Direktiva Sveta

z dne 21. decembra 1976

o približevanju zakonov držav članic v zvezi s taksimetri

(77/95/EGS)

SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti, zlasti člena 100 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [1],

ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora [2],

ker so v državah članicah tako konstrukcija kot metode kontrole taksimetrov predmet obveznih določb, ki se od ene države članice do druge razlikujejo in s tem ovirajo trgovanje s temi instrumenti; ker je zato treba te določbe približati;

ker so z Direktivo Sveta 71/316/EGS z dne 26. julija 1971 o približevanju zakonov držav članic v zvezi s skupnimi določbami za merilne instrumente in metode meroslovne kontrole [3], dopolnjeno z Aktom o pristopu [4], določeni postopki odobritve tipa EGS in prve overitve EGS; ker je v skladu s to direktivo treba določiti tehnične zahteve, ki jih morajo izpolnjevati izdelava in delovanje taksimetrov, da se lahko, potem ko so opravili zahtevane preglede in ko so bili opremljeni z zahtevanimi oznakami in znaki, prosto uvažajo, tržijo in uporabljajo,

SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Ta direktiva zadeva merilnike časa in prevožene poti, imenovane "taksimetri".

Ti merilniki so opredeljeni v točki 1.1 Priloge k tej direktivi.

Člen 2

Taksimetri, ki lahko nosijo oznake in znake EGS, so opisani v Prilogi k tej direktivi.

Taki taksimetri so predmet odobritve tipa EGS in prve overitve EGS pod pogoji, določenimi v točki 1.2.2 Priloge II k Direktivi 71/316/EGS, in pod pogoji, določenimi v Prilogi k tej direktivi.

Člen 3

Nobena država članica ne sme zavrniti, prepovedati ali omejiti dajanja na trg taksimetrov, ki nosijo znak odobritve tipa EGS in oznako delne prve overitve EGS, navedene v točki 3.1.1.2 Priloge II k Direktivi 71/316/EGS.

Pristojni organi držav članic so odgovorni za zagotavljanje, da se pred začetkom uporabe teh meril dodatne operacije k prvi overitvi EGS izvajajo tako, kot je določeno v točki 7.3 Priloge k tej direktivi, če so te operacije predpisane z nacionalnimi predpisi in niso bile prej izvedene.

Člen 4

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, ki so potrebni za uskladitev s to direktivo, v osemnajstih mesecih od njene notifikacije, in o tem takoj obvestijo Komisijo.

2. Države članice posredujejo Komisiji besedila temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, ki ga sprejmejo oziroma nameravajo sprejeti na področju, ki ga zajema ta direktiva.

Člen 5

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju, 21. decembra 1976

Za Svet

Predsednik

A.P.L.M.M. van der Stee

[1] UL C 7, 12.1.1976, str. 38.

[2] UL C 35, 16.2.1976, str. 12.

[3] UL L 202, 6.9.1971, str. 1.

[4] UL L 73, 27.3.1972, str. 14.

--------------------------------------------------

PRILOGA

1. TERMINOLOGIJA

1.1 Merilniki časa in prevožene poti, imenovani "taksimetri"

Merilniki časa in prevožene poti, v nadaljevanju "taksimetri", so merila, ki v skladu z značilnostmi vozila, v katero so vgrajeni, in s tarifami, na katere so nastavljeni, samodejno izračunavajo in med uporabo nenehno kažejo zneske, ki naj bi jih plačali uporabniki javnih vozil, imenovanih taksiji, na podlagi prevožene poti ter, če je hitrost vozila nižja od določene najnižje hitrosti časa, ko je vozilo zasedeno, ne vključujoč različna doplačila, ki se lahko dopuščajo z lokalni predpisi, veljavnimi v državah članicah.

Ta priloga se bo v skladu z določili člena 17 Direktive 71/316/EGS priredila tako, da bo zajemala taksimetre, ki imajo v merilni verigi elektronsko napravo. Dokler to ne bo zagotovljeno, elektronski taksimetri ne morejo dobiti odobritve tipa EGS.

1.2 Posebni izrazi

Kazanje taksimetra je ne glede na tarifo odvisno od konstante "k" taksimetra in od karakterističnega koeficienta "w" vozila, v katero je merilo vgrajeno. Ta koeficient "w" je funkcija dejanskega obsega "u" koles vozila in prestavnega razmerja med številom vrtljajev koles ter številom vrtljajev dela, ki služi za povezavo vozila s taksimetrom.

1.2.1 Konstanta "k" taksimetra

Konstanta "k" taksimetra je karakteristična veličina, ki predstavlja vrsto in število signalov, ki jih mora merilo prejeti, da pravilno kaže prevoženo pot.

Ta konstanta je izražena:

(a) v vrtljajih na prikazani kilometer (vrt/km); ali

(b) v impulzih na prikazani kilometer (imp/km),

odvisno od tega, ali podatek o prevoženi razdalji prihaja do taksimetra v obliki števila vrtljajev pogonske gredi (pogonska gred na vhodni točki merila) ali v obliki električnih signalov.

1.2.2 Karakteristični koeficient "w" vozila

Karakteristični koeficient "w" vozila je veličina, ki predstavlja vrsto in število signalov namenjenih delovanju taksimetra, ki so prikazani na za to namenjenem ustreznem delu vozila, glede na prevoženo pot.

Ta koeficient "w" je izražen:

(a) v vrtljajih na prevoženi kilometer (vrt/km);ali

(b) v impulzih na prevoženi kilometer (imp/km),

odvisno od tega, ali je podatek, ki se nanaša na prevoženo pot vozila, podan v obliki števila vrtljajev dela, ki poganja taksimeter, ali v obliki električnih signalov.

Koeficient se spreminja glede na več dejavnikov, zlasti glede na obrabo pnevmatik in na tlak v pnevmatikah, na breme, ki ga vozilo nosi, in na razmere, v kakršnih se odvija vožnja. Določiti ga je treba pod standardnimi preskusnimi pogoji za vozilo (1.2.7).

1.2.3 Dejanski obseg "u" koles

Dejanski obseg "u" kolesa vozila, ki neposredno ali posredno poganja taksimeter, je razdalja, ki jo vozilo prevozi pri enem celem vrtljaju svojega kolesa. Če taksimeter poganjata skupaj dve kolesi, je dejanski obseg v milimetrih izraženo povprečje dejanskih obsegov posameznega kolesa.

Dejanski obseg "u" je soodnosen s karakterističnim koeficientom "w" vozila (1.2.2), zato mora biti ta obseg, če se določa, prav tako določen pod pogoji, opisanimi v točki 1.2.7.

1.2.4 Prilagoditvena naprava

Prilagoditvena naprava je namenjena prilagajanju karakterističnega koeficienta "w" vozila konstanti "k" taksimetra.

1.2.5 Območje dopustnih pogreškov

Območje dopustnih pogreškov, navedeno v oddelku 5, je odvisno izključno od merila samega (pogreškov merila). Prave vrednosti (oddelek 5), ki se uporabljajo za določanje pogreškov, se izračunajo iz konstante "k" taksimetra in nastavljenih tarif.

Območje dopustnih pogreškov določa največji odmik med najvišjim in najnižjim kazanjem.

1.2.6 Hitrost preklapljanja

Hitrost preklapljanja je hitrost, pri kateri taksimeter preklopi iz merjenja prevožene poti na merjenje časa ali obratno.

Dobimo jo tako, da tarifo za čas delimo s tarifo za prevoženo pot.

1.2.7 Standardni preskusni pogoji za vozilo (za določanje njegovega karakterističnega koeficienta)

"Standardni preskusni pogoji za vozilo" so podani:

(a) ko imajo pnevmatike na kolesu oziroma kolesih, ki poganjajo taksimeter, isti dejanski obseg "u" kot kolesa, ki so bila uporabljena za določanje karakterističnega koeficienta "w".

Biti morajo v dobrem stanju in napolnjene do ustreznega tlaka;

(b) ko je breme, ki ga nosi vozilo, približno 150 kg. (To po konvenciji ustreza masi dveh odraslih oseb, vključno z voznikom);

(c) ko se vozilo giblje z lastnim pogonom, na ravni in enakomerni podlagi, naravnost, s hitrostjo 40 ± 5 km/h.

Če se preskusi izvajajo pod drugačnimi pogoji, npr. pri drugačni obremenitvi, drugačni hitrosti ali pri hitrosti hoje, v laboratoriju itd., se rezultati korigirajo s koeficienti za pretvorbo dobljene vrednosti v vrednost, ki bi jo dobili pod zgoraj navedenimi "standardnimi preskusnimi pogoji".

2. MERSKE ENOTE

Za kazanje taksimetrov so dovoljene samo naslednje merske enote:

- za prevoženo pot meter ali kilometer. Do poteka prehodnega obdobja, med katerim je znotraj Skupnosti dovoljena uporaba imperialnih merskih enot, navedenih v poglavjih C in D Priloge k Direktivi Sveta 71/354/EGS z dne 18. oktobra 1971 v zvezi z merskimi enotami [1], nazadnje spremenjene z Direktivo 76/770/EGS [2], je lahko prevožena pot v Združenem kraljestvu ali na Irskem izražena v jardih ali miljah, če ti državi tako želita,

- za čas sekunda, minuta ali ura.

Voznina mora biti podana v zakonitih denarnih enotah države, v kateri je vozilo registrirano.

3. TEHNIČNI PODATKI

3.1 Merilna in računska naprava

3.1.1 Taksimeter mora biti konstruiran tako, da izračunava in kaže voznino izključno na podlagi:

(a) prevožene poti (merjenje temelji na prevoženi poti), kadar se vozilo giblje s hitrostjo, ki je večja od hitrosti preklapljanja;

(b) časa (merjenje temelji na času), kadar se vozilo giblje s hitrostjo, nižjo od hitrosti preklapljanja, ali kadar se ustavi.

3.1.2 Merjenje, ki temelji na prevoženi poti, mora biti povzročeno z obračanjem koles, s tem da vzvratna vožnja vozila ne povzroči zmanjšanja voznine ali pokazane prevožene poti.

Merjenje, ki temelji na času, mora biti izvedeno na podlagi merjenja časa, ki se aktivira izključno z vklopom krmilne naprave taksimetra.

Če se mehanska ura navija ročno, mora brez ponovnega navijanja delovati najmanj osem ur, oziroma dve uri, če ima navijalni sistem, ki je povezan z ročnim gibom pred vsakim zagonom taksimetra.

Če se mehanska ura navija električno, mora biti proces samodejen.

Električna ura mora biti v vsakem trenutku pripravljena na vklop.

3.1.3 Pri merjenju, ki temelji na prevoženi poti, se mora za vsako posamezno tarifo prikaz prvič spremeniti potem, ko je bila prevožena začetna pot, določena v skladu s tarifnimi predpisi posamezne države članice. Nadaljnje spremembe kazanja morajo ustrezati enakomernim segmentom prevožene poti.

Pri merjenju, ki temelji na času, se mora za vsako posamezno tarifo prikaz prvič spremeniti po začetnem času, ki je določen v skladu s tarifnimi predpisi posamezne države članice. Nadaljnje spremembe kazanja morajo ustrezati enakomernim časovnim intervalom.

Brez sprememb načina merjenja mora biti razmerje med začetno prevoženo potjo in nadaljnjimi segmenti prevožene poti isto kot med začetnim časom in nadaljnjimi časovnimi intervali, ne glede na to, katera tarifa se uporablja.

3.1.4 Prilagoditvena naprava mora biti konstruirana tako, da z odpiranjem ohišja ni omogočen dostop do drugih delov taksimetra.

3.1.5 Taksimeter mora biti zasnovan tako, da je mogoče enostavno izvršiti vsako spremembo na računski napravi, potrebno za uskladitev tarif, ki jih določajo tarifni predpisi v posamezni državi članici.

Če je na merilu mogoče nastaviti več tarif, kot je to trenutno v veljavi, morajo taksimetri, če je nastavljena tarifa izven skupine dovoljenih, izračunavati in kazati voznino na podlagi ene od tarif, ki so dovoljene s tarifnimi predpisi v posamezni državi članici.

3.2 Krmilna naprava

3.2.1 Delovanje taksimetra ne sme biti mogoče sprožiti, če pred tem ni bil postavljen v enega od naslednjih delovnih položajev:

3.2.2 Položaj "PROST"

V položaju "PROST":

(a) taksimeter ne sme kazati voznine ali pa mora kazati nič. To kazanje pa mora biti enako začetnemu znesku v tistih državah članicah, v katerih se v času sprejemanja te direktive tako kazanje uporablja;

(b) vklop načina merjenja, ki temelji na prevoženi poti, niti vklop načina merjenja, ki temelji na času, ne smeta aktivirati naprave, ki kaže voznino;

(c) naprava, ki kaže možna doplačila (3.3.7), ne sme kazati ničesar, ali pa mora kazati "nič".

3.2.3 Drugi položaji

Krmilna naprava mora biti zasnovana tako, da je taksimeter mogoče, začenši od položaja "PROST", zaporedoma postavljati v naslednje delovne položaje:

(a) v različne delovne položaje pri katerikoli obstoječi tarifi v naraščajočem vrstnem redu po vrednosti ali v katerem koli drugem vrstnem redu, ki je dovoljen s tarifnimi predpisi posamezne države članice; v teh položajih se mora vklopiti način merjenja, ki temelji na času, način merjenja, ki temelji na prevoženi poti, in morebitni kazalnik doplačila;

(b) v položaj "USTAVLJEN", ki kaže končni znesek za plačilo brez kakršnega koli doplačila. V tem položaju se mora način merjenja, ki temelji na času, izklopiti in se mora vklopiti način merjenja, ki temelji na prevoženi poti, in sicer na tarifi, ki je dovoljena z zadevnimi predpisi posamezne države članice.

3.2.4 Upravljanje krmilne naprave

Upravljanje krmilne naprave ima naslednje omejitve:

(a) iz delovnega položaja pri katerikoli tarifi taksimetra ne sme biti mogoče vrniti v položaj "PROST", ne da bi šel prej čez položaj "USTAVLJEN". Kljub temu pa mora še vedno biti možen prehod iz ene tarife v drugo;

(b) iz položaja "USTAVLJEN" taksimetra ne sme biti mogoče vrniti v delovni položaj v katerikoli tarifi, ne da bi šel prej čez položaj "PROST";

(c) taksimeter mora biti zasnovan tako, da je spreminjanje iz ene tarife v drugo s prehodom čez položaj "PROST" možno samo, če so ob prehodu skozi ta položaj v celoti izpolnjeni pogoji, ki so za ta položaj določeni na krmilni napravi (3.2.2),;

(d) krmilne naprave ne sme biti mogoče upravljati tako, da bi taksimeter deloval v položajih, ki niso zgoraj navedeni.

3.2.5 Posebne določbe

Neodvisno od zgoraj navedenih zahtev se lahko zaporedje različnih tarif izvaja tudi avtomatično kot funkcija prevožene poti oziroma časa, ko je bilo vozilo zasedeno, kot je določeno s tarifnimi predpisi posamezne države članice.

3.3 Prikazovalnik

3.3.1 Prikazovalnik taksimetra mora biti konstruiran tako, da lahko potnik podatke, ki ga zanimajo, z lahkoto prebere tako podnevi kot ponoči.

3.3.2 Voznina, razen morebitnih dodatkov, mora biti lahko razvidna iz prikaza s poravnanimi številkami, ki so visoke najmanj 10 mm.

Ko je merilo s krmilno napravo vklopljeno iz položaja "PROST", mora prikazovalnik prikazati fiksni znesek, ki ustreza začetni ceni.

V nadaljevanju se mora prikaz voznine nezvezno spreminjati v enakih zaporednih denarnih prirastkih.

3.3.3 Taksimeter mora imeti napravo, ki v skladu z nacionalnimi zahtevami na prikazovalniku stalno kaže vklopljeni delovni položaj.

3.3.4 Taksimeter mora biti zasnovan tako, da omogoča vmesniku za zunaji prikaz, da na zunanji strani vozila kaže delovni položaj oziroma tarifo, ki jo uporablja.

Vmesnik za zunanji prikaz nikakor ne sme motiti pravilnega delovanja merila ali omogočati dostop do mehanizma oziroma do izbire načina merjenja taksimetra.

3.3.5 Če obvezno kazanje ni v obliki osvetljenih številk ali črk, mora imeti taksimeter vgrajeno napravo, ki tako kazanje osvetli, ki pa ne slepi in je dovolj močna, da zagotavlja lahko branje.

Vir svetlobe te naprave mora biti mogoče zamenjati, ne da bi odprli zaščitenih delov merila.

3.3.6 Taksimeter mora biti mogoče opremiti s seštevalniki, ki so določeni ali dovoljeni z nacionalnimi predpisi, kot so na primer zapisovalniki, ki kažejo:

(a) skupno prevoženo pot vozila;

(b) skupno prevoženo pot med najemom;

(c) skupno število "najemov";

(d) število registriranih prirastkov enot voznine.

Ti zapisovalniki morajo pravilno izpolnjevati funkcijo, za katero so namenjeni. Podatke morajo kazati s poravnanimi številkami z navidezno višino odčitavanja najmanj 4 mm.

3.3.7 Taksimetre mora biti mogoče opremiti s kazalnikom doplačila v skladu z nacionalnimi predpisi, ki je neodvisen od kazalnika voznine in katerega kazanje se v položaju "PROST" avtomatično povrne na nič.

Taka doplačila morajo biti prikazana s poravnanimi številkami z navidezno višino odčitavanja najmanj 8 mm in ne smejo prekoračiti višine številk, ki kažejo voznino.

3.4 Neobvezne dodatne naprave

Poleg tega je lahko taksimeter opremljen z dodatnimi napravami, na primer:

(a) z zapisovalnimi napravami za lastnika vozila;

(b) s kartičnimi ali tračnimi tiskalniki, ki kažejo voznino.

Prisotnost takih naprav in njihovo delovanje ne smeta vplivati na pravilno delovanje samega taksimetra.

3.5 Konstrukcija

3.5.1 Taksimetri morajo biti zgrajeni čvrsto in trdno.

Bistveni sestavni deli morajo biti narejeni iz materiala, ki zagotavlja ustrezno trdnost.

3.5.2 Ohišje taksimetra samega ter ohišje katerekoli prilagoditvene naprave, ki ni vgrajena v ohišje taksimetra, kakor tudi objemke prenosnih členov morajo biti konstruirani tako, da bistvenih sestavnih delov mehanizma ni mogoče doseči od zunaj in da so zaščiteni pred prahom in vlago.

Dostop do sestavnih delov, ki služijo naravnavanju, ne sme biti mogoč, ne da bi poškodovali garancijskih žigov (oddelek 6).

4. OZNAKE IN NAPISI

4.1 Splošne oznake in identifikacija

Vsak taksimeter mora imeti na prikazovalniku ali na zaščiteni ploščici naslednje oznake, ki so pri normalnih vgradnih pogojih dobro vidne in čitljive:

(a) ime in naslov oziroma oznako proizvajalca;

(b) oznako tipa merila, njegovo številko in leto izdelave;

(c) znak odobritve tipa EGS;

(d) konstanto "k" merila: (z relativno točnostjo najmanj 0,2 %).

Vsak taksimeter mora imeti predviden prostor:

(a) za ustrezne dodatne informacije v zvezi z merilom ali vozilom, v skladu z zahtevami nacionalnih predpisov;

(b) poleg oznake delne prve overitve EGS še za druge oznake, ki jih predvidevajo nacionalni predpisi.

4.2 Posebne oznake in napisi

4.2.1 Pomen prikazanih vrednosti mora biti predstavljen jasno, čitljivo in nedvoumno ob okencih vseh kazalnih naprav.

4.2.2 Ime oziroma simbol denarne enote mora biti prikazano zraven prikazane voznine ter doplačil.

5. OBMOČJE DOPUSTNIH POGREŠKOV

Za laboratorijsko kontrolo merilnika časa in prevožene poti, ki je pripravljen za vgradnjo, mora (dogovorjena) prava vrednost merjenih veličin rezultirati iz vrednosti "k", prikazane na merilu, in tarife oz. tarif, na katere je merilo bilo nastavljeno.

Prava vrednost teh veličin mora biti med najvišjo in najnižjo dovoljeno pokazano vrednostjo.

5.1 Pri načinu merjenja, ki temelji na prevoženi poti, območje dopustnih pogreškov za prevoženo pot ne sme prekoračiti:

(a) za začetno razdaljo (3.1.3): 2 % prave vrednosti; za začetne razdalje, ki so manjše od 1000 metrov, pa je sprejemljivo območje 20 metrov;

(b) za nadaljnje razdalje: 2 % prave vrednosti.

5.2 Pri načinu merjenja, ki temelji na času, območje dopustnih pogreškov za dano časovno enoto ne sme prekoračiti:

(a) za začetni čas (3.1.3): 3 % prave vrednosti; za začetni čas, ki je krajši od 10 minut, pa je sprejemljivo območje 18 sekund;

(b) za nadaljnji čas: 3 % prave vrednosti.

5.3 Z nacionalnimi predpisi se določi, ali mora biti celoten merilni sistem (taksimeter + vozilo) naravnan tako, da so meje območja dopustnih pogreškov simetrične ali nesimetrične glede na pogrešek nič; za način merjenja, ki temelji na prevoženi poti, se ta pogrešek nanaša na dejansko razdaljo, ki jo vozilo prevozi.

6. ZAŠČITA S PEČATI

6.1 Naslednji sestavni deli taksimetra morajo biti konstruirani tako, da jih je mogoče zapečatiti:

(a) ohišje, v katerem se nahaja notranji mehanizem taksimetra;

(b) ohišje prilagoditvene naprave;

(c) zaščitni pokrovi mehanskih ali električnih naprav, ki povezujejo vstopno točko na taksimetru z ustreznim sestavnim delom na vozilu za povezavo z merilom, vključno z odstranljivimi deli prilagoditvene naprave;

(d) če se urni mehanizmi navijajo električno in ima krmilna naprava taksimetra električni pogon: električni kabelski priključki;

(e) vse ploščice za obvezne oznake oziroma za overitvene oznake;

(f) električni kabelski priključki vmesnika za zunanji prikaz iz točke 3.3.4, če je nameščen.

6.2 Vsi pečati morajo biti pritrjeni tako, da dostop do zavarovanih sestavnih delov in priključkov ni mogoč, ne da bi se pečati poškodovali.

6.3 V certifikatu o odobritvi tipa EGS je opredeljeno, kje se namestijo žigi, ter po potrebi narava in oblika naprav za pečatenje.

7. PRVA OVERITEV EGS

7.1 Če je potrebna kompletna overitev EGS, se prva overitev taksimetra izvede v več stopnjah.

7.2 Prva stopnja: taksimeter prejme delno prvo overitev EGS, če:

(a) ima odobritev tipa EGS;

(b) je merilo skladno z odobrenim tipom in nosi oznake, zahtevane v točki 4.1;

(c) območje pogreškov ustreza zahtevam iz točk 5.1 in 5.2.

7.3 Nadaljnje stopnje: za te so odgovorni organi države, v kateri se bo taksimeter uporabljal.

Vključujejo:

- pred vgradnjo v vozilo:

(a) preverjanje naravnavanja merila v skladu s točko 5.3;

(b) preverjanje naravnavanja tarif v skladu z nacionalnimi predpisi.

- po vgradnji v vozilo:

preverjanje tako konstruiranega merilnega sistema.

[1] UL L 243, 29.10.1971, str. 29.

[2] UL L 262, 27.9.1976, str. 204.

--------------------------------------------------