ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sklep Sveta

o ustanovitvi Skupine za usklajevanje politike glede zavarovanja posojil, posojilnih garancij in finančnih posojil

SVET EVROPSKE GOSPODARSKE SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju predloga Komisije,

ker so v mednarodni trgovini posojila prvenstvenega pomena; ker predstavljajo posojilna sredstva enega od glavnih načinov, da lahko razvijajoče države hitreje pridobijo potrebna sredstva in da se okrepi trgovina med temi državami in med državami članicami;

ker lahko ukrepi, ki jih države članice sprejmejo v zvezi z izvozno-posojilnim zavarovanjem in izvoznimi posojili, sodijo v sistem državnih pomoči, ali so lahko povezani s temi sistemi, ki jih je treba v skladu s členom 112 Pogodbe postopoma uskladiti pred iztekom prehodnega obdobja v obsegu, potrebnem za zagotovitev neizkrivljene konkurence med podjetji v Skupnosti;

ker je torej zaradi problemov v zvezi z izvozno-posojilnim zavarovanjem in posojili, odobrenimi razvijajočim se državam, zaželeno opredeliti postopek posvetovanja in sodelovanja med državami članicami in Komisijo za sprejetje skupnih načel in lažjo pripravo konkretnih predlogov ali rešitev,

SKLENIL:

1. Zaradi krepitve sodelovanja znotraj Evropske gospodarske skupnosti in za pripravo skupnih rešitev glede posebnih težav v zvezi z izvozno-posojilnim zavarovanjem in posojilno politiko do razvijajočih se držav ter za spodbujanje gospodarskega razvoja v teh državah se ustanovi Skupina za usklajevanje politike glede zavarovanja posojil, posojilnih garancij in finančnih posojil.

2. Naloga skupine je:

(a) ponuditi predloge za usklajevanje med državami članicami, kadar je to v njihovi pristojnosti, in sicer glede obsega in pogojev izvozno-posojilnega zavarovanja, finančnih posojil in garancij za posojila; pri čemer je treba v primeru izvozno-posojilnega zavarovanja upoštevati pravila Bernske unije in delo, ki so ga opravili organi, ki so jih za to področje ustanovile države članice;

(b) iskati ustrezne načine za spodbujanje multilateralne uporabe finančnih sredstev, ki so na voljo razvijajočim se državam;

(c) spodbujati izmenjavo informacij in poglabljati posvetovanje o vseh konkretnih problemih, ki so v njeni pristojnosti;

(d) ponuditi predloge v njihovi pristojnosti za usklajevanje stališč držav članic ali njihovih specializiranih organov v mednarodnih organizacijah.

3. Odbor sestavlja zelo omejeno število predstavnikov iz vsake države članice in iz Komisije, ki nosijo odgovornost posebej v zvezi z zgoraj navedenimi zadevami. Vsakega predstavnika lahko nadomesti njegov namestnik, za katerega imenovanje veljajo enaki pogoji.

Predstavniki lahko povabijo strokovnjake, s katerimi skupaj preučijo posamezne točke.

Sekretariat Sveta zagotavlja opravljanje strokovno-administrativnih nalog za skupino.

4. Skupina lahko k sodelovanju povabi predstavnike Evropske investicijske banke.

5. Skupina lahko po potrebi na sestanke povabi izvedence ali predstavnike katere koli ustrezne strokovne ali trgovinske organizacije.

6. Skupina redno poroča pristojnim organom. Skupina sprejme svoj poslovnik.

V Bruslju, 27. septembra 1960

Za Svet

Predsednik

Dr. H. R. van Houten

--------------------------------------------------
(1)

člen 1 se spremeni: (a) odstavek 2 se nadomesti z naslednjim: „2. Glede razločljivosti, izenačenosti in nespremenljivosti ter brez poseganja v drugi pododstavek velja naslednje: (a) vrste, navedene v Prilogi I, morajo izpolnjevati pogoje, določene v ‚protokolih za preizkušanje razločljivosti, izenačenosti in nespremenljivosti‘ Upravnega sveta Urada Skupnosti za rastlinske sorte (CPVO), ki so našteti v navedeni prilogi; (b) vrste, navedene v Prilogi II, morajo izpolnjevati smernice za izvajanje preizkušanja razločljivosti, izenačenosti in nespremenljivosti Mednarodne zveze za varstvo novih sort rastlin (UPOV), ki so naštete v navedeni prilogi. Ekološke sorte, primerne za ekološko pridelavo, ki pripadajo vrstam iz dela A Priloge IV, lahko z odstopanjem od prvega pododstavka, kar zadeva izenačenost, namesto tega izpolnjujejo pogoje iz dela B navedene priloge. Države članice vsako leto do 31. decembra, in sicer do 31. decembra 2030, Komisiji in drugim državam članicam poročajo o številu vlog za registracijo sort in rezultatih preskušanja razločljivosti, izenačenosti in nespremenljivosti (RIN) v zvezi z navedenimi ekološkimi sortami.“; (b) v odstavku 3 se dodata naslednja drugi in tretji pododstavek: „Ekološke sorte, primerne za ekološko pridelavo, ki pripadajo vrstam iz dela A Priloge IV, lahko z odstopanjem od prvega pododstavka, kar zadeva vrednost za pridelavo ali uporabo, namesto tega izpolnjujejo pogoje iz dela B navedene priloge.; Države članice vsako leto do 31. decembra, in sicer do 31. decembra 2030, Komisiji in drugim državam članicam poročajo o številu vlog in rezultatih preskušanja vrednosti za pridelavo in uporabo (VPU) v zvezi z navedenimi ekološkimi sortami.“;
(11)

Za prilagoditev te direktive znanstvenemu in tehničnemu napredku bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme akte v zvezi s spremembo prilog I, II in III k tej direktivi, zlasti da se upoštevajo spremembe Direktive 2008/68/ES. Zlasti je pomembno, da se Komisija pri svojem pripravljalnem delu ustrezno posvetuje, vključno na ravni strokovnjakov, in da se ta posvetovanja izvedejo v skladu z načeli, določenimi v Medinstitucionalnem sporazumu z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje (8). Za zagotovitev enakopravnega sodelovanja pri pripravi delegiranih aktov Evropski parlament in Svet zlasti prejmeta vse dokumente sočasno s strokovnjaki iz držav članic, njuni strokovnjaki pa se sistematično lahko udeležujejo sestankov strokovnih skupin Komisije, ki zadevajo pripravo delegiranih aktov.
člen 18a se nadomesti z naslednjim:

„Člen 18a

Ocenjevanje

Komisija v okviru naslednje ocene izvajanja te direktive med ocenjevanjem iz člena 17a Direktive 89/391/EGS oceni tudi to, ali je treba spremeniti mejno vrednost za prah kristalnega kremena, ki se vdihuje. Komisija ta postopek začne leta 2022 in nato po potrebi predlaga potrebne spremembe in spremembe v zvezi s to snovjo v naknadni reviziji te direktive.

Komisija najpozneje 11. julija 2022 preuči možnost spremembe te direktive, da se dodajo določbe o kombinaciji mejne vrednosti za poklicno izpostavljenost v zraku in biološki mejni vrednosti za kadmij in njegove anorganske spojine.“;

Komisija najpozneje do 31. decembra 2022 po potrebi po posvetovanju s Svetovalnim odborom za varnost in zdravje pri delu (ACSH), ob upoštevanju obstoječih priporočil različnih agencij, deležnikov in Svetovne zdravstvene organizacije o prednostnih rakotvornih, mutagenih in reprotoksičnih snoveh, za katere so potrebne mejne vrednosti, predstavi akcijski načrt za določitev novih ali spremenjenih mejnih vrednosti za poklicno izpostavljenost za vsaj 25 snovi, skupin snovi ali snovi, ki nastanejo v postopku. Komisija po potrebi in ob upoštevanju akcijskega načrta, najnovejših znanstvenih dognanj in po posvetovanju z ACSH brez odlašanja predstavi zakonodajne predloge na podlagi člena 16.

Komisija po potrebi in najpozneje 5. aprila 2025 ob upoštevanju najnovejših znanstvenih dognanj in po ustreznem posvetovanju z ustreznimi deležniki pripravi opredelitev in okvirni seznam nevarnih zdravil ali snovi, ki jih vsebujejo, ki izpolnjujejo merila za razvrstitev kot rakotvorna snov kategorije 1A ali 1B iz Priloge I k Uredbi (ES) št. 1272/2008, mutagena snov ali snov, strupena za razmnoževanje.

Komisija po primernem posvetovanju z ustreznimi deležniki najpozneje do 31. decembra 2022 pripravi smernice Unije za pripravo, dajanje in odstranjevanje nevarnih zdravil na delovnem mestu. Te smernice se objavijo na spletnem mestu EU-OSHA in jih ustrezni pristojni organi razširijo po vseh državah članicah.

Komisija po potrebi po prejemu mnenja ACSH ob upoštevanju obstoječe metodologije za določanje mejnih vrednosti rakotvornih snovi v nekaterih državah članicah in mnenja ACSH opredeli zgornjo in spodnjo raven tveganja. Komisija najpozneje 12 mesecev po prejemu mnenja ACSH in po primernem posvetovanju z ustreznimi deležniki pripravi smernice Unije o metodologiji za določitev mejnih vrednosti na podlagi tveganja. Te smernice se objavijo na spletnem mestu EU-OSHA, ustrezni pristojni organi pa jih razširjajo v vseh državah članicah.

Komisija ob upoštevanju najnovejših znanstvenih dognanj in po primernem posvetovanju z ustreznimi deležniki najpozneje do 31. decembra 2024 po potrebi predlaga mejno vrednost za kobalt in anorganske kobaltove spojine.“;
Člen 2

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do 31. januarja 2022. Komisiji nemudoma sporočijo besedila navedenih predpisov.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.
(6)

Nekatere svinčeve spojine in spojine šestvalentnega kroma se uporabljajo v bistvenih delih električnih in elektronskih vžigalnikov (EEV), kot so električne vžigalne glavice, primarne eksplozivne polnitve in pirotehnični zakasnilni vložki. EEV so del električnih in elektronskih detonatorjev, ki se uporabljajo predvsem za pridobivanje mineralov, dejavnosti gradnje in rušenja ter komponente integriranih reševalnih sistemov.
Člen 2

Prenos

1. Države članice najpozneje do 30. junija 2020 sprejmejo in objavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo. O tem takoj obvestijo Komisijo.

Navedene predpise uporabljajo od 1. julija 2020.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.
(9)

Možnost, da se za dobavo in vitro diagnostičnih medicinskih pripomočkov za COVID-19 in za storitve, ki so tesno povezane s takšnimi pripomočki, uporabi nižja stopnja DDV ali da se v zvezi z dobavo cepiv proti COVID-19 ter in vitro diagnostičnih medicinskih pripomočkov za COVID-19 in storitvami, ki so tesno povezane s takšnimi cepivi in pripomočki, odobri oprostitev s pravico do odbitka DDV, plačanega v predhodni fazi, bi morala biti časovno omejena. Ta možnost bi morala biti dovoljena le med trajanjem izjemnih okoliščin, ki so nastale zaradi pandemije COVID-19. Zaradi negotovosti glede trajanja teh izjemnih okoliščin bi morala možnost uporabe nižje stopnje DDV ali odobritve oprostitve s pravico do odbitka DDV, plačanega v predhodni fazi za takšne dobave, veljati do 31. decembra 2022. Pred koncem tega obdobja bi bilo treba možnost uporabe znižanja ali odobritve oprostitve pregledati glede na stanje pandemije, in, če je potrebno, bi moralo biti mogoče, da se to obdobje podaljša. Če bo prodlog iz leta 2018 sprejet in se začel uporabljati pred koncem tega obdobja, bi ti začasni ukrepi, namenjeni prilagoditvi Direktive 2006/112/ES pandemiji COVID-19, ne služili več svojemu namenu.
(2)

V Prilogi II k Direktivi 2000/53/ES so navedeni materiali in sestavni deli za vozila, ki so izvzeti iz prepovedi iz člena 4(2)(a) Direktive. Izvzetje 14 glede uporabe šestvalentnega kroma je treba spremeniti, da se njegovo besedilo uskladi s podobnimi izvzetji glede uporabe šestvalentnega kroma iz Direktive 2011/65/EU Evropskega parlamenta in Sveta (2) ter Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (3).
Zamude pri plačilih za kmetijske in živilske proizvode, vključno z zamudami pri plačilih za hitro pokvarljive proizvode, in odpovedi naročil za hitro pokvarljive proizvode v zadnjem trenutku negativno vplivajo na ekonomsko vzdržnost dobavitelja in jih ni mogoče kompenzirati. Zato bi bilo treba takšne prakse prepovedati. V zvezi s tem je treba opredeliti hitro pokvarljive kmetijske in živilske proizvode za namene te direktive. Opredelitve pojmov, ki se uporabljajo v aktih Unije v zvezi z živilsko zakonodajo, so zasnovane za druge cilje, kot sta na primer zdravje in varnost hrane, in zato niso primerne za namene te direktive. Proizvod bi se moral šteti za hitro pokvarljivega, če je mogoče pričakovati, da bo postal neprimeren za prodajo v 30 dneh od zadnjega koraka v procesu spravila pridelka, proizvodnje ali predelave s strani dobavitelja, ne glede na to, ali se proizvod po prodaji nadalje predela, in ne glede na to, ali se s proizvodom po prodaji ravna v skladu z drugimi pravili, zlasti pravili o varnosti hrane. Hitro pokvarljivi proizvodi se običajno hitro uporabijo ali prodajo. Plačila za hitro pokvarljive proizvode, izvedena pozneje kot 30 dni po dostavi, 30 dni po koncu dogovorjenega roka za dostavo, kadar se proizvodi dostavljajo redno, ali 30 dni po datumu določitve zneska, ki ga je treba plačati, niso združljiva s poštenim trgovanjem. Da bi bolje zaščitili kmete in njihovo likvidnost, dobavitelji drugih kmetijskih in živilskih proizvodov na plačilo ne bi smeli čakati več kot 60 dni po dostavi, 60 dni po koncu dogovorjenega roka za dostavo, kadar se proizvodi dostavljajo redno, ali 60 dni po datumu določitve zneska, ki ga je treba plačati.

Te omejitve bi morale veljati le za plačila, povezana s prodajo kmetijskih in živilskih proizvodov, in ne za druga plačila, kot so dodatna plačila, ki jih zadruga plača svojim članom. V skladu z Direktivo 2011/7/EU Evropskega parlamenta in Sveta (5) bi moralo tudi biti mogoče datum določitve zneska, ki ga je treba plačati, v primeru dogovorjenega roka za dostavo za namene te direktive šteti za datum izdaje računa ali datum, na katerega je kupec račun prejel.
Stabilnost finančnih trgov je močno odvisna od dogovorov o finančnem zavarovanju, zlasti kadar je dodatno jamstvo zagotovljeno v povezavi s sodelovanjem v določenih sistemih ali centralnobančnih operacijah in kadar so centralnim nasprotnim strankam (CNS) zagotovljena kritja. Ker je lahko vrednost finančnih instrumentov, danih kot dodatno jamstvo, zelo spremenljiva, je bistveno, da se njihova vrednost hitro unovči, preden pade. Zato bi se morale določbe direktiv 98/26/ES (19) in 2002/47/ES (20) Evropskega parlamenta in Sveta ter Uredbe (EU) št. 648/2012 uporabljati ne glede na določbe te direktive. Države članice bi morale imeti možnost, da dogovore o pobotu, vključno z dogovori o pobotu zaradi predčasnega prenehanja, izvzamejo iz učinkov prekinitve posameznih postopkov izvršbe tudi v primerih, kadar zanje ne veljata direktivi 98/26/ES, 2002/47/ES in Uredba (EU) št. 648/2012, če so taki dogovori izvršljivi po pravu zadevne države članice, tudi če je uveden postopek v primeru insolventnosti.

To bi lahko veljalo za znatno število krovnih dogovorov, ki jih splošno uporabljajo nefinančne in finančne nasprotne stranke na finančnem, energetskem in blagovnem trgu. Taki dogovori zmanjšujejo sistemska tveganja, zlasti na trgu izvedenih finančnih instrumentov. Taki dogovori bi lahko bili zato izvzeti iz omejitev, ki jih insolvenčno pravo predpisuje za neizpolnjene pogodbe. Države članice bi zato morale imeti možnost, da iz učinkov prekinitve posameznih postopkov izvršbe izvzamejo tudi zakonite dogovore o pobotu, vključno z dogovori o pobotu zaradi predčasnega prenehanja, ki se izvajajo, ko je uveden postopek v primeru insolventnosti. Vendar pa bi prekinitev posameznih postopkov izvršbe morala zadevati znesek, ki izhaja iz izvedbe dogovora o pobotu, vključno z dogovorom o pobotu zaradi predčasnega prenehanja.
(7)

Ker za zadevne uporabe trenutno na trgu niso na voljo zanesljive alternative in takšne alternative najverjetneje ne bodo na voljo niti v bližnji prihodnosti, bi bilo treba izjemo za kategorije 1 do 7 in 10 obnoviti za najdaljše obdobje petih let, tj. do 21. julija 2021. Glede na rezultate nenehnih prizadevanj za iskanje ustreznih nadomestkov ni verjetno, da bi obdobje veljavnosti te izjeme negativno vplivalo na inovacije.
(8)

Ker za uporabe, ki so predmet te obnovitve, na trgu niso na voljo zanesljive alternative, bi bilo za navedene uporabe treba izjemo za kategorije 1 do 7 in 10 obnoviti za najdaljše obdobje petih let, tj. do 21. julija 2021. Glede na rezultate nenehnih prizadevanj za iskanje ustreznih nadomestkov ni verjetno, da bi obdobje veljavnosti te izjeme negativno vplivalo na inovacije.
„(83)

Potrošniki bi morali imeti možnost, da uveljavljajo pravice iz te direktive, takoj ko začnejo veljati ustrezni nacionalni ukrepi za prenos. Ti nacionalni ukrepi za prenos bi se zato morali uporabljati tudi za pogodbe za nedoločen ali določen čas, ki so bile sklenjene pred datumom začetka uporabe in določajo dobavo digitalne vsebine ali digitalnih storitev v daljšem obdobju, bodisi nepretrgano ali z nizom posameznih dejanj dobave, vendar le v zvezi z digitalno vsebino ali digitalno storitvijo, ki se dobavljajo od datuma začetka uporabe nacionalnih ukrepov za prenos. Da pa bi zagotovili ravnovesje med legitimnimi interesi potrošnikov in trgovcev, bi se morali nacionalni ukrepi za prenos določb te direktive o spremembi digitalne vsebine ali digitalne storitve in pravici do pravnega varstva uporabljati samo za pogodbe, sklenjene po datumu začetka uporabe v skladu s to direktivo.“
(5)

Ker za zadevne uporabe v kategorijah 1 do 7 in 10 danes na trgu ni na voljo zanesljivih alternativ oziroma ni verjetno, da bodo v bližnji prihodnosti dostopne na trgu, je upravičena obnovitev izjeme z obdobjem veljavnosti do 21. julija 2021, medtem ko bi nebistvena razdelitev besedila in krajše obdobje lahko ustvarila nepotrebno upravno breme. Za preprečitev prekrivanja področij uporabe izjem v Prilogi III k Direktivi 2011/65/EU predlagano besedilo pojasnjuje, da so uporabe, ki jih zajema izjema 34, izključene iz izjeme 7(c)-I. Za kategorije, ki niso kategorije 1 do 7 in 10, obstoječa izjema velja za obdobja veljavnosti iz drugega pododstavka člena 5(2) Direktive 2011/65/EU.
SL Uradni list Evropske unije L 162/1

DIREKTIVA SVETA (EU) 2018/912

z dne 22. junija 2018

o spremembi Direktive 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v zvezi z obveznostjo spoštovanja najnižje splošne stopnje

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 113 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (1),

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (2),

v skladu s posebnim zakonodajnim postopkom,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Člen 97 Direktive Sveta 2006/112/ES (3) določa, da od 1. januarja 2016 do 31. decembra 2017 splošna stopnja ne sme biti nižja od 15 %.

(2) Uporaba splošne stopnje davka na dodano vrednost (DDV) zagotavlja nemoteno delovanje skupnega sistema DDV in bi jo bilo zato treba ohraniti.

(3) Primerno je, da se sedanja najnižja splošna stopnja v višini 15 % ohrani in da postane stalna.

(4) Ker cilja te direktive, to je določiti najnižjo splošno stopnjo DDV, države članice same ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi obsega oziroma učinkov ukrepov lažje doseže na ravni Unije, lahko v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji ukrepe sprejme Unija. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.

(5) Direktivo 2006/112/ES bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –

SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Člen 97 Direktive 2006/112/ES se nadomesti z naslednjim:

„Člen 97 Splošna stopnja ni nižja od 15 %.“

Člen 2

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do 1. septembra 2018. Besedilo navedenih ukrepov takoj sporočijo Komisiji.

Države članice se v sprejetih ukrepih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice sporočijo Komisiji besedilo temeljnih ukrepov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 3

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 4

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Luxembourgu, 22. junija 2018 Za Svet Predsednik V. GORANOV

(1) Mnenje Evropskega parlamenta z dne 19. aprila 2018 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(2) Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora z dne 23. maja 2018 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(3) Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, 11.12.2006, str. 1).
(17)

Svetovalni odbor za varnost in zdravje pri delu (7), s katerim so bila opravljena posvetovanja v skladu s členom 3(2) Direktive 98/24/ES, je priznal, da obstajajo pomisleki glede tehnične izvedljivosti predlaganih indikativnih mejnih vrednosti za poklicno izpostavljenost za dušikov monoksid in dušikov dioksid v podzemnem rudarstvu in gradnji predorov ter za ogljikov monoksid v podzemnem rudarstvu. Odbor je priznal tudi, da trenutno obstajajo izzivi v zvezi z razpoložljivostjo merilnih metodologij, ki bi se lahko uporabile za dokazovanje skladnosti s predlagano mejno vrednostjo za dušikov dioksid v podzemnem rudarstvu in gradnji predorov. Zato je primerno, da se državam članicam omogoči, da izkoristijo prehodno obdobje pri izvajanju mejnih vrednosti v podzemnem rudarstvu in gradnji predorov, ki so v Prilogi k tej direktivi določene za dušikov monoksid, dušikov dioksid in ogljikov monoksid, in da Komisija pregleda navedena vprašanja pred koncem prehodnega obdobja. V navedenem prehodnem obdobju lahko države članice namesto mejnih vrednosti iz Priloge k tej direktivi še naprej uporabljajo obstoječe mejne vrednosti.
(3)

Da se zagotovi, da bi države članice z drugim ciklom izvajanja morskih strategij še naprej prispevale k doseganju ciljev Direktive 2008/56/ES in dosledneje določale dobro okoljsko stanje, je Komisija v svojem poročilu o prvi fazi izvajanja priporočila, da službe Komisije in države članice na ravni Unije sodelujejo pri reviziji, okrepitvi in izboljšanju Sklepa Komisije 2010/477/EU (3) do leta 2015, pri čemer so cilj jasnejša, enostavnejša, bolj jedrnata, skladnejša ter primerljiva merila za dobro okoljsko stanje in metodološki standardi, hkrati pa pregledajo Prilogo III okvirne direktive o morski strategiji, jo po potrebi revidirajo in razvijejo posebne smernice, da se zagotovi skladnejši in doslednejši pristop k presojam v naslednjem ciklu izvajanja.