SL Uradni list Evropske unije L 143/18

DIREKTIVA KOMISIJE 2005/38/ES

z dne 6. junija 2005

o določitvi metod vzorčenja in analiz za uradni nadzor vsebnosti toksinov iz rodu Fusarium v živilih

(Besedilo velja za EGP)

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Direktive Sveta 85/591/EGS z dne 20. decembra 1985 o uvedbi metod Skupnosti za vzorčenje in analize za spremljanje in nadzor živil, namenjenih za prehrano ljudi (1) ter zlasti člena 1(1) Direktive,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Uredba Komisije (ES) št. 466/2001 z dne 8. marca 2001 o določitvi mejnih vrednosti nekaterih kontaminatov v živilih (2) določa meje nekaterih toksinov iz rodu Fusarium v nekaterih živilih.

(2) Direktiva Sveta 89/397/EGS z dne 14. junija 1989 o uradnem nadzoru živil (3) določa splošna načela o izvajanju nadzora živil. Direktiva Sveta 93/99/EGS z dne 29. oktobra 1993 o dodatnih ukrepih v zvezi z uradnim nadzorom živil (4) uvaja sistem standardov kakovosti za laboratorije, ki so jih države članice pooblastile za uradni nadzor živil.

(3) Vzorčenje je odločilno za natančnost določanja vsebnosti toksinov iz rodu Fusarium, ki so zelo heterogeno porazdeljeni po lotu.

(4) Treba je določiti splošna merila, katerim mora metoda analize ustrezati, da se zagotovi, da nadzorni laboratoriji uporabljajo metode analize s primerljivimi stopnjami zanesljivosti.

(5) Ukrepi iz te direktive so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Države članice zagotovijo, da se vzorčenje za uradni nadzor vsebnosti toksinov iz rodu Fusarium (deoksinivalenola, zearalenona, fumonizinov B1 in B2 ter toksinov T-2 in HT-2) v živilih izvaja v skladu z metodami, določenimi v Prilogi I.

Člen 2

Države članice zagotovijo, da priprava vzorcev in metode analiz za uradni nadzor vsebnosti toksinov iz rodu Fusarium (deoksinivalenola, zearalenona, fumonizinov B1 in B2 ter toksinov T-2 in HT-2) v živilih izpolnjujejo merila, določena v Prilogi II.

Člen 3

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do 1. julija 2006. Komisiji takoj predložijo besedilo navedenih predpisov in preglednico ujemanja med predpisi in to direktivo.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice predložijo Komisiji besedila glavnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 4

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 5

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju, 6. junija 2005 Za Komisijo Markos KYPRIANOU Član Komisije

(1) UL L 372, 31.12.1985, str. 50. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 284, 31.10.2003, str. 1).

(2) UL L 77, 16.3.2001, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 856/2005 (glej stran 3 tega Uradnega lista).

(3) UL L 186, 30.6.1989, str. 23.

(4) UL L 290, 24.11.1993, str. 14. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003.

PRILOGA I METODE VZORČENJA ZA URADNI NADZOR VSEBNOSTI TOKSINOV IZ RODU FUSARIUM V NEKATERIH ŽIVILIH 1. Namen in področje uporabe Vzorčenje za uradni nadzor vsebnosti toksinov iz rodu Fusarium v živilih poteka v skladu z metodami, določenimi v tej prilogi. Tako dobljeni sestavljeni vzorci reprezentativno predstavljajo celoten lot. Skladnost z mejnimi vrednostmi, ki so predpisane v členu Priloge I Uredbe (ES) št. 466/2001, se ugotovi na osnovi vsebnosti, določene v laboratorijskih vzorcih. 2. Opredelitev pojmov V tej prilogi se uporabljajo naslednje opredelitve: 2.1 lot: je določljiva količina živila, ki je prispela istočasno in za katero uradnik določi, da ima enake lastnosti, kot so poreklo, sorta, vrsta pakiranja, izvajalec pakiranja, dobavitelj ali oznake; 2.2 sublot: prepoznavni del večjega lota, v katerem se izvaja vzorčenje; vsak sublot mora biti fizično ločen in določljiv; 2.3 primarni vzorec: količina materiala, vzetega z enega mesta v lotu ali podlotu; 2.4 sestavljeni vzorec: vzorec, ki je sestavljen iz vseh primarnih vzorcev, vzetih iz lota ali sublota. 3. Splošne določbe 3.1 Osebje Vzorčenje izvaja pooblaščena oseba, ki jo imenuje država članica. 3.2 Material za vzorčenje Vsak lot, namenjen za pregled, mora biti vzorčen posebej. V skladu s točko 4.3 je velike lote treba razdeliti na sublote in jih vzorčiti ločeno. 3.3 Previdnostni ukrepi Med vzorčenjem in pripravo vzorcev je treba paziti, da ne pride do sprememb, ki bi vplivale na vsebnost toksinov iz rodu Fusarium, škodljivo vplivale na analitsko določitev ali povzročile nereprezentativnost sestavljenih vzorcev. 3.4 Primarni vzorci Če je mogoče, je treba primarne vzorce odvzeti na različnih mestih, razporejenih po celotnem lotu ali sublotu. Odstopanje od tega postopka je treba zapisati v zapisniku iz točke 3.8 te priloge. 3.5 Priprava sestavljenega vzorca Sestavljeni vzorec se pripravi tako, da se združijo primarni vzorci. 3.6 Enakovredni vzorci Referenčni vzorci za izvršbo, trženje (prepoved) in referenčne (sodne) namene se jemljejo iz homogeniziranega sestavljenega vzorca, če ta postopek ni v nasprotju s predpisi držav članic. 3.7 Shranjevanje in prevoz vzorcev Vsak vzorec je treba hraniti v čisti posodi iz kemično inertnega materiala, ki omogoča primerno zaščito pred onesnaženjem in poškodbami med transportom. Upoštevati je treba vse previdnostne ukrepe, da se prepreči kakršna koli sprememba v sestavi vzorca, ki bi lahko nastala med transportom ali skladiščenjem. 3.8 Pečatenje in označevanje vzorcev Vsak vzorec, odvzet za uradno uporabo, se na mestu vzorčenja zapečati in označi po predpisih države članice. O vsakem vzorčenju je treba napisati zapisnik, ki omogoča nedvoumno prepoznavanje vsakega lota, navaja datum in mesto vzorčenja ter vse dodatne podatke, ki bi bili lahko v pomoč analitiku. 4. Posebne določbe 4.1 Različne vrste lotov Živila se lahko tržijo v razsutem stanju, posodah ali posameznih pakiranjih, kot so vrečke, vreče, pakiranje za prodajo na drobno. Postopek vzorčenja se lahko uporablja za vse različne oblike, v katerih se živila dajejo v promet. Brez poseganja v posebne določbe iz točk 4.3, 4.4 in 4.5 se za vzorčenje lotov, ki se tržijo v posameznih pakiranjih, kot so vrečke, vreče, pakiranje za prodajo na drobno, kot vodilo lahko uporablja naslednja formula. — Masa: v kg — pogostost vzorčenja (SF): vsaka {n}-ta vrečka ali vreča, iz katere je treba vzeti primarni vzorec (decimalke se zaokrožijo na najbližje celo število). 4.2 Masa primarnega vzorca Masa primarnega vzorca mora znašati približno 100 gramov, če v tej prilogi ni določeno drugače. Če gre za lote, sestavljene iz pakiranj za prodajo na drobno, je masa primarnega vzorca odvisna od mase pakiranja za prodajo na drobno. 4.3 Splošni pregled metode vzorčenja za žita in žitne proizvode Preglednica 1 Razdelitev lotov v sublote glede na proizvod in maso lota Proizvod Masa lota (v tonah) Masa ali število sublotov Št. primarnih vzorcev Masa sestavljenega vzorca (kg) Žita in žitni proizvodi ≥ 1 500 500 ton 100 10 > 300 in < 1 500 3 subloti 100 10 ≥ 50 in ≤ 300 100 ton 100 10 < 50 — 3–100 (1) 1–10 4.4 Metode vzorčenja za žita in žitne proizvode za lote ≥ 50 ton — Če je sublot mogoče fizično ločiti, je treba vsak lot razdeliti na sublote po preglednici 1. Ob upoštevanju, da masa lota ni vedno natančen večkratnik mase sublotov, lahko masa sublota presega navedeno maso za največ 20 %. — Vsak sublot je treba vzorčiti ločeno. — Število primarnih vzorcev: 100. Masa sestavljenega vzorca = 10 kg. — Če opisane metode vzorčenja ni mogoče izvesti zaradi posledic pri trženju, ki bi nastale zaradi poškodovanja lota, npr. zaradi oblik pakiranja, prevoznih sredstev, se lahko uporablja druga metoda vzorčenja, ki je kar najbolj reprezentativna ter v celoti opisana in dokumentirana. 4.5 Postopek za vzorčenje žit in žitnih proizvodov za lote < 50 ton Za lote žit pod 50 ton se uporablja načrt vzorčenja z 10 do 100 primarnih vzorcev, odvisno od mase lota, ki se združijo v sestavljeni vzorec z 1 do 10 kg. Pri zelo majhnih lotih (≤ 0,5 tone) se lahko vzame nižje število primarnih vzorcev, vendar mora sestavljeni vzorec, ki združuje vse primarne vzorce, tudi v tam primeru tehtati najmanj 1 kg. Za določitev števila primarnih vzorcev, ki jih je treba vzeti, se uporablja preglednica 2. Preglednica 2 Število primarnih vzorcev, ki jih je treba vzeti, glede na maso lota žita in žitnih proizvodov Masa lota (v tonah) Št. primarnih vzorcev ≤ 0,05 3 > 0,05–≤ 0,5 5 > 0,5–≤ 1 10 > 1–≤ 3 20 > 3–≤ 10 40 > 10–≤ 20 60 > 20–≤ 50 100 4.6 Metode vzorčenja živil, namenjenih za dojenčke in majhne otroke — Metode vzorčenja žit in žitnih proizvodov, kot so določene v točki 4.5, se uporabljajo tudi pri živilih, namenjenih za dojenčke in majhne otroke. Skladno s tem je število primarnih vzorcev, ki jih je treba vzeti, odvisno od mase lota in je najmanj 10 in največ 100, v skladu s preglednico 2 v točki 4.5. Pri zelo majhnih lotih (≤ 0,5 tone) se lahko vzame manjše število primarnih vzorcev, vendar mora sestavljeni vzorec, ki združuje vse primarne vzorce, tudi v tem primeru tehtati najmanj 1 kg. — Masa primarnega vzorca mora biti približno 100 gramov. Če gre za lote, sestavljene iz pakiranj za prodajo na drobno, je masa primarnega vzorca odvisna od mase pakiranja za prodajo na drobno, v primeru zelo majhnih lotov (≤ 0,5 tone) morajo imeti primarni vzorci tako maso, da ob združitvi vsota mase sestavljenega vzorca znaša najmanj 1 kg. — Masa sestavljenega vzorca = 1–10 kg, dobro premešano. 4.7 Vzorčenje na stopnji prodaje na drobno Vzorčenje živil na stopnji prodaje na drobno se po možnosti izvede v skladu z navedenimi določbami za vzorčenje iz točk 4.4 in 4.5. Če to ni mogoče, se uporabijo druge učinkovite metode vzorčenja na stopnji prodaje na drobno, če zagotavljajo zadostno reprezentativnost vzorčenega lota. 5. Sprejemljivost lota ali sublota — Sprejetje: če sestavljeni vzorec ustreza mejni vrednosti, ob upoštevanju merilne negotovosti in popravka za izkoristek. — Zavrnitev: če sestavljeni vzorec brez utemeljenega dvoma presega mejno vrednost, ob upoštevanju merilne negotovosti in popravka za izkoristek. (1) Odvisno od mase lota – glej preglednico 2.