UPRAVNA KOMISIJA ZA KOORDINACIJO SISTEMOV SOCIALNE VARNOSTI

SKLEPšt. S11

z dne 9. decembra 2020

o postopkih povračil za izvajanje členov 35 in 41 Uredbe (ES) št. 883/2004

(Besedilo velja za EGP in za sporazum ES/Švica)

(2021/C 236/04)

UPRAVNA KOMISIJA ZA KOORDINACIJO SISTEMOV SOCIALNE VARNOSTI JE –

ob upoštevanju člena 72(a) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (1), v skladu s katerim Upravna komisija obravnava vsa vprašanja v zvezi z uporabo in razlago, ki izhajajo iz določb Uredbe (ES) št. 883/2004 in Uredbe (ES) št. 987/2009 (2),

ob upoštevanju členov 35 in 41 Uredbe (ES) št. 883/2004,

ob upoštevanju členov 66 do 68 Uredbe (ES) št. 987/2009,

v skladu s pogoji iz člena 71(2) Uredbe (ES) št. 883/2004,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Stroški storitev, ki jih zagotovi nosilec ene države članice v imenu nosilca druge države članice, se v celoti povrnejo.

(2) Če ni dogovorjeno drugače, se morajo povračila med nosilci izvršiti hitro in učinkovito, da bi se preprečilo kopičenje terjatev, ki ostajajo dolgo neporavnane.

(3) Kopičenje terjatev bi lahko ogrozilo učinkovito delovanje sistema Unije in pravice posameznikov.

(4) Upravna komisija je v Sklepu št. S1 sklenila, da se nosilcu v kraju začasnega prebivališča povrnejo stroški zdravstvenega varstva, zagotovljenega na podlagi veljavne evropske kartice zdravstvenega zavarovanja.

(5) Ob upoštevanju cilja finančnih določb za pospešitev postopkov se meni, da je treba določiti roke za začetek postopka iz člena 67(7) Uredbe (ES) št. 987/2009.

(6) Dogovorjene najboljše prakse bi prispevale k hitremu in učinkovitemu poravnavanju povračil med nosilci –

SKLENILA:

A. Povračilo na podlagi dejanskih stroškov (člen 62 Uredbe (ES) št. 987/2009)

Člen 1 Nosilec, ki zahteva povračilo na podlagi dejanskih stroškov, predloži terjatev najpozneje v roku iz člena 67(1) Uredbe (ES) št. 987/2009 (v nadaljnjem besedilu: izvedbena uredba). Nosilec, ki prejme terjatev, zagotovi njeno poravnavo v roku iz člena 67(5) izvedbene uredbe, pred tem rokom pa takoj, ko to lahko naredi.

Člen 2 1. Zahtevki za povračila glede storitev, zagotovljenih na podlagi evropske kartice zdravstvenega zavarovanja, dokumenta, ki nadomešča to kartico, ali kakršnega koli drugega dokumenta o upravičenosti, se lahko zavrnejo in vrnejo nosilcu, upravičenemu do terjatev, če je zahtevek npr.: — nepopoln in/ali nepravilno izpolnjen; — povezan s storitvami, ki niso bile zagotovljene v času veljavnosti evropske kartice zdravstvenega zavarovanja ali dokumenta o upravičenosti, ki ga je prejemnik storitev uporabil. 2. Zahtevek se ne sme zavrniti zaradi tega, ker oseba ni več zavarovana pri nosilcu, ki je izdal evropsko kartico zdravstvenega zavarovanja ali dokument o upravičenosti, če so bile storitve upravičencu zagotovljene v času veljavnosti uporabljenega dokumenta. 3. Nosilec, ki mora povrniti stroške storitev, opravljenih na podlagi evropske kartice zdravstvenega zavarovanja, lahko zahteva od nosilca, pri katerem je bila oseba pravilno prijavljena v času prejema storitev, da prvemu nosilcu povrne stroške za navedene storitve ali zadevo uredi z zadevno osebo, če ta oseba ni bila upravičena do uporabe evropske kartice zdravstvenega zavarovanja.

Člen 3 Nosilec, pristojen za izplačilo, ne sme preveriti skladnosti terjatve s členoma 19 in 27(1) Uredbe (ES) št. 883/2004, razen če obstaja utemeljen sum zlorabe, kot je to pojasnjeno v sodni praksi Sodišča (3). Nosilec, pristojen za izplačilo, mora zato sprejeti informacije, na katerih terjatev temelji, in izvršiti povračilo. V primeru suma zlorabe lahko nosilec, pristojen za izplačilo, zaradi ustreznih razlogov zavrne terjatev v skladu s členom 67(5) izvedbene uredbe.

Člen 4 Za izvajanje členov 2 in 3, če nosilec, pristojen za izplačilo, dvomi o resničnosti dejstev, na katerih temelji zahtevek, mora nosilec, upravičen do terjatev, preveriti, ali je bil zahtevek pravilno izdan, in po potrebi zahtevek umakniti ali ponovno izračunati terjatev.

Člen 5 Terjatev, predložena po roku iz člena 67(1) izvedbene uredbe, se ne upošteva.

B. Povračilo na podlagi pavšalnih zneskov (člen 63 izvedbene uredbe)

Člen 6 Seznam iz člena 64(4) izvedbene uredbe se predloži organu za zvezo države članice, pristojne za izplačilo, do konca leta po referenčnem letu, terjatve, ki temeljijo na tem seznamu, pa se istemu organu predložijo čim prej po objavi letnih pavšalnih zneskov na osebo v Uradnem listu Evropske unije, vendar v roku iz člena 67(2) izvedbene uredbe.

Člen 7 Nosilec, upravičen do terjatev, nosilcu, pristojnemu za izplačilo, hkrati predloži terjatve, ki zadevajo določeno koledarsko leto, kadar je to mogoče.

Člen 8 Nosilec, pristojen za izplačilo, ki prejme terjatev za povračilo na podlagi pavšalnih zneskov, zagotovi plačilo terjatve v roku iz člena 67(5) izvedbene uredbe, pred tem rokom pa takoj, ko to lahko naredi.

Člen 9 Terjatev, predložena po roku iz člena 67(2) izvedbene uredbe, se ne upošteva.

Člen 10 Terjatev za povračilo na podlagi pavšalnih stroškov se lahko zavrne in vrne nosilcu, upravičenemu do terjatev, če je zahtevek npr.: — nepopoln in/ali nepravilno izpolnjen; — povezan z obdobjem, v katerem oseba ni bila prijavljena na podlagi veljavnega dokumenta o upravičenosti.

Člen 11 Če nosilec, pristojen za izplačilo, dvomi o resničnosti dejstev, na katerih temelji zahtevek, mora nosilec, upravičen do terjatve preveriti, ali je bil račun pravilno izdan, in po potrebi umakniti ali ponovno izračunati račun.

C. Poravnava terjatev (člen 67 izvedbene uredbe)

Člen 12 1. V skladu s členom 67(5) izvedbene uredbe ni mogoče izpodbijati nobene terjatve po 18 mesecih po koncu meseca, v katerem so bile terjatve predložene pri organu za zvezo države članice, pristojne za izplačilo. 2. Če organ za zvezo države članice, upravičene do terjatev, ni odgovoril in predložil zahtevanih dokazov v 12 mesecih po koncu meseca, v katerem je organ za zvezo države članice, upravičene do terjatev, prejel izpodbijanje, se šteje, da je država članica, upravičena do terjatve, izpodbijanje sprejela, terjatev ali njeni ustrezni deli pa se dokončno zavrnejo.

D. Obresti za zamujena plačila in predplačila (člen 68 izvedbene uredbe)

Člen 13 V primeru predplačila v skladu s členom 68 izvedbene uredbe se znesek predplačila določi ločeno za terjatve na podlagi dejanskih stroškov (člen 67(1) izvedbene uredbe) in terjatve na podlagi pavšalnih zneskov (člen 67(2) izvedbene uredbe).

Člen 14 1. V skladu s členom 68(1) izvedbene uredbe predstavlja predplačilo vsaj 90 % skupnega zneska prvotne terjatve organa za zvezo države članice, upravičene do terjatev. 2. Če država članica, upravičena do terjatev, da splošno izjavo, da sprejema predplačila, se bodo taka izplačila samodejno štela kot sprejeta. Revizijski odbor pripravi seznam držav članic, ki so navedle, da sprejemajo predplačila. 3. Države članice, ki niso navedle, da na splošno sprejemajo predplačila, odgovorijo na posebne ponudbe za predplačila v šestih mesecih po koncu meseca, v katerem je bila ta terjatev predložena. Če v določenem roku ni odgovora, se predplačilo šteje za sprejeto in se izvede.

Člen 15 1. Pri poravnavi terjatve, za katero je bilo izvedeno predplačilo, je nosilec, pristojen za izplačilo, zavezan poravnati le razliko med končnim zneskom terjatve in predplačilom; 2. Če je znesek terjatve manjši od predplačila, določenega na podlagi izvirnega zneska terjatve, država članica, upravičena do terjatev: (a) plača preseženi znesek državi članici, pristojni za izplačilo. Takšno plačilo opravi organ za zvezo države članice, upravičene do terjatev, brez odlašanja in najpozneje v šestih mesecih od konca meseca, v katerem je bil določen znesek terjatve, ali (b) se strinja z državo članico, pristojno za izplačilo, da presežni znesek izterja s kompenzacijo poznejše terjatve. Akt o plačilu jasno opredeli presežni znesek, izterjan s poznejšo terjatvijo. 3. Obresti, ki nastanejo pri predplačilu, ne zmanjšajo dolga države članice, pristojne za poravnavo, in ostanejo sredstvo države članice, upravičene do terjatev.

Člen 16 1. Zamudne obresti, ki se zaračunavajo v skladu s členom 68(1) izvedbene uredbe, se izračunavajo na podlagi mesecev po naslednji formuli: Pri čemer je: — I so zamudne obresti pri poravnavi, — PV „(present value“), tj. „sedanja vrednost“, je vrednost zamujenega plačila; vrednost, določena kot znesek neporavnane terjatve, ki ni bila poravnana v rokih, določenih v členih 67(5) in 67(6) izvedbene uredbe in ki je predplačilo ne zajema v skladu s členom 68(1) izvedbene uredbe. Sedanja vrednost vključuje samo terjatev ali njene dele, ki sta jih kot veljavne vzajemno priznali država članica, pristojna za poravnavo, in država članica, upravičena do terjatev, tudi če je bila terjatev ali njen del predmet postopka izpodbijanja. — I je letna obrestna mera, ki jo je Evropska centralna banka določila za svoje glavne posle refinanciranja in je veljala na prvi dan v mesecu, ko je plačilo zapadlo. — n je obdobje (v mesecih), ki se začne s prvim mesecem po poteku rokov iz člena 68(1) izvedbene uredbe in nadaljuje do vključno meseca pred mesecem, v katerem je plačilo prejeto. Med postopkom v skladu s členom 67(7) izvedbene uredbe se obdobje ne prekine. 2. Terjatev za zamudne obresti državi članici, pristojni za izplačilo, predloži organ za zvezo države članice, upravičene do terjatev, v šestih mesecih po mesecu, v katerem je bilo opravljeno zamujeno plačilo. 3. Terjatev zamudnih obresti, ki je predložena po poteku roka iz odstavka 2, se ne upošteva.

Člen 17 1. Zamudne obresti se plačajo organu za zvezo države članice, upravičene do terjatev, v 12 mesecih po koncu meseca, v katerem je bila terjatev predložena organu za zvezo države članice, pristojne za izplačilo. 2. Revizijski odbor omogoči, da se na utemeljeno zahtevo ene od strank računi zaključijo, kadar poravnava terjatve za zamudne obresti ni bila dosežena v rokih iz odstavka 1. Revizijski odbor poda obrazloženo mnenje v šestih mesecih po mesecu, ko mu je bila zadeva predložena.

E. Druge določbe

Člen 18 1. Za namene izplačil, navedenih v Sklepu, je datum plačila datum valute transakcije, ki ga je določila bančna institucija organa za zvezo države članice, upravičene do terjatve. 2. Organ za zvezo države članice, pristojne za izplačilo, potrdi prejem predložene terjatve v roku dveh mesecev po datumu prejema terjatve. Na potrdilu o prejemu se navede datum, ko je bila terjatev prejeta. 3. Dve državi članici ali več oziroma njihovi pristojni organi ali organi za zvezo lahko odstopijo od poravnave ali določijo druge metode poravnave v smislu tega sklepa. 4. Revizijski odbor lahko v mnenju, podanem v skladu s členom 67(7) izvedbene uredbe, odstopi od poravnave ali določi druge metode poravnave v smislu tega sklepa, ob upoštevanju načela dobrega sodelovanja med organi in nosilci držav članic.

F. Končna poravnava terjatev

Člen 19 1. Izpodbijane terjatve, ki niso bile poravnane v roku iz člena 67(6) izvedbene uredbe in za katere nobena stranka ni začela postopka v skladu s členom 67(7) izvedbene uredbe v 24 mesecih po koncu tega obdobja, se štejejo za zastarele. V tem 24-mesečnem obdobju si obe strani še naprej prizadevata za končno poravnavo teh primerov, dokler se ne začne postopek v skladu s členom 67(7) izvedbene uredbe. 2. Z odstopanjem od odstavka 1 se uporabljajo naslednji roki za začetek postopka v skladu s členom 67(7) izvedbene uredbe: (a) Izpodbijane terjatve, ki so bile vložene od 1. 5. 2010 do 31. 12. 2013, se štejejo za zastarele, če nobena stranka ne začne postopka v skladu s členom 67(7) izvedbene uredbe v 24 mesecih po začetku veljavnosti tega sklepa. (b) Izpodbijane terjatve, ki so bile vložene od 1. 1. 2014 do 31. 12. 2015, se štejejo za zastarele, če nobena stranka ne začne postopka v skladu s členom 67(7) izvedbene uredbe v 36 mesecih po začetku veljavnosti tega sklepa. (c) Izpodbijane terjatve, ki so bile vložene od 1. 1. 2016 do 31. 12. 2017, se štejejo za zastarele, če nobena stranka ne začne postopka v skladu s členom 67(7) izvedbene uredbe v 48 mesecih po začetku veljavnosti tega sklepa. 3. Odstavka 1 in 2 se uporabljata samo za terjatve, za katere veljajo pravila postopka v skladu z določbami členov 66 do 68 izvedbene uredbe. 4. Organi za zvezo držav članic se lahko dvostransko dogovorijo o končni poravnavi terjatev za nosilce, ki spadajo v njihovo pristojnosti. Taki dogovori lahko vključujejo tudi splošne rešitve brez upoštevanja posameznih primerov.

G. Končne določbe

Člen 20 1. Nosilci bi morali med seboj zagotoviti dobro sodelovanje in ravnati, kot bi izvajali lastno zakonodajo. 2. Ta sklep bo objavljen v Uradnem listu Evropske unije. Uporablja se od prvega dne po objavi za vse terjatve za povračilo na podlagi dejanskih izdatkov, vknjiženih v poslovnih knjigah za državo članico, upravičeno do terjatev, po začetku veljavnosti Uredbe (ES) št. 987/2009, in za vse terjatve za povračilo na podlagi pavšalnih zneskov, objavljenih v Uradnem listu Evropske unije po začetku veljavnosti Uredbe (ES) št. 987/2009. 3. Ta sklep nadomesti Sklep št. S9 z dne 20. junija 2013 (4). 4. Z odstopanjem od odstavka 2 se člena 12(2) in 18(2) uporabljata za terjatve, navedene v odstavku 2, ki so bile predložene organu za zvezo države članice, pristojne za izplačilo, po 27. septembru 2013.

Predsednica Upravne komisije Moira KETTNER

(1) UL L 166, 30.4.2004, str. 1.

(2) UL L 284, 30.10.2009, str. 1.

(3) Sodba za dne 12. aprila 2005, Dediči Annette Keller/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) in Instituto Nacional de Gestión Sanitaria (Ingesa), C-145/03, ECLI:EU:C:2005:211.

(4) UL C 279, 27.9.2013, str. 8.