Čeprav je finsko gospodarstvo eno od najbolj energijsko intenzivnih gospodarstev v Uniji, si je država zastavila cilj, da do leta 2035 postane ogljično nevtralna in kmalu zatem še prva socialna družba brez fosilnih goriv. Energija, industrija, promet in stavbe so glavni sektorji, ki bodo morali prispevati k znatnemu zmanjšanju emisij toplogrednih plinov. Izzivi pri doseganju tega cilja vključujejo znatno vrzel v zasebnih in javnih naložbah ter zamude pri naložbah v energijo iz obnovljivih virov, ki so posledica zaostanka pri obdelavi okoljevarstvenih dovoljenj. Po podatkih za leto 2020 je bila Finska močno odvisna od Rusije za uvoz plina (67 % v primerjavi s 44 % v Uniji), nafte (84 % v primerjavi s 26 % v Uniji) in premoga (55 % v primerjavi s 54 % v Uniji) (19). Vendar je finsko gospodarstvo le v omejenem obsegu odvisno od uvoza plina (ki je leta 2020 predstavljal 6,9 % mešanice energijskih virov), uvoz vseh treh virov pa se lahko v veliki meri nadomesti z drugimi gorivi ali uvozom iz drugih držav. Finska ima vzpostavljene ukrepe za nepredvidljive razmere, da bi v primeru motenj v oskrbi zagotovila neprekinjeno delovanje sektorjev, odvisnih od teh goriv, sprejema pa tudi ukrepe za nadomestitev uvoza energije iz Rusije z energijo iz drugih držav. Država uporablja minimalne količine plina za ogrevanje stanovanj, elektrarne pa lahko na splošno nadomestijo plin, ki ga uporabljajo, z drugimi gorivi. Finska nima dostopa do domačih skladišč za plin, vendar je leta 2020 začel delovati dvosmerni plinovod Balticconnector, država pa pričakuje, da bo v drugi polovici 2022 dokončala tretji terminal za utekočinjeni zemeljski plin (UZP). Skupaj z že obstoječima terminaloma za UZP in potencialnimi prihodnjimi projekti se pričakuje, da bodo skupne zmogljivosti za uvoz plina kmalu pokrile znaten del potreb Finske po uvozu plina. Priporoča se, naj bodo, kadar je to mogoče, nove naložbe v infrastrukturo in omrežje, ki so povezane s plinom, primerne za prihodnost, da se s prehodom na trajnostna goriva v prihodnosti omogoči njihova dolgoročna trajnostnost. Finska je 20. maja 2022 podpisala desetletno zakupno pogodbo za plavajoči terminal za utekočinjeni zemeljski plin.

Približno tretjino finske mešanice energijskih virov še vedno predstavljata nafta in premog, čeprav Finska nadomešča njun uvoz iz Rusije tudi z nafto in premogom iz drugih držav, poleg tega pa namerava povečati proizvodnjo domačega trajnostnega bioplina, tudi za uporabo v prometu s težkimi vozili. Jedrska energija je leta 2020 predstavljala 17 % mešanice energijskih virov, pri čemer je bila Rusija pomemben vir jedrskega goriva. Stopnja medsebojne elektroenergetske povezanosti na Finskem trenutno znaša 29 %, vendar naj bi se srednjeročno povišala. Nacionalni prenos električne energije na Finskem bi se lahko okrepil. Čeprav država na splošno zmanjšuje svojo omejeno odvisnost od uvoza fosilnih goriv iz Rusije, trenutne razmere zahtevajo, da se pospešijo in povečajo naložbe v razogljičenje ter da se zagotovita energijska učinkovitost in zanesljiva oskrba z energijo. To vključuje nadaljnjo racionalizacijo postopkov za izdajo dovoljenj, da se odpravi zaostanek pri še neizvedenih energetskih projektih in omogočijo dodatne prednostne naložbe. Da bi se Finska uskladila s cilji svežnja „Pripravljeni na 55“, bo treba dodatno okrepiti prizadevanja glede zmanjšanja emisij toplogrednih plinov ter povečanja energije iz obnovljivih virov in energijske učinkovitosti.