Uredba Sveta (EGS) št. 295/91

z dne 4. februarja 1991

o vzpostavitvi skupnih pravil za sistem odškodnin za zavrnjeno vkrcanje v rednem zračnem prevozu

SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 84 (2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije [1],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [2],

ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora [3],

ker predstavljajo ukrepi liberalizacije, ki jih je sprejel Svet julija 1990, nadaljnji korak do povsem razvite skupne politike v zračnem prometu;

ker je potrebno skupno ukrepanje na področju zaščite interesov uporabnikov zračnega prevoza, da bi zagotovili uravnotežen razvoj v luči korenito spreminjajočega se okolja, v katerem morajo delovati letalski prevozniki;

ker se trenutna praksa na področju odškodnin za zavrnjeno vkrcanje med letalskimi prevozniki precej razlikuje;

ker naj bi določeni skupni minimalni standardi na področju odškodnin za zavrnjeno vkrcanje zagotovili ohranjanje kakovosti storitev letalskih prevoznikov v kontekstu naraščajoče konkurence;

ker bi moral letalski prevoznik uvesti pravila za vkrcanje v primeru leta s prevelikim številom rezervacij;

ker bi bilo treba za primer zavrnjenega vkrcanja opredeliti pravice potnikov;

ker bi morali letalski prevozniki plačati odškodnino in zagotoviti dodatne storitve potnikom, katerih vkrcanje je bilo zavrnjeno;

ker bi morali biti potniki jasno obveščeni o veljavnih pravilih,

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Ta uredba vzpostavlja skupna minimalna pravila, ki veljajo, kadar je potnikom zavrnjen dostop do rednega leta s prevelikim številom rezervacij, za katerega imajo veljavno vozovnico in potrjeno rezervacijo, z odletom z letališča, ki se nahaja na ozemlju države članice, za katero velja Pogodba, ne glede na državo, kjer ima letalski prevoznik sedež, državljanstvo potnika in namembni kraj.

Člen 2

V tej uredbi:

(a) "zavrnjeno vkrcanje" pomeni zavrnitev sprejema potnikov na let, čeprav imajo:

- veljavno vozovnico,

- potrjeno rezervacijo za ta let in

- so se pojavili na prijavi potnikov v zahtevanem časovnem roku in kot je določeno;

(b) "potrjena rezervacija" pomeni, da vozovnica, ki jo je prodal letalski prevoznik ali njegov pooblaščeni potovalni agent, vsebuje

- navedbo številke, datuma in časa leta in

- oznako "OK" ali kak drug vpisan podatek v ustreznem prostoru na vozovnici, ki pomeni registracijo s strani letalskega prevoznika kot tudi izrecno potrditev rezervacije s strani letalskega prevoznika;

(c) "redni let" pomeni let, ki ima vse lastnosti, ki sledijo:

- opravlja se z letalom za prevoz potnikov ali potnikov in tovora in/ali pošte za plačilo na tak način, da so za vsak let na razpolago sedeži, ki jih lahko kupijo posamezniki bodisi neposredno od prevoznika ali od njegovih pooblaščenih agentov,

- opravlja se za potrebe prevoza med dvema ali več točkami, bodisi:

(i) v skladu z objavljenim redom letenja ali

(ii) z leti, ki so tako redni ali pogosti, da predstavljajo sistematičen niz, ki je prepoznaven;

(d) "let s prevelikim številom rezervacij" pomeni let, kjer število potnikov, ki imajo potrjeno rezervacijo in se pojavijo na prijavi potnikov v zahtevanem časovnem roku in kot je določeno, presega število razpoložljivih sedežev na tem letu;

(e) "prostovoljec" pomeni osebo, ki ima:

- veljavno vozovnico,

- potrjeno rezervacijo in

- se je pojavila na prijavi potnikov v zahtevanem časovnem roku in kot je določeno ter se odzove pozitivno na poziv letalskega prevoznika potnikom, pripravljenim odstopiti svojo potrjeno rezervacijo v zameno za odškodnino;

(f) "namembni kraj" pomeni cilj potovanja na kuponu za let, predloženem na okencu za prijavo potnikov ali, v primeru zaporednih letov, na zadnjem kuponu za let na vozovnici. Vmesni leti za zvezo, ki jih je mogoče opraviti brez težav, čeprav je zavrnjeno vkrcanje povzročilo zamudo, se ne upoštevajo.

Člen 3

1. Letalski prevoznik mora določiti pravila, ki jih bo upošteval glede vkrcanja v primeru leta s prevelikim številom rezervacij. Ta pravila in vsakršne spremembe le-teh mora sporočiti vpleteni državi članici in Komisiji, ki jih da na razpolago drugim državam članicam. Take spremembe začnejo veljati en mesec po tem, ko so sporočene.

2. Pravila, omenjena v prvem odstavku, je treba dati na razpolago javnosti v agencijah prevoznika in na okencih za prijavo potnikov.

3. Pravila, omenjena v prvem odstavku, morajo vključevati možnost pozivanja prostovoljcev, pripravljenih, da se ne vkrcajo.

4. V vsakem primeru mora letalski prevoznik upoštevati interese potnikov, ki jim je treba dati prednost pri vkrcanju iz upravičenih razlogov, kot so invalidi in otroci brez spremstva.

Člen 4

1. V primeru zavrnitve vkrcanja mora imeti potnik možnost izbire med:

- povrnitvijo stroškov brez pogodbene kazni za vozovnico za tisti del potovanja, ki ni bil opravljen, ali

- spremembo poti v namembni kraj ob prvi priložnosti ali

- spremembo poti na kak kasnejši datum, ki ustreza potniku.

2. Ne glede na potnikov izbor, omenjen v primeru iz prvega odstavka, pa mora letalski prevoznik, takoj ko je bilo vkrcanje zavrnjeno, brez poseganja v tretji in četrti odstavek, plačati minimalno odškodnino v znesku:

- 150 ECU za lete do 3 500 km,

- 300 ECU za lete nad 3 500 km,

glede na namembni kraj, ki je naveden na vozovnici.

3. Kadar letalski prevoznik ponudi spremembo poti do namembnega kraja z nadomestnim letom, katerega čas prihoda ne presega z voznim redom predvidenega časa prihoda prvotno rezerviranega leta za dve uri pri letih do 3 500 km in za štiri ure pri letih nad 3 500 km, je mogoče odškodnino, določeno v drugem odstavku, zmanjšati za 50 %.

4. Ni nujno, da zneski odškodnine presegajo ceno vozovnice z ozirom na namembni kraj.

5. Odškodnino je treba plačati v gotovini ali, v dogovoru s potnikom, s potovalnim vavčerjem in/ali z drugimi storitvami.

6. Če na letu s prevelikim številom rezervacij potnik soglaša, da se ga namesti v nižji razred od tistega, za katerega je bila kupljena vozovnica, je upravičen do povrnitve razlike v ceni.

7. Razdalje, navedene v drugem in tretjem odstavku, se merijo po metodi najkrajše poti (letenja) med dvema točkama na Zemlji.

Člen 5

1. V primeru, če je zavrnjeno vkrcanje za let, prodan kot del potovalnega paketa, je letalski prevoznik dolžan plačati odškodnino organizatorju potovanja, ki je sklenil pogodbo s potnikom in temu odgovarja za ustrezno izvedbo pogodbe za omenjeni potovalni paket na podlagi Direktive Sveta 90/314/EGS z dne 13. junija 1990 o organiziranih potovanjih, počitniških paketih in potovalnih paketih [4].

2. Brez poseganja v pravice in obveznosti, ki izhajajo iz Direktive 90/314/EGS, je organizator potovanja dolžan predati potniku zneske, prejete v skladu s prvim odstavkom.

Člen 6

1. Razen zneskov minimalne odškodnine, določenih v 4. členu, mora letalski prevoznik brezplačno ponuditi potnikom, katerih vkrcanje je bilo zavrnjeno:

(a) stroške za telefonski klic in/ali sporočilo po teleksu ali telefaksu do namembnega kraja;

(b) obroke hrane in osvežilne pijače v razumnem sorazmerju s čakalnim časom;

(c) nastanitev v hotelu v primerih, kadar je potrebno dodatno prenočiti eno ali več noči.

2. Kadar v kraju, mestu ali regiji zagotavlja storitve več letališč in letalski prevoznik ponudi potniku, katerega vkrcanje je bilo zavrnjeno, let na kako drugo letališče od namembnega letališča, ki ga je potnik rezerviral, stroške potovanja med nadomestnimi letališči ali do nadomestnega namembnega kraja v bližini, dogovorjenega s potnikom, krije letalski prevoznik.

Člen 7

Letalski prevoznik ni dolžan plačati odškodnino za zavrnjeno vkrcanje v primerih, ko potnik potuje brezplačno ali z vozovnico po znižanih cenah, ki niso neposredno ali posredno dostopne posameznikom.

Člen 8

Letalski prevozniki morajo zagotoviti vsakemu prizadetemu potniku obrazec z navedenimi pravili glede odškodnine za zavrnjeno vkrcanje.

Člen 9

1. Ta uredba se uporablja brez poseganja v naknadne vloge na pristojna sodišča zaradi dodatne odškodnine.

2. Odstavek 1 se ne uporablja za prostovoljce, opredeljene v členu 2(e), ki so sprejeli odškodnino v skladu s pravili iz člena 3.

Člen 10

Ta uredba začne veljati dva meseca po datumu njene objave v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 4. februarja 1991

Za Svet

Predsednik

J. F. Poos

[1] UL C 129, 24.5.1990, str. 15.

[2] UL C 19, 28.1.1991.

[3] UL C 31, 6.2.1991.

[4] UL L 158, 23.6.1990, str. 59.

--------------------------------------------------