UREDBA KOMISIJE (EU) 2022/2472

z dne 14. decembra 2022

o razglasitvi nekaterih vrst pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželju za združljive z notranjim trgom z uporabo členov 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 108(4) Pogodbe,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (EU) 2015/1588 z dne 13. julija 2015 o uporabi členov 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije za določene vrste horizontalne državne pomoči (1) ter zlasti člena 1(1), točki (a) in (b), Uredbe,

po objavi osnutka te uredbe v skladu s členom 6 in členom 8(2) Uredbe (EU) 2015/1588,

po posvetovanju s Svetovalnim odborom za državno pomoč,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Dodeljevanje državnih sredstev, ki izpolnjuje merila iz člena 107(1) Pogodbe, pomeni državno pomoč, ki jo je treba priglasiti Komisiji v skladu s členom 108(3) Pogodbe. Vendar lahko v skladu s členom 109 Pogodbe Svet določi vrste pomoči, ki so izvzete iz navedene obveznosti priglasitve. Komisija lahko v skladu s členom 108(4) Pogodbe sprejme uredbe glede navedenih vrst pomoči. Na podlagi Uredbe (EU) 2015/1588 je Komisija pooblaščena, da v skladu s členom 109 Pogodbe razglasi, da se lahko nekatere vrste pomoči izvzamejo iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe. Komisija je na podlagi navedene uredbe sprejela Uredbo Komisije (EU) št. 702/2014 (2) o razglasitvi nekaterih vrst pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželju za združljive z notranjim trgom z uporabo členov 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki se uporablja do 31. decembra 2022.

(2) Člen 42 Pogodbe določa, da se pravila o konkurenci uporabljajo za proizvodnjo kmetijskih proizvodov in trgovino s kmetijskimi proizvodi le v obsegu, ki ga določita Evropski parlament in Svet. Člen 211 Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (3) določa, da se za pomoč za proizvodnjo kmetijskih proizvodov in trgovino z njimi uporabljajo pravila o državni pomoči ob upoštevanju specifičnih odstopanj. Člen 211(2) Uredbe (EU) št. 1308/2013 določa, da se pravila o državni pomoči ne uporabljajo za plačila držav članic za ukrepe iz navedene uredbe, ki jih delno ali v celoti financira Unija, in za ukrepe iz členov 213 do 218 navedene uredbe. Poleg tega se v skladu s členom 145 Uredbe (EU) 2021/2115 Evropskega parlamenta in Sveta (4) pravila o državni pomoči ne uporabljajo niti za plačila držav članic v skladu z navedeno uredbo niti za dodatno nacionalno financiranje v okviru člena 42 Pogodbe. Taka plačila, katerih namen je zagotoviti dodatno nacionalno financiranje, ki spada na področje uporabe člena 42 Pogodbe, morajo izpolnjevati merila iz Uredbe (EU) 2021/2115, da jih lahko Komisija odobri kot del strateškega načrta SKP v določeni državi članici. Kljub temu se pravila o državni pomoči uporabljajo za sofinancirani del v okviru Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) in dodatno nacionalno financiranje za ukrepe, ki ne spada na področje uporabe člena 42 Pogodbe.

(3) Ker so gospodarski učinki pomoči enaki ne glede na to, ali jo delno financira Unija ali ne oziroma ali jo v celoti financira država članica, bi morala biti politika Komisije v zvezi z nadzorom državne pomoči dosledna in skladna s podporo, dodeljeno na podlagi skupne kmetijske politike in politike razvoja podeželja Unije.

(4) Področje uporabe te uredbe bi bilo v zvezi z ukrepi, ki jih sofinancira EKSRP zato treba uskladiti s področjem uporabe Uredbe (EU) 2021/2115.

(5) Ta uredba bi morala omogočati večjo poenostavitev ter zagotoviti večjo preglednost, učinkovito ocenjevanje in nadzor skladnosti s pravili o državni pomoči na nacionalni ravni in na ravni Unije, pri tem pa ohraniti institucionalne pristojnosti Komisije in držav članic.

(6) Komisija je večkrat uporabila člena 107 in 108 Pogodbe za kmetijski in gozdarski sektor v skladu s pogoji iz smernic iz leta 2014 (5). Tako je pridobila precejšnje izkušnje na navedenih področjih v zvezi z ukrepi pomoči, za katere še vedno velja obveznost držav članic, da priglasijo pomoč Komisiji. Pridobljene izkušnje ji omogočajo, da bolje opredeli pogoje, pod katerimi se lahko nekatere vrste pomoči štejejo za združljive z notranjim trgom, ter razširi področje uporabe skupinskih izjem, pri čemer še vedno zagotavlja preglednost in sorazmernost pomoči.

(7) Splošni pogoji za uporabo te uredbe bi morali temeljiti na vrsti skupnih načel, ki bi zagotavljala, da ima pomoč jasen spodbujevalni učinek, je ustrezna in sorazmerna, povsem pregledno dodeljena, je predmet nadzornega mehanizma in rednega ocenjevanja ter ne vpliva škodljivo na konkurenco in pogoje trgovanja.

(8) Pomoč, ki izpolnjuje vse pogoje iz te uredbe, tako splošne kot specifične pogoje za posamezne vrste pomoči, bi bilo treba izvzeti iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe. Za zagotovitev učinkovitega nadzora in poenostavitve upravnih postopkov, ne da bi Komisija pri tem oslabila spremljanje, bi se morala izvzeta pomoč (sheme pomoči in individualna pomoč) izrecno sklicevati na to uredbo.

(9) Za državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe, ki je ta uredba ne vključuje, se še naprej uporablja obveznost priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe. Ta uredba ne posega v možnost držav članic, da priglasijo pomoč, katere cilji ustrezajo ciljem, ki jih zajema ta uredba.

(10) Zaradi večje možnosti vpliva velikih shem na trgovino in konkurenco bi morale biti sheme pomoči, katerih proračun presega določen prag v katerem koli letu ali skupno prag, ki temelji na absolutni vrednosti, načeloma predmet ocene državne pomoči. Ocenjevanje bi moralo biti usmerjeno v preverjanje, ali so bile dosežene predpostavke in pogoji, ki so podlaga za združljivost sheme, kot tudi učinkovitost ukrepa pomoči glede na njegove splošne in specifične cilje, ter zagotoviti navedbe o učinku sheme na konkurenco in trgovino. Za zagotovitev enake obravnave bi bilo treba ocenjevanje državne pomoči izvesti na podlagi načrta ocenjevanja, ki ga odobri Komisija. Čeprav bi bilo take načrte običajno treba pripraviti ob oblikovanju sheme in odobriti pravočasno, da lahko začne shema veljati, to morda ni mogoče v vseh primerih.

(11) Da torej ne bi prišlo do zamude pri začetku veljavnosti takih shem, bi se morala ta uredba zanje uporabljati za začetno obdobje največ šest mesecev. Komisija se lahko odloči za podaljšanje tega obdobja na podlagi odobritve načrta ocenjevanja.

(12) V ta namen bi bilo treba Komisiji načrt ocenjevanja priglasiti v 20 delovnih dneh po začetku veljavnosti sheme. Komisija se lahko izjemoma tudi odloči, da ocena glede na posebnosti primera ni nujna. Komisija bi morala od države članice prejeti potrebne informacije, da bi lahko brez nepotrebnega odlašanja ocenila načrt ocenjevanja in zahtevala dodatne informacije, kar bi državi članici omogočilo, da dopolni manjkajoče elemente, da bi Komisija lahko sprejela odločitev.

(13) Spremembe shem, ki so predmet ocenjevanja, razen sprememb, ki ne vplivajo na združljivost sheme pomoči na podlagi te uredbe ali ne morejo znatno vplivati na vsebino odobrenega načrta ocenjevanja, bi bilo treba oceniti ob upoštevanju rezultatov takega ocenjevanja ter jih izključiti iz področja uporabe te uredbe. Za spremembe, kot so povsem formalna preoblikovanja, upravna preoblikovanja ali spremembe, izvedene v okviru ukrepov, ki jih sofinancira Unija, načeloma ne bi smelo veljati, da znatno vplivajo na vsebino odobrenega načrta ocenjevanja.

(14) Ta uredba se ne bi smela uporabljati za pomoč, ki je odvisna od uporabe domačih proizvodov v breme uvoženih proizvodov, ali pomoč dejavnostim, povezanim z izvozom. Zlasti se ne bi smela uporabljati za pomoč, s katero se financirata vzpostavitev in delovanje distribucijske mreže v drugi državi članici ali tretji državi. Pomoč za kritje stroškov sodelovanja na sejmih, stroškov študija ali svetovalnih storitev, potrebnih za uvajanje novega ali obstoječega proizvoda na novem trgu v drugi državi članici ali tretji državi, se ne bi smela šteti za pomoč za dejavnosti, povezane z izvozom.

(15) Komisija bi morala zagotoviti, da odobrena pomoč nima škodljivega vpliva na pogoje trgovanja, ki bi bili v nasprotju s skupnim interesom. Zato bi bilo treba iz področja uporabe te uredbe izključiti pomoč, dodeljeno upravičencu, ki je naslovnik neporavnanega naloga za izterjavo zaradi predhodnega sklepa Komisije o razglasitvi pomoči za nezakonito in nezdružljivo z notranjim trgom. Vendar je pomembno, da se v okviru pomoči v obliki nadomestila v tveganih in kriznih razmerah, kot sta pomoč za povrnitev škode, ki so jo povzročile naravne nesreče ali škodljivi organizmi rastlin, in pomoč za stroške preprečevanja, obvladovanja in izkoreninjenja bolezni živali, hitro ukrepa. Zato se v takih primerih izključitev iz pomoči ne bi smela uporabljati. Poleg tega se glede na naravo takih shem, v katerih ni mogoče identificirati posameznih upravičencev, izključitev ne bi smela uporabljati za pomoč v omejenem znesku za mala in srednja podjetja (MSP), ki sodelujejo v dejavnostih lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, ali projektih operativnih skupin evropskega partnerstva za inovacije na področju kmetijske produktivnosti in trajnosti (EIP).

(16) Pomoč, dodeljeno podjetjem v težavah, bi bilo treba praviloma izvzeti iz področja uporabe te uredbe, saj bi bilo tako pomoč treba oceniti v skladu s smernicami o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah (6). Vendar je treba določiti določene izjeme od tega pravila. Prvič, ta uredba bi se morala uporabljati za podjetja v težavah v primerih pomoči MSP, ki sodelujejo v projektih lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, ali projektih operativnih skupin evropskega partnerstva za inovacije ali imajo koristi od njih, kadar je zelo težko določiti posamezne upravičence. Drugič, za taka podjetja bi se morala uporabljati v primerih, ko gre za varovanje javnega zdravja, tj. v primerih pomoči za stroške izkoreninjenja bolezni živali in za pomoč za uničenje in odstranjevanje poginulih živali. Tretjič, glede na člen 107(2), točka (b), Pogodbe bi se morala ta uredba uporabljati tudi za podjetja v težavah, kadar se izplača pomoč za povrnitev škode, ki so jo povzročile naravne nesreče. Enako bi moralo veljati v primerih, ko pride podjetje v težave zaradi škode, ki jo povzročijo dogodki, ki niso pod nadzorom zadevnega podjetja, in sicer slabe vremenske razmere, ki se lahko izenačijo z naravnimi nesrečami, bolezni živali ali škodljivi organizmi rastlin, zaščitene živali, gozdni požari, katastrofalni dogodki v gozdovih in dogodki v gozdovih, povezani s podnebnimi spremembami.

(17) Če so državna pomoč ali pogoji, ki veljajo zanjo, vključno z načinom financiranja, kadar je sestavni del pomoči, neločljivo povezani s kršitvijo zakonodaje Unije, pomoči ni mogoče razglasiti za združljivo z notranjim trgom. Ta uredba se torej ne bi smela uporabljati za pomoč, ki je neločljivo povezana s kršitvijo zakonodaje Unije.

(18) Izvrševanje pravil o državni pomoči je zelo odvisno od sodelovanja držav članic. Zato bi morale države članice sprejeti vse potrebne ukrepe za zagotovitev skladnosti s to uredbo, vključno s skladnostjo individualnih pomoči, dodeljenih v okviru shem skupinskih izjem.

(19) Zaradi velikega tveganja, da bo to negativno vplivalo na pogoje trgovanja, bi morala Komisija po priglasitvi oceniti velike zneske pomoči, dodeljene individualno ali kumulativno. Zato bi bilo treba za nekatere vrste pomoči za naložbe določiti pragove najvišjega zneska pomoči, ki spadajo na področje uporabe te uredbe, in sicer na ravni, ki upošteva zadevno vrsto pomoči ter njen morebiten vpliv na pogoje trgovanja. Vsako pomoč, katere znesek presega navedene pragove, bi bilo treba obvezno priglasiti v skladu s členom 108(3) Pogodbe. Pragovi, določeni v tej uredbi, se ne bi smeli zaobiti z umetno delitvijo shem ali projektov pomoči, na primer na več shem ali projektov pomoči, ki imajo podobne značilnosti, cilje ali upravičence. Pod pogojem, da se upoštevajo pogoji za združljivost in največje vrednosti intenzivnosti pomoči ali najvišji zneski pomoči, opredeljeni v tej uredbi, se druge vrste pomoči ne bi smele šteti za pomoči z visokim tveganjem ali za pomoči s škodljivim vplivom na pogoje trgovanja.

(20) Zaradi preglednosti, enakega obravnavanja in učinkovitega spremljanja bi bilo treba to uredbo uporabljati le za pomoč, za katero je mogoče vnaprej in brez ocene tveganja natančno izračunati bruto ekvivalent nepovratnih sredstev (v nadaljnjem besedilu: pregledna pomoč).

(21) V zvezi z nekaterimi specifičnimi instrumenti pomoči, kot so posojila, jamstva, davčni ukrepi in zlasti vračljiva predplačila, bi morala ta uredba opredeliti, pod kakšnimi pogoji se lahko obravnavajo kot pregledni. Pomoč v obliki jamstev bi bilo treba šteti za pregledno, če je bil bruto ekvivalent nepovratnih sredstev izračunan na podlagi premij varnega pristana, določenih za ustrezno vrsto podjetja. Kot pregledno bi jo bilo treba obravnavati tudi, če je bila metodologija, uporabljena za izračun intenzivnosti pomoči državnega jamstva, pred izvajanjem ukrepa priglašena Komisiji in jo je slednja odobrila v skladu z Obvestilom o jamstvih (7). V tej uredbi se kot pregledna pomoč ne bi smela obravnavati pomoč v obliki ukrepov tveganega financiranja in kapitalskih injekcij.

(22) Pomoč, ki bi sicer spadala na področje te uredbe, vendar ni pregledna, bi bilo treba vedno priglasiti Komisiji. Komisija bi morala priglasitve nepreglednih pomoči oceniti zlasti glede na merila iz smernic iz leta 2023 (8) ali drugih zadevnih zakonodajnih okvirov, smernic, sporočil in obvestil.

(23) Za zagotovitev nujnosti pomoči in njenega spodbujevalnega delovanja na razvoj nadaljnjih dejavnosti ali projektov se ta uredba ne bi smela uporabljati v primeru pomoči za dejavnosti ali projektov, ki bi jih upravičenec izvedel tudi sicer, če ne bi bilo pomoči. Pomoč se ne bi smela odobriti za nazaj za dejavnosti ali projekte, ki jih je upravičenec že izvedel. Pomoč bi se morala iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe v skladu s to uredbo izvzeti samo, kadar se dejavnost ali delo na projektu, ki prejema pomoč, začne po tem, ko je upravičenec predložil pisni zahtevek za pomoč.

(24) Kar zadeva vsako ad hoc pomoč, ki jo zajema ta uredba in je dodeljena upravičencu, ki je veliko podjetje, bi morale države članice poleg pogojev glede spodbujevalnega učinka, ki se uporabljajo za MSP, zagotoviti tudi, da je upravičenec v notranjem dokumentu analiziral izvedljivost projekta oziroma dejavnosti, ki prejema pomoč, s pomočjo in brez nje. Država članica bi morala preveriti, ali ta notranji dokument potrjuje bistveno povečanje obsega projekta ali dejavnosti ali bistveno povišanje skupnega zneska, ki ga je upravičenec porabil za projekt ali dejavnost, ki prejema pomoč, ali bistveno povečanje hitrosti zaključka zadevnega projekta ali dejavnosti. Spodbujevalni učinek bi prav tako moralo biti možno ugotoviti na podlagi dejstva, da se naložbeni projekt ali dejavnost na zadevnem podeželskem območju kot taka brez pomoči ne bi izvedla.

(25) Za samodejne sheme pomoči v obliki davčnih ugodnosti bi moral še naprej veljati specifičen pogoj glede spodbujevalnega učinka, saj je pomoč, ki izhaja iz takih shem pomoči, dodeljena samodejno. Navedeni specifični pogoj pomeni, da bi morale biti navedene sheme pomoči sprejete pred začetkom izvajanja dejavnosti ali dela na projektu ali dejavnosti, ki prejema pomoč. Vendar se ta pogoj ne bi smel uporabljati v primeru naslednic davčnih shem, če je bila dejavnost zajeta že v prejšnjih davčnih shemah v obliki davčnih ugodnosti. Za oceno spodbujevalnega učinka shem pomoči, ki jih nadomeščajo, je ključni trenutek takrat, ko je bil davčni ukrep prvič določen v prvotni shemi.

(26) Kar zadeva območja Natura 2000 (9) za kmetijstvo, je cilj zagotoviti okoljsko smotrnost in učinkovitost podjetij, ki delujejo v kmetijskem sektorju. Pomoč na hektar bi morala biti v skladu z zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo zadevnih držav članic o varstvu okolja, doseganjem kmetijsko-okoljsko-podnebnih ciljev, vključno s statusom ohranjanja biotske raznovrstnosti vrst in habitatov, ter povečanjem javne uporabnosti območij Natura 2000.

(27) Kar zadeva pomoč za komasacijo zemljišč, pomoč za ukrepe informiranja v kmetijskem in gozdarskem sektorju za dajanje informacij na voljo nedoločenemu številu upravičencev, promocijske ukrepe v obliki publikacij, katerih cilj je ozaveščanje širše javnosti o kmetijskih proizvodih, pomoč za povrnitev škode zaradi slabih vremenskih razmer, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami, in drugih slabih vremenskih razmer, pomoč za nadomestilo stroškov preprečevanja, obvladovanja in izkoreninjenja bolezni živali ali škodljivih organizmov rastlin ter za nadomestilo izgub zaradi navedenih bolezni živali ali škodljivih organizmov rastlin, pomoč za kritje stroškov odstranitve in uničenja poginulih živali, pomoč za povrnitev škode, ki jo povzročijo zaščitene živali, pomoč za omejitve v zvezi z območji Natura 2000, pomoč za raziskave, razvoj in inovacije, pomoč za povrnitev škode zaradi naravnih nesreč in pomoč za naložbe za ohranjanje kulturne in naravne dediščine na kmetijskih gospodarstvih in v gozdovih, pomoč za odpravo škode v gozdovih, pomoč za sodelovanje aktivnih kmetov v shemah kakovosti za bombaž in živila ter pomoč za podjetja, ki sodelujejo v projektih lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, in projektih operativnih skupin evropskega partnerstva za inovacije ali imajo od njih koristi, se spodbujevalni učinek ne bi smel zahtevati ali pa bi se moral šteti za prisotnega, če so izpolnjeni specifični pogoji, določeni za navedene vrste pomoči iz te uredbe.

(28) Da se zagotovita sorazmernost pomoči in njena omejenost na potrebni znesek, bi bilo treba najvišje zneske pomoči, kadar koli je to mogoče, opredeliti v obliki intenzivnosti pomoči glede na znesek upravičenih stroškov. Kadar največje intenzivnosti pomoči ni mogoče določiti, ker upravičenih stroškov ni mogoče opredeliti, ali da bi zagotovili enostavnejše instrumente za male zneske, bi bilo treba določiti najvišje zneske pomoči, opredeljene v nominalnem smislu, da bi zagotovili sorazmernost pomoči. Intenzivnost pomoči in najvišje zneske pomoči bi bilo treba določiti na ravni, na kateri je zagotovljeno najmanjše izkrivljanje konkurence v sektorju, ki prejema pomoč, pri čemer se ustrezno upošteva cilj v zvezi z olajšanjem razvoja gospodarskih dejavnosti upravičencev v kmetijskem sektorju, na podeželju ali v gozdarskem sektorju. Da bi se dosegla skladnost z intervencijami za razvoj podeželja, ki jih financira Unija, bi bilo treba zgornje meje harmonizirati s tistimi iz Uredbe (EU) 2021/2115, če je to v skladu z načeli državne pomoči, ki izhajajo iz uporabe člena 107(3), točka (c), Pogodbe.

(29) V izračun intenzivnosti pomoči bi bilo treba vključiti samo upravičene stroške. Ta uredba ne bi smela izvzeti pomoči, ki presega ustrezno intenzivnost pomoči, ker so vključeni neupravičeni stroški. Opredelitev upravičenih stroškov bi morala biti podprta z razumljivimi, podrobnimi in najnovejšimi dokumentarnimi dokazili. Izračun bi moral temeljiti na zneskih pred kakršnim koli odbitkom davčnih ali drugih dajatev. Pomoč, ki se izplača v več obrokih, se diskontira na vrednost na dan dodelitve pomoči. Na vrednost na dan dodelitve pomoči bi bilo treba diskontirati tudi upravičene stroške. Obrestna mera, ki bi jo bilo treba uporabiti za diskontiranje in izračun zneska pomoči v primeru pomoči, ki ni v obliki nepovratnih sredstev, bi morala biti diskontna stopnja oziroma referenčna mera, veljavna na dan odobritve pomoči, kot je določeno v Sporočilu Komisije o spremembi metode določanja referenčnih obrestnih mer in diskontnih stopenj (10). Kadar pomoč ni dodeljena v obliki nepovratnih sredstev, bi moral biti znesek pomoči izražen kot bruto ekvivalent nepovratnih sredstev. Kadar je pomoč dodeljena v obliki davčnih ugodnosti, bi morali biti obroki pomoči diskontirani na podlagi diskontnih stopenj, veljavnih na različne dni začetka veljavnosti davčnih ugodnosti. Spodbujati bi bilo treba uporabo pomoči v obliki vračljivih predujmov, saj so taki instrumenti za porazdelitev tveganja ugodni za krepitev spodbujevalnega učinka pomoči. Zato je primerno določiti, da se lahko veljavne intenzivnosti pomoči iz te uredbe povečajo, kadar je pomoč dodeljena v obliki vračljivih predujmov.

(30) V primeru davčnih ugodnosti za davke, ki jih je treba plačati v prihodnosti, veljavna diskontna stopnja in točni znesek obrokov pomoči morda nista znana vnaprej. Države članice bi morale v takem primeru ob upoštevanju veljavne intenzivnosti pomoči vnaprej določiti najvišjo diskontirano vrednost pomoči. Ko je znesek obroka pomoči na določen dan znan, se lahko diskontiranje opravi na podlagi takrat veljavne diskontne stopnje. Diskontirano vrednost vsakega obroka pomoči bi bilo treba odšteti od skupne zgornje meje.

(31) Da bi ugotovili, ali se spoštujejo pragovi za individualno priglasitev in največje intenzivnosti pomoči ali najvišji zneski pomoči iz te uredbe, bi bilo treba upoštevati skupni znesek državne pomoči za dejavnost ali projekt, ki prejema pomoč. Poleg tega bi bilo treba v tej uredbi podrobno opredeliti okoliščine, v katerih se lahko kumulirajo različne vrste pomoči. Pomoči, ki so s to uredbo izvzete iz obveznosti priglasitve, in vse druge združljive pomoči, izvzete z drugo uredbo ali ki jih odobri Komisija, se lahko kumulirajo, dokler se navedeni podporni ukrepi nanašajo na različne opredeljive upravičene stroške. Kadar se različni viri pomoči nanašajo na iste – deloma ali v celoti prekrivajoče se – opredeljive upravičene stroške, bi morala biti kumulacija dovoljena do največje intenzivnosti pomoči ali zneska pomoči, ki se uporablja za navedeno pomoč v skladu s to uredbo. S to uredbo bi bilo treba določiti tudi posebna pravila za kumulacijo pomoči z opredeljivimi upravičenimi stroški ali brez njih in za kumulacijo s pomočjo de minimis. Pomoč de minimis se pogosto ne dodeli za specifične opredeljive upravičene stroške ali se jim ne pripiše. V takem primeru bi morala obstajati možnost proste kumulacije pomoči de minimis z državno pomočjo, ki je izvzeta v skladu s to uredbo. Če je pomoč de minimis dodeljena za iste opredeljive upravičene stroške kot državna pomoč, izvzeta v skladu s to uredbo, bi se morala kumulacija dovoliti samo do največje intenzivnosti pomoči, kot je določeno v poglavju III te uredbe.

(32) Finančna sredstva Unije, ki jih centralno upravljajo institucije, agencije, skupna podjetja ali drugi organi Unije, ki niso pod neposrednim ali posrednim nadzorom držav članic, ne pomenijo državne pomoči. Kadar se takšna finančna sredstva Unije kombinirajo z državno pomočjo, je treba pri ugotavljanju, ali se upoštevajo pragovi za priglasitev in največje intenzivnosti ali najvišji zneski pomoči, upoštevati le slednjo, če skupni znesek javnih finančnih sredstev, ki je bil dodeljen v zvezi z istimi upravičenimi stroški, ne presega najugodnejše stopnje financiranja, kot je določena z veljavnimi predpisi prava Unije.

(33) Državna pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe je načeloma prepovedana. Vendar Komisija mora oziroma sme v skladu s členom 107(2) in (3) Pogodbe pod določenimi pogoji državam članicam dovoliti dodelitev državne pomoči. Zato je za vse strani pomembno, da lahko preverijo, ali je pomoč dodeljena v skladu z veljavnimi pravili. Preglednost državne pomoči je zato ključnega pomena za pravilno uporabo pravil Pogodbe in prispeva k večji skladnosti, večji odgovornosti, medsebojnim strokovnim pregledom in nenazadnje k učinkovitejši javni porabi. Da se zagotovi preglednost, bi morale države članice vzpostaviti celovita spletišča o državnih pomočeh na regionalni ali nacionalni ravni s povzetki informacij o vsakem ukrepu pomoči, izvzetem v skladu s to uredbo. Navedena obveznost bi morala biti pogoj za združljivost individualne pomoči z notranjim trgom. V skladu s standardno prakso glede objavljanja informacij iz Direktive (EU) 2019/1024 Evropskega parlamenta in Sveta (11) bi bilo treba uporabiti standardno obliko, ki omogoča iskanje po informacijah ter njihov prenos in preprosto objavo na internetu. Povezave na spletišča o državnih pomočeh vseh držav članic bi morale biti objavljene na spletišču Komisije. V skladu s členom 3(2) Uredbe (EU) 2015/1588 bi bilo treba na spletišču Komisije objaviti povzetek informacij o vsakem ukrepu pomoči, izvzetem na podlagi te uredbe.

(34) V zvezi z objavo informacij o dodeljenih individualnih pomočeh je primerno določiti mejne vrednosti, nad katerimi se takšna objava ob upoštevanju pomembnosti pomoči lahko šteje za sorazmerno. Izkušnje Komisije kažejo, da je za obdobje 2014–2019 z objavo praga v višini 60 000 EUR za primarno kmetijsko proizvodnjo obveznost objave veljala za približno 30 % dodeljenih pomoči. Da se poveča učinkovitost zahtev glede preglednosti in ker je po ocenah povprečni znesek pomoči za primarno proizvodnjo, dodeljen za obdobje 2014–2019, znašal 17 000 EUR, je primerno, da se prag za objavo za primarno kmetijsko proizvodnjo zniža na 10 000 EUR.

(35) Da se zagotovi učinkovito spremljanje, je v skladu s členom 3(2) Uredbe (EU) 2015/1588 primerno uvesti standardno obliko, v kateri bi morale države članice Komisiji predložiti povzetek informacij vedno, ko se v skladu s to uredbo izvede shema pomoči ali dodeli individualna pomoč, ki ni v okviru nobene sheme pomoči. Poleg tega je v skladu s členom 5 Uredbe Komisije (ES) št. 794/2004 (12) in členom 3(4) Uredbe (EU) 2015/1588 primerno določiti pravila v zvezi z letnimi poročili o pomoči, izvzeti iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe v skladu s pogoji iz te uredbe, vključno s specifičnimi zahtevami za določene vrste pomoči, ki jih morajo države članice predložiti Komisiji.

(36) Zaradi široke razpoložljivosti potrebne tehnologije bi morali biti povzetki informacij in letno poročilo v računalniški obliki ter bi jih bilo treba poslati Komisiji.

(37) Glede na zastaralni rok za vračilo pomoči iz člena 17 Uredbe (EU) 2015/1589 je primerno v skladu s členom 3(3) Uredbe (EU) 2015/1588 določiti pravila glede evidenc, ki bi jih morale države članice voditi v zvezi s pomočjo, izvzeto iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, s to uredbo.

(38) Za večjo učinkovitost pogojev za združljivost iz te uredbe bi morala imeti Komisija možnost, da pri prihodnjih ukrepih pomoči v primeru neizpolnjevanja teh zahtev odvzame ugodnosti skupinskih izjem. Komisija bi morala imeti možnost, da omeji odvzem ugodnosti skupinske izjeme na nekatere vrste pomoči, nekatere upravičence ali ukrepe pomoči, ki so jih sprejeli nekateri organi, kadar neizpolnjevanje zahtev iz te uredbe vpliva le na omejeno skupino ukrepov nekaterih organov. Takšen ciljno usmerjen odvzem bi moral zagotoviti sorazmerno odpravo težave, neposredno povezane z ugotovljenim neizpolnjevanjem zahtev iz te uredbe. Kadar pomoč ni priglašena in ne izpolnjuje vseh pogojev za izvzetje iz priglasitve, pomeni nezakonito pomoč, ki jo bo Komisija preučila v okviru ustreznega postopka iz Uredbe (EU) 2015/1589 za nepriglašeno pomoč. V primeru neizpolnjevanja zahtev iz poglavja II odvzem ugodnosti skupinskih izjem za prihodnje ukrepe pomoči ne vpliva na dejstvo, da so za pretekle ukrepe, ki so izpolnjevali zahteve iz te uredbe, veljale skupinske izjeme.

(39) MSP imajo odločilno vlogo pri ustvarjanju delovnih mest ter so na splošno dejavnik družbene stabilnosti in gospodarskega zagona. Vendar lahko nedelovanje trga omejuje razvoj MSP, zaradi česar imajo ta podjetja značilne omejitve. MSP imajo pogosto težave pri pridobivanju kapitala ali posojil, saj nekateri finančni trgi niso naklonjeni tveganjem in lahko nudijo zavarovanje zgolj v omejenem obsegu. Zaradi svojih omejenih virov imajo lahko tudi omejen dostop do informacij, zlasti glede nove tehnologije in potencialnih trgov. S to uredbo bi bilo zato treba za olajšanje razvoja gospodarskih dejavnosti MSP nekatere vrste pomoči za MSP izvzeti iz obveznosti priglasitve v skladu s členom 108(3) Pogodbe.

(40) Da bi se odpravile razlike, ki bi lahko povzročile izkrivljanje konkurence, olajšalo usklajevanje med različnimi pobudami Unije in nacionalnimi pobudami v zvezi z MSP ter izboljšala jasnost upravnih postopkov in pravna varnost, bi morala opredelitev MSP za namen te uredbe temeljiti na opredelitvah iz Priporočila Komisije 2003/361/ES (13).

(41) Za zagotovitev skladnosti s skupno kmetijsko politiko in poenostavitev pravil na podlagi izkušenj, ki jih je Komisija pridobila pri uporabi smernic iz leta 2014, je primerno, da se iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe izvzamejo različne vrste pomoči za podjetja, dejavna v kmetijskem in gozdarskem sektorju, brez poseganja v uporabo veljavnih materialnopravnih pravil.

(42) Primerno je tudi upoštevati, da sta kmetijski in gozdarski sektor še posebej izpostavljena slabim vremenskim razmeram, boleznim živali, škodljivim organizmom rastlin in škodi, ki jo povzročajo zaščitene živali. Izkušnje kažejo, da sta ta sektorja bolj občutljiva za take dogodke ter da kmetje in gozdarji zaradi njih utrpijo znatno škodo. Ukrepi pomoči za povrnitev take škode se zato štejejo za primerno orodje za pomoč podjetjem, da si opomorejo od take škode in nadaljujejo poslovanje. Na ta način zagotovijo razvoj gospodarskih dejavnosti in izpolnitev okoljskih funkcij ekosistemov v kmetijstvu in gozdarstvu.

(43) V kmetijskem sektorju bi se morale izjeme uporabljati za pomoč za MSP za naložbe v proizvodnjo, predelavo in trženje kmetijskih proizvodov, komasacijo zemljišč, premestitev kmetijskih poslopij, zagonsko pomoč za podjetja, pomoč za mlade kmete in male kmetije, skupine proizvajalcev, sheme kakovosti, dejavnosti izmenjave znanja in informiranja, storitve svetovanja, promocijske dejavnosti, storitve nadomeščanja na kmetijskem gospodarstvu ter obvladovanje tveganja in krizno upravljanje, povezano s slabimi vremenskimi razmerami, boleznimi živali, škodljivimi organizmi rastlin, škodo, ki jo povzročijo zaščitene živali, pomoč za plačilo zavarovalnih premij in za finančne prispevke v vzajemne sklade, pomoč za ohranjanje genskih virov, za dobrobit živali in za sodelovanje. Izjeme bi se morale uporabljati tudi za podjetja vseh velikosti za pomoč za varstvo okolja v kmetijstvu, pomoč za naložbe za ohranjanje kulturne in naravne dediščine na kmetijskih gospodarstvih in v gozdovih, pomoč za povrnitev škode zaradi naravnih nesreč v kmetijskem sektorju ter pomoč za raziskave, razvoj in inovacije v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter pomoč za gozdarstvo.

(44) Izjeme bi se morale uporabljati za pomoč za gozdarstvo in določene nekmetijske dejavnosti na podeželju, ki se sofinancirajo kot ukrepi za razvoj podeželja v okviru EKSRP, ter za pomoč za dejavnosti izmenjave znanja in informiranja, raziskave, razvoj in inovacije, tudi z uporabo vesoljskih podatkov in storitev EU, ter komasacijo zemljišč.

(45) Zaradi tveganja izkrivljanja konkurence na podlagi ciljne pomoči za naložbe v sektor primarne kmetijske proizvodnje pomoč za naložbe, ki je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, ne bi smela biti omejena na specifične kmetijske proizvode. Ta pogoj državi članici ne bi smel preprečiti, da izključi določene proizvode iz področja uporabe določene pomoči, če normalne prodajne možnosti niso na voljo ali če so na notranjem trgu presežki. Poleg tega pomoč za določene vrste naložb sama po sebi ne bi smela biti upravičena do izvzetja iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe v skladu s to uredbo.

(46) Za zagotovitev primernega ravnovesja med zmanjšanjem izkrivljanja konkurence ter spodbujanjem energijske učinkovitosti in učinkovite rabe virov v primeru naložb v kmetijska gospodarstva, povezanih s primarno kmetijsko proizvodnjo, bi morala biti pomoč dodeljena samo za naložbe, povezane s proizvodnjo biogoriv ali energije iz obnovljivih virov na ravni kmetije, in samo kadar proizvodnja ne presega povprečne letne porabe goriv ali energije na kmetiji. V takih primerih bi morala biti pomoč za biogoriva zajeta le, če je dodeljena za trajnostna biogoriva v skladu z Direktivo (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (14).

(47) Za spodbuditev prehoda na proizvodnjo naprednejših oblik biogoriv, kot je predvideno v pravilih o horizontalni državni pomoči v zvezi z okoljem in energijo, bi morala biti pomoč za biogoriva na osnovi hrane v primeru pomoči za naložbe v zvezi s predelavo kmetijskih proizvodov izključena iz te uredbe.

(48) Uredba (EU) 2015/1588 Komisiji omogoča, da z uredbami razglasi nekatere vrste pomoči za združljive z notranjim trgom, če ima dovolj izkušenj za opredelitev splošnih meril združljivosti. Glede na izkušnje, pridobljene v obdobju 2014–2021 pri ocenjevanju združljivosti številnih državnih pomoči v skladu s smernicami iz leta 2014, lahko Komisija svoja pooblastila zdaj uporabi za to, da iz obveznosti priglasitve izvzame državno pomoč za osnovne storitve in infrastrukturo na podeželju, ki jo sofinancira EKSRP, za sodelovanje, za ukrepe za preprečevanje in povrnitev škode, ki jo povzročijo zaščitene živali, za ohranjanje genskih virov v kmetijstvu, za obveznosti v zvezi z dobrobitjo živali, za nadomestilo zaradi omejitev v zvezi z območji Natura 2000, za kmetijsko-okoljsko-podnebne obveznosti ter za ekološko kmetovanje.

(49) Poleg tega lahko Komisija v zvezi z gozdarskim sektorjem glede na svoje izkušnje na podlagi smernic iz leta 2014 iz obveznosti priglasitve izvzame ukrepe, ki se financirajo izključno iz nacionalnih skladov, brez poseganja v uporabo katerih koli veljavnih materialnopravnih pravil.

(50) Komisija je v obdobju 2014–2020 in na podlagi smernic iz leta 2014 odobrila 52 shem pomoči v zvezi z nadomestili za škodo, ki so jo v kmetijskem sektorju povzročile zaščitene živali. Pri škodi, ki jo povzročijo zaščitene živali, morajo organi, ki dodeljujejo pomoč, čim prej ukrepati, da se čim hitreje obnovijo proizvodna sredstva in gospodarska dejavnost, da lahko prizadeta podjetja nadaljujejo poslovanje, in da se tako zagotovi razvoj gospodarskih dejavnosti. Izkušnje Komisije kažejo, da ta pomoč običajno ne povzroča znatnega izkrivljanja konkurence na notranjem trgu, saj gre za nadomestilo in obstajajo jasna merila za združljivost z notranjim trgom. Zato je primerno, da se ta pomoč izvzame iz obveznosti priglasitve državne pomoči.

(51) Pomoč za povrnitev škode, ki jo povzročijo zaščitene živali, bi morala biti na voljo MSP, ki se ukvarjajo s primarno kmetijsko proizvodnjo. Pogoji za izvzetje pomoči za povrnitev škode, ki jo povzročijo zaščitene živali, bi morali biti v skladu z že uveljavljeno prakso za druge pomoči za nadomestila, kot so pomoči za nadomestilo izgube živali ali uničenih rastlin na podlagi tržne vrednosti, plačilo veterinarskih stroškov ali stroškov dela ter nadomestitev materialne škode na kmetijski opremi, strojih in kmetijskih poslopjih ter staležih.

(52) Komisija je v obdobju 2014–2020 in na podlagi smernic iz leta 2014 odobrila štiri sheme pomoči za ohranjanje genskih virov v kmetijstvu. Izkušnje Komisije kažejo, da ta pomoč običajno ne povzroča znatnega izkrivljanja konkurence na notranjem trgu, hkrati pa prispeva k ohranjanju biotske raznovrstnosti, ki je cilj javne politike. Zato je primerno, da se ta pomoč izvzame iz obveznosti priglasitve državne pomoči.

(53) Pri pomoči za specifične trajnostne kmetijske prakse, kot so obveznosti v zvezi z dobrobitjo živali, kmetijsko-okoljsko-podnebne obveznosti in obveznosti ekološkega kmetovanja, je tveganje izkrivljanja konkurence omejeno. Da bi se lahko Komisija bolje odzvala na družbene zahteve po trajnostno pridelani visokokakovostni hrani, bi morala imeti možnost, da take ukrepe pomoči izvzame iz obveznosti priglasitve državne pomoči.

(54) Hkrati je primerno, da se za te ukrepe določijo najvišji zneski pomoči na enoto, in sicer na podlagi izkušenj, pridobljenih z izvajanjem smernic iz leta 2014. Približno 64 % vseh ukrepov s kmetijsko-okoljsko-podnebnimi obveznostmi (ki predstavljajo najvišji delež ukrepov s prostovoljnimi obveznostmi), priglašenih v obdobju od julija 2014 do marca 2020, je preseglo najvišje zneske na hektar in so bili zato predmet podrobne analize, da se je ugotovilo, ali so taki višji zneski upravičeni. Glede na trenutno inflacijo in rast vhodnih cen se bo ta trend verjetno nadaljeval. Najvišji zneski na enoto, določeni v smernicah iz leta 2014, se zato štejejo za ustrezne pragove za ukrepe, za katere velja skupinska izjema in ki vključujejo prostovoljne obveznosti v korist okolja, podnebja ali dobrobiti živali.

(55) Komisija je v obdobju 2014–2020 in ob uporabi smernic iz leta 2014 odobrila 21 shem pomoči za obveznosti na področju dobrobiti živali na podlagi navedenih smernic. Izkušnje Komisije kažejo, da ta pomoč običajno ne povzroča znatnega izkrivljanja konkurence na notranjem trgu, saj gre za nadomestilo in obstajajo jasna merila za združljivost z notranjim trgom. Zato je primerno, da se ta pomoč izvzame iz obveznosti priglasitve državne pomoči.

(56) Komisija je v okviru smernic iz leta 2014 uporabila člena 107 in 108 Pogodbe za pomoč za omejitve v zvezi z območji Natura 2000 v kmetijskem sektorju, za pomoč za kmetijsko-okoljsko-podnebne obveznosti in za pomoč za ekološko kmetovanje. V obdobju 2014–2020 je Komisija odobrila 10 shem pomoči, povezanih z območji Natura 2000 v kmetijskem sektorju, 65 shem pomoči za kmetijsko-okoljsko-podnebne obveznosti in 5 shem pomoči za ekološko kmetovanje. Izkušnje Komisije kažejo, da ta pomoč, zlasti pod določenimi pragovi, običajno ne povzroča nobenega znatnega izkrivljanja konkurence, hkrati pa prispeva k varstvu okolja, ki je cilj javne politike. Zato je primerno, da bi morala Komisija pooblastila, katera ji daje Uredba (EU) 2015/1588, uporabiti pri pomoči za omejitve v zvezi z območji Natura 2000 v kmetijskem sektorju, pomoči za kmetijsko-okoljsko-podnebne obveznosti in pomoči za ekološko kmetovanje.

(57) Izvzetje pomoči za omejitve v zvezi z območji Natura 2000 v kmetijskem sektorju, pomoči za kmetijsko-okoljsko-podnebne obveznosti in pomoči za ekološko kmetovanje bi se moralo uporabljati samo za podjetja, dejavna v sektorju primarne kmetijske proizvodnje.

(58) Projekti, ki jih financira evropsko partnerstvo za inovacije na področju kmetijske produktivnosti in trajnosti, vodijo k inovacijam v kmetijskem sektorju in na podeželju. Državna pomoč, dodeljena podjetjem, ki sodelujejo v projektih operativnih skupin evropskega partnerstva za inovacije, zajetih v členu 127 Uredbe (EU) 2021/2115, ima majhen učinek na konkurenco, zlasti glede na pozitivno vlogo, ki jo ima pomoč pri izmenjavi znanja, predvsem za lokalne in kmečke skupnosti, kolektivno naravo pomoči in njen razmeroma majhen obseg. Ti projekti so že po svoji naravi integrirani. Običajno zajemajo več akterjev in sektorjev, kar lahko povzroči določene težave pri njihovem razvrščanju v okviru pravil o državni pomoči. Zaradi lokalne narave posameznih projektov operativnih skupin evropskega partnerstva za inovacije, izbranih na podlagi večletne strategije lokalnega razvoja, ki jo določi in izvaja javno-zasebno partnerstvo, ter njihove usmerjenosti v skupnostne, socialne, okoljske in podnebne interese bi morala ta uredba obravnavati nekatere težave pri projektih operativnih skupin evropskega partnerstva za inovacije, da se omogoči njihova skladnost s pravili o državni pomoči.

(59) Zaradi omejenega učinka na trgovino in konkurenco, ki ga imajo majhni zneski pomoči, dodeljeni podjetjem, ki imajo neposredne ali posredne koristi od projektov operativnih skupin evropskega partnerstva za inovacije, bi bilo treba določiti preprosta pravila za primere, v katerih skupni znesek pomoči na projekt ne presega določene zgornje meje.

(60) Komisija je člena 107 in 108 Pogodbe uporabila v številnih sklepih v zvezi s podjetji, dejavnimi v gozdarskem sektorju, zlasti v okviru smernic iz leta 2014. Na podlagi navedenih smernic je v obdobju med letoma 2014 in 2020 odobrila več kot 200 shem pomoči za gozdarski sektor. Po izkušnjah Komisije ukrepi pomoči za gozdarstvo zaradi obstoja jasnih meril združljivosti niso povzročili znatnega izkrivljanja konkurence na notranjem trgu. Glede na te izkušnje ter zaradi poenostavitve in ekonomičnosti postopka bi bilo treba omogočiti izvzetje ukrepov pomoči za gozdarski sektor iz obveznosti priglasitve ne glede na to, ali jih sofinancira EKSRP. Zato je primerno, da bi morala Komisija pooblastila, katera ji daje Uredba (EU) 2015/1588, uporabiti za pomoč za pogozdovanje in ustvarjanje gozdnih površin, pomoč za kmetijsko-gozdarske sisteme, pomoč za preprečevanje in odpravo škode v gozdovih zaradi gozdnih požarov, naravnih nesreč, slabih vremenskih razmer, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami, drugih slabih vremenskih razmer, škodljivih organizmov rastlin in katastrofalnih dogodkov, pomoč za naložbe za povečanje odpornosti in okoljske vrednosti gozdnih ekosistemov, pomoč za omejitve na posameznih območjih, ki so posledica določenih obveznih zahtev, kot so opredeljene v členu 3 Direktive Sveta 92/43/EGS in členu 3 Direktive 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta (15), pomoč za gozdarsko-okoljsko-podnebne storitve in ohranjanje gozdov, pomoč za naložbe v infrastrukturo, povezano z razvojem, modernizacijo ali prilagajanjem gozdarskega sektorja, pomoč za naložbe v gozdarske tehnologije ter v predelavo, mobilizacijo in trženje gozdarskih proizvodov pomoč za ohranjanje genskih virov v gozdarstvu in zagonsko pomoč za skupine in organizacije proizvajalcev v gozdarskem sektorju, pomoč za komasacijo gozdnih zemljišč in pomoč za sodelovanje v gozdarskem sektorju.

(61) Da bi Komisija spodbudila združene pobude v gozdarskem sektorju, je pri zagonski pomoči za skupine in organizacije proizvajalcev v gozdarskem sektorju uporabila člena 107 in 108 Pogodbe. Komisija je v obdobju 2014–2020 tako pomoč odobrila v petih primerih. V kmetijskem sektorju je bila taka pomoč že izvzeta iz priglasitve v skladu z Uredbo (EU) št. 702/2014. Zato je primerno, da se zagonska pomoč za skupine in organizacije proizvajalcev v gozdarskem sektorju izvzame iz obveznosti priglasitve državne pomoči.

(62) Gospodarska diverzifikacija in oblikovanje novih gospodarskih dejavnosti, tudi dejavnosti krožnega biogospodarstva, sta ključna za razvoj in konkurenčnost podeželja in za MSP, ki so glavna opora gospodarstva Unije na podeželju. V Uredbi (EU) 2021/2115 so določeni ukrepi za spodbujanje razvoja nekmetijskih podjetij na podeželju, katerih namen je spodbujanje zaposlovanja, ustvarjanje kakovostnih delovnih mest na podeželju, ohranjanje obstoječih delovnih mest, zmanjšanje sezonskih nihanj v zaposlovanju, razvoj nekmetijskih sektorjev zunaj kmetijstva in živilske predelave ob hkratnem spodbujanju poslovnega vključevanja in lokalnih medsektorskih povezav.

(63) Da se zagotovi skladnost z Uredbo (EU) 2021/2115 ter da se doseže poenostavitev pravil za pridobitev odobritve državne pomoči za sofinancirani del in dodatno nacionalno financiranje strateškega načrta SKP, se obveznost priglasitve ne bi smela uporabljati za različne vrste pomoči v korist MSP, ki delujejo na podeželju, vključno s pomočjo za osnovne storitve in infrastrukturo, z zagonsko pomočjo za podjetja, pomočjo za novo udeležbo kmetov v shemah kakovosti za bombaž in živila ter za ukrepe za promocijo živil, zajetih v shemi kakovosti. Taki ukrepi pomoči bi morali biti enaki osnovnim ukrepom za razvoj podeželja, izvzeta pomoč pa se morala dodeliti zgolj v skladu s strateškim načrtom SKP zadevne države članice.

(64) Komisija je člena 107 in 108 Pogodbe v številnih primerih, zlasti v okviru smernic iz leta 2014, uporabila za pomoč za osnovne storitve in infrastrukturo na podeželju ter za sodelovanje na podeželju. V obdobju 2014–2020 je Komisija odobrila 27 shem pomoči v zvezi z osnovnimi storitvami in infrastrukturo na podeželju ter 28 shem pomoči v zvezi s sodelovanjem na podeželju. Po izkušnjah Komisije ukrepi pomoči za podeželje glede na obstoj jasnih meril združljivosti in glede na to, da je pomoč bistveno prispevala h gospodarski diverzifikaciji in ustvarjanju novih gospodarskih dejavnosti, niso bistveno izkrivljali konkurence na notranjem trgu. Zato je primerno, da se pomoč za osnovne storitve in infrastrukturo na podeželju ter za sodelovanje na podeželju izvzame iz obveznosti priglasitve državne pomoči.

(65) Vendar bi morala biti pomoč za osnovne storitve in infrastrukturo na podeželju ter za sodelovanje na podeželju izvzeta iz obveznosti priglasitve le, če je del strateškega načrta SKP, ki ga je Komisija potrdila v okviru Uredbe (EU) 2021/2115.

(66) Državna pomoč, dodeljena MSP, ki sodelujejo v projektih lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, iz člena 31 Uredbe (EU) 2021/1060 Evropskega parlamenta in Sveta (16), ki so določeni za projekte LEADER iz Uredbe (EU) 2021/2115, ima majhen učinek na konkurenco, zlasti glede na pozitivno vlogo, ki jo ima pomoč pri izmenjavi znanja, zlasti za lokalne in kmečke skupnosti, ter njene pogosto kolektivne narave in razmeroma majhnega obsega. Ti projekti so že po naravi integrirani ter zajemajo več akterjev in sektorjev, kar lahko povzroči določene težave pri njihovi razvrstitvi v okviru zakonodaje o državni pomoči. Zaradi lokalne narave posameznih projektov lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, izbranih na podlagi večletne strategije lokalnega razvoja, ki jo določi in izvaja javno-zasebno partnerstvo, ter njihove usmerjenosti v skupnostne, socialne, okoljske in podnebne interese bi morala ta uredba obravnavati nekatere težave pri projektih lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, da se omogoči njihova skladnost s pravili o državni pomoči. Občine po svoji naravi ne spadajo na področje uporabe opredelitve MSP (delež javnega kapitala). Vendar imajo občine pogosto ključno vlogo pri organizaciji in izvajanju projektov lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost. Kadar se projekt lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, izvaja v korist enega od ciljev iz člena 1 Uredbe (EU) 2015/1588, bi zato morala obstajati tudi možnost skupinskega izvzetja pomoči za občine v okviru takega projekta.

(67) Zaradi omejenega učinka na trgovino in konkurenco, ki ga imajo majhni zneski pomoči, dodeljeni podjetjem, ki imajo neposredne ali posredne koristi od projektov lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, bi bilo treba določiti preprosta pravila za primere, v katerih skupni znesek pomoči na projekt ne presega določene zgornje meje. To bi moralo veljati tudi za občine, ki imajo neposredne ali posredne koristi od projektov lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, ki uresničujejo enega od ciljev iz člena 1 Uredbe (EU) 2015/1588.

(68) V primeru več vrst pomoči, kot so pomoč za raziskave, izmenjavo znanja in informiranje, tudi z vesoljskimi podatki in storitvami EU, storitve svetovanja, storitve nadomeščanja na kmetijskem gospodarstvu, spodbujanje in preprečevanje ter izkoreninjenje bolezni živali in škodljivih organizmov rastlin, se pomoč posredno dodeli končnim upravičencem do pomoči, in sicer v naravi in v obliki subvencioniranih storitev. V takih primerih bi bilo treba izvzeto pomoč izplačati ponudniku zadevne storitve ali dejavnosti.

(69) V skladu s členom 4(1) Uredbe (EU) 2015/1588 je treba politiko državne pomoči redno revidirati. Obdobje uporabe te uredbe bi bilo zato treba omejiti. Zato je primerno določiti prehodne določbe, vključno s pravili o prilagoditvenem obdobju na koncu obdobja veljavnosti te uredbe, ki se uporabljajo za izvzete sheme pomoči. Taka pravila naj bi dala državam članicam dovolj časa za prilagoditev na novo ureditev –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

KAZALO

POGLAVJE I SKUPNE DOLOČBE 12

POGLAVJE II POSTOPKOVNE ZAHTEVE 24

POGLAVJE III VRSTE POMOČI 25

Oddelek 1 Pomoč za MSP, ki so dejavna v primarni kmetijski proizvodnji, predelavi kmetijskih proizvodov in trženju kmetijskih proizvodov 25

Oddelek 2 Pomoč za varstvo okolja v kmetijstvu 46

Oddelek 3 Pomoč za naložbe za ohranjanje kulturne in naravne dediščine 49

Oddelek 4 Pomoč za povrnitev škode zaradi naravnih nesreč v kmetijskem sektorju 49

Oddelek 5 Pomoč za raziskave, razvoj in inovacije 50

Oddelek 6 Pomoč za gozdarstvo 52

Oddelek 7 Pomoč za MSP na podeželju 64

POGLAVJE IV PREHODNE IN KONČNE DOLOČBE 70

POGLAVJE I

Skupne določbe

Člen 1 Področje uporabe 1. Ta uredba se uporablja za naslednje vrste pomoči: (a) pomoč za mikro, mala in srednja podjetja (MSP): (i) ki so dejavna v kmetijskem sektorju, in sicer na področju primarne kmetijske proizvodnje, predelave kmetijskih proizvodov in trženja kmetijskih proizvodov, z izjemo členov 14, 15, 16, 18, 23 in 25 do 31, ki se uporabljajo samo za MSP, ki so dejavna v primarni kmetijski proizvodnji; (ii) ki se ukvarjajo z nekmetijskimi dejavnostmi na podeželju, ki ne spadajo v področje uporabe člena 42 Pogodbe, če se taka pomoč dodeli v skladu z Uredbo (EU) 2021/2115 in je sofinancirana iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) ali dodeljena kot dodatno nacionalno financiranje za take sofinancirane ukrepe. Z odstopanjem se ta uredba uporablja za pomoč občinam, ki imajo neposredno ali posredno korist od projektov lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, v skladu s členoma 60 in 61 te uredbe; (b) pomoč za varstvo okolja v kmetijstvu, kot je navedena v členih 33, 34 in 35, ki se uporabljajo samo za podjetja dejavna v primarni kmetijski proizvodnji; (c) pomoč za naložbe za ohranjanje kulturne in naravne dediščine na kmetijskih gospodarstvih in v gozdovih; (d) pomoč za nadomestilo škode zaradi naravnih nesreč v kmetijskem sektorju; (e) pomoč za raziskave, razvoj in inovacije v kmetijskem in gozdarskem sektorju; (f) pomoč za gozdarstvo. 2. Kadar države članice menijo, da je to primerno, se lahko odločijo za dodelitev pomoči iz odstavka 1, točke (a), (e) in (f), pod pogoji iz Uredbe Komisije (EU) št. 651/2014 (17). 3. Ta uredba se ne uporablja za: (a) sheme pomoči iz členov 14, 17, 41 do 44 in 46 ter sheme pomoči iz členov 49 in 50, če izpolnjujejo pogoje iz člena 12, od šest mesecev po njihovem začetku veljavnosti. Vendar se Komisija lahko odloči, da se ta uredba še naprej uporablja za shemo pomoči, tudi dlje od šestih mesecev, potem ko preuči ustrezen načrt ocenjevanja, ki ga država članica priglasi Komisiji. Države članice pri predložitvi načrtov ocenjevanja predložijo tudi vse informacije, ki jih Komisija potrebuje za oceno načrtov ocenjevanja in sprejetje odločitve; (b) vse spremembe shem iz točke (a), razen preoblikovanj, ki ne vplivajo na združljivost sheme pomoči na podlagi te uredbe ali ne vplivajo znatno na vsebino odobrenega načrta ocenjevanja; (c) pomoč za dejavnosti, povezane z izvozom v tretje države ali države članice, in sicer pomoč, neposredno povezano z izvoženimi količinami, vzpostavitvijo in delovanjem distribucijske mreže ali drugimi tekočimi stroški, povezanimi z izvozno dejavnostjo; (d) pomoč, ki je odvisna od prednostne uporabe domačega blaga pred uporabo uvoženega blaga. 4. Ta uredba se ne uporablja za: (a) sheme pomoči, ki ne izključujejo izrecno plačil individualne pomoči podjetju, ki je naslovnik neporavnanega naloga za izterjavo na podlagi predhodnega sklepa Komisije, v katerem je pomoč, odobreno s strani iste države članice, razglasila za nezakonito in nezdružljivo z notranjim trgom, z izjemo: (i) shem pomoči za povrnitev škode zaradi naravnih nesreč v skladu s členom 37; (ii) shem pomoči za projekte lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, ali projekte operativnih skupin evropskega partnerstva za inovacije na področju kmetijske produktivnosti in trajnosti (v nadaljnjem besedilu: evropsko partnerstvo za inovacije) v skladu s členoma 40 in 61; (b) ad hoc pomoč za podjetje iz točke (a). 5. Ta uredba se ne uporablja za pomoč podjetjem v težavah, razen za pomoč, ki se dodeli: (a) za ukrepe informiranja v kmetijskem in gozdarskem sektorju v skladu s členoma 21 in 47; (b) za promocijske ukrepe v obliki publikacij, katerih cilj je ozaveščanje širše javnosti o kmetijskih proizvodih v skladu s členom 24(2), točka (b); (c) za nadomestilo stroškov preprečevanja, obvladovanja in izkoreninjenja bolezni živali in škodljivih organizmov rastlin v skladu s členom 26(8) in (9); (d) za kritje stroškov odstranitve in uničenja poginulih živali v skladu s členom 27(2), točke (c), (d) in (e); (e) za omejitve v zvezi z območji Natura 2000 v skladu s členom 33; (f) za povrnitev škode zaradi naravnih nesreč v skladu s členom 37; (g) za podjetja, ki sodelujejo v projektih lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, in projektih operativnih skupin evropskega partnerstva za inovacije ali imajo od njih koristi, v skladu s členoma 40 in 61; (h) v naslednjih primerih pod pogojem, da je podjetje zaradi izgub ali škode, ki jih je povzročil zadevni dogodek, postalo podjetje v težavah: (i) za povrnitev škode zaradi slabih vremenskih razmer, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami, v skladu s členom 25; (ii) za pomoč za povrnitev škode, ki jo povzročijo bolezni živali in škodljivi organizmi rastlin v skladu s členom 26(9) in členom 26(10); (iii) za povrnitev škode, ki jo povzročijo zaščitene živali v skladu s členom 29; (iv) za odpravo škode v gozdovih v skladu s členom 43(2), točka (d). 6. Ta uredba se ne uporablja za ukrepe državne pomoči, ki so sami po sebi, zaradi z njimi povezanih pogojev ali zaradi metode njihovega financiranja, neločljivo povezani s kršitvijo prava Unije, zlasti za: (a) pomoč, kadar je dodelitev pomoči pogojena z obveznostjo, da upravičenec uporabi doma proizvedeno blago ali storitve; (b) pomoč, ki upravičencem omejuje možnost za izkoriščanje rezultatov raziskav, razvoja in inovacij v drugih državah članicah. 7. Ta uredba se ne uporablja za pomoč za kmetijske proizvode v smislu Priloge 1 k Sporazumu STO o kmetijstvu (18), ki pomeni izvozno subvencijo, kot je opredeljena v navedenem sporazumu. Podobno se ne uporablja za pomoč za take proizvode, ki pomeni finančno podporo za izvoz, ki jo zagotovi vlada ali kateri koli javni organ na področju, ki ga zajema ministrski sklep STO o izvozni konkurenci z dne 19. decembra 2015 (19), če pomoč ne izpolnjuje ustreznih zahtev iz odstavka 15 navedenega sklepa o najdaljšem roku odplačevanja in samofinanciranju.

Člen 2 Opredelitev pojmov V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1) „ad hoc pomoč“ pomeni pomoč, ki ni dodeljena na podlagi sheme pomoči; (2) „slabe vremenske razmere, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami,“ pomenijo neugodne vremenske pogoje, kot so zmrzal, neurja in toča, led, močno ali obilno deževje ali huda suša, ki v kmetijskem sektorju uničijo več kot 30 % povprečne letne proizvodnje, izračunane na podlagi predhodnega triletnega ali štiriletnega obdobja ali triletnega povprečja na podlagi predhodnega petletnega ali osemletnega obdobja, pri čemer sta izključeni najvišja in najnižja vrednost, v gozdarskem sektorju pa več kot 20 % proizvodnega potenciala gozdov; (3) „svetovanje“ pomeni celotno svetovanje v okviru ene ali iste pogodbe; (4) „kmetijska dejavnost“ pomeni dejavnost, kot jo opredeli država članica v svojem strateškem načrtu SKP v skladu s členom 4(2) Uredbe (EU) 2021/2115; (5) „kmetijska površina“ pomeni vsako površino, ki jo kot tako opredeli država članica v svojem strateškem načrtu SKP v skladu s členom 4(3) Uredbe (EU) 2021/2115; (6) „kmetijsko gospodarstvo“ pomeni enoto, ki obsega zemljišče, objekte in naprave, ki se uporabljajo za primarno kmetijsko proizvodnjo; (7) „kmetijski proizvod“ pomeni proizvode s seznama v Prilogi I k Pogodbi, razen ribiških proizvodov in proizvodov iz ribogojstva s seznama v Prilogi I k Uredbi (EU) št. 1379/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (20); (8) „kmetijski sektor“ pomeni vsa podjetja, ki so dejavna v primarni kmetijski proizvodnji, predelavi in trženju kmetijskih proizvodov; (9) „kmetijsko-gozdarski sistemi“ pomenijo sisteme rabe zemljišč, na katerih na istem zemljišču rastejo drevesa in se izvaja kmetijstvo; (10) „pomoč“ pomeni vsak ukrep, ki izpolnjuje vse pogoje iz člena 107(1) Pogodbe; (11) „pomoč, dodeljena v okviru strateškega načrta SKP“ pomeni podporo, dodeljeno v skladu z Uredbo (EU) 2021/2115, bodisi kot pomoč, ki jo sofinancira EKSRP, bodisi kot dodatno nacionalno financiranje za tako sofinancirano pomoč; (12) „intenzivnost pomoči“ pomeni bruto znesek pomoči, izražen kot odstotek upravičenih stroškov pred odbitkom davkov ali drugih dajatev; (13) „shema pomoči“ pomeni vsak akt, na podlagi katerega je mogoče brez nadaljnjih izvedbenih ukrepov dodeliti individualno pomoč podjetjem, opredeljenim v aktu na splošen in abstrakten način, ter vsak akt, na podlagi katerega je mogoče enemu ali več podjetjem dodeliti pomoč, ki ni povezana z določenim projektom, za nedoločen čas in v nedoločenem znesku; (14) „običajni tržni pogoji“ pomeni, da se pogoji transakcij med pogodbenicami ne razlikujejo od tistih, ki bi bili določeni med neodvisnimi podjetji, in ne vsebujejo nobenega elementa nedovoljenega dogovarjanja. Vsaka transakcija, ki je rezultat odprtega, preglednega in nediskriminatornega postopka, izpolnjuje načelo običajnih tržnih pogojev; (15) „ukrepi biološke zaščite“ pomenijo upravljavske in fizične ukrepe za zmanjšanje tveganja za vnos, razvoj in širjenje bolezni: (a) v populacijo živali ter iz nje in znotraj nje; (b) v obrat, na območje, v kompartment, na prevozna sredstva ali v katere koli druge objekte, prostore ali na lokacije ter iz njih in znotraj njih; (16) „rodovniška knjiga“ pomeni rodovniško knjigo, kakor je opredeljena v členu 2, točka 12, Uredbe (EU) 2016/1012 Evropskega parlamenta in Sveta (21); (17) „strateški načrt SKP“ pomeni strateški načrt SKP iz člena 1(1), točka (c), Uredbe (EU) 2021/2115; (18) „investicijska dela“ pomenijo dela, ki jih opravijo kmet osebno ali kmetovi delavci, da ustvarijo sredstva; (19) „sheme za sekvestracijo ogljika v kmetijske površine“ pomenijo sheme pomoči, povezane s praksami gospodarjenja z zemljišči, katerih rezultat je povečano shranjevanje ogljika v živo biomaso, mrtvo organsko snov in tla z izboljšanjem zajemanja ogljika in/ali zmanjšanjem izpusta ogljika v ozračje; (20) „katastrofalni dogodek“ pomeni nepredviden dogodek biotske ali abiotske narave, ki je posledica človekove dejavnosti in povzroči znatne motnje gozdnih struktur, zaradi česar lahko nastane znatna gospodarska škoda za gozdarski sektor; (21) „datum dodelitve pomoči“ pomeni datum, ko se pravica do prejema pomoči prenese na upravičenca na podlagi veljavnega nacionalnega pravnega režima; (22) „ukrepi za obvladovanje in izkoreninjenje“ pomenijo ukrepe v zvezi z boleznimi živali, za katere je pristojni organ države članice uradno potrdil izbruh, ali v zvezi s škodljivimi organizmi rastlin ali invazivnimi tujerodnimi vrstami, za katere je pristojni organ uradno potrdil njihovo prisotnost; (23) „načrt ocenjevanja“ pomeni dokument, ki zajema eno ali več shem pomoči in vsebuje vsaj naslednje vidike: cilje, ki bodo ocenjeni, vprašanja, uporabljena pri ocenjevanju, kazalnike rezultatov, predvideno metodo za izvedbo ocenjevanja, zahteve za zbiranje podatkov, predlagan časovni okvir ocenjevana, vključno z datumi predložitve vmesnega in končnega ocenjevalnega poročila, opis neodvisnega organa, ki bo izvedel ocenjevanje, ali meril, ki se bodo uporabila za njegovo izbiro, ter načine za javno objavo ocene; (24) „poginule živali“ pomenijo živali z določeno diagnozo ali brez nje, ki so bile usmrčene z evtanazijo ali so poginile, vključno z mrtvorojenimi in nerojenimi živalmi, na kmetiji ali v kakršnem koli drugem prostoru ali med prevozom, vendar niso bile zaklane za prehrano ljudi; (25) „hitro rastoča drevesa“ pomenijo hitro rastoči gozd, v katerem je obdobje do začetka sečnje najmanj 8 let in največ 20 let; (26) „naslednica davčne sheme“ pomeni shemo v obliki davčnih ugodnosti, ki je spremenjena različica predhodno obstoječe sheme v obliki davčnih ugodnosti in ki jo nadomešča; (27) „stalni stroški, ki nastanejo zaradi sodelovanja v shemi kakovosti“ pomenijo stroške, ki nastanejo zaradi vključitve v shemo kakovosti, in letni prispevek za sodelovanje v njej, po potrebi pa tudi izdatke za preglede, ki so potrebni za ugotavljanje skladnosti s specifikacijami sheme kakovosti; (28) „biogorivo na osnovi hrane“ pomeni biogorivo iz poljščin, ki se uporabljajo za živila in krmo, kot je opredeljeno v Direktivi (EU) 2018/2001; (29) „živila“ pomenijo živila, ki niso kmetijski proizvodi in so navedena v Prilogi I k Uredbi (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (22); (30) „bruto ekvivalent nepovratnih sredstev“ pomeni znesek pomoči, če je bila upravičencu dodeljena v obliki nepovratnih sredstev, pred kakršnim koli odbitkom davkov ali drugih dajatev; (31) „individualna pomoč“ pomeni: (a) ad hoc pomoč; (b) pomoč, ki je dodeljena posameznim upravičencem na podlagi sheme pomoči; (32) „neopredmetena sredstva“ pomenijo sredstva, ki nimajo fizične ali finančne oblike, kot so patenti, licence, strokovno znanje ali druga intelektualna lastnina; (33) „naložbe za skladnost s standardom Unije“ pomenijo naložbe, ki se izvedejo za doseganje skladnosti s standardom Unije po zaključku prehodnega obdobja, določenega z zakonodajo Unije; (34) „velika podjetja“ pomenijo podjetja, ki ne izpolnjujejo pogojev iz Priloge I; (35) „trženje kmetijskih proizvodov“ pomeni imeti na zalogi ali razstavljati z namenom prodaje, ponujati za prodajo, dobavljati ali na kateri koli drug način dajati na trg, razen prve prodaje, ki jo izvrši kmet prodajnemu posredniku ali predelovalcu, ter vsake dejavnosti, s katero se proizvod pripravi za tako prvo prodajo; prodaja s strani kmeta končnemu potrošniku se šteje za trženje kmetijskih proizvodov, če se opravlja v ločenih, za to namenjenih prostorih ali obratih; (36) „vzajemni skladi“ pomenijo shemo, ki jo akreditira država članica v skladu z nacionalnim pravom ter v okviru katere se vključeni kmetje zavarujejo in prejmejo nadomestila za gospodarske izgube; (37) „območja Natura 2000“ pomenijo posebna kmetijska ali gozdna območja iz člena 3 Direktive 92/43/EGS in člena 3 Direktive 2009/147/ES; (38) „naravne nesreče“ pomenijo potrese, snežne plazove, zemeljske plazove in poplave, tornade, hurikane, izbruhe vulkanov in požare v naravi naravnega izvora; (39) „neproizvodna naložba“ pomeni naložbo, ki ne povzroči znatnega povečanja vrednosti ali donosnosti kmetijskega gospodarstva; (40) „delovne operacije pred industrijsko predelavo“ pomenijo sečnjo, obsekovanje, lupljenje, razrez, skladiščenje, zaščitno obdelavo in sušenje lesa ter vse druge delovne operacije pred industrijskim žaganjem lesa na žagi; pa tudi žaganje, pri katerem je največja zmogljivost predelave 20 000 m3 okroglega lesa za žaganje na leto; (41) „druge slabe vremenske razmere“ pomenijo neugodne vremenske razmere, ki ne spadajo v opredelitev slabih vremenskih razmer, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami; (42) „najbolj oddaljene regije“ pomenijo regije iz člena 349, prvi odstavek, Pogodbe; (43) „škodljivi organizem rastline“ pomeni katero koli vrsto, sev ali biotip rastline, živali ali patogenega povzročitelja, škodljivega za rastline ali rastlinske proizvode; (44) „primarna kmetijska proizvodnja“ pomeni proizvodnjo rastlinskih in živinorejskih proizvodov s seznama v Prilogi I k Pogodbi brez kakršnih koli nadaljnjih postopkov, ki bi spremenili naravo takih proizvodov; (45) „predelava kmetijskih proizvodov“ pomeni vsak postopek na kmetijskem proizvodu, po katerem proizvod ostane kmetijski proizvod, razen dejavnosti na kmetiji, potrebnih za pripravo živalskega ali rastlinskega proizvoda za prvo prodajo; (46) „skupina ali organizacija proizvajalcev“ pomeni skupino ali organizacijo, ki je ustanovljena za eno od naslednjega: (a) prilagajanje proizvodnje in obsega proizvodnje proizvajalcev, ki so člani tovrstnih skupin ali organizacij proizvajalcev, zahtevam trga; (b) skupno trženje blaga, vključno s pripravo za prodajo, centralizacijo prodaje in dobavo grosistom; (c) oblikovanje skupnih pravil o informacijah o proizvodnji, predvsem glede spravila pridelka in razpoložljivosti; (d) druge dejavnosti, ki jih lahko izvajajo skupine ali organizacije proizvajalcev, kot so na primer razvoj poslovnega znanja in izkušenj ter znanja in izkušenj na področju trženja, organizacija in olajšanje inovacijskih postopkov, skupno upravljanje zemljišč članov, uporaba okolju prijaznih postopkov gojenja in pridelave, postopki in tehnike, ki zagotavljajo dobrobit živali; (47) „zaščitena žival“ pomeni katero koli žival, ki je zaščitena z zakonodajo Unije ali nacionalno zakonodajo, vključno z živalskimi vrstami, za katere nacionalna zakonodaja določa posebna pravila za ohranitev populacije; (48) „karta regionalne pomoči“ pomeni seznam območij, ki jih določi država članica v skladu s pogoji, določenimi v Smernicah o državni regionalni pomoči (23), in jih odobri Komisija; (49) „vračljiva predplačila“ pomenijo posojilo za projekt, ki se izplača v enem ali več obrokih, pogoji za njegovo vračilo pa so odvisni od rezultata projekta; (50) „organizacija za raziskave in širjenje znanja“ pomeni subjekt, ne glede na njegov pravni status ali način financiranja, katerega glavni cilj je neodvisna izvedba temeljnih raziskav, industrijskih raziskav ali eksperimentalnega razvoja ali obsežno razširjanje rezultatov teh dejavnosti prek izobraževanja, objav ali izmenjave znanja; (51) „manjši egejski otoki“ pomenijo manjše otoke iz člena 1(2) Uredbe (EU) št. 229/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (24); (52) „MSP“ ali „mikro, mala in srednja podjetja“ pomenijo podjetja, ki izpolnjujejo merila iz Priloge I; (53) „začetek izvajanja projekta ali dejavnosti“ pomeni bodisi začetek dejavnosti ali gradbenih del, povezanih z naložbo, bodisi prvo pravno zavezujočo zavezo za naročilo opreme ali uporabo storitev ali vsako drugo zavezo, zaradi katere projekta ali dejavnosti ni več mogoče preklicati, odvisno od tega, kar nastopi prej; nakup zemljišč in pripravljalna dela, kot je pridobivanje dovoljenj in opravljanje študij izvedljivosti, se ne štejejo za začetek izvajanja projekta ali dejavnosti; (54) „subvencionirane storitve“ pomenijo obliko pomoči, pri kateri je pomoč dodeljena končnemu upravičencu posredno, v naravi, in se izplača izvajalcu zadevne storitve ali dejavnosti; (55) „opredmetena sredstva“ pomenijo sredstva, ki jih sestavljajo zemljišča, poslopja in obrati, stroji in oprema; (56) „transakcijski stroški“ pomenijo dodatne stroške, ki so povezani z izpolnjevanjem obveznosti, vendar jih ni mogoče neposredno pripisati izvajanju teh obveznosti ali vključiti v neposredno povrnjene stroške ali neposredno povrnjen izpad dohodka, in ki se lahko izračunajo na podlagi standardnih stroškov; (57) „stroški za teste na transmisivno spongiformno encefalopatijo (TSE) in bovino spongiformno encefalopatijo (BSE)“ pomenijo vse stroške, vključno s stroški za pribor za testiranje ter stroški za odvzem, prevoz, testiranje, shranjevanje in uničenje vzorcev, ki so potrebni za vzorčenje in laboratorijsko opravljanje testov skladno s poglavjem C Priloge X k Uredbi (ES) št. 999/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (25); (58) „panjevci s hitro obhodnjo“ pomenijo drevesne vrste z oznako KN 06 02 9041, ki jih določijo države članice in vključujejo lesnate rastline trajnice, pri katerih korenike ali ostanki stebel po žetvi ostanejo v tleh, s poganjki, ki se pojavijo naslednjo sezono, in z najdaljšimi obhodnjami, ki jih določijo države članice; (59) „podjetje v težavah“ pomeni podjetje, ki izpolnjuje pogoje iz člena 2, točka 18, Uredbe Komisije (EU) št. 651/2014; (60) „standard Unije“ pomeni obvezen standard, predpisan z zakonodajo EU, ki določa raven, ki jo morajo doseči posamezna podjetja, zlasti glede okolja, higiene in dobrobiti živali; posledično se standardi ali cilji, zastavljeni na ravni Unije, ki so zavezujoči za države članice, ne pa tudi za posamezna podjetja, ne štejejo za standarde Skupnosti; (61) „mladi kmet“ pomeni kmeta, kot ga opredeli država članica v svojem strateškem načrtu SKP v skladu s členom 4(6) Uredbe (EU) 2021/2115.

Člen 3 Pogoji za izvzetje Sheme pomoči, individualna pomoč, dodeljena v okviru shem pomoči, in ad hoc pomoč so združljive z notranjim trgom v smislu člena 107(2) ali (3) Pogodbe in so izvzete iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe pod pogojem, da taka pomoč izpolnjuje vse pogoje iz poglavja I te uredbe ter specifične pogoje za ustrezno vrsto pomoči iz poglavja III te uredbe.

Člen 4 Pragovi za priglasitev 1. Ta uredba se ne uporablja za nobeno individualno pomoč, katere bruto ekvivalent nepovratnih sredstev presega naslednje pragove: (a) pomoč za naložbe v kmetijska gospodarstva, povezane s primarno kmetijsko proizvodnjo, kot je navedeno v členu 14: 600 000 EUR na podjetje in na naložbeni projekt; (b) pomoč za naložbe v zvezi s premestitvijo kmetijskega poslopja z namenom modernizacije objektov in naprav ali povečanja proizvodne zmogljivosti, kot je navedeno v členu 16(4): 600 000 EUR na podjetje in na naložbeni projekt; (c) pomoč za naložbe v zvezi s predelavo in trženjem kmetijskih proizvodov, kot je navedeno v členu 17: 7,5 milijona EUR na podjetje in na naložbeni projekt; (d) pomoč za obveznosti v zvezi z dobrobitjo živali, kot je navedeno v členu 31: 500 EUR na glavo velike živine na leto; (e) pomoč za omejitve v zvezi z območji Natura 2000, kot je navedeno v členu 33: 500 EUR na hektar na leto v začetnem obdobju največ pet let in nato 200 EUR na hektar na leto; (f) pomoč za kmetijsko-okoljsko-podnebne obveznosti, kot je navedeno v členu 34: 600 EUR na hektar na leto za enoletne poljščine, 900 EUR na hektar na leto za posebne trajnice in 450 EUR na hektar na leto za druge vrste rabe zemljišč; (g) pomoč za ekološko kmetovanje, kot je navedeno v členu 35: 600 EUR na hektar na leto za enoletne poljščine, 900 EUR na hektar na leto za posebne trajnice in 450 EUR na hektar na leto za druge vrste rabe zemljišč; (h) pomoč za naložbe za ohranjanje kulturne in naravne dediščine na kmetijskih gospodarstvih ali v gozdovih, kot je navedeno v členu 36: 600 000 EUR na podjetje in na naložbeni projekt; (i) pomoč za raziskave in razvoj v kmetijskem in gozdarskem sektorju, kot je navedeno v členu 38: 7,5 milijona EUR na projekt; (j) pomoč za stroške, ki jih imajo podjetja, ki sodelujejo v projektih operativnih skupin evropskega partnerstva za inovacije, kot je navedeno v členu 39: 2 milijona EUR na podjetje in na projekt; (k) omejeni zneski pomoči za podjetja, ki imajo koristi od projektov operativnih skupin evropskega partnerstva za inovacije, kot je navedeno v členu 40: 500 000 EUR na projekt operativne skupine evropskega partnerstva za inovacije; (l) pomoč za pogozdovanje in ustvarjanje gozdnih površin, kot je navedeno v členu 41: 7,5 milijona EUR na projekt vzpostavitve; (m) pomoč za kmetijsko-gozdarske sisteme, kot je navedeno v členu 42: 7,5 milijona EUR na projekt vzpostavitve kmetijsko-gozdarskega sistema; (n) pomoč za naložbe za povečanje odpornosti in okoljske vrednosti gozdnih ekosistemov, kot je navedeno v členu 44: 7,5 milijona EUR na naložbeni projekt; (o) pomoč za omejitve, značilne za posamezno območje, ki izhajajo iz določenih obveznih zahtev, kot je navedeno v členu 45: 500 EUR na hektar na leto v začetnem obdobju največ pet let in nato 200 EUR na hektar na leto; (p) pomoč za gozdarsko-okoljsko-podnebne storitve in ohranjanje gozdov, kot je navedeno v členu 46: 200 EUR na hektar na leto, razen pomoči iz člena 46, odstavek 8; (q) pomoč za storitve svetovanja v gozdarskem sektorju, kot je navedeno v členu 48: 200 000 EUR na podjetje in na leto; (r) pomoč za naložbe v infrastrukturo, povezano z razvojem, modernizacijo ali prilagajanjem gozdarskega sektorja, kot je navedeno v členu 49: 7,5 milijona EUR na naložbeni projekt; (s) pomoč za naložbe v gozdarske tehnologije ter v predelavo, mobilizacijo in trženje gozdarskih proizvodov, kot je navedeno v členu 50: 7,5 milijona EUR na naložbeni projekt; (t) pomoč za naložbe v osnovne storitve in infrastrukturo na podeželju, kot je navedeno v členu 55: 10 milijonov EUR na naložbeni projekt; (u) pomoč za stroške, ki jih imajo MSP, ki sodelujejo v projektih lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, določenih kot lokalni razvoj v okviru pristopa LEADER v okviru EKSRP, kot je navedeno v členu 60: 2 milijona EUR na podjetje in na projekt; (v) omejen znesek pomoči za MSP, ki imajo koristi od projektov lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, kot je navedeno v členu 61: 200 000 EUR na projekt lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost. 2. Pragovom, določenim v odstavku 1, se ni mogoče izogniti z namerno delitvijo shem ali projektov pomoči.

Člen 5 Preglednost pomoči 1. Ta uredba se uporablja le za pregledno pomoč. 2. Pomoč se šteje za pregledno, če je mogoče vnaprej in brez ocene tveganja natančno izračunati bruto ekvivalent nepovratnih sredstev. 3. V tej uredbi se kot pregledna pomoč obravnavajo naslednje oblike pomoči: (a) pomoč v obliki nepovratnih sredstev, subvencioniranih obrestnih mer in subvencioniranih storitev; (b) pomoč v obliki posojil, kadar se bruto ekvivalent nepovratnih sredstev izračuna na podlagi referenčne mere, ki velja ob dodelitvi nepovratnih sredstev; (c) pomoč v obliki jamstev, kadar se uporablja eno od naslednjega: (i) bruto ekvivalent nepovratnih sredstev je bil izračunan na podlagi premij varnega pristana, določenih v Obvestilu Komisije; (ii) metodologija za izračun bruto ekvivalenta nepovratnih sredstev navedenega jamstva je bila sprejeta na podlagi Obvestila o jamstvih pred izvajanjem pomoči po tem, ko je bila priglašena Komisiji na podlagi katere koli uredbe o državni pomoči, ki jo je sprejela Komisija in ki je takrat veljala, in odobrena metodologija izrecno obravnava vrsto jamstva in vrsto zadevne osnovne transakcije v okviru uporabe te uredbe; (d) pomoč v obliki davčnih ugodnosti, kadar ukrep določa najvišjo vrednost, s katero se zagotovi, da veljavni prag ni presežen; (e) pomoč v obliki vračljivih predujmov, če skupni nominalni znesek vračljivih predujmov ne presega pragov, ki se uporabljajo v skladu s to uredbo, ali če je bila pred izvajanjem ukrepa metodologija za izračun bruto ekvivalenta nepovratnih sredstev vračljivih predujmov sprejeta po priglasitvi Komisiji; (f) pomoč v obliki prodaje ali zakupa opredmetenih sredstev po cenah, ki so nižje od tržnih, kadar se vrednost sredstev določi z neodvisno strokovno oceno pred transakcijo ali pa glede na javno dostopno, redno posodobljeno in splošno sprejemljivo referenčno merilo. 4. V tej uredbi se kot pregledni ne obravnavata naslednji obliki pomoči: (a) pomoč v obliki kapitalskih injekcij; (b) pomoč v obliki ukrepov za financiranje tveganja.

Člen 6 Spodbujevalni učinek 1. Ta uredba se uporablja le za pomoč, ki ima spodbujevalni učinek. 2. Šteje se, da ima pomoč spodbujevalni učinek, če upravičenec zadevni državi članici predloži pisno vlogo za pomoč pred začetkom izvajanja projekta ali dejavnosti. Vloga za pomoč mora vsebovati najmanj naslednje podatke: (a) ime in velikost podjetja; (b) opis projekta ali dejavnosti, vključno z datumom začetka in konca; (c) lokacijo projekta ali dejavnosti; (d) seznam upravičenih stroškov; (e) vrsto (nepovratna sredstva, posojilo, jamstvo, vračljivi predujem ali drugo) in znesek javnega financiranja, potrebnega za projekt ali dejavnost. 3. Ad hoc pomoč za velika podjetja ima spodbujevalni učinek, če je država članica zagotovila, da je izpolnjen pogoj iz odstavka 2, in pred dodelitvijo zadevne ad hoc pomoči preverila, da dokumentacija, ki jo je pripravil upravičenec, potrjuje, da bo pomoč dosegla enega ali več naslednjih rezultatov: (a) bistveno razširitev obsega projekta ali dejavnosti zaradi pomoči; (b) bistveno povečanje skupnega zneska, ki ga je upravičenec porabil za projekt ali dejavnost zaradi pomoči; (c) bistveno povečanje hitrosti zaključka zadevnega projekta ali dejavnosti; (d) v primeru ad hoc pomoči za naložbe se na zadevnem podeželskem območju projekt ali dejavnost kot taka brez pomoči ne bi izvedla ali ne bi bila dovolj donosna za upravičenca. Te zahteve se ne uporabljajo za občine, ki so avtonomni lokalni organi z letnim proračunom manj kot 10 milijonov EUR in z manj kot 5 000 prebivalci. 4. Z odstopanjem od odstavkov 2 in 3 se za ukrepe v obliki davčnih ugodnosti domneva, da imajo spodbujevalni učinek, če sta izpolnjena oba naslednja pogoja: (a) ukrep uvaja pravico do pomoči v skladu z objektivnimi merili, ne da bi se država članica dodatno odločala po lastnem preudarku, (b) ukrep je bil sprejet in je v veljavi, preden se je projekt ali dejavnost začela izvajati, razen za sheme, ki so naslednice davčnih shem, kadar je dejavnost že zajeta v prejšnjih shemah v obliki davčnih ugodnosti. 5. Poleg tega se z odstopanjem od odstavkov 2, 3 in 4 za naslednje vrste pomoči ne zahteva, da imajo spodbujevalni učinek, ali se zanje šteje, da ga imajo: (a) sheme pomoči za komasacijo zemljišč, kadar so izpolnjeni pogoji iz člena 15 ali člena 53 in kadar: (i) shema pomoči vzpostavlja pravico do pomoči v skladu z objektivnimi merili, ne da bi se država članica dodatno odločala po lastnem preudarku; in (ii) je shema pomoči sprejeta in velja, preden upravičencu nastanejo upravičeni stroški v skladu s členom 15 ali členom 53; (b) pomoč za ukrepe informiranja v kmetijskem sektorju v skladu s členoma 21 in 22, ki vključuje dajanje informacij na voljo nedoločenemu številu upravičencev; (c) pomoč za promocijske ukrepe v obliki publikacij, katerih cilj je ozaveščanje širše javnosti o kmetijskih proizvodih, kadar so izpolnjeni pogoji iz člena 24(2), točka (b); (d) pomoč za povrnitev škode zaradi slabih vremenskih razmer, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami, kadar so izpolnjeni pogoji iz člena 25; (e) pomoč za nadomestilo stroškov preprečevanja, obvladovanja in izkoreninjenja bolezni živali ali škodljivih organizmov rastlin ter pomoč za nadomestilo izgub zaradi navedenih bolezni živali ali škodljivih organizmov rastlin, kadar so izpolnjeni pogoji iz člena 26; (f) pomoč za kritje stroškov odstranitve in uničenja poginulih živali, kadar so izpolnjeni pogoji iz člena 27(2), točke (c), (d), (e) in (f); (g) pomoč za povrnitev škode, ki jo povzročijo zaščitene živali, kadar so izpolnjeni pogoji iz člena 29; (h) pomoč za omejitve v zvezi z območji Natura 2000, kot je navedeno v členu 33; (i) pomoč za naložbe za ohranjanje kulturne in naravne dediščine na kmetijskih gospodarstvih ali v gozdovih, kadar so izpolnjeni pogoji iz člena 36; (j) pomoč za povrnitev škode, ki jo povzročijo naravne nesreče, v kmetijskem sektorju, kadar so izpolnjeni pogoji iz člena 37; (k) pomoč za raziskave, razvoj in inovacije v kmetijskem in gozdarskem sektorju, kadar so izpolnjeni pogoji iz člena 38; (l) pomoč za odpravo škode v gozdovih v skladu s členom 43(2), točka (d), kadar so izpolnjeni pogoji iz člena 43; (m) pomoč za ukrepe informiranja v gozdarskem sektorju v skladu s členoma 47 in 48, ki vključuje dajanje informacij na voljo nedoločenemu številu upravičencev; (n) pomoč za ohranjanje genskih virov v gozdarstvu, kadar so izpolnjeni pogoji iz člena 51; (o) pomoč za sodelovanje kmetov v shemah kakovosti za bombaž in živila, kadar so izpolnjeni pogoji iz člena 58; (p) pomoč za podjetja, ki sodelujejo v projektih lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, in projektih operativnih skupin evropskega partnerstva za inovacije ali imajo koristi od njih, kadar so izpolnjeni ustrezni pogoji iz členov 39, 40, 60 in 61.

Člen 7 Intenzivnost pomoči in upravičeni stroški 1. Za izračun intenzivnosti pomoči in upravičenih stroškov se uporabijo samo zneski, od katerih niso bili odbiti nobeni davki ali druge dajatve. Upravičeni stroški se podprejo z dokumentarnimi dokazili, ki morajo biti razumljiva, podrobna in posodobljena. Zneske upravičenih stroškov je mogoče izračunati v skladu z možnostmi poenostavljenih stroškov iz Uredbe (EU) 2021/1060 in Uredbe (EU) 2021/2115, če se dejavnost vsaj delno financira iz EKSRP in je kategorija stroškov upravičena v skladu z relevantno določbo o izjemi. 2. Zneski pomoči za ukrepe ali vrste dejavnosti iz členov 31, 33, 34, 35, 41, 45 in 46 se lahko določijo na podlagi standardnih predpostavk o dodatnih stroških in izpadu dohodka. Države članice v takih primerih zagotovijo, da izračuni in ustrezna pomoč vsebujejo samo elemente, ki so preverljivi, temeljijo na številčnih podatkih, pridobljenih z ustreznim strokovnim znanjem, jasno navajajo vir uporabljenih številčnih podatkov, so diferencirani, da se upoštevajo regionalni ali lokalni pogoji lokacije in dejanska raba zemljišč, kjer je to ustrezno, in ne vsebujejo elementov, povezanih s stroški naložbe. 3. Davek na dodano vrednost (DDV) ni upravičen do pomoči, razen kadar na podlagi nacionalne zakonodaje o DDV ni izterljiv. 4. Če se pomoč ne dodeli v obliki nepovratnih sredstev, je znesek pomoči enak bruto ekvivalentu nepovratnih sredstev. 5. Pomoč, za katero obveznost plačila nastane v prihodnosti, vključno s pomočjo, plačljivo v več obrokih, se diskontira na vrednost, ki jo je imela ob dodelitvi. Na vrednost na dan dodelitve pomoči se diskontirajo tudi upravičeni stroški. Obrestna mera, ki se uporablja za diskontiranje, je diskontna stopnja, ki velja na dan dodelitve pomoči. 6. Če je pomoč dodeljena v obliki davčnih ugodnosti, se diskontiranje obrokov pomoči opravi na osnovi diskontnih stopenj, ki se uporabljajo ob časih, ko davčne ugodnosti stopijo v veljavo. 7. Kadar je pomoč dodeljena v obliki vračljivih predujmov, ki so v odsotnosti sprejete metodologije za izračun bruto ekvivalenta nepovratnih sredstev izraženi kot odstotek upravičenih stroškov, in ukrep določa, da se predujmi v primeru uspešnega izida projekta, kot je opredeljen na podlagi razumne in preudarne domneve, povrnejo z obrestno mero, ki je vsaj enaka diskontni stopnji, ki velja na datum dodelitve pomoči, se lahko največje intenzivnosti pomoči iz poglavja III povečajo za 10 odstotnih točk.

Člen 8 Kumulacija 1. Pri ugotavljanju, ali se spoštujejo pragovi za priglasitev iz člena 4 ter največje intenzivnosti pomoči in najvišji zneski pomoči iz poglavja III, se upošteva skupni znesek državne pomoči za dejavnost ali projekt ali podjetje, ki prejema pomoč. 2. Kadar se finančna sredstva Unije, ki jih centralno upravljajo institucije, agencije, skupna podjetja ali drugi organi Unije in ki niso pod neposrednim ali posrednim nadzorom države članice, kombinirajo z državno pomočjo, se pri ugotavljanju, ali se upoštevajo pragovi za priglasitev in največje intenzivnosti pomoči ali najvišji zneski pomoči, upošteva le državna pomoč, če skupni znesek javnih finančnih sredstev, ki je bil dodeljen v zvezi z istimi upravičenimi stroški, ne presega najugodnejše stopnje financiranja, kot je določena z veljavnimi predpisi prava Unije. 3. Pomoč z opredeljivimi upravičenimi stroški, ki je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe v skladu s to uredbo, se lahko kumulira: (a) z vsako drugo državno pomočjo, če se navedeni ukrepi nanašajo na različne opredeljive upravičene stroške; (b) z vsako drugo državno pomočjo v zvezi z istimi upravičenimi stroški, ki se deloma ali v celoti prekrivajo, samo če se s tako kumulacijo ne preseže največja intenzivnost pomoči ali znesek pomoči, ki se uporablja za to pomoč v skladu s to uredbo. 4. Pomoč brez opredeljivih upravičenih stroškov, izvzeta v skladu s členi 18, 19, 40 in 61, se lahko kumulira z vsako drugo državno pomočjo z opredeljivimi upravičenimi stroški. Pomoč brez opredeljivih upravičenih stroškov se lahko na podlagi te ali katere koli druge uredbe ali sklepa o skupinskih izjemah, ki jo oz. ga je sprejela Komisija, glede na posebne okoliščine posameznega primera kumulira z drugimi državnimi pomočmi brez opredeljivih upravičenih stroškov do najvišjega ustreznega praga skupnega financiranja. 5. Državna pomoč, izvzeta na podlagi oddelkov 1, 2 in 3 poglavja III te uredbe, se ne kumulira s plačili iz člena 145(2) in člena 146 Uredbe (EU) 2021/2115 v zvezi z istimi upravičenimi stroški, če bi bila s tako kumulacijo presežena intenzivnost pomoči ali znesek pomoči, ki sta določena v tej uredbi. 6. Državna pomoč, dodeljena na podlagi členov 31, 34 in 35, se ne kumulira s plačili iz člena 31 Uredbe (EU) 2021/2115 v zvezi z istimi upravičenimi stroški, če bi bila s tako kumulacijo presežena intenzivnost pomoči ali znesek pomoči, ki sta določena v tej uredbi. 7. Državna pomoč, izvzeta v skladu s to uredbo, se ne kumulira z nobeno pomočjo de minimis v zvezi z istimi upravičenimi stroški, če bi bila s tako kumulacijo presežena intenzivnost pomoči ali znesek pomoči, ki sta določena v poglavju III. 8. Pomoč za naložbe, katerih cilj je obnova kmetijskega proizvodnega potenciala iz člena 14(3), točka (d), se ne kumulira s pomočjo za nadomestilo materialne škode iz členov 25, 26, 28 in 37. 9. Zagonska pomoč za skupine in organizacije proizvajalcev v kmetijskem sektorju, kot je določena v členu 19 te uredbe, se ne kumulira s pomočjo za ustanovitev skupin in organizacij proizvajalcev v kmetijskem sektorju iz člena 77 Uredbe (EU) 2021/2115. 10. Zagonska pomoč za mlade kmete in zagonska pomoč za kmetijske dejavnosti iz člena 18 te uredbe se ne kumulira s podporo za vzpostavitev gospodarstev mladih kmetov ali zagon podeželskih podjetij iz člena 75 Uredbe (EU) 2021/2115, če bi taka kumulacija povzročila znesek pomoči, ki presega zneske iz te uredbe.

Člen 9 Objave in informacije 1. Zadevna država članica zagotovi, da se na spletišču Komisije za preglednost dodeljevanja pomoči (26) ali na celovitem spletišču o državnih pomočeh na nacionalni ali regionalni ravni objavi: (a) povzetek informacij iz člena 11 ali povezava nanje; (b) celotno besedilo vsake pomoči iz člena 11, vključno z vsemi spremembami, ali povezava, ki zagotavlja dostop do celotnega besedila; (c) informacije iz Priloge III o vsaki dodelitvi individualne pomoči, ki presega spodnje zneske: (i) 10 000 EUR za upravičence, dejavne v sektorju primarne kmetijske proizvodnje; (ii) 100 000 EUR za upravičence, dejavne v sektorju predelave in trženja kmetijskih proizvodov, v gozdarskem sektorju ali za dejavnosti, ki ne spadajo v področje uporabe člena 42 Pogodbe. 2. Za sheme pomoči v obliki davčnih ugodnosti se pogoji iz odstavka 1 štejejo za izpolnjene, če države članice objavijo zahtevane informacije o zneskih individualnih pomoči v milijonih EUR v naslednjih razponih: (a) 0,01–0,1 izključno za primarno kmetijsko proizvodnjo; (b) 0,1–0,5; (c) 0,5–1; (d) 1 do 2; (e) 2 do 5; (f) 5 do 10; (g) 10 do 30; (h) 30 in več. 3. Informacije iz zgornjega odstavka 1 so organizirane in dostopne v standardizirani obliki, kot je določeno v Prilogi III, ter omogočajo učinkoviti funkciji iskanja in prenosa. Informacije iz odstavka 1, točka (c), se objavijo v šestih mesecih od datuma dodelitve pomoči, za pomoč v obliki davčnih ugodnosti pa v enem letu od roka za oddajo davčne napovedi, in so na voljo vsaj 10 let od datuma dodelitve pomoči. 4. Celotno besedilo sheme pomoči ali ad hoc pomoči iz odstavka 1 vsebuje zlasti izrecen sklic na to uredbo, tako da navaja njen naslov ter se sklicuje na objavo v Uradnem listu Evropske unije in specifične določbe poglavja III, ki se nanašajo na navedeni akt, ali po potrebi na nacionalno zakonodajo, ki zagotavlja upoštevanje ustreznih določb te uredbe. Shemo pomoči ali ad hoc pomoč spremljajo njene izvedbene določbe in spremembe. 5. Obveznosti objave iz odstavka 1 se ne uporabljajo za pomoč, dodeljeno projektom operativnih skupin evropskega partnerstva za inovacije in projektom lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, na podlagi členov 39, 40, 60 in 61. 6. Komisija na svojem spletišču objavi: (a) povzetek informacij iz odstavka 1; (b) povezave do spletišč vseh držav članic o državnih pomočeh iz odstavka 1.

POGLAVJE II

Postopkovne zahteve

Člen 10 Odvzem ugodnosti skupinskih izjem Kadar država članica dodeli pomoč, ki ne izpolnjuje pogojev iz poglavij I, II in III te uredbe, lahko Komisija, potem ko zadevni državi članici omogoči, da izrazi svoja stališča, sprejme sklep, da je treba vse ali nekatere prihodnje ukrepe pomoči, ki jih sprejme zadevna država članica in ki bi sicer izpolnjevali zahteve iz te uredbe, priglasiti Komisiji v skladu s členom 108(3) Pogodbe. Pomoč, ki jo je treba priglasiti, se lahko omeji na določene vrste pomoči, na pomoč v korist določenih upravičencev ali na pomoč, ki jo sprejmejo določeni organi zadevne države članice.

Člen 11 Poročanje 1. Države članice Komisiji prek njenega elektronskega sistema obveščanja pošljejo povzetek informacij o vsakem ukrepu pomoči, izvzetem na podlagi te uredbe, v standardizirani obliki, določeni v Prilogi II, ter povezavo, ki zagotavlja dostop do celotnega besedila ukrepa pomoči, vključno z njegovimi spremembami, in sicer v 20 delovnih dneh po začetku veljavnosti ukrepa. 2. Države članice v skladu s poglavjem III Uredbe (ES) št. 794/2004 Komisiji v elektronski obliki pošljejo letno poročilo o uporabi te uredbe za vsako celotno leto ali vsak del leta, v katerem se ta uredba uporablja. 3. Letno poročilo vsebuje tudi naslednje informacije: (a) bolezni živali ali škodljivi organizem rastline iz člena 26; (b) meteorološke informacije o vrsti, času, relativni obsežnosti in lokaciji vremenskih razmer, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami, iz člena 25 ali naravnih nesreč v kmetijskem sektorju iz člena 37. 4. Odstavek 1 tega člena se ne uporablja za pomoč, dodeljeno projektom operativnih skupin evropskega partnerstva za inovacije in projektom lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, iz členov 40 in 61.

Člen 12 Ocenjevanje 1. Naknadno ocenjevanje je obvezno za sheme pomoči iz člena 1(3), če njihov proračun državne pomoči ali obračunani izdatki presegajo 150 milijonov EUR v katerem koli letu ali 750 milijonov EUR v celotnem obdobju trajanja sheme, tj. skupnem obdobju trajanja sheme in katere koli njene predhodnice, ki pokriva podoben cilj in geografsko območje, in sicer se upoštevajo sheme, ki se začnejo od 1. januarja 2023. Glede na cilje ocenjevanja in da ne bi nesorazmerno obremenili držav članic, se naknadna ocenjevanja zahtevajo le za sheme pomoči, katerih skupno trajanje presega tri leta z začetkom od 1. januarja 2023. 2. Zahteva po naknadnem ocenjevanju se lahko opusti za sheme pomoči, ki so neposredne naslednice sheme, ki pokriva podoben cilj in geografsko območje, za katero je bila opravljena ocena ter je bilo v skladu z načrtom ocenjevanja, ki ga je odobrila Komisija, pripravljeno končno ocenjevalno poročilo, ki ni vsebovalo negativnih ugotovitev. Če končno ocenjevalno poročilo o shemi ni v skladu z odobrenim načrtom ocenjevanja, se zadevna shema začasno prekine s takojšnjim učinkom. Nobena naslednica take začasno prekinjene sheme ni upravičena do ugodnosti skupinske izjeme. 3. Cilj ocenjevanja je preveriti, ali so bili izpolnjeni predpostavke in pogoji, na katerih temelji združljivost sheme, zlasti nujnost in učinkovitost ukrepa pomoči glede na njegove splošne in specifične cilje. Oceni se tudi vpliv sheme na konkurenco in trgovino. 4. Za sheme pomoči, za katere velja zahteva po ocenjevanju v skladu z odstavkom 1 tega člena, države članice priglasijo osnutek načrta ocenjevanja, kot sledi: (a) v 20 delovnih dneh od začetka veljavnosti sheme, če njen proračun državne pomoči presega 150 milijonov EUR v katerem koli zadevnem letu ali 750 milijonov EUR v celotnem obdobju trajanja sheme; (b) v 30 delovnih dneh po pomembni spremembi, s katero je proračun sheme presegel 150 milijonov EUR v katerem koli danem letu ali 750 milijonov EUR v celotnem obdobju trajanja sheme; (c) v 30 delovnih dneh po tem, ko so bili na uradnih računih evidentirani izdatki v okviru sheme, ki presegajo 150 milijonov EUR v katerem koli letu. 5. Osnutek načrta ocenjevanja je v skladu s skupno metodologijo za ocenjevanje državne pomoči, ki jo je sprejela Komisija. Države članice objavijo načrt ocenjevanja, ki ga je odobrila Komisija. 6. Naknadno ocenjevanje na podlagi načrta ocenjevanja opravi strokovnjak, neodvisen od organa, ki dodeljuje pomoč. Vsaka ocena vključuje vsaj eno vmesno poročilo in eno končno ocenjevalno poročilo. Države članice objavijo obe poročili. 7. Končno ocenjevalno poročilo se predloži Komisiji najpozneje devet mesecev pred iztekom veljavnosti izvzete sheme. Za sheme, ki sprožijo zahtevo za ocenjevanje v zadnjih dveh letih izvajanja, se lahko to obdobje skrajša. Natančen obseg in ureditve za vsako ocenjevanje se določijo v sklepu Komisije o odobritvi načrta ocenjevanja. Priglasitev vsakega naslednjega ukrepa pomoči s podobnim ciljem vsebuje opis, kako so bili upoštevani rezultati ocene.

Člen 13 Spremljanje Države članice vodijo natančne evidence z informacijami in dokazili, ki so potrebni za ugotovitev, ali so izpolnjeni vsi pogoji iz te uredbe. Take evidence se hranijo 10 let od dneva dodelitve ad hoc pomoči ali od dneva zadnje dodelitve pomoči v okviru sheme pomoči. Zadevna država članica Komisiji v 20 delovnih dneh ali daljšem obdobju, če je tako določeno v vlogi, predloži vse informacije in dokazila, ki so po mnenju Komisije potrebni za spremljanje uporabe te uredbe.

POGLAVJE III

Vrste pomoči

Oddelek 1

Pomoč za MSP, ki so dejavna v primarni kmetijski proizvodnji, predelavi kmetijskih proizvodov in trženju kmetijskih proizvodov

Člen 14 Pomoč za naložbe v kmetijska gospodarstva, povezane s primarno kmetijsko proizvodnjo 1. Pomoč za naložbe v kmetijska gospodarstva, povezane s primarno kmetijsko proizvodnjo, je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3), točka (c), Pogodbe ter izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če izpolnjuje pogoje iz tega člena in poglavja I. 2. Naložbo lahko izvedejo eden ali več upravičencev ali pa se naložba nanaša na opredmeteno ali neopredmeteno sredstvo, ki ga uporabljajo eden ali več upravičencev. 3. Z naložbo se skuša doseči vsaj enega od naslednjih ciljev: (a) izboljšanje splošne učinkovitosti in trajnostnosti kmetijskega gospodarstva, zlasti z zmanjšanjem stroškov proizvodnje ali izboljšanjem in preusmeritvijo proizvodnje; (b) izboljšanje naravnega okolja, higienskih pogojev ali standardov dobrobiti živali; (c) vzpostavljanje in izboljšanje infrastrukture, povezane z razvojem, prilagajanjem in modernizacijo kmetijstva, vključno z dostopom do kmetijskih zemljišč, komasacijo in izboljšanjem zemljišč, energijsko učinkovitostjo, oskrbo s trajnostno energijo ter varčevanjem z energijo ali vodo; (d) obnova proizvodnega potenciala, prizadetega zaradi naravnih nesreč, slabih vremenskih razmer, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami, bolezni živali in škodljivih organizmov rastlin, zaščitenih živali ter preprečevanje škode zaradi navedenih dogodkov in dejavnikov; če je škodo mogoče povezati s podnebnimi spremembami, upravičenci, če je primerno, v obnovo vključijo ukrepe za prilagajanje na podnebne spremembe; (e) prispevanje k blažitvi podnebnih sprememb in prilagajanju nanje, vključno z zmanjšanjem emisij toplogrednih plinov in povečanjem sekvestracije ogljika, ter spodbujanje trajnostne energije in energijske učinkovitosti; (f) prispevanje k trajnostnemu krožnemu biogospodarstvu ter spodbujanje trajnostnega razvoja in učinkovitega upravljanja naravnih virov, kot so voda, tla in zrak, vključno z zmanjšanjem odvisnosti od kemikalij; (g) prispevanje k zaustavitvi in obrnitvi trenda izgube biotske raznovrstnosti, krepitev ekosistemskih storitev ter ohranjanje habitatov in krajine. 4. Naložba je lahko povezana s proizvodnjo biogoriv ali energije iz obnovljivih virov na ravni kmetije, če taka proizvodnja ne presega povprečne letne porabe goriv ali energije na zadevni kmetiji. Pri naložbah v proizvodnjo biogoriv proizvodna zmogljivost proizvodnih obratov ni večja od povprečne letne porabe goriva na kmetijskem gospodarstvu, proizvedeno biogorivo pa se ne sme prodati na trgu. Pri naložbah v proizvodnjo toplotne energije in električne energije iz obnovljivih virov na kmetijskih gospodarstvih so proizvodni obrati namenjeni izključno pokrivanju lastnih potreb upravičenca po energiji, njihova proizvodna zmogljivost pa ni večja od kombinirane povprečne letne porabe toplotne in električne energije na kmetijskem gospodarstvu, vključno s kmečkim gospodinjstvom. Prodaja električne energije v omrežje je dovoljena, če se upošteva letna omejitev povprečne lastne porabe. Če naložbo izvede več kot en upravičenec z namenom pokrivanja lastnih potreb po biogorivu in energiji, je letna povprečna letna poraba enaka povprečni letni porabi vseh upravičencev. Naložbe v infrastrukturo za energijo iz obnovljivih virov, ki porablja ali proizvaja energijo, so skladne z minimalnimi standardi za energijsko učinkovitost, kadar taki standardi obstajajo na nacionalni ravni. Naložbe v obrate, katerih glavni namen je proizvodnja električne energije iz biomase, niso upravičene do pomoči, razen če se izkoristi minimalni delež toplotne energije, ki ga določijo države članice. Države članice določijo pragove za največje deleže žit in drugih poljščin z visoko vsebnostjo škroba, rastlin za pridelavo sladkorja in oljnic, ki se uporabljajo za proizvodnjo energije iz biomase, vključno z biogorivi, za posamezne vrste obratov v skladu s členom 26 Direktive (EU) 2018/2001. Pomoč za naložbene projekte s področja energije iz biomase je omejena na energijo iz biomase, ki izpolnjuje veljavna trajnostna merila, določena v zakonodaji Unije. 5. Pomoč za naložbe, v zvezi s katerimi mora biti opravljena presoja vplivov na okolje na podlagi Direktive 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta (27), je pogojena s tem, da je bila še pred datumom dodelitve individualne pomoči opravljena navedena presoja in pridobljeno soglasje za zadevni naložbeni projekt. 6. Pomoč krije naslednje upravičene stroške: (a) stroške gradnje, nakupa, vključno z zakupom, ali izboljšanja nepremičnin, vključno z naložbami v pasivno hišno ožičenje ali strukturirano polaganje kablov za podatkovna omrežja in po potrebi pomožni del pasivnega omrežja na zasebni lastnini zunaj stavbe, pri čemer je nakup zemljišč upravičen le v obsegu, ki ne presega 10 % skupnih upravičenih stroškov zadevne dejavnosti; (b) nakup ali zakup strojev in opreme do tržne vrednosti sredstva; (c) splošne stroške, povezane z odhodki iz točk (a) in (b), kot so plačila za storitve arhitektov, inženirjev in svetovalcev, plačila za storitve svetovanja v zvezi z okoljsko in ekonomsko trajnostjo, trajnostno energijo, energijsko učinkovitostjo ter proizvodnjo in uporabo energije iz obnovljivih virov, vključno s stroški za študije izvedljivosti. študije izvedljivosti ostanejo upravičen izdatek tudi takrat, ko glede na njihove rezultate niso nastali nobeni izdatki v okviru točk (a) in (b); (d) pristojbine za pridobitev, razvoj ali uporabo računalniške programske opreme, računalniškega oblaka in podobnih rešitev ter pridobitev patentov, licenc, avtorskih pravic in blagovnih znamk; (e) izdatke za neproizvodne naložbe, povezane s specifičnimi okoljskimi in podnebnimi cilji iz odstavka 3, točke (e), (f) in (g); (f) v primeru namakanja stroške, ki izpolnjujejo naslednje pogoje: (i) Komisiji je bil v skladu z Direktivo 2000/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta (28) priglašen načrt upravljanja povodja za celotno območje, na katerem bo izvedena naložba, in za vsa druga območja, na katerih bi lahko naložba vplivala na okolje; v zadevnem programu ukrepov morajo biti določeni ukrepi, ki so sprejeti v okviru načrta upravljanja povodij v skladu s členom 11 navedene direktive in zadevajo kmetijski sektor; (ii) kot del naložbe so nameščeni ali se namestijo vodni števci, ki omogočajo merjenje porabe vode na ravni podprte naložbe; (iii) naložba v izboljšanje obstoječega namakalnega objekta ali elementa namakalne infrastrukture se predhodno oceni z vidika zagotavljanja prihrankov vode, ki odražajo tehnične parametre obstoječega obrata ali infrastrukture; (iv) naložba vpliva na zadevna podzemna ali površinska vodna telesa, za katerih stanje je bilo v zadevnem načrtu upravljanja povodja zaradi razlogov, povezanih s količino vode, ugotovljeno, da je manj kot dobro, ali če je bilo z najsodobnejšo oceno podnebne ranljivosti in tveganja, ugotovljeno (29), da bi lahko zadevna vodna telesa v dobrem stanju izgubila svoj status zaradi