5.

V naslovu II se vstavi naslednje poglavje 2a: „POGLAVJE 2a Gojenje živali iz ribogojstva Oddelek 1 Splošna pravila Člen 25a Področje uporabe To poglavje določa podrobna pravila za gojenje vrst rib, rakov, iglokožcev in školjk, ki jih zajema Priloga XIIIa. To poglavje se smiselno uporablja za zooplankton, nižje rake, kotačnike, črve in druge vodne živali, ki se uporabljajo za krmo. Člen 25b Ustreznost vodnega medija in načrt za trajnostno upravljanje 1. Za to poglavje se uporabljajo določbe člena 6b(1)–(5). 2. V načrtu za trajnostno upravljanje se evidentirajo obrambni in preprečevalni ukrepi proti plenilcem v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS (22) in nacionalnimi predpisi. 3. Po potrebi se sosednji izvajalci pri pripravi načrtov za upravljanje medsebojno usklajujejo, kar se lahko tudi preveri. 4. Za gojenje živali iz ribogojstva v ribnikih, bazenih ali kanalih so gojilnice opremljene z naravnim filtrom, tj. z gojitvenimi ribniki, z biološkim ali mehanskim filtrom za zbiranje hranilnih snovi v odplaki ali pa se uporabljajo morske alge in/ali živali (školjke in alge), ki prispevajo k izboljšanju kakovosti odplake. Po potrebi se spremljanje odplake izvaja v rednih intervalih. Člen 25c Sočasno ekološko in neekološko gojenje živali iz ribogojstva 1. Pristojni organ lahko dovoli, da se v drstiščih in vzgajališčih na istem kmetijskem gospodarstvu izvaja ekološko in neekološko gojenje nedoraslih organizmov, če so med sabo jasno ločeni in so vzpostavljeni ločeni odtočni sistemi distribucije vode. 2. V primeru gojenja odraslih živali lahko pristojni organ dovoli, da so na istem kmetijskem gospodarstvu proizvodne enote za ekološko in neekološko gojenje, če se upošteva člen 6b(2) te uredbe in kadar gre za različne faze gojenja in različne faze ravnanja z živalmi iz ribogojstva. 3. Izvajalci vodijo dokumentarno evidenco o uporabi določb iz tega člena. Oddelek 2 Izvor živali iz ribogojstva Člen 25d Izvor ekološko vzrejenih živali iz ribogojstva 1. Uporabljajo se lokalno gojene vrste, pri čemer je cilj gojenja, da se vrstam, ki so bolj prilagojene pogojem gojenja, zagotovi dobro zdravje in dobro izkoriščenost virov krme. Izvajalcu nadzora ali nadzornemu organu se predloži dokumentarna evidenca o izvoru vrst in ravnanju z njimi. 2. Izberejo se tiste vrste, katerih gojenje ne povzroča občutne škode staležu divjih organizmov. Člen 25e Izvor in upravljanje neekološko gojenih živali iz ribogojstva 1. Za namene gojenja ali izboljšanja genetskega staleža in kadar ekološko gojenih živali iz ribogojstva ni na voljo, se lahko na kmetijsko gospodarstvo pripeljejo prostoživeče ali neekološko gojene živali iz ribogojstva. Te živali se v okviru ekološkega upravljanja vzdržujejo vsaj tri mesece, preden se lahko uporabijo za gojenje. 2. Za namene nadaljnjega gojenja in kadar ekološko gojenih nedoraslih organizmov iz ribogojstva ni na voljo, se lahko na kmetijsko gospodarstvo pripeljejo neekološko gojeni nedorasli organizmi iz ribogojstva. Vsaj zadnji dve tretjini ciklusa gojenja morata potekati v okviru ekološkega upravljanja. 3. Najvišji delež neekološko gojenih nedoraslih organizmov iz ribogojstva, ki se pripeljejo na kmetijsko gospodarstvo, je: 80 % do 31. decembra 2011, 50 % do 31. decembra 2013 in 0 % do 31. decembra 2015. 4. Za namene nadaljnjega gojenja je zbiranje prostorastočih nedoraslih organizmov iz ribogojstva omejeno na naslednje posebne primere: (a) naravno povečanje števila ličink rib ali rakov in nedoraslih organizmov pri polnjenju ribnikov, zaprtih sistemov ali ograjenih prostorov; (b) mlade jegulje, pod pogojem, da je zagotovljen odobren načrt v zvezi z lokacijo in da vprašanje umetnega razmnoževanja ostaja nerešeno. Oddelek 3 Gojitvene prakse v ribogojstvu Člen 25f Splošna pravila za gojenje v ribogojstvu 1. Gojitveno okolje živali iz ribogojstva je urejeno na način, ki v skladu s posebnimi potrebami živalim iz ribogojstva glede na njihovo vrsto omogoča, da: (a) imajo dovolj prostora za dobro počutje; (b) živijo v vodi dobre kakovosti in z ustreznimi ravnmi kisika ter (c) živijo pri temperaturi in svetlobi v skladu z zahtevami vrste in ob upoštevanju geografske lokacije; (d) v primeru sladkovodnih rib je dno čim bolj podobno naravnim pogojem; (e) v primeru krapov je dno naravna zemlja. 2. Gostota živali je določena v Prilogi XIIIa, in sicer za vsako vrsto ali skupino vrst. Pri preučevanju vplivov gostote živali na dobro počutje gojenih rib se spremlja stanje rib (kot so: poškodbe plavuti in druge poškodbe, stopnja rasti, vedenje ter splošno zdravje) in kakovost vode. 3. Z obliko in konstrukcijo zaprtih vodnih sistemov se zagotavljajo pretok vode in fiziokemični parametri, ki varujejo zdravje in dobro počutje živali ter omogočajo zadostitev njihovih vedenjskih potreb. 4. Oblika, lokacija in upravljanje zaprtih sistemov zmanjšujejo nevarnost pobega živali. 5. V primeru pobega rib ali rakov je treba sprejeti ustrezne ukrepe za zmanjšanje vpliva na lokalni ekosistem, vključno s ponovnim ulovom, kadar je to ustrezno. Vodi se dokumentarna evidenca. Člen 25g Posebna pravila za zaprte vodne sisteme 1. Objekti z zaprtim sistemom ponovnega kroženja za gojenje živali iz ribogojstva so prepovedani, razen drstišč in vzgajališč ali za gojenje vrst, ki se uporabljajo kot ekološko gojeni organizmi za krmo. 2. Enote gojenja na kopnem morajo izpolnjevati naslednje pogoje: (a) za pretočne sisteme je mogoče spremljati in nadzirati pretok ter kakovost vode, ki priteka in odteka; (b) vsaj pet odstotkov območja gojenja (med kopnim in vodo) je pokritih z naravno vegetacijo. 3. Zaprti sistemi na morju: (a) se morajo nahajati na območju, na katerem so pretok vode, globina in hitrost izmenjave vode v vodnem telesu primerni za zmanjšanje vpliva na morsko dno in obdajajoče vodno telo; (b) morajo imeti kletke primerne oblike, konstrukcije in sistem vzdrževanja, ob upoštevanju njihove izpostavljenosti okolju delovanja. 4. Umetno segrevanje ali hlajenje vode je dovoljeno samo v drstiščih in vzgajališčih. Voda iz naravnih vrtin se lahko uporablja za segrevanje ali hlajenje vode v vseh fazah gojenja. Člen 25h Upravljanje živali iz ribogojstva 1. Ravnanje z živalmi iz ribogojstva se čim bolj omeji ter se z veliko previdnostjo izvaja z ustrezno opremo in na podlagi protokolov, ki se uporabljajo za preprečevanje stresa in fizičnih poškodb, povezanih s postopki ravnanja. S plemenskimi jatami se ravna tako, da se čim bolj omejijo fizične poškodbe in stres, ter v anesteziji, kadar je to potrebno. Dejavnosti v zvezi z razvrščanjem je čim manj in toliko, kot se zahteva, da se zagotovi dobro počutje rib. 2. Pri uporabi umetne svetlobe veljajo naslednje omejitve: (a) podaljšanje naravne dolžine dneva z uporabo umetne svetlobe ne sme presegati največje dolžine, ki upošteva etološke potrebe, geografske pogoje in splošno zdravje gojenih živali, pri čemer ta največja dolžina ne presega 16 ur na dan, razen za namene razmnoževanja; (b) nenadne spremembe intenzivnosti svetlobe pri prehodu se preprečijo z uporabo zasenčenih luči ali osvetlitvijo ozadja. 3. Prezračevanje je dovoljeno za zagotovitev dobrega počutja in zdravja živali, pod pogojem, da mehanske prezračevalnike po možnosti poganjajo obnovljivi viri energije. Vse vrste uporabe se zapišejo v evidenco o ribogojstvu. 4. Uporaba kisika je dovoljena le za uporabe, ki so povezane z zahtevami glede zdravstvenega varstva živali ter kritičnimi obdobji gojenja ali prevoza, in sicer v naslednjih primerih: (a) v izjemnih primerih povišanja temperature, zmanjšanja atmosferskega tlaka ali naključnega onesnaževanja; (b) pri občasnih postopkih upravljanja staleža, kot sta vzorčenje in razvrščanje; (c) za zagotavljanje preživetja gojenega staleža. Vodi se dokumentarna evidenca. 5. Tehnike usmrtitve so takšne, da zagotovijo takojšnjo nezavest rib in njihovo neobčutljivost za bolečine. Pri določanju najboljših metod usmrtitve se upoštevajo razlike v gojenih vrstah, njihovih velikostih in območjih gojenja. Oddelek 4 Gojenje Člen 25i Prepoved hormonov Uporaba hormonov in njihovih derivatov je prepovedana. Oddelek 5 Krma za ribe, rake in iglokožce Člen 25j Splošna pravila za krmo Ureditve krmljenja se vzpostavijo ob upoštevanju naslednjih prednostnih nalog: (a) zdravstveno varstvo živali; (b) visoka kakovost proizvodov, vključno s hranilno sestavo, ki zagotavlja visoko kakovost končnih užitnih proizvodov; (c) majhen vpliv na okolje. Člen 25k Posebna pravila o krmi za mesojede živali iz ribogojstva 1. Krma za mesojede živali iz ribogojstva se pridobiva iz naslednjih virov: (a) ekološki krmni proizvodi z izvorom iz ribogojstva; (b) ribja moka in ribje olje iz ostankov iz ekološkega ribogojstva; (c) ribja moka in ribje olje ter sestavine ribjega izvora iz ostankov rib, ki so bile v trajnostnem ribolovu že ujete za prehrano ljudi; (d) ekološka posamična krmila rastlinskega in živalskega izvora iz Priloge V ter upoštevanje omejitev iz te priloge. 2. Če krma iz odstavka 1 ni na voljo, se lahko ribja moka in ribje olje iz ostankov iz neekološkega ribogojstva ali ostankov rib, ujetih za prehrano ljudi, uporabljata za prehodno obdobje do 31. decembra 2014. Ta posamična krmila ne presegajo 30 % dnevnega obroka. 3. Krmni obrok lahko vsebuje največ 60 % proizvodov iz ekološko pridelanih rastlin. 4. Astaksantin, ki izvira iz organskih virov, kot je lupina rakov, se lahko uporablja v krmnih obrokih za losose in postrvi v mejah njihovih fizioloških potreb. Če organski viri niso na voljo, se lahko uporabijo naravni viri astaksantina (kot so kvasovke Phaffia). Člen 25l Posebna pravila o krmi za nekatere živali iz ribogojstva 1. Živali iz ribogojstva iz oddelkov 6, 7 in 9 Priloge XIIIa se krmijo s krmo, ki je na voljo v naravni obliki v ribnikih in jezerih. 2. Kadar naravni viri krme niso na voljo v zadostnih količinah, kot so navedene v odstavku 1, se lahko uporablja ekološka krma rastlinskega izvora, po možnosti gojena v gojilnici sami, ali morske alge. Izvajalci vodijo evidenco o nujni uporabi dodatne krme. 3. Pri dopolnitvi naravne krme v skladu z odstavkom 2 lahko krmni obrok za vrste iz oddelka 7 in vitke some (Pangasius sp.) iz oddelka 9 vsebuje največ 10 % ribje moke ali ribjega olja iz trajnostnega ribolova. Člen 25m Proizvodi in snovi iz člena 15(1)(d)(iii) Uredbe (ES) št. 834/2007 1. V ekološkem ribogojstvu se lahko uporabljajo samo krmila živalskega in mineralnega izvora iz Priloge V. 2. Krmni dodatki, nekateri proizvodi, ki se uporabljajo v prehrani živali, in predelovalni pripomočki se lahko uporabljajo le, če so navedeni v Prilogi VI ter izpolnjujejo omejitve iz te priloge. Oddelek 6 Posebna pravila za mehkužce Člen 25n Gojitveno območje 1. Gojenje školjk lahko poteka v istem vodnem območju, v katerem se gojijo ekološki plavutonožci in morske alge v polikulturnem sistemu, ki ga je treba dokumentirati v načrtu za trajnostno upravljanje. Školjke lahko v polikulturi rastejo tudi skupaj s polži, kot so breženke. 2. Ekološko gojenje školjk poteka v območjih, ki so označena s stebri, plovci ali drugimi jasnimi označevalci ter omejena z mrežastimi vrečami, kletkami ali drugimi umetnimi sredstvi. 3. Z ekološkimi gojilnicami lupinarjev se zmanjša tveganje pri vrstah, ki jih je treba ohranjati. Če se uporabljajo mreže za zaščito pred plenilci, morajo biti oblikovane tako, da ne poškodujejo ptic, ki se potapljajo. Člen 25o Izvor jajčec 1. Če ni velike škode za okolje in če lokalna zakonodaja to dovoljuje, se jajčeca školjk, ki nastanejo zunaj gojitvene enote, lahko uporabijo, če izvirajo iz: (a) gojilnic, v katerih jajčeca verjetno ne bodo preživela zimskih razmer ali je teh preveč; ali (b) naravne gojilnice jajčec lupinarjev v območju nabiranja. Voditi je treba evidence o tem, na kakšen način, kje in kdaj so bila prostorastoča jajčeca nabrana, da se omogoči sledljivost jajčec do območja nabiranja. Jajčeca školjk, ki nastanejo v neekološkem drstišču, pa se v ekoloških proizvodnih enotah lahko uporabijo v naslednjih največjih možnih deležih: 80 % do 31. decembra 2011, 50 % do 31. decembra 2013 in 0 % do 31. decembra 2015. 2. Pri japonskih ostrigah, Crassostrea gigas, ima prednost stalež, ki se vzgaja selektivno, da se omeji drstenje v divjini. Člen 25p Upravljanje 1. Pri gojenju se uporablja gostota živali, ki ne presega gostote, ki se uporablja za neekološko gojene lupinarje v zadevnem območju. Prilagoditve glede sortiranja, redčenja in gostote se opravijo ob upoštevanju biomase ter za zagotovitev dobrega počutja živali in visoke kakovosti proizvodov. 2. Organizmi, ki se biološko obraščajo, se odstranijo mehansko ali ročno in se vrnejo v morje stran od gojilnic lupinarjev, če je to primerno. Lupinarji se med ciklusom gojenja enkrat obdelajo z raztopino apna, s čimer se nadzirajo organizmi, ki se obraščajo in so med sabo konkurenčni. Člen 25q Pravila za gojenje 1. Gojenje klapavic na vrveh in druge metode iz oddelka 8 Priloge XIIIa se lahko izvajajo v okviru ekološkega gojenja. 2. Pridneno gojenje mehkužcev je dovoljeno le, kadar ni bistvenega vpliva na okolje v območju nabiranja in gojenja. Dokaz o minimalnem vplivu na okolje se podpre z raziskavo in poročilom o območju izkoriščanja, ki ju mora izvajalcu nadzora ali nadzornemu organu predložiti izvajalec. Poročilo se k načrtu za trajnostno upravljanje doda kot ločeno poglavje. Člen 25r Posebna pravila za gojenje ostrig Dovoljeno je gojenje v vrečah na opornih stebrih. Navedene ali druge strukture za gojenje ostrig je treba postaviti tako, da ne ovirajo dostopa do obrežja. Stalež se previdno namesti v gojilnico glede na plimovanje, tako da je gojenje čim bolj učinkovito. Gojenje mora izpolnjevati pogoje iz oddelka 8 Poglavja XIIIa. Oddelek 7 Preprečevanje bolezni in veterinarsko zdravljenje Člen 25s Splošna pravila o preprečevanju bolezni 1. Načrt za upravljanje zdravstvenega varstva živali v skladu s členom 9 Direktive 2006/88/ES podrobneje določa prakse za biološko varnost in preprečevanje bolezni, vključno s pisnim sporazumom za zdravstveno posvetovanje, ki ustreza proizvodni enoti, s kvalificiranimi službami za zdravje živali iz ribogojstva, ki obiščejo gojišče najmanj enkrat letno in najmanj enkrat na dve leti v primeru lupinarjev. 2. Podporni sistemi, oprema in pripomočki morajo biti primerno očiščeni in razkuženi. Uporabijo se lahko le proizvodi iz oddelkov 2.1 in 2.2 Priloge VII. 3. Glede prekinitve gojenja: (a) pristojni organ odloči, ali je prekinitev gojenja potrebna, in določi ustrezno trajanje prekinitve gojenja, ki se izvede in dokumentira po vsakem ciklusu gojenja v zaprtih sistemih odprtih voda na morju. Prekinitev gojenja se priporoča tudi za druge metode gojenja, pri katerih se uporabljajo bazeni, ribniki in kletke; (b) ni obvezna za gojenje školjk; (c) v času prekinitve gojenja je potrebno kletko ali drugo obliko za gojenje živali iz ribogojstva izprazniti in razkužiti ter pustiti prazno do naslednje uporabe. 4. Po potrebi se nezaužita krma za ribe, iztrebki in mrtve živali takoj odstranijo zaradi preprečevanja tveganja za veliko okoljsko škodo v zvezi s kakovostjo vode, zmanjševanjem tveganja za bolezni in preprečevanjem privabljanja žuželk ali glodavcev. 5. Ultravijolična svetloba in ozon se lahko uporabljata samo v drstiščih in vzgajališčih. 6. Pri biološkem obvladovanju ektoparazitov imajo prednost ribe čistilke. Člen 25t Veterinarsko zdravljenje 1. Kadar se kljub preventivnim ukrepom za zagotovitev zdravja živali v skladu s členom 15(1)(f)(i) Uredbe 834/2007 pojavijo zdravstvene težave, se veterinarsko zdravljenje izvaja po naslednjem vrstnem redu: (a) snovi rastlinskega, živalskega ali mineralnega izvora v homeopatski razredčini; (b) rastline in njihovi izvlečki, ki nimajo anestetičnih učinkov; (c) snovi, kot so: elementi v sledovih, kovine, naravni imunostimulanti ali dovoljeni probiotiki. 2. Alopatsko zdravljenje je omejeno na dva cikla zdravljenja letno z izjemo cepljenj in obveznih programov za zatiranje bolezni. Vendar pa v primeru, če ciklus gojenja traja manj kot leto, velja omejitev na eno alopatsko zdravljenje. Če se te omejitve alopatskega zdravljenja presežejo, se zadevne živali iz ribogojstva ne smejo prodajati kot ekološki proizvodi. 3. Zdravljenje zaradi zajedavcev, ki ne vključuje obveznih nadzornih programov, ki jih izvajajo države članice, je omejeno na dvakrat letno ali enkrat letno, če traja ciklus gojenja manj kot 18 mesecev. 4. Karenca za alopatsko veterinarsko zdravljenje in zdravljenje zaradi zajedavcev v skladu z odstavkom 3, vključno z zdravljenjem iz obveznih programov za nadzor in izkoreninjenje bolezni, traja dvakrat dlje od zakonitega obdobja karence iz člena 11 Direktive 2001/82/ES ali 48 ur, če to obdobje ni določeno. 5. Kadar koli se uporabljajo veterinarska zdravila, je treba tako uporabo prijaviti izvajalcu nadzora ali nadzornemu organu, preden se živali tržijo kot ekološke. Stalež, ki se zdravi, mora biti jasno prepoznaven.