ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(3)

Države članice so za omejitev širjenja virusa SARS-Cov-2 sprejele različne ukrepe in nekateri med njimi so vplivali na pravico do prostega prebivanja in gibanja na ozemlju držav članic, tudi za državljane tretjih držav, ki se zakonito zadržujejo ali prebivajo na ozemlju države članice, na primer omejitve vstopa ali odreditev karantene za čezmejne potnike. Ti ukrepi so imeli v nekaterih primerih škodljiv in nesorazmeren učinek zaradi kontrol oseb pri prehajanju notranjih meja schengenskega območja, ne glede na državljanstvo.
(14)

V programu stabilnosti za leto 2021 so upoštevane naložbe in reforme, ki se financirajo z nepovratnimi sredstvi iz Mehanizma za okrevanje in odpornost, v višini 0,04 % BDP v letu 2020, 1,8 % BDP v letu 2021, 1,9 % BDP v letu 2022, 1,4 % BDP v letu 2023 in 0,1 % BDP v letu 2024. Financiranje iz Mehanizma za okrevanje in odpornost naj bi se skoraj v celoti porabilo v obdobju programa stabilnosti 2021, saj naj bi se približno 95 % nepovratnih sredstev iz Mehanizma za okrevanje in odpornost, dodeljenih Španiji, porabilo v obdobju 2021–2023. Program stabilnosti za leto 2021 navaja tudi možnost, da se pozneje zaprosi za posojila v okviru Mehanizma za okrevanje in odpornost v višini 6,3 % BDP. To bi lahko podvojilo obseg španskega načrta za okrevanje in odpornost. Vendar proračunske projekcije programa stabilnosti za leto 2021 ne vključujejo neposrednega učinka nepovratnih sredstev iz Mehanizma za okrevanje in odpornost na načrte odhodkov in prihodkov, ampak le posredni učinek, povezan z višjo rastjo BDP. Pomladanska napoved Komisije iz leta 2021 ne vključuje v celoti nepovratnih sredstev iz Mehanizma za okrevanje in odpornost, kot jih načrtuje Španija v svojih proračunskih projekcijah do leta 2022, in sicer zaradi različnih predpostavk o tem, kdaj bodo projekti v okviru španskega načrta za okrevanje in odpornost napredovali v fazo, v kateri bodo odhodki dejansko nastali, tako da bodo tudi začeli vplivati na rast BDP.
(2)

Državam članicam se priporoča, da določijo skupne standarde in tehnične referenčne dokumente, zlasti na naslednjih področjih: uporabniške funkcionalnosti denarnic evropske digitalne identitete, vključno s podpisovanjem s kvalificiranimi elektronskimi podpisi, vmesniki in protokoli, raven zanesljivosti, obveščanje odvisnih strani in preverjanje njihove verodostojnosti, elektronsko potrjevanje atributov, mehanizmi za preverjanje veljavnosti elektronskih potrdil atributov in povezanih identifikacijskih podatkov osebe, certificiranje, objava seznama denarnic evropske digitalne identitete, obveščanje o varnostnih kršitvah, preverjanje identitete in atributov s strani ponudnikov kvalificiranih storitev zaupanja za elektronsko potrjevanje atributov, ujemanje identitet, minimalni seznam atributov iz verodostojnih virov, kot so naslovi, starost, spol, osebno stanje, sestava družine, državljanstvo, izobrazba in poklicne kvalifikacije, nazivi in licence, druga dovoljenja in plačilni podatki, katalog atributov in shem za potrjevanje atributov ter postopki preverjanja za kvalificirana elektronska potrdila o atributih, sodelovanje in upravljanje.
Ob naraščajočem populizmu in rasizmu v Uniji (6) se je treba posvetiti boju proti diskriminaciji in njenemu preprečevanju, vključno z bojem proti anticiganizmu, ki je temeljni vzrok diskriminacije in izključenosti ter ju stopnjuje. To je priznano v akcijskem načrtu EU za boj proti rasizmu za obdobje 2020–2025 z dne 18. septembra 2020, v katerem je določena tudi vrsta konkretnih ukrepov za boj proti rasizmu. Anticiganizem je neobičajno razširjena (7) oblika rasizma, ki izvira iz tega, kako prevladujoči družbeni tokovi gledajo in obravnavajo tiste, ki veljajo za „cigane“, v procesu zgodovinskega „drugačenja“ (8), ki temelji na stereotipih in negativnih stališčih, ki so včasih lahko nenamerni ali podzavestni (9).

Evropski parlament v svojih poročilih in resolucijah z dne 28. aprila 2005, 15. aprila 2015, 25. oktobra 2017 in 12. februarja 2019 uporablja izraz anticiganizem od leta 2005. Ta pojav, znan tudi kot protiromski oz. antiromski rasizem, romofobija in anticiganizem, je priznalo več mednarodnih organizacij in organizacij civilne družbe. Svet je v sklepih z dne 8. decembra 2016 priznal, da se je treba boriti „proti vsem oblikam rasizma do Romov, znanega tudi kot proticiganstvo, saj je to glavni vzrok za njihovo socialno izključenost in diskriminacijo“. Mednarodna zveza za spomin na holokavst (IHRA) je 8. oktobra 2020 sprejela pravno nezavezujočo opredelitev (10) anticiganizma/diskriminacije proti Romom.
(4)

Od leta 2015 so se zmogljivosti za iskanje in reševanje, usklajevanje in učinkovitost v Sredozemlju v odziv na migracijsko krizo znatno izboljšali, med drugim tudi z znatnimi prispevki obalnih držav ter večjim vključevanjem zasebnih in komercialnih plovil. EU in države članice so okrepile svoje zmogljivosti v Sredozemlju, med drugim tudi z nacionalnimi operacijami in operacijami pod vodstvom Evropske agencije za mejno in obalno stražo (Frontex), kot so Themis (prej Triton), Poseidon in Indalo, predhodno pa tudi pomorska operacija EU EUNAVFOR MED Sophia, ki so od leta 2015 pomagale rešiti več kot 600 000 ljudi na morju.
(17)

Za vzorčenje, testiranje, analiziranje testov in sporočanje rezultatov testov kliničnemu osebju in organom javnega zdravstva na lokalni, regionalni, nacionalni in mednarodni ravni je potrebno usposobljeno zdravstveno in laboratorijsko osebje. Dosledno je treba upoštevati navodila proizvajalca za odvzem vzorcev, varno ravnanje z njimi, njihovo uporabo in odstranjevanje, vključno z vrsto vzorca in predvideno uporabo. Za vzorčenje, ravnanje z vzorci in njihovo obdelavo morajo biti vzpostavljeni ustrezni ukrepi za biološko varnost. Države članice morajo zagotoviti zadostne zmogljivosti in vire za vzorčenje, preskušanje in poročanje. Za zagotovitev teh zmogljivosti bo morda treba usposobiti dodatne izvajalce testiranja, ki niso zdravstveno osebje.
(22)

Medtem ko so se splošne razmere v zvezi z revščino na Madžarskem pred krizo izboljšale, se lahko to v času upada gospodarske rasti hitro ponovno spremeni. Dohodkovne neenakosti so se v zadnjem desetletju povečale, deloma zaradi sprememb v davčnem sistemu in sistemu socialnih prejemkov. Celo pred izbruhom COVID-19 sta bili resna materialna prikrajšanost ter materialna in socialna prikrajšanost veliki, zlasti v gospodinjstvih z več otroki in med romskim prebivalstvom. Pomanjkanje občinskih socialnih stanovanj za najem in finančne podpore za najemnike ovirata mobilnost. Znesek socialne pomoči za osebe pod pragom minimalnega dohodka je od leta 2012 ostal nominalno enak in je med najnižjimi v Uniji. Pričakuje se, da bo pandemija najbolj prizadela ranljive skupine, ki nimajo dostopa do oskrbe in bistvenih storitev ter živijo v prenatrpanih gospodinjstvih. Ko bodo gospodarstva okrevala, bodo potrebni ukrepi za spodbujanje aktivacije in vključitve takšnih skupin na trg dela. Že pred krizo so bili rezultati izobraževanja na Madžarskem pod povprečjem Unije, na njih pa močno vpliva socialno-ekonomsko ozadje učencev. Stopnje zgodnjega opuščanja šolanja so bile visoke, zlasti med romskimi učenci. Nizka udeležba ranljivih skupin v kakovostnem izobraževanju je zamujena priložnost za okrepitev človeškega kapitala in socialne kohezije. Plače učiteljev so med najnižjimi v Uniji. Majhno število študentov, ki so vključeni v visokošolsko izobraževanje, ni v skladu z velikim povpraševanjem po visoko usposobljenih delavcih. Nepričakovan prehod na učenje na daljavo bo verjetno še povečal neenakosti. Letna nacionalna preverjanja znanja kažejo, da je veliko učencev težko doseči prek digitalnega izobraževanja zaradi pomanjkanja digitalnih orodij. Učenci iz prikrajšanih okolij se z negativnimi posledicami učenja na daljavo srečujejo tudi zaradi prenatrpanih gospodinjstev in nizke izobrazbe staršev. Nedavne in tekoče naložbe v digitalizacijo izobraževanja so pomembne in jih je treba nadaljevati.
(17)

Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. Danska dosega dobre rezultate na področju digitalizacije, kar je razvidno iz pregleda stanja na digitalnem področju, ki ga izvaja Evropska komisija. Vendar bi za dolgoročno ohranitev tega trdnega položaja ter zagotovitev konkurenčnosti in koristi od digitalne preobrazbe potrebovala naložbe v digitalno infrastrukturo, izobraževanje, usposabljanje in izpopolnjevanje. Danska v svojem nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu poroča o velikih potrebah po naložbah za uspešen podnebni in energetski prehod. Največje naložbe so potrebne za vzpostavitev novih zmogljivosti za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov, prav tako pa obstajajo znatne potrebe po naložbah v gospodinjstvih (energijska učinkovitost in pretvorba električne energije v toploto) ter za trajnostni promet in industrijo, pa tudi bioplin in daljinsko ogrevanje. Cilja danske podnebne politike sta do leta 2030 zmanjšati emisije toplogrednih plinov za 70 % v primerjavi z letom 1990 in najpozneje do leta 2050 doseči podnebno nevtralnost. V ta namen bi se morala zmanjšati poraba energije, kar bi zahtevalo naložbe na podlagi celovitega pristopa in s poudarkom na sektorjih, v katerih so prihranki energije še posebej obetavni. Okrevanje gospodarstva po krizi zaradi COVID-19 bi bilo mogoče pospešiti z dajanjem prednosti načrtovanim zelenim naložbam ter spodbujanjem ambicioznih okoljskih, podnebnih, energetskih in infrastrukturnih naložbenih projektov, na primer v stanovanja, vetrnice na morju, energetsko povezljivost in elektrifikacijo železnice. Promet je največji vir emisij toplogrednih plinov na Danskem, zaradi česar so nadaljnji ukrepi politike na tem področju še posebej pomembni. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod, ki je obravnavan v predlogu Komisije, za obdobje 2021–2027 bi Danski lahko pomagalo nasloviti nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi za leto 2020. To bi Danski omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.
(22)

Začasni okvir se načeloma uporablja za vse sektorje in podjetja, vključno s podjetji v prevoznem in potovalnem sektorju, in priznava, da sta prevozni in potovalni sektor med najhuje prizadetimi. Njegov namen je ublažiti pomanjkanje likvidnosti, s katerim se soočajo podjetja, npr. z omogočanjem neposrednih nepovratnih sredstev, davčnih ugodnosti, državnih jamstev za posojila in subvencioniranih javnih posojil. Da bi hitro rešile nujne likvidnostne potrebe zlasti malih in srednjih podjetij, lahko države članice v nominalni vrednosti do 800 000 EUR na podjetje odobrijo brezobrestna posojila ali jamstva za posojila v višini 100 % tveganja ali pa zagotovijo kapital. Začasni okvir poleg tega omogoča pomoč pri likvidnostnih potrebah nad 800 000 EUR na podjetje v obliki jamstev in subvencioniranih obrestnih mer, med drugim ob upoštevanju pogojev za določanje najnižje cene posojila. V zvezi s tem se lahko države članice odločijo glede podpore izvajalcem dejavnosti v prevoznem in potovalnem sektorju, da bi zagotovile poravnavo zahtevkov za povračilo zaradi izbruha COVID-19 in enako obravnavo potnikov.
(19)

Slovenija se je ob povečanju povpraševanja po zdravstvenih storitvah na začetku krize zaradi COVID-19 soočala z izzivi, kako zagotoviti zadostne zdravstvene zmogljivosti. Izbruh virusa je razkril strukturne probleme v zdravstvenem sistemu. Relativno majhno število zdravnikov na primer predstavlja dodaten izziv v boju proti epidemiji. Zato je pomembno, da se zaposli več usposobljenih zdravstvenih delavcev, da se zaščitijo njihovi delovni pogoji in da se jih zaposli tam, kjer so potrebe največje. Ključnega pomena je uporaba diagnostike, testov in orodij e-zdravja, ki omogočajo spremljanje pacientov in medicino na daljavo. Za pomoč javnozdravstvenim službam pri zbiranju in uporabi anonimiziranih podatkov za sprejemanje informiranih odločitev so pomembne tudi ciljno usmerjene raziskave in inovativne rešitve. Kriza izpostavlja potrebo po zaščiti zmogljivosti financiranja zdravstvenega sistema in sistema dolgotrajne oskrbe, za katera se pripravljajo strukturne reforme. Pravočasno sprejetje in izvajanje novega Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, razširitev finančnih virov zdravstvenega sistema in oblikovanje finančnih rezerv bodo ublažili nihanja finančnih virov v gospodarskem ciklu. Ker Slovenija še nima zakona o dolgotrajni oskrbi, so njene zmožnosti za boj proti pandemiji COVID-19 v najbolj prizadetih ustanovah za oskrbo omejene. Ker so starejši, invalidi in ljudje s kroničnimi boleznimi izpostavljeni večjemu tveganju, da zaradi virusa resno zbolijo, so potrebna nadaljnja znatna prizadevanja za zagotovitev kakovostnih storitev dolgotrajne oskrbe, ki bodo dobro povezane z zdravstvenimi storitvami.
(4)

Svet je 14. junija 2019 ugotovil, da je leta 2018 na Madžarskem ponovno prišlo do znatnega ugotovljenega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja. Na tej podlagi je Svet Madžarski izdal priporočilo (4), naj sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov (5) ne bo presegla 3,3 % BDP v letu 2019 in 4,7 % BDP v letu 2020, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 1 % bruto domačega proizvoda (BDP) v letu 2019 in 0,75 % BDP v letu 2020. Svet je Madžarski prav tako priporočil, naj za zmanjšanje primanjkljaja uporabi morebitne nepričakovane prihodke, ter da bi morali ukrepi za konsolidacijo proračuna zagotoviti trajno izboljšanje strukturnega salda sektorja država brez oviranja rasti. Svet je določil, da mora Madžarska do 15. oktobra 2019 poročati o ukrepih, ki jih je sprejela v odgovor na priporočilo z dne 14. junija 2019.
Nizka raven naložb v raziskave in razvoj ter neusklajenost med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih zavirata uspešnost inovacij in rast produktivnosti v Španiji. Odhodki za raziskave in razvoj v poslovnem sektorju v Španiji dosegajo le polovico povprečne ravni Unije, zlasti pri velikih podjetjih, ob tem pa so prisotne znatne regionalne razlike. Ta razkorak je še bolj izrazit zaradi nizke in upadajoče stopnje izvrševanja javnofinančnega proračuna na področju raziskav in razvoja, zlasti glede posojil. Še ena pomembna ovira za razvoj in uporabo naprednih tehnologij, zlasti v malih in srednjih podjetjih, so pomanjkanje znanj in spretnosti ter neskladja med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih. Zaposlenost v visokotehnoloških sektorjih in na znanju temelječih storitvah je v številnih španskih regijah precej pod povprečjem Unije. Razvijajo se regionalne inovacijske strategije za pametno specializacijo in racionalizira se upravljanje nacionalnih raziskovalnih in inovacijskih politik, vendar ostaja usklajevanje med nacionalno in regionalno ravnjo pri oblikovanju, izvajanju in ocenjevanju politik šibko. Izboljšanje inovacijske uspešnosti Španije zahteva znatna vlaganja za spodbujanje podjetništva in zagonskih podjetij ter za pomoč pri njihovi rasti in spodbujanje konkurenčnosti vseh podjetij ter njihovega prilagajanja, tudi z digitalizacijo, dejavnostim z višjo dodano vrednostjo, da bi se povečala njihova prisotnost na mednarodnih trgih. Zahteva tudi večji poudarek na javno-zasebnih partnerstvih, sodelovanju med akademskimi ustanovami in gospodarstvom ter prenosu tehnologije, zlasti v korist malih in srednjih podjetij, okrepljeno upravljanje politike raziskav in inovacij na vseh ravneh države ter tesnejše usklajevanje infrastrukture in projektov na področju raziskav in razvoja z regionalnimi in nacionalnimi inovacijskimi strategijami.
(7)

Kljub nedavnim reformam se pričakuje, da se bo poraba Luksemburga, povezana s staranjem prebivalstva (stroški pokojnin, zdravstvenega varstva in dolgotrajne oskrbe), dolgoročno občutno povečala. Ob predpostavki, da se v sedanji sistem ne uvedejo nobene spremembe politike, bi to lahko na dolgi rok ogrozilo vzdržnost javnih financ, in to ne glede na sedanjo nizko raven javnega dolga in nakopičenih rezerv sistema socialne varnosti, ki naj bi zagotovile delovanje sistema do leta 2041. Luksemburg je v zvezi s tem izzivom od leta 2011 prejema priporočila, vendar je bil do zdaj dosežen omejen napredek. Delovna skupina vlade za pokojnine je v svojem poročilu iz leta 2018 obravnavala različne načine za izboljšanje dolgoročne vzdržnosti pokojninskega sistema, vključno s postopnim zviševanjem stopnje prispevkov, višjo upokojitveno starostjo zaradi daljše pričakovane življenjske dobe in spodbujanjem postopnega upokojevanja. V poročilu se predlaga večstranska strategija natančno prilagojenih reform, da se zagotovi dolgoročna vzdržnost sistema ter hkrati čim bolj zmanjšajo vplivi na gospodarstvo in upokojence. Predvidena povečanja odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, prav tako ogrožajo dolgoročno vzdržnost sistemov zdravstvenega varstva in dolgotrajne oskrbe. Več kot tri četrtine odhodkov za dolgotrajno oskrbo prihaja iz javnih virov. Na podlagi analize generalnega inšpektorata za socialno varnost iz leta 2013 naj bi sistem zavarovanja za dolgotrajno oskrbo ostal finančno stabilen do leta 2030, če se bo stopnja prispevkov postopoma zvišala z 1,4 % na 1,7 %, da bodo stroški ostali skladni z deležem vzdrževanih oseb. Vendar pa učinki v smislu dolgoročne vzdržnosti javnih financ še niso jasni. Za ohranjanje socialne kohezije in vzdržnosti javnih financ na dolgi rok bi morale biti demografske politike usklajene s politikami izobraževanja in usposabljanja zaradi pričakovanega učinka staranja prebivalstva na ponudbo delovne sile v bližnji prihodnosti, pri čemer bi se s celostnim pristopom obravnavali tako izzivi kot priložnosti, ki jih predstavljajo spremembe v demografiji in digitalnem gospodarstvu. V nekaterih sektorjih je nedavno prišlo do pomanjkanja delovne sile, kar bi lahko oviralo rast produktivnosti in zmanjšalo dolgoročni potencial za rast.
(7)

Na podlagi projekcij proizvodne vrzeli iz napovedi Komisije iz spomladi 2019 bo Madžarska v letih 2019 in 2020 ostala v obdobju dobrih gospodarskih razmer. Medtem ko naj bi se realni BDP v letu 2019 povečal v skladu s potencialnim BDP (3,7 %), naj bi bila v letu 2020 realna rast BDP (2,8 %) nižja od potencialne rasti (3,6 %). Delež dolga sektorja država na Madžarskem je nad pragom 60 % BDP. Zato minimalni zahtevani strukturni napor, ki ga določata Uredba (ES) št. 1466/97 in skupno dogovorjena prilagoditvena matrika iz preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast, ki upošteva prevladujoče gospodarske razmere in morebitne pomisleke glede vzdržnosti, tako za leto 2019 kot tudi za leto 2020 znaša vsaj 0,75 % BDP.
(3)

V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora Komisija osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov oceniti. Komisija je izvedla obsežno oceno osnutka nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Češke, pri čemer je upoštevala ustrezne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Navedena ocena (2) je objavljena skupaj s tem priporočilom. Na njej temeljijo priporočila v nadaljevanju. Priporočila Komisije lahko obravnavajo (i) raven ambicioznosti ciljev in prispevkov z vidika skupnega doseganja ciljev energetske unije in zlasti ciljev Unije za leto 2030 za energijo iz obnovljivih virov in energijsko učinkovitost ter raven elektroenergetske povezanosti, ki jo država članica želi doseči do leta 2030; (ii) politike in ukrepe, ki se nanašajo na cilje na ravni držav članic in Unije ter druge politike in ukrepe s potencialnim čezmejnim pomenom; (iii) vse dodatne politike in ukrepe, ki bi bili lahko potrebni v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih; (iv) medsebojne vplive med obstoječimi in načrtovanimi politikami in ukrepi, vključenimi v celovite nacionalne energetske in podnebne načrte, v okviru ene razsežnosti in med različnimi razsežnostmi energetske unije ter doslednost teh politik in ukrepov.
(6)

Skupne varnostne preglede bi morale izvajati dve ali več držav članic, in sicer z uporabo in izmenjavo ustreznega tehničnega strokovnega znanja in zmogljivosti v zvezi z infrastrukturami, ki podpirajo digitalni ekosistem in omrežja 5G, na primer kadar isto podjetje upravlja ali gradi omrežno infrastrukturo v več kot eni državi članici ali kadar so v njihovih omrežnih konfiguracijah znatne podobnosti. Evropska agencija za kibernetsko varnost (ENISA), Europol in Organ evropskih regulatorjev za elektronske komunikacije (BEREC) bi morale prednostno obravnavati prošnje držav članic za podporo na tem področju. Rezultate teh pregledov bi bilo treba sporočiti skupini za sodelovanje in mreži skupin za odzivanje na incidente na področju računalniške varnosti.
15.

Povečanje uspešnosti in učinkovitosti financiranja raziskav in razvoja na področju cepiv na nacionalni in evropski ravni, da se: (a) okrepijo obstoječa in vzpostavijo nova partnerstva in raziskovalne infrastrukture, med drugim za klinično preskušanje; (b) doseže soglasje glede neizpolnjenih potreb prebivalstva in dogovorjenih prednostnih nalog za cepiva, ki bi se lahko uporabil kot osnova za prihodnje programe financiranja raziskav o cepivih na nacionalni ravni in ravni EU, zlasti z izkoriščanjem prednosti koalicije za inovacije na področju pripravljenosti na epidemije (CEPI) in globalnega raziskovalnega sodelovanja za pripravljenost na nalezljive bolezni (GloPID-R); (c) preučijo možnosti naložb v raziskave družbenih in vedenjskih vzorcev z vidika odločilnih dejavnikov za nezaupanje v cepljenje v različnih podskupinah prebivalstva in zdravstvenih delavcev.
(25)

Pri obravnavi prometnih zastojev je bil dosežen omejen napredek. Mobilnost trpi zaradi nezadostnih javnih naložb v infrastrukturo, izkrivljajočih davčnih spodbud in pomanjkanja konkurence na področju prometnih storitev, kar povzroča velike zastoje in preprečuje rast produktivnosti. Prometni zastoji so vsako leto večji, kar odvrača tuje naložbe ter povzroča visoke socialne, ekonomske in okoljske stroške. Najnujnejši izzivi vključujejo dokončanje in nadgradnjo železniške in cestne prometne infrastrukture, zlasti v Antwerpnu in Bruslju ter njuni okolici. Obstajajo tudi velike omejitve pri storitvah železniškega in cestnega prometa. Organi bi lahko spodbujali učinkovitejšo uporabo obstoječe infrastrukture ter prehod z zasebnega na skupni in nizkoemisijski prevoz.
(12)

Leta nizkih ravni naložb po gospodarski recesiji so terjala svoj davek pri razpoložljivosti ustrezne infrastrukture na področjih prometa, čiste energije, vodnih storitev, stanovanj in telekomunikacij. Vztrajno nizka ponudba nepremičnin skupaj z vedno večjim povpraševanjem še naprej spodbuja zviševanje cen nepremičnin. Čeprav se cene v letu 2016 niso zdele precenjene, je cenovna dostopnost vzrok za zaskrbljenost. Če se to ne bo obravnavalo, bi lahko ovire, ki omejujejo ponudbo stanovanj, prispevale k nastajanju neravnotežij. Skupaj s prostorskim načrtovanjem je izboljšana infrastruktura ključna za zagotavljanje ustreznega odziva glede ponudbe stanovanj, povečanja zasebnih naložb, rasti produktivnosti in uravnoteženega regionalnega gospodarskega razvoja. Poleg tega bodo za Irsko ključnega pomena vlaganja v čisto energijo, čist in javni promet in vodo ter okrepljena prizadevanja na področju energije iz obnovljivih virov in krožnega gospodarstva, če želi biti uspešna pri prehodu na nizkoogljično in okoljsko odporno gospodarstvo. Nacionalni razvojni načrt za obdobje 2018–2027 in nacionalni program reform, ki sta del „Strategije Irske do leta 2040“, bosta potem, ko bosta sprejeta in izvedena v tesnem sodelovanju z zainteresiranimi stranmi, zanesljiva koraka v pravo smer.