Direktiva Sveta

z dne 11. decembra 1986

o uporabi načela enakega obravnavanja moških in žensk, ki se ukvarjajo z dejavnostjo, vključno s kmetijstvom, ali pa so samozaposleni, ter o varstvu samozaposlenih žensk med nosečnostjo in materinstvom

(86/613/EGS)

SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti členov 100 in 235 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije [1],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [2],

ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora [3],

ker je v svoji resoluciji z dne 12. julija 1982 o spodbujanju enakih možnosti za ženske [4] Svet odobril splošne cilje sporočila Komisije o novem akcijskem programu Skupnosti glede spodbujanja enakih možnosti za ženske (1982 do 1985) in izrazil voljo, da izvaja ustrezne ukrepe za to, da te možnosti doseže;

ker se ukrep 5 zgoraj omenjenega programa nanaša na uporabo načela enakega obravnavanja samozaposlenih žensk in žensk v kmetijstvu;

ker je izvrševanje načela enakega plačila za delavke in delavce, iz člena 119 Pogodbe, sestavni del ustanovitve in delovanja skupnega trga;

ker je 10. februarja 1975 Svet sprejel Direktivo 75/117/EGS o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z uporabo načela enakega plačila za moške in ženske [5];

ker je o drugih vidikih enakega obravnavanja moških in žensk Svet 9. februarja 1976 sprejel Direktivo 76/207/EGS o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega izobraževanja in napredovanja ter delovnih pogojev [6], 19. decembra 1978 pa Direktivo 79/7/EGS o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti [7];

ker bi bilo treba glede samozaposlenih oseb in oseb, ki se ukvarjajo z dejavnostjo, v kateri sodelujejo tudi njihovi zakonski partnerji, izvrševanje načela enakega obravnavanja izvajati s sprejetjem podrobnih določb, katerih namen je urejati poseben položaj teh oseb;

ker med državami članicami še vedno obstajajo razlike na tem področju in ker je zato treba približati nacionalne zakonodaje glede uporabe načela enakega obravnavanja;

ker glede nekaterih vidikov Pogodba ne podeljuje pooblastil, ki so potrebna za posebne zahtevane ukrepe;

ker izvrševanje načela enakega obravnavanja ne posega v ukrepe, ki se nanašajo na varstvo žensk med nosečnostjo in materinstvom,

SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:

ODDELEK I

Cilj in obseg

Člen 1

Namen te direktive je v skladu z naslednjimi določbami zagotoviti uporabo načela enakega obravnavanja v državah članicah za moške in ženske, ki opravljajo dejavnost kot samozaposleni ali pa prispevajo k izvajanju takšne dejavnosti, z vidikov, ki jih Direktivi 76/207/EGS in 79/7/EGS ne urejata.

Člen 2

Ta direktiva ureja:

(a) samozaposlene delavce, tj. vse osebe, ki pod pogoji, določenimi z nacionalno zakonodajo, opravljajo pridobitno dejavnost za svoj račun, vključno s kmetovalci in osebami v svobodnih poklicih;

(b) njihove zakonce, ki niso njihovi zaposleni ali njihovi partnerji, kadar v skladu s pogoji, ki jih določa nacionalna zakonodaja, sodelujejo v dejavnostih samozaposlenega delavca in opravljajo enake ali pomožne naloge.

Člen 3

V tej direktivi načelo enakega obravnavanja pomeni odsotnost vsakršne diskriminacije na podlagi spola, bodisi posredne bodisi neposredne, in še posebno glede zakonskega ali družinskega statusa.

ODDELEK II

Enako obravnavanje samozaposlenih delavk in delavcev — položaj zakoncev brez strokovnega statusa samozaposlenega delavca — varstvo samozaposlenih delavk ali žena samozaposlenih delavcev med nosečnostjo in materinstvom

Člen 4

Glede samozaposlenih oseb države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo odpravljanje vseh določb, ki so v nasprotju z načelom enakega obravnavanja, kakor je to opredeljeno v Direktivi 76/207/EGS, še posebno glede ustanovitve, opreme ali širjenja podjetja ali ustanovitve ali širjenja katere koli oblike samostojne dejavnosti, vključno s finančnimi zmogljivostmi.

Člen 5

Brez vpliva na posebne pogoje za dostop do nekaterih dejavnosti, ki se enakovredno nanašajo na oba spola, države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da pogoji za ustanovitev družbe med zakoncema niso bolj restriktivni kakor pogoji za ustanovitev družbe med neporočenimi osebami.

Člen 6

Kjer v neki državi članici obstaja sistem prispevkov za socialno varnost za samozaposlene delavce, ta država članica sprejme potrebne ukrepe, s katerimi zakoncem, na katere se nanaša člen 2(b) in ki niso zavarovani z zakonsko določenim programom socialne varnosti za samozaposlene osebe, omogoči, da se prostovoljno vključijo v sistem prispevkov za socialno varnost.

Člen 7

Države članice preučijo, pod katerimi pogoji bi se lahko spodbujalo priznavanje dela zakoncev, na katere se nanaša člen 2(b), in v skladu s tem preučevanjem razmislijo o vseh ustreznih ukrepih za spodbujanje takšnega priznavanja.

Člen 8

Države članice preučijo, ali in pod kakšnimi pogoji imajo samozaposlene delavke in žene samozaposlenih delavcev med prekinitvijo svoje poklicne dejavnosti zaradi nosečnosti ali materinstva

- dostop do začasnih nadomestil ali do obstoječih nacionalnih socialnih storitev ali

- pravico do denarnih dajatev v okviru sistema socialne varnosti ali v okviru katerega koli drugega javnega sistema za socialno varnost.

ODDELEK III

Splošne in končne določbe

Člen 9

Države članice uvedejo v nacionalne pravne sisteme potrebne ukrepe, ki omogočajo vsem zaposlenim, ki se čutijo prizadete zaradi neuporabe načela enakega obravnavanja v okviru samostojnih dejavnosti, da vlagajo zahteveke v sodni postopek po tem, ko so izčrpali pravna sredstva pred drugimi pristojnimi organi.

Člen 10

Države članice zagotovijo, da na ukrepe, sprejete v skladu s to direktivo, in na druge relevantne določbe, ki so že v veljavi, opozorijo organe, ki zastopajo samozaposlene delavce, in centre za poklicno izobraževanje.

Člen 11

Svet bo na podlagi predloga Komisije ponovno pregledal to direktivo pred 1. julijem 1993.

Člen 12

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do 30. junija 1989.

Če pa mora država članica, ki želi spoštovati člen 5 te direktive, spremeniti svojo zakonodajo o pravicah in dolžnostih v zakonu, je za datum, do katerega mora zadostiti pogojem člena 5, določen 30. junij 1992.

2. Države članice morajo nemudoma obvestiti Komisijo o ukrepih, ki so jih sprejele za upoštevanje te direktive.

Člen 13

Države članice morajo Komisiji najpozneje do 30. junija 1991 predložiti vse informacije, ki jih Komisija potrebuje za oblikovanje poročila o uporabi te direktive. To poročilo Komisija predloži Svetu.

Člen 14

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju, 11. decembra 1986

Za Svet

Predsednik

A. Clarke

[1] UL C 113, 27.4.1984, str. 4.

[2] UL C 172, 2.7.1984, str. 90.

[3] UL C 343, 24.12.1984, str. 1.

[4] UL C 186, 21.7.1982, str. 3.

[5] UL L 45, 19.2.1975, str. 19.

[6] UL L 39, 14.2.1975, str. 40.

[7] UL L 6, 10.1.1979, str. 24.

--------------------------------------------------