Direktiva Sveta

z dne 22. januarja 1980

o problemih v zvezi z zdravstvenim varstvom živali, ki vplivajo na trgovino z mesnimi izdelki znotraj Skupnosti

(80/215/EGS)

SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti členov 43 in 100 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [1],

ker se Direktiva Sveta 77/99/EGS z dne 21. decembra 1976 o zdravstvenih problemih, ki vplivajo na trgovino z mesnimi izdelki znotraj Skupnosti [2], uporablja od 1. julija 1979;

ker izvajanje navedene direktive ne bo imelo zaželenega učinka, dokler trgovino znotraj Skupnosti ovirajo razlike med zdravstvenimi zahtevami za mesne izdelke v državah članicah; ker naj bi se na tem področju sprejele skupne določbe z namenom odpraviti te razlike;

ker je treba določiti, da mora meso, iz katerega so izdelani mesni izdelki, izpolnjevati zdravstvene določbe za sveže meso, da bi se izognili širjenju epizootskih bolezni z navedenimi mesnimi izdelki;

ker je treba poskrbeti, da mesni izdelki, ki ne izpolnjujejo predpisov Skupnosti, ne dobijo oznake zdravstvene ustreznosti, predvidene s temi predpisi;

ker mora biti obdelava, s katero so bili v mesnih izdelkih uničeni vsi povzročitelji bolezni, ki se lahko prenesejo na živali, omenjena na zdravstvenem spričevalu, ki spremlja zadevne izdelke;

ker morajo države članice imeti pravico, da mesnim izdelkom, za katere je bilo ugotovljeno, da vsebujejo povzročitelje kužne ali nalezljive bolezni ali ki ne izpolnjujejo zdravstvenih določb Skupnosti, zavrnejo sprostitev v promet na svojem ozemlju;

ker je treba pošiljatelju na njegovo lastno zahtevo ali na zahtevo zastopnika dovolili vrnitev mesnih izdelkov, razen če obstajajo zdravstveni razlogi proti temu;

ker je treba pošiljatelja ali njegovega zastopnika in v nekaterih primerih pristojne organe države pošiljateljice obvestiti o razlogih za tako prepoved ali omejitev, da bi vpletenim omogočili presojo vzrokov za prepoved ali omejitev;

ker mora imeti pošiljatelj, ob morebitnem sporu med njim in organi namembne države glede upravičenosti prepovedi ali omejitve, priložnost za pridobitev mnenja veterinarskega izvedenca;

ker morajo države članice imeti pravico, da prepovejo vnos nekaterih mesnih izdelkov na svoje ozemlje iz določene države članice, kjer je prišlo do izbruha epizootske bolezni; ker je to odvisno od narave in značaja te epizootske bolezni, je taka prepoved lahko omejena na mesne izdelke iz dela ozemlja države izvoznice ali razširjena na celotno ozemlje; ker je ob izbruhu kužne ali nalezljive bolezni na ozemlju države članice treba hitro sprejeti potrebne ukrepe za njen nadzor; ker je treba nevarnosti takih bolezni in potrebne zaščitne ukrepe enako obravnavati po vsej Skupnosti;

ker je treba zato, da bi olajšali izvajanje predvidenih določb, določiti postopek za tesno sodelovanje med državami članicami in Komisijo v okviru Stalnega veterinarskega odbora, ustanovljenega s Sklepom Sveta z dne 15. oktobra 1968 [3],

SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Ta direktiva določa zahteve v zvezi z zdravstvenim varstvom živali za trgovino z mesnimi izdelki med državami članicami Skupnosti.

Člen 2

V tej direktivi se ustrezno uporabljajo opredelitve iz člena 2 Direktive Sveta 72/461/EGS z dne 12. decembra 1972 o zdravstvenih problemih, ki vplivajo na trgovino s svežim mesom znotraj Skupnosti [4], kakor je bila spremenjena z Direktivo 78/54/EGS [5], in člena 2 Direktive 77/99/EGS.

Izdelki, ki so bili dolgotrajno izpostavljeni naravni fermentaciji in zorenju, se obravnavajo kot izpostavljeni popolni obdelavi, dokler Svet na predlog Komisije soglasno ne spremeni omejitev iz poglavja V (27)(b) Priloge A k Direktivi 77/99/EGS.

Člen 3

Vsaka država članica zagotovi, da so mesni izdelki, namenjeni za trgovino znotraj Skupnosti, izdelani iz ali z:

- svežega mesa, kakor je opredeljeno v členu 1 Direktive Sveta 64/433/EGS z dne 26. junija 1964 o zdravstvenih problemih, ki vplivajo na trgovino s svežim mesom znotraj Skupnosti [6], kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 75/379/EGS [7], in ki izpolnjuje zahteve v zvezi z zdravstvenim varstvom živali iz členov 3 in 4 Direktive 72/461/EGS.

- svežega mesa, kakor je opredeljeno v členu 2(a) Direktive Sveta 72/462/EGS z dne 12. decembra 1972 o problemih glede zdravstvenih in veterinarskih pregledov ob uvozu goveda in prašičev ter svežega mesa iz tretjih držav [8], kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 77/98/EGS [9], in ki izpolnjuje zahteve v zvezi z zdravstvenim varstvom živali iz Direktive 72/462/EGS.

Člen 4

1. Z odstopanjem od prve alinee člena 3 in v odvisnosti od uporabe odstavka 2 lahko mesni izdelki, namenjeni za trgovino znotraj Skupnosti, ki so v celoti ali delno izdelani iz svežega mesa ali s svežim mesom, kakor je opredeljeno v členu 1 Direktive 64/433/EGS, ki izpolnjuje zahteve iz člena 5a Direktive 72/461/EGS, vstopijo v trgovino znotraj Skupnosti, če so bili obdelani po enem od naslednjih postopkov:

(a) toplotna obdelava v hermetično zaprti posodi na vrednosti Fc 3,00 ali več;

(b) kadar je bilo sveže meso pridobljeno od živali, ki ne prihajajo iz okuženega gospodarstva, za katerega velja ukrep prepovedi na podlagi člena 3(2)(b) Direktive 64/432/EGS:

(i) toplotna obdelava, drugačna kot pod (a), pri kateri se temperatura v notranjosti dvigne na najmanj 70 °C, ali

(ii) obdelava, ki vključuje naravno fermentacijo in zorenje vsaj devet mesecev za stegna z ali brez kosti, ki tehtajo najmanj 5,5 kg in imajo naslednje značilnosti:

- aw ne več kot 0,93,

- pH-vrednost ne več kot 6.

2. Vsaka država članica zagotovi, da:

(a) se sveže meso iz odstavka 1:

(i) prevaža in hrani ločeno od svežega mesa iz odstavka 3 ali ne ob istem času,

(ii) uporablja tako, da se prepreči njegov vnos v mesne izdelke, namenjene za trgovino znotraj Skupnosti, razen tistih iz odstavka 1;

(b) zdravstveno spričevalo iz poglavja VIII Priloge A k Direktive 77/99/EGS vsebuje, brez poseganja v opombo tega spričevala, naslednje besede pod rubriko "Vrsta izdelkov": "Obdelano v skladu s členom 4(1) Direktive 80/215/EGS".

Člen 5

1. Države članice zagotovijo, da mesni izdelki, ki ne izpolnjujejo zahtev iz členov 3 in 4, ne dobijo oznake zdravstvene ustreznosti, določene v poglavju VII Priloge A k Direktivi 77/99/EGS.

2. Namembna država lahko prepove sprostitev mesnih izdelkov v promet na svojem ozemlju, če nista bila upoštevana člena 3 in 4.

3. V takem primeru mora namembna država na zahtevo pošiljatelja ali njegovega zastopnika odobriti vrnitev celotne pošiljke mesnih izdelkov, če to ni v nasprotju s skrbjo za zdravstveno stanje živali.

4. Pristojni organ namembne države lahko odredi uničenje pošiljke na stroške pošiljatelja, prejemnika ali njunega zastopnika brez odškodnine s strani države, kadar je sprostitev v promet prepovedana na podlagi odstavka 2 in kadar država izvoznica ali država tranzita, odvisno od primera, ne odobri vrnitve pošiljke.

5. O odločbah pristojnega organa v skladu z odstavki 2, 3 in 4 ter razlogih zanje je treba obvestiti pošiljatelja ali njegovega zastopnika. Kadar pošiljatelj ali njegov zastopnik to zahteva, mu je treba odločbe in razloge zanje takoj sporočiti pisno in navesti pravna sredstva, ki so na voljo po veljavni zakonodaji, njihovo obliko in roke zanje. Sklepe je treba sporočiti tudi pristojnemu centralnemu organu države izvoznice.

Člen 6

1. Ta direktiva ne vpliva na pravna sredstva, ki jih predvideva veljavna zakonodaja v državah članicah proti odločbam pristojnih organov, navedenih v tej direktivi.

2. V primeru, ko mesni izdelki ne smejo v promet v skladu s členoma 3 in 4, dá vsaka država članica pošiljateljem pravico, da pridobijo mnenje veterinarskega izvedenca.

Vsaka država članica zagotovi, da ima veterinarski izvedenec možnost presoditi, ali so bili izpolnjeni pogoji iz členov 3 in 4, preden pristojni organi odredijo kak drug ukrep, kot denimo uničenje mesa.

Veterinarski izvedenec mora biti državljan države članice, ki ni država izvoznica ali namembna država.

Komisija na predlog držav članic pripravi seznam veterinarskih izvedencev, ki jim je mogoče odrediti, da pripravijo takšna mnenja. Po posvetu z državami članicami določi splošna pravila, ki se uporabljajo, zlasti pri postopku priprave teh mnenj.

Člen 7

1. Država članica lahko sprejme naslednje ukrepe, če obstaja nevarnost širjenja živalskih bolezni zaradi vstopa mesnih izdelkov iz druge države članice na njeno ozemlje:

(a) v primeru izbruha slinavke in parkljevke, klasične prašičje kuge ali Tješinske bolezni v drugi državi članici, se lahko začasno prepove ali omeji vstop proizvodov, izdelanih iz mesa živali, ki so dovzetne za te bolezni, iz tistih delov ozemlja države članice, kjer se je bolezen pojavila, razen proizvodov, ki so bili obdelani po enem od postopkov iz člena 4(1);

(b) če se epizootska bolezen razširi ali če pride do izbruha druge nevarne kužne ali nalezljive živalske bolezni, se lahko začasno prepove ali omeji vstop proizvodov, izdelanih iz mesa živali, ki so dovzetne za te bolezni, s celotnega ozemlja te države.

2. Vsaka država članica mora preostale države članice in Komisijo nemudoma obvestiti o izbruhu katere koli bolezni iz odstavka 1 na svojem ozemlju ter o ukrepih, sprejetih za boj proti bolezni. Poleg tega jih mora takoj obvestiti o izkoreninjenju bolezni.

3. Ukrepe, ki jih država članica sprejme na podlagi odstavka 1, in njihov preklic je treba takoj sporočiti drugim državam članicam in Komisiji, skupaj z razlogi za tako ukrepanje.

V skladu s postopkom, določenim v členu 8, se lahko odloči, da bi bilo treba te ukrepe spremeniti, zlasti da bi zagotovili usklajenost z ukrepi drugih držav članic, ali jih odpraviti.

4. Če pride do razmer, predvidenih v odstavku 1, in se zdi potrebno, da tudi druge države članice uvedejo ukrepe, sprejete na podlagi navedenega odstavka, skupaj z morebitnimi spremembami na podlagi odstavka 3, se ustrezne določbe sprejmejo po postopku, opredeljenem v členu 8.

5. Pri pripravi sprememb iz drugega pododstavka odstavka 3, ali določb iz odstavka 4, se lahko po istem postopku sprejme sklep, da se glede na zadevno bolezen prilagodijo obdelava, ki so ji bili podvrženi zadevni proizvodi, datum, ko je bilo pridobljeno uporabljeno meso, in čas predelave.

Člen 8

1. Če je treba ravnati po postopku iz tega člena, predsednik na lastno pobudo ali pa na zahtevo države članice, preda zadevo Stalnemu veterinarskemu odboru, ustanovljenim s Sklepom Sveta z dne 15. oktobra 1968 (v nadaljevanju "odbor").

2. Glasovi držav članic v odboru se ponderirajo na način, določen v členu 148(2) Pogodbe. Predsednik ne glasuje.

3. Predstavnik Komisije predloži osnutek potrebnih ukrepov. Odbor poda svoje mnenje o ukrepih v roku dveh dni. Mnenja se sprejmejo z večino 41 glasov.

4. Komisija sprejme predlagane ukrepe in jih začne takoj uporabljati, kadar so v skladu z mnenjem odbora. Če niso v skladu z mnenjem odbora ali če mnenje ni bilo podano, Komisija brez odlašanja predloži Svetu predlog ukrepov, ki naj se sprejmejo. Svet sprejme ukrepe s kvalificirano večino.

Če Svet v roku 15 dni od datuma, ko mu je bil predlog predložen, ne sprejme nikakršnih ukrepov, predlagane ukrepe sprejme Komisija in jih začne takoj uporabljati, razen če se ni Svet proti njim izrekel z navadno večino.

Člen 9

Člen 8 se uporablja do 21. junija 1981.

Člen 10

Svet na predlog Komisije pred 1. julijem 1980 soglasno sprejme sklep o kakršnih koli določbah v zvezi s prašičjo kugo, ki naj se vključijo v to direktivo v zvezi z nekaterimi proizvodi glede na sprejete rešitve za trgovino s svežim prašičjim mesom znotraj Skupnosti.

Člen 11

1. Svet na predlog Komisije določi zahteve v zvezi z zdravstvenim varstvom živali, ki se uporabljajo v trgovini s svežim perutninskim mesom znotraj Skupnosti in za uvoz takega mesa iz tretjih držav.

2. Do začetka veljavnosti določb Skupnosti iz odstavka 1 se še naprej uporabljajo nacionalne določbe o zdravstvenem stanju živali v zvezi z uvozom mesnih izdelkov, v celoti ali delno izdelanih iz svežega perutninskega mesa ali z njim, pri čemer se upoštevajo splošne določbe Pogodbe.

Člen 12

Do izvajanja direktiv Skupnosti o zdravstvenem stanju živali, ki zadevajo uvoz mesnih izdelkov, ki niso opredeljeni v členu 11(2), iz tretjih držav, nacionalne določbe za uvoz teh izdelkov niso ugodnejše od določb, ki izhajajo iz te direktive.

Člen 13

Države članice sprejmejo ukrepe, potrebne za uskladitev:

- druge alinee člena 3 na datum, določen v drugem pododstavku člena 32(2) Direktive 72/462/EGS,

- drugih določb te direktive najpozneje do 31. decembra 1980,

in o tem takoj obvestijo Komisijo.

Člen 14

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju, 22. januarja 1980

Za Svet

Predsednik

G. Marcora

[1] UL C 114, 11.11.1971, str. 40.

[2] UL L 26, 31.1.1977, str. 85.

[3] UL L 255, 28.10.1968, str. 23.

[4] UL L 302, 31.12.1972, str. 24.

[5] UL L 16, 20.1.1978, str. 22.

[6] UL 121, 29.7.1964, str. 2012/64.

[7] UL L 172, 3.7.1975, str. 17.

[8] UL L 302, 31.12.1972, str. 28.

[9] UL L 26, 31.1.1977, str. 81.

--------------------------------------------------