DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/1558

z dne 22. julija 2015

o dopolnitvi Uredbe (EU) 2015/1017 Evropskega parlamenta in Sveta s preglednico kazalnikov za uporabo jamstva EU

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe (EU) 2015/1017 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. junija 2015 o Evropskem skladu za strateške naložbe, Evropskem svetovalnem vozlišču za naložbe in Evropskem portalu naložbenih projektov ter o spremembi uredb (EU) št. 1291/2013 in (EU) št. 1316/2013 – Evropski sklad za strateške naložbe (1), in zlasti člena 7(14) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

Če se vodstveni organi EIB odločijo spremeniti okvir 3PVA, bi morala Komisija in EIB čim prej preučiti, ali je treba zaradi sprememb navedenega okvira ocenjevanja pregledati in po potrebi spremeniti preglednico kazalnikov –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Preglednica kazalnikov iz člena 7 Uredbe (EU) 2015/1017, ki jo mora uporabljati naložbeni odbor EFSI, da se zagotovi neodvisno in pregledno ocenjevanje potencialne in dejanske uporabe jamstva EU, je določena v prilogi k tej uredbi.

Člen 2

Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

(1) UL L 169, 1.7.2015, str. 1.

PRILOGA

Preglednica kazalnikov

1. Splošna načela

Preglednico kazalnikov (v nadaljnjem besedilu: preglednica) uporablja naložbeni odbor, ustanovljen v skladu z odstavki (7) do (12) člena 7 Uredbe (EU) 2015/1017, za ocenjevanje dodane vrednosti projektov, ki bi jih lahko podprla EIB na podlagi jamstva EU (1). Preglednica bo orodje, s pomočjo katerega bo naložbeni odbor določil prednostni vrstni red projektov za uporabo jamstva EU glede na dobljene rezultate in dodano vrednost. EIB rezultate in kazalnike izračuna vnaprej in jih preveri na koncu projekta. Naložbenemu odboru se predložijo rezultati, pridobljeni v okviru zadevnega stebra, in vrednosti posameznih kazalnikov.

Preglednico sestavljajo štirje stebri:

— prvi steber – prispevek k ciljem politike EU,

— drugi steber – kakovost in zanesljivost projekta,

— tretji steber – tehnični in finančni prispevek,

— četrti steber – dopolnilni kazalniki.

Zaradi različnih področij uporabe se vsak steber ocenjuje posamično brez združevanja v eno samo oceno. Naložbeni odbor pri določanju prednostnega vrstnega reda projektov vsakemu stebru pripiše enako pomembnost ne glede na to, ali je za posamezen steber podan numerični rezultat ali pa je sestavljen iz netočkovanih kvalitativnih in kvantitativnih kazalnikov. V skladu s členom 7(14) uredbe o EFSI mora naložbeni odbor to preglednico uporabljati za zagotavljanje neodvisne in pregledne ocene potencialne in dejanske uporabe jamstva EU. To ne posega v preučitev potencialnih projektov s strani naložbenega odbora v skladu s členom 7(7) uredbe o EFSI, ampak ga dopolnjuje.

2. Preglednica

Pri vsakem projektu EFSI se ocenjujejo vsi štirje stebri. Ocena se izračuna na podlagi točk, pridobljenih pri vrsti različnih kazalnikov znotraj vsakega stebra, pri čemer se uporablja naslednja lestvica:

Točke Ocena za drugi steber (kakovost in zanesljivost) Ocena za prvi in tretji steber (prispevek) 0–49 na meji majhen 50–99 sprejemljiva zmeren 100–149 dobra znaten ≥ 150 odlična velik

Četrti steber bo vseboval dopolnilne kvantitativne in kvalitativne kazalnike, ki se ne bodo združili v skupno oceno za steber.

Prvi steber: Prispevek k ciljem politike EFSI

V prvem stebru se oceni skladnost projekta s splošnimi cilji EFSI in prispevek k njihovemu uresničevanju, kot je določeno v členu 9(2) Uredbe (EU) 2015/1017. Metodologija za skupno oceno prvega stebra temelji na prispevku projekta, ki je lahko „majhen“, „zmeren“, „znaten“ ali „velik“.

Ocena temelji na naslednjih dimenzijah:

— Prispevek k ciljem EFSI: vsi projekti morajo prispevati vsaj k enemu od splošnih ciljev v okviru EFSI. Projekti iz naslova politik nižje prioritete, kot je „neprednostna“ cesta v omrežju TEN, prejmejo oceno „majhen“.

— Ključni cilji: v členu 9(2) Uredbe (EU) 2015/1017 so za vsakega od splošnih ciljev politike opredeljena številna ključna področja politik, ki imajo poseben pomen. Projekti na teh ključnih področjih politike bi napredovali za eno stopnjo na ocenjevalni lestvici. Posebne značilnosti projekta, ki vodijo do posebej velikega prispevka, kot so predstavitveni projekti ali projekti, ki pomembno prispevajo k ciljem programa Obzorje 2020, se prav tako upoštevajo pri oceni. Projekti, ki izpolnjujejo več ciljev, vključno s horizontalnimi, kot so projekti na področju kohezije ali podnebja, se bodo pomaknili višje po ocenjevalni lestvici.

Uporablja se en kazalnik s štiristopenjsko ocenjevalno lestvico. Pri izračunu skupne ocene se dodeli do 50 točk za vsako stopnjo na ocenjevalni lestvici. Ko se točke seštejejo (brez ponderiranja), se projekt oz. njegov prispevek nato razvrsti kot „majhen“ (manj kot 50 točk), „zmeren“ (od 50 do 99 točk), „znaten“ (od 100 do 149 točk) ali „velik“ (150 točk in več).

Drugi steber – kakovost in zanesljivost projekta

Drugi steber sestavlja vrsta kazalnikov za oceno kakovosti in zanesljivosti projekta. Drugačen pristop je določen za naložbe v posamezne projekte ali za naložbe, financirane s posredniškimi posojili, namenjenimi več upravičencem.

Za ocenjevanje posameznih projektov so predvidene naslednje dimenzije in iz njih izhajajoči kazalniki:

— Rast (prvi kazalnik – ima lahko od 0 do 100 točk): prispevek projekta k trajnostni rasti izhaja iz njegovih socialno-ekonomskih učinkov v smislu stroškov in koristi. Kadar je mogoče, se ekonomska stopnja donosa (ESD) kvantitativno opredeli z uporabo najboljših praks iz ekonomske stroke. Pri oceni se upoštevajo socialno-ekonomski stroški in koristi projekta, vključno z učinki prelivanja (npr. pozitivni učinki raziskav, razvoja in inovacij, dolgoročne koristi za podnebje ali učinki na trg dela oziroma negativni učinki na okolje). Vendar pa obstajajo tudi projekti, pri katerih je težko oceniti ESD. Na primer, številni sektorji delujejo na podlagi skladnosti s standardi EU in glavni cilj je zagotoviti, da se uporabi najcenejša rešitev, namesto da se oceni splošna ekonomska donosnost (primer sta čiščenje vode in ravnanje z odpadki). Za te sektorje ocena kakovosti temelji na referenčnih vrednosti za sektor. Za okvirna posojila za financiranje skupine projektov ocena temelji pretežno na naložbeni strategiji in merilih, ki jih uporablja nosilec projekta (tj. prejemnik takega okvirnega posojila).

Na splošno znaša minimalna stopnja donosnosti za financiranje EIB 5 %. Za standardne projekte je ESD v višini 5–7 % „sprejemljiva“, v višini 7–10 % „dobra“, ESD nad 10 % pa se šteje za „odlično“. Kljub temu klasifikacija rezultatov temelji tudi na nekaterih dejavnikih, značilnih za posamezne sektorje. Sektorji, ki trenutno veljajo za manj okoljsko vzdržne (kot so nekatere vrste prevoza) bi bili financirani samo, če se štejejo za „dobre“ z ekonomskega vidika, kar pomeni najmanj 7-odstotno ESD. Nasprotno se za izbrane projekte z dolgoročnimi koristmi za podnebje šteje, da so primerni za financiranje, če imajo ESD v razponu od 3,5 % do 5 %, pri čemer se uvede kategorija „na meji“. Ocena pri projektih zasebnega sektorja je zaradi njihovega profila tveganj in donosa „na meji“ za stopnje donosa v višini 5–7 %, „sprejemljiva“ za stopnje v višini 7–10 %, „dobra“ za stopnje v višini 10–15 % in „odlična“ za stopnje donosa, ki so višje od 15 %. ESD se izračuna tako, da se v celoti upoštevajo pozitivni in negativni zunanji učinki, vključno na vidike v zvezi z okoljskimi in podnebnimi spremembami. Usmerjevalni odbor lahko prilagodi minimalno stopnjo donosnosti, če obstajajo dokazi, da ni ekonomsko upravičena, pri tem pa upošteva tudi dolgoročne gospodarske razmere.

— Zmogljivosti nosilca projekta (drugi kazalnik – ima lahko od 0 do 30 točk): te zmogljivosti se ocenijo na podlagi kvalitativne ocene, ali lahko nosilec projekta pravočasno in učinkovito izvede projekt, pri čemer se upoštevajo tudi ustrezni institucionalni okvir in morebitna tehnična pomoč, ki jo je treba zagotoviti. To je zlasti pomembno za okvirna posojila, pri katerih se ocenijo merila za prednostno razvrstitev, zmogljivost/zmožnost izvajanja in nadzora ter sistemi za spremljanje in nadzor, kot tudi upravljanje zahtev v zvezi z okoljem, konkurenco in javnimi naročili.

— Vzdržnost (tretji kazalnik – ima lahko od 0 do 30 točk): standardi EIB zahtevajo, da so projekti poleg ekonomske uspešnosti in s tem spodbujanja rasti tudi čim bolj vzdržni z okoljskega in socialnega vidika. Bistveno je, da se ohranijo visoki okoljski in socialni standardi. Ti se ocenijo na podlagi podrobnih smernic, določenih v Priročniku o okoljskih in socialnih praksah (2).

— Zaposlovanje (četrti kazalnik – ima lahko od 0 do 40 točk): ta kazalnik zajema zaposlovanje med gradnjo in obratovanjem. Zaposlovanje zaradi gradnje se oceni z uporabo koeficientov, značilnih za sektor. Zaposlovanje med obratovanjem se oceni s presojo, ki jo opravijo projektni analitiki na podlagi primerjave projekta z izkušnjami v sektorju. Spodnja razpredelnica povzema razdelitev ocene na zaposlovanje med gradnjo in zaposlovanje med obratovanjem. Na primer, projekti, pri katerih je intenzivnost dela med gradnjo visoka, vključujejo nekatera javna dela (zlasti razpršena sanacijska dela), dejavnosti v zvezi energetsko učinkovitostjo in gozdarstvo. Višja zaposlenost med obratovanjem je značilna za nekatere industrijske projekte.

Skupna ocena drugega stebra za posamezne projekte se izračuna s seštetjem točk iz štirih zgoraj navedenih podkategorij, dobljeni rezultat pa je lahko „na meji“ (manj kot 50 točk), „sprejemljiva“ (od 50 do 99 točk), „dobra“ (od 100 do 149 točk) ali „odlična“ (150 točk in več).

Kar zadeva posredniška posojila, namenjena več upravičencem, se z drugim stebrom zagotovi ocena zmogljivosti in učinkovitosti finančnih in drugih subjektov (vključno s spodbujevalnimi institucijami), da delujejo kot posredniki. Ocenjevanje temelji na naslednjih 3 neodvisnih kazalnikih:

— zmogljivost in zanesljivost posrednika ter kakovost delovnega okolja,

— boljši dostop do finančnih sredstev in izboljšanje pogojev financiranja, tudi za končne upravičence,

— zaposlovanje na ravni končnih upravičencev.

Točke, dodeljene kazalnikom iz vsake kategorije, se seštejejo brez ponderiranja, da se izračuna skupna ocena za projekt, ki je lahko „na meji“ (manj kot 50 točk), „sprejemljiva“ (od 50 do 99 točk), „dobra“ (od 100 do 149 točk) ali „odlična“ (150 točk in več).

Tretji steber: Tehnični in finančni prispevek k projektu

Tretji steber se osredotoča na vrednost, ki jo predstavljata sodelovanje EIB in podpora iz samega EFSI, ki ponujata finančne in nefinančne koristi v podporo projektu. Ta specifični prispevek se oceni prek treh kazalnikov, od katerih vsak meri dopolnjujoče se razsežnosti dodane vrednosti:

— finančni prispevek, tj. izboljšanje pogojev financiranja nasprotne stranke v primerjavi z alternativnimi viri financiranja (zmanjšanje obrestnih mer in/ali daljše zapadlosti posojil),

— spodbujanje financiranja, tj. povečanje učinkovitosti podpore drugih deležnikov, izkoriščanje virov tretjih oseb, zlasti iz zasebnega sektorja, in obveščanje drugih posojilodajalcev o učinkih,

— prispevek in svetovanje EIB, tj. zagotavljanje nefinančnih storitev v obliki strokovnih prispevkov/prenosa znanja za lažje izvajanje projektov ter povečanje institucionalnih zmogljivosti kot tudi svetovanje pri finančnem strukturiranju. To bi se lahko zagotovilo v okviru Evropskega svetovalnega vozlišča za naložbe in vseh drugih obstoječih svetovalnih organov, kot so JASPERS, ELENA ali Innovfin Advisory iz programa Obzorje 2020, ali z drugimi ustreznimi sredstvi, kot so podpora pri izvajanju projektov.

Vsak kazalnik se oceni neodvisno z uporabo dosledne in dobro dokumentirane obstoječe metodologije EIB, ki se lahko občasno spremeni in dopolni. Tako kot pri prvem stebru se ocena prispevka giblje med „majhen“ in „velik“. Točke, dodeljene vsakemu kazalniku, se seštejejo brez ponderiranja, da se dobi skupna ocena prispevka projekta v okviru tega stebra, ki je lahko„majhen“ (manj kot 50 točk), „zmeren“ (od 50 do 99 točk), „znaten“ (od 100 do 149 točk) ali „velik“ (150 točk in več).

Četrti steber – dopolnilni kazalniki

Preglednica se dopolni z naslednjimi kazalniki, ki jih je treba poročati za vsak projekt, tako da so zajeti ključni horizontalni vidiki operacij EIB v okviru EFSI:

— dodatnost: določi se, ali je projekt posebna dejavnost ali običajen projekt. Pri običajnih projektih bo podana nadaljnja razlaga za upravičenost dodatnosti, kot je opredeljeno v členu 5 Uredbe (EU) 2015/1017,

— niz kazalnikov, povezanih z makroekonomskim okoljem, v katerem se izvaja projekt, kar članom naložbenega odbora med drugim omogoča oceno potencialnega učinka na ekonomske razlike v Uniji ter na dolgoročni potencial za rast: (i) kazalniki, specifični za naložbo, (ii) proizvodna vrzel, izračunana na podlagi metodologije produkcijske funkcije, ki jo je odobril Svet Ecofin, (iii) potencialna rast BDP; (iv) kazalniki, specifični za brezposelnost: stopnja brezposelnosti, sprememba stopnje brezposelnosti med posameznimi leti in primerjava s povprečjem EU, in (v) kazalnik skupnih stroškov izposojanja za nefinančne družbe ali, če ta ni na voljo, bančne obrestne mere za nefinančne družbe. Glede na te kazalnike naložbeni odbor posebno pozornost nameni projektom, ki pomagajo pri odpravljanju ekonomskih razlik v Uniji,

— pričakovani multiplikacijski učinek vključenosti EFSI,

— znesek mobiliziranih zasebnih sredstev,

— sodelovanje z nacionalnimi spodbujevalnimi bankami in podpora naložbenim platformam,

— sofinanciranje z evropskimi strukturnimi in investicijskimi skladi,

— sofinanciranje z drugimi instrumenti EU (tj. program Obzorje 2020, Instrument za povezovanje Evrope itd.),

— dosežki pri energetski učinkovitosti (za zadevne projekte),

— kazalnik podnebnih ukrepov (za zadevne projekte).

(1) Preglednica ne zajema dejavnosti iz člena 10(2)(b) Uredbe (EU) 2015/1017.

(2) http://www.eib.org/attachments/strategies/environmental_and_social_practices_handbook_en.pdf