2.4 Posebne lastnosti latvijskega omrežja

7.4.2.4.1 Napetost in frekvenca (4.2.3)

Primer P

Najvišja dovoljena napetost voznega voda v Latviji je 4 kV (v omrežjih DC 3 kV).

7.4.2.5 Posebne lastnosti litovskega omrežja

7.4.2.5.1 Dinamično vedenje in kakovost odjema toka (4.2.12)

Primer P

Za obstoječe projektiranje voznega voda se prostor za dvig poligonacijske ročice izračuna v skladu z nacionalnimi tehničnimi predpisi, priglašenimi za ta namen.

7.4.2.6 Posebne lastnosti poljskega omrežja

7.4.2.6.1 Ureditev usklajevanja električne zaščite (4.2.7)

Primer P

Pri poljskem omrežju DC 3 kV se opomba c v preglednici 7 standarda EN 50388:2012 nadomesti z opombo: Za visoke kratke stike mora biti sprožitev stikala tokokroga zelo hitra. Če je mogoče, se mora sprožiti stikalo tokokroga vlečne enote, da poskusi preprečiti sprožitev stikala tokokroga na elektronapajalni postaji.

7.4.2.7 Posebne lastnosti španskega omrežja

7.4.2.7.1 Višina kontaktnega vodnika (4.2.9.1)

Primer P

Na nekaterih odsekih prihodnjih prog s hitrostmi v ≥ 250 km/h je lahko nazivna višina kontaktnega vodnika 5,60 m.

7.4.2.7.2 Odseki ločevanja faz – proge s hitrostmi v ≥ 250 km/h (4.2.15.2)

Primer P

V primeru nadgradnje/obnove obstoječih prog za visoke hitrosti se ohrani posebno projektiranje odsekov ločevanja faz.

7.4.2.8 Posebne lastnosti švedskega omrežja

7.4.2.8.1 Ocenjevanje srednje koristne napetosti (6.2.4.1)

Primer P

Poleg ocenjevanja srednje koristne napetosti v skladu z oddelkom 15.4 standarda EN 50388:2012 se lahko zmogljivost oskrbe z električno energijo oceni tudi s:

— primerjavo z referenco, kjer se je rešitev oskrbe z električno energijo uporabila za podoben ali zahtevnejši vozni red vlaka. Referenca ima podobno ali večjo: — razdaljo do napetostno krmiljenega zbiralnega vodnika (postaja frekvenčnega pretvornika), — impedanco sistema voznega voda,

— približno oceno Usrednja koristna za preproste primere, s čimer se povečajo dodatne zmogljivosti za prihodnje prometne zahteve.

7.4.2.9 Posebne lastnosti omrežja Združenega kraljestva za Veliko Britanijo

7.4.2.9.1 Napetost in frekvenca (4.2.3)

Primer P

Dovoljeno je nadaljevanje nadgradnje, obnove in širjenje omrežij, opremljenih z elektrifikacijskim sistemom, ki deluje pri 600/750 V DC, ter uporaba napajalnih tirnic v konfiguraciji treh in/ali štirih tirnic v skladu z nacionalnimi tehničnimi predpisi, priglašenimi za ta namen.

Posebni primer za Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske, ki velja samo za glavno omrežje v Veliki Britaniji.

7.4.2.9.2 Višina kontaktnega vodnika (4.2.9.1)

Primer P

Za izgradnjo novega podsistema energija, njegovo nadgradnjo ali obnovo na obstoječi infrastrukturi je dovoljeno projektiranje višine kontaktnega vodnika voznega voda v skladu z nacionalnimi tehničnimi predpisi, priglašenimi za ta namen.

Posebni primer za Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske, ki velja samo za glavno omrežje v Veliki Britaniji.

7.4.2.9.3 Največji bočni odklon (4.2.9.2) in profil odjemnika toka (4.2.10)

Primer P

Za izgradnjo novega podsistema energija, njegovo nadgradnjo ali obnovo na obstoječi infrastrukturi je dovoljen izračun prilagoditve največjemu bočnemu odklonu, verifikacijskim višinam in profilu odjemnika toka v skladu z nacionalnimi tehničnimi predpisi, priglašenimi za ta namen.

Posebni primer za Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske, ki velja samo za glavno omrežje v Veliki Britaniji.

7.4.2.9.4 Zaščitni ukrepi pred električnim udarom (4.2.18)

Primer P

Za nadgradnjo ali obnovo obstoječega podsistema energija ali gradnjo novih podsistemov energija na obstoječi infrastrukturi je namesto v skladu z oddelkom 5.2.1 standarda EN50122-1:2011+A1:2011 dovoljena zasnova zaščitnih ukrepov pred električnim udarom v skladu z nacionalnimi tehničnimi predpisi, priglašenimi za ta namen.

Posebni primer za Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske, ki velja samo za glavno omrežje v Veliki Britaniji.

7.4.2.9.5 Ocenjevanje skladnosti voznega voda kot komponente:

Primer P

V nacionalnih predpisih so lahko opredeljeni postopek ocenjevanja skladnosti v zvezi s točkama 7.4.2.9.2 in 7.4.2.9.3 ter pripadajoča potrdila.

Postopek lahko vključuje ocenjevanje skladnosti delov, ki niso predmet posebnih primerov.

7.4.2.10 Posebne lastnosti v omrežju predora pod Rokavskim prelivom

7.4.2.10.1 Višina kontaktnega vodnika (4.2.9.1)

Primer P

Za nadgradnjo ali obnovo obstoječega podsistema energija je dovoljeno projektiranje višine kontaktnega vodnika voznega voda v skladu s tehničnimi predpisi, priglašenimi za ta namen.

7.4.2.11 Posebne lastnosti luksemburškega omrežja

7.4.2.11.1 Napetost in frekvenca (4.2.3)

Primer T

Vrednosti in meje napetosti ter frekvence na terminalih elektronapajalne postaje in odjemniku toka naslednjih elektrificiranih vodov s 25 kV AC med mestoma Bettembourg in Rodange (meja) ter odseku proge med mestoma Pétange in Leudelange lahko presegajo vrednosti iz oddelka 4 standarda EN50163:2004 (Umax1 blizu 30 kV in Umax2 blizu 30,5 kV).

(1) Ob upoštevanju odstopanj in dviga v skladu s sliko 1 standarda EN 50119:2009 največja višina kontaktnega vodnika ne sme preseči 6 500 mm.

(2) Vrednosti se prilagodijo ob upoštevanju gibanja odjemnika toka in odstopanja tirov v skladu z Dodatkom D.1.4.

(3) Hitrost obeh vrst odjemnikov toka je najmanj enaka konstrukcijsko določeni hitrosti simuliranega voznega voda.

(4) Priporočilo Komisije 2011/622/EU z dne 20. septembra 2011 o postopku za dokazovanje ravni skladnosti obstoječih železniških prog s temeljnimi parametri tehničnih specifikacij za interoperabilnost (UL L 243, 21.9.2011, str. 23).