Uredba Komisije (ES) št. 1249/96

z dne 28. junija 1996

o pravilih za uporabo (uvoznih dajatev za sektor žit) Uredbe Sveta (EGS)

št. 1766/92

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 1766/92 z dne 30. junija 1992 o skupni ureditvi trga za žita [1], kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 923/96 [2], in zlasti člena 10(4) Uredbe,

ker člen 10 Uredbe (EGS) št. 1766/92 predvideva obračunavanje dajatev po skupni carinski tarifi, kadar se uvažajo proizvodi, našteti v členu 1; ker mora biti uvozna dajatev za proizvode, naštete v odstavku 2 tega člena, intervencijska cena, ki velja v trenutku uvoza, povečana za 55 % in nato znižana za uvozno ceno CIF, ki velja za to pošiljko;

ker je treba v nekaterih primerih zaradi razvrščanja uvoženih količin proizvode, zajete v členu 10(2) Uredbe (EGS) št. 1766/92, razdeliti v več standardnih kakovosti; ker je te standardne kakovosti zato treba določiti s pomočjo objektivnih kriterijev razvrščanja ter postaviti meje tolerance, kar omogoča razvrstitev proizvoda v najustreznejši kakovostni razred; ker so od možnih objektivnih kriterijev za razvrščanje navadne pšenice po kakovosti vsebnost proteinov, specifična teža in vsebnost raznih nečistoč (Schwarzbesatz) najpogosteje uporabljeni v trgovini in tudi najlažji za uporabo; ker so ti kriteriji za trdo pšenico specifična teža, vsebnost raznih nečistoč (Schwarzbesatz) in vsebnost steklastih zrn; ker mora uvoženo blago v skladu s tem v analizo, da se ugotovi te parametre za vsako uvoženo količino; ker morajo biti te analize opravljene zgolj s pregledom dovolj reprezentativnega števila uvoženih količin, kadar ima Skupnost vzpostavljen uradni postopek priznavanja potrdil o kakovosti, ki jih je izdal organ države porekla blaga;

ker člen 10(3) Uredbe (EGS) št. 1766/92 določa, da je treba zaradi obračuna uvozne dajatve redno postavljati reprezentativne uvozne cene CIF za vsako od kakovosti, opredeljenih za proizvode, na katere se ta odstavek nanaša; ker je treba za postavljanje teh cen dogovoriti uporabo kotacij za pšenico različnih kakovosti in za druga žita; ker je treba določiti dejanske vire kotacij;

ker bo uporaba kotacij za različne vrste pšenice in druga žita na blagovni borzi Združenih držav Amerike nudila pregledno in objektivno osnovo za postavljanje reprezentativnih uvoznih cen CIF; ker bo komercialni dodatek, ki se na trgu Združenih držav daje za različna žita vseh kakovosti, omogočil pretvorbo borzne kotacije za vsako vrsto žita v izvozno ceno FOB iz Združenih držav; ker se z dodatkom stroškov za pomorski prevoz med Mehiškim zalivom ali Velikimi jezeri in pristaniščem Skupnosti, ki kotirajo na prevoznem trgu, te cene FOB lahko pretvorijo v reprezentativne uvozne cene CIF; ker je pristanišče Rotterdam glede na količino tovora in obseg poslovanja tisti cilj v Skupnosti, za katerega so cene pomorskega prevoza najbolj splošno znane, najbolj pregledne in najbolj dostopne; ker naj se zato za namembno pristanišče v Skupnosti izbere Rotterdam;

ker je treba v skladu s tem zaradi preglednosti postaviti reprezentativne uvozne cene CIF za žita, navedena pod (a) v členu 10(3), iz kotacij blagovne borze za posamezno vrsto žita ter komercialnega dodatka zanjo, in stroške pomorskega prevoza med Mehiškim zalivom ali Velikimi jezeri in pristaniščem Rotterdam; ker potem razlike v ceni prevoza po posameznih ciljnih pristaniščih opravičujejo pavšalno prilagoditev uvozne dajatve za pristanišča Skupnosti, ki ležijo v Sredozemlju, na atlantski obali Iberskega polotoka in v Združenem kraljestvu, na Irskem in v skandinavskih državah; ker je treba dejavnike za izračun tako postavljenih reprezentativnih uvoznih cen CIF dnevno nadzorovati, da se lahko spremlja gibanje teh cen; ker reprezentativna uvozna cena CIF, izračunana za ječmen, omogoča, da se oceni tržni položaj sirka in rži in se zato reprezentativna uvozna cena CIF za ječmen uporablja za ti dve vrsti žit;

ker za določitev uvozne dajatve za žita, navedena v členu 10(2) Uredbe (EGS) št. 1766/92, dvotedensko beleženje reprezentativnih uvoznih cen CIF za vsako vrsto žita odraža težnje trga brez uvajanja negotovosti; ker se uvozne dajatve za te proizvode zato lahko določijo petnajstega dne in zadnji delovni dan v mesecu s povprečno reprezentativno uvozno ceno CIF, zabeleženo v dveh tednih ker se tako izračunana uvozna dajatev lahko uporablja dva tedna brez večjega škodljivega učinka na uvozno ceno vključno z dajatvami; ker pa je, če v obdobju za izračun reprezentativnih uvoznih cen CIF ni na voljo nobene borzne kotacije, ali če zaradi nenadnih sprememb v njihovi sestavi v tem obdobju res močno nihajo, treba sprejeti ukrep, za to da, se ohrani reprezentativnost cene za posamezni proizvod; ker je treba v primeru, da ni kotacij, nadaljevati z uporabo višine dajatve, določene za predhodno obdobje, in v primeru velikega nihanja bodisi borzne kotacije, komercialnih dodatkov h kotaciji, stroškov pomorskega prevoza ali menjalnega tečaja za izračun reprezentativne uvozne cene CIF proizvoda, mora cena, ki se upošteva pri izračunu uvozne dajatve ostati reprezentativna, tako da se prilagodi glede na odstopanje, ki nastane zaradi teh sprememb; ker ni nujno, da se spremeni časovni razpored naslednjega izračuna, četudi pride do take prilagoditve;

ker, kadar uvožena žita pridejo v Skupnost po kopnem, z rečnim prevozom ali z ladjami po morju iz pristanišč v Sredozemlju, Črnem ali Baltskem morju, bodo prevozni stroški občutno nižji od tistih, ki se upoštevajo pri obračunu uvoznih dajatev; ker je treba to razliko upoštevati s pavšalno prilagoditvijo pri določanju reprezentativnih uvoznih cen CIF za posamezne proizvode;

ker v primerih, ko glede na podatke Komisije določene kotacije ali cene ne odražajo resničnih teženj uvoznega trga Skupnosti za navadno pšenico srednje in nižje kakovosti, ker tretje države dajejo subvencije za izvoz teh proizvodov v Sredozemsko kotlino ali evropske države, mora obstajati možnost, da se dodeljene izvozne subvencije odštejejo od reprezentativne uvozne cene CIF, izračunane za ta proizvod;

ker v primeru uvoza navadne pšenice zelo visoke kakovosti, pivskega ječmena ali trdinke borzna kotacija za izračun reprezentativne uvozne cene CIF morda ne upošteva, da obstaja tak dodatek v primerjavi z običajnimi tržnimi pogoji bodisi zaradi posebne kakovosti blaga ali ker je v njihovo ceno vključen dodatek na kakovost na običajno ceno; ker je treba zato, da se upošteva take dodatke za kakovost na cene ali kotacije, povrniti del plačane uvozne dajatve po pavšalni stopnji uvoznikom, ki dokažejo, da so blago uporabili za izdelavo proizvodov visoke kakovosti in da je tak dodatek upravičen;

ker je treba od uvoznikov zahtevati dodatno varščino poleg tistega, ki se nanaša na dovoljenja, da se zagotovi njihovo spoštovanje določb te uredbe;

ker Upravljalni odbor za žita ni izdal mnenja v roku, ki ga je določil njegov predsednik,

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Stopnje uvoznih dajatev skupne carinske tarife iz člena 10(1) in (2) Uredbe (EGS) št. 1766/92 morajo biti tiste, veljavne na dan, določen v členu 67 Uredbe Sveta (ES) št. 2913/92 [3].

Člen 2

1. Uvozne dajatve iz člena 10(2) Uredbe EGS št. 1766/92 za proizvode iz tarifnih oznak KN od 10011000 do 10019099 (razen soržice), 100200, 10030010, 10030090, 10051090, 10059000 in 10070090, se morajo izračunavati dnevno, določiti pa jih mora Komisija na petnajsti dan in zadnji delovni dan vsakega meseca za zahtevke od šestnajstega dneva meseca in od prvega dneva naslednjega meseca.

Kadar petnajstega ni delovni dan za Komisijo, se morajo dajatve določiti na delovni dan pred petnajstim v tistem mesecu. Če pa se v obdobju uporabe tako določenih dajatev izračunana povprečna uvozna dajatev razlikuje od določene dajatve za 5 ECU ali več na tono, se mora opraviti ustrezna prilagoditev.

2. Cena, ki se uporabi za izračun uvozne dajatve, mora biti povprečje dnevnih reprezentativnih uvoznih cen CIF, določenih v skladu s členom 4 v predhodnih dveh tednih. Intervencijska cena, ki se uporabi za izračun dajatev, mora biti iz meseca, v katerem uvozna dajatev velja.

3. Uvozne dajatve, določene v skladu s to uredbo, se uporabljajo, dokler ne začne veljati nova določitev.

Če za določen proizvod ni na voljo kotacije za referenčno borzo, kot je navedeno v prvi alinei člena 4(1), v dveh tednih pred določanjem, ostane v veljavi prej določena uvozna dajatev.

Ob vsakem določanju ali prilagajanju mora Komisija v Uradnem listu Evropskih skupnosti objaviti uvozne dajatve in podatke, ki so bili uporabljeni za njihov izračun.

4. Komisija mora za blago, ki prihaja po Atlantskem oceanu ali Sueškem kanalu v spodaj navedena pristanišča raztovarjanja, zmanjšati uvozno dajatev za naslednje vsote:

- sredozemska pristanišča (onstran Gibraltarske ožine): 3 ECU na tono,

- atlantska pristanišča Iberskega polotoka, Združenega kraljestva in Irske: 2 ECU na tono,

- danska, finska in švedska pristanišča: 2 ECU na tono.

Carinski organ v pristanišču raztovarjanja izda potrdilo o količini vsakega raztovorjenega proizvoda. To potrdilo mora spremljati blago do konca uvoznih carinskih formalnosti, da se odobri zmanjšanje dajatve.

5. Uvozne dajatve se zmanjšajo za 14 ECU na tono za visoko standardno kakovost navadne pšenice, 8 ECU na tono za pivski ječmen in trdinko, pod pogojem, da uvoznik dokaže, da je bil plačan dodatek za kakovost na običajno ceno proizvoda.

Zmanjšanje je nadalje odvisno od naslednjega:

(a) vložnik v polju 20 uvoznega dovoljenja navede proizvod, ki bo nastal po predelavi žit;

(b) uvoznik skupaj z zahtevkom za uvozno dovoljenje pisno prevzame obveznost, da bo vse blago, ki ga bo uvozil, predelano v skladu z navedbo iz polja 20 dovoljenja v šestih mesecih od dneva sprostitve v prost promet. Navesti mora kraj, kjer bo potekala predelava, s tem da:

- navede ime predelovalnega podjetja in državo članico, ali

- navede največ pet predelovalnih obratov.

Če se blago predela v drugi državi članici kot tisti, ki je država uvoznica, je pri pošiljanju blaga treba v državi članici odhoda v skladu z določbami iz Uredbe Komisije EGS št. 2454/93 [4] izpolniti kontrolni izvod T5. Navedba iz točke (a) se vnese v polje 104 dokumenta T5;

(c) pri pristojnem organu uvoznik položi varščino 14 ECU na tono za navadno pšenico in 8 ECU na tono za druge proizvode. Če pa je dajatev, veljavna na dan zaključka uvoznih carinskih formalnosti, nižja od 14 ECU na tono za navadno pšenico ali od 8 ECU na tono za koruzo in ječmen, mora biti varščina enako višini te dajatve. Varščina se sprosti ob predložitvi dokaza o posebni končni uporabi, ki opravičuje dodatek za kakovost na ceno osnovnega proizvoda, omenjenega pod (a). V skladu z zahtevami pristojnih organov države članice uvoza se mora dokazovati, da so bila vsa uvožena žita predelana v proizvod, naveden v deklaraciji, iz točke (a) v skladu z obveznostjo iz točke (b). Če se blago predela v drugi državi članici kot tisti, ki je država uvoznica, mora biti dokaz o predelavi kontrolni izvod T5.

Šteje se, da je predelava opravljena v roku iz točke (b):

- če je bil v primeru navadne pšenice predelani proizvod iz (a) proizveden v:

- enem ali več obratih, ki pripadajo podjetju, in se nahaja/jo v državi članici,

- v predelovalnem/ih obratu/ih, navedenem/ih v (b),

- če je šel pivski ječmen skozi fazo namakanja,

- če je bila trdinka predelana v proizvod iz tarifne oznake KN 19041010 ali 110313.

Člen 3

Standardi kakovosti, ki morajo biti izpolnjeni ob uvozu v Skupnost, in dovoljenega odstopanja, morajo biti taki, kot so prikazani v Prilogi I.

Člen 4

1. Za visoko, srednje in nizko kakovostno navadno pšenico, trdo pšenico, koruzo in druga krmna žita, morajo biti sestavni deli reprezentativne uvozne cene CIF iz člena 10(2) Uredbe EGS št. 1766/92:

(a) reprezentativna borzna kotacija na trgu Združenih držav Amerike;

(b) znani komercialni dodatek h kotaciji na ameriškem trgu na dan kotacije;

(c) stroški pomorskega prevoza med Združenimi državami (Mehiški zaliv ali Duluth) in pristaniščem v Rotterdamu za ladjo z najmanj 25000 tonami.

Komisija vsak delovni dan zabeleži:

- sestavni del (a) z borz na osnovi referenčnih kakovosti, prikazanih v Prilogi II,

- sestavna dela (b) in (c) iz javno dostopnih informacij.

2. Reprezentativne uvozne cene CIF za trdo pšenico, ječmen in koruzo in, v primeru navadne pšenice, za vsako standardno kakovost, morajo biti seštevek sestavnih delov (a), (b) in (c) iz odstavka 1.

Vendar pa se morajo reprezentativne uvozne cene CIF za uvoz trde pšenice, ječmena, koruze in, v primeru navadne pšenice, vsake standardne kakovosti, ki poteka:

- po kopnem ali po reki,

- po morju z ladjami, ki prihajajo v Skupnost iz sredozemskih, črnomorskih in baltskih pristanišč

zmanjšati za 10 ECU na tono. V tem primeru se zmanjšanje uvoznih dajatev, predvidenih v členu 2 (4) ne uporablja.

V primerih, ko tretje države odobrijo subvencije za izvoz standardne, srednje ali nizko kakovostne navadne pšenice v evropske države ali države sredozemske kotline, tako da to lahko spodkoplje cene na svetovnem trgu, lahko Komisija take subvencije upošteva pri postavljanju reprezentativnih cen CIF za uvoz v Skupnost.

3. Reprezentativne uvozne cene CIF za rž in sirek so take, koti so izračunane za ječmen. Za seme navadne pšenice pod tarifno oznako KN 10019091, seme koruze pod tarifno oznako KN 10051090 in seme ječmena pod tarifno oznako KN 10030010 morajo biti cene take, kot so izračunane za visoko kakovostno navadno pšenico, koruzo oziroma ječmen.

Člen 5

Zahtevki za uvozno dovoljenje za navadno in trdo pšenico, so veljavne le, če vložnik:

- v polje 20 v uvoznem dovoljenju vpiše kakovost, ki naj bi se uvozila,

- se pisno obveže, da bo pri ustreznem pristojnem organu na dan sprejema deklaracije za sprostitev v prosti promet vložil posebno varščino kot dodatek tistim, ki so potrebni po Uredbi Komisije ES št. 1162/95 [5], če uvozna dajatev za kakovost, prikazano v polju 20, ni najvišja dajatev za zadevno kategorijo proizvoda. Višina varščine je enaka razliki na dan sprejema deklaracije za sprostitev v prost promet med najvišjo dajatvijo in tisto, ki velja za prikazano kakovost z dodatkom 5 ECU na tono.

Člen 6

1. Od vsake pošiljke trde pšenice, navadne pšenice, standardno visoke ali srednje kakovosti mora carinski organ uvozne države članice, kjer se blago sprosti v prosti promet, vzeti reprezentativne vzorce v skladu z določili Priloge k Direktivi Komisije 76/371/EGS [6], za določitev vsebnosti proteinov, specifične teže in vsebnosti nečistoč (Schwarzbesatz), kot je določeno v Uredbi Sveta EGS št. 2731/75 [7]. Za trdo pšenico pristojni organi določijo tudi vsebnost steklastih zrn. Če pa Komisija uradno priznava potrdilo o kakovosti za navadno ali trdo pšenico, ki ga izda država porekla blaga, se vzorci ne vzamejo, analiza pa se opravi samo zato, da se preveri potrjena kakovost na dovolj reprezentativnem številu uvoženih pošiljk.

Blago se razvrsti v tisto standardno kakovost, za katero so izpolnjene vse zahteve iz Priloge I. Če pa je kakovost uvožene trde pšenice pod tarifno oznako KN 100110 nižja od navedene v Prilogi I, je uvozna dajatev taka, kot velja za navadno pšenico nizke kakovosti.

2. Standardne metode analize iz odstavka 1 so metode, ki so podane v Uredbah Komisije EGS št. 1908/84 [8] in 2731/75.

3. Če rezultati analize pokažejo, da je uvožena pšenica nižje standardne kakovosti od tiste, vpisane v uvoznem dovoljenju, uvoznik plača razliko med uvozno dajatvijo, veljavno za proizvod, prikazan na dovoljenju, in tisto, ki velja za dejansko uvoženi proizvod. Varščina iz člena 5 se nato sprosti, razen za dodatek 5 ECU na tono.

Če zgoraj navedena razlika ni plačana v enem mesecu, se varščina iz člena 5 zadrži.

4. Reprezentativni vzorci uvoženih žit, ki jih vzame pristojni organ države članice, se hranijo 6 mesecev.

Člen 7

Določbe te uredbe veljajo za uvozna dovoljenja, izdana pred 1. julijem 1996, ki se uporabljajo po tem datumu.

Člen 8

Ta uredba začne veljati 1. julija 1996.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 28. julija 1996

Za Komisijo

Franz Fischler

Član Komisije

[1] UL L 181, 1.7.1992, str. 1.

[2] UL L 126, 24.5.1996, str. 37.

[3] UL L 302, 19.10.1992, str. 1.

[4] UL L 253, 11.10.1993, str. 1.

[5] UL L 117, 24.5.1995, str. 2.

[6] UL L 102, 15.4.1976, str. 1.

[7] UL L 281, 1.11.1975, str. 22.

[8] UL L 178, 5.7.1984, str. 22.

--------------------------------------------------

PRILOGA I

Razvrščanje uvoženih proizvodov

Proizvod | Navadna pšenica | Trda pšenica | Koruza | Drugo, krmna žita |

Tarifna oznaka KN | 10019099 | 100110 | 10059000 | 10030090100700901002, , |

Kakovost | Visoka | Srednja | Nizka | | | |

Zahteve za kakovost (za 12 % vsebnost vlage po teži ali enakovredno) | | | | | | |

1.Najmanjši odstotek proteinov | 14,0 | 11,5 | — | — | — | — |

2.Najnižja specifična teža (kg/hl) | 77,0 | 74,0 | — | 76,0 | — | — |

3.Največji odstotek nečistoč (Schwarzbesatz) | 1,5 | 1,5 | — | 1,5 | — | — |

4.Najmanjši odstotek steklastih zrn | — | — | — | 75,0 | — | — |

Dovoljene tolerance

| Navadna/trda pšenica |

Odstotek proteinov | –0,7 |

Najmanjša specifična teža | –0,5 |

Največji odstotek nečistoč | +0,5 |

Odstotek steklastih zrn | –2,0 |

--------------------------------------------------

PRILOGA II

Kotacijske borze in referenčne sorte

Proizvod | Navadna pšenica | Trda pšenica | Koruza | Drugo, krmna žita |

Standardna kakovost | Visoka | Srednja | Nizka | | | |

Referenčna sorta (vrsta/razred) za borzno kotacijo | Hard Red Spring št. 2 | Hard Red Winter št. 2 | Soft Red Winter št. 2 | Hard Amber Durum št. 2 | Yellow Corn št. 3 | US Barley št. 2 |

Kotacijska borza | Minneapolis Grain Exchange | Dansas City Board of Trade | Chicago Board of Trade | Minneapolis Grain Exchange | Chicago Board of Trade | Minneapolis Grain Exchange |

--------------------------------------------------