(15)

V sklepu o začetku postopka je Komisija izrazila zaskrbljenost, da je bilo za udeležbo pokrajine pri podjetju Trentino NGN značilnih več elementov, zaradi katerih je dvomila, ali je bila ta udeležba skladna z načelom vlagatelja pod tržnimi pogoji in dejansko enaka udeležbi zasebnih partnerjev. Pomisleki Komisije so se nanašali zlasti na: — časovni razpored projekta: Komisija je dvomila, da je pokrajina že od samega začetka ravnala kot vlagatelj pod tržnimi pogoji, in menila, da je namesto ciljev javne politike upoštevala gospodarske vidike in vidike donosnosti. Zdelo se je, da je pokrajina začela projekt v javnem interesu, nato pa ga preoblikovala v skupno podjetje z obstoječim operaterjem Telecom Italia, pri čemer je šele naknadno poskušala zagotoviti skladnost projekta z načelom vlagatelja pod tržnimi pogoji, med drugim s spremembami po razpravah s Komisijo, medtem ko je struktura pobude ostala nespremenjena, — udeležbo zasebnih strani: udeležba delničarjev MC-link in Finanziaria Trentina je bila zanemarljiva, v primeru operaterja Telecom Italia pa znatna, saj se je postopoma krepila, — sočasnost naložbe: pokrajina je morala ukrepati takoj, medtem ko je bil prispevek operaterja Telecom Italia postopen ter pogojen z nekaterimi dogodki in postopki odločanja, — enake pogoje: ni bilo jasno, ali so pogoji, pod katerimi je pokrajina vlagala v skupno podjetje, enaki pogojem za zasebne partnerje, zlasti za operaterja Telecom Italia. Komisija je ugotovila več nedoslednosti v zvezi s časovnim razporedom prispevkov operaterja Telecom Italia in pogoji zanje ter možnostjo, da zadevni operater prek nakupne opcije pridobi delnice pokrajine in popoln nadzor nad podjetjem Trentino NGN, — začetni prispevek operaterja Telecom Italia (8): zdelo se je, da je bila vrednost začetnega prispevka operaterja Telecom Italia izračunana na podlagi dokumentov, predpostavk, napovedi in finančnih analiz, ki so jih opravile strani, ki jih neodvisni strokovnjak ni preveril. Komisija je imela pomisleke, ali bi bil zasebni vlagatelj pripravljen sprejeti znatno kapitalsko udeležbo pri skupnem podjetju v zameno za dostop do reguliranega premoženja, ki bi ga bilo mogoče pridobiti s pogodbo po reguliranih cenah. Ni bilo jasno, ali bi vlagatelj pod tržnimi pogoji sprejel zakup infrastrukture, ki bi jo bilo mogoče dokončno pridobiti pozneje, kot zadostno kapitalsko udeležbo. Komisija je imela pomisleke, ali bi vlagatelj pod tržnimi pridobil infrastrukturo, ki ni bila potrebna, saj bi neodtujljive pravice uporabe veljale za vode in drogove operaterja Telecom Italia v celotni pokrajini in ne le na območjih, na katerih naj bi podjetje Trentino NGN postavilo omrežje, — drugi prispevek operaterja Telecom Italia (9): Komisija je imela pomisleke o prihodnji oceni drugega prispevka operaterja Telecom Italia, ki je takrat temeljila na dogovorjeni metodologiji brez mnenja strokovnjaka. Ni bilo jasno, da je bila predhodna ocena spremembe neodtujljivih pravic uporabe v lastništvo v skladu s tržnimi pogoji ter zlasti da ni bilo prekrivanja med oceno začetnega (zakup) in drugega prispevka (lastništvo), saj so prenesene pravice večinoma zajemale isto infrastrukturo. Komisija je imela pomisleke o primernosti metodologije za oceno prenosa lastništva nad vsemi sestavnimi deli bakrenega omrežja (10) glede na visoke stroške njegovega vzdrževanja, glede na to, da je bil glavni cilj, da se po začetku delovanja optičnega omrežja izključi, in glede na možne alternative za predlagano metodologijo, — poslovni načrt in stopnje tveganja za strani: profili tveganja za javni organ in zasebne vlagatelje so se zelo razlikovali glede na različno vrsto in časovni razpored njihovih prispevkov ter različne pravice in obveznosti strani, pri čemer so bili za operaterja Telecom Italia na prvi pogled značilni majhna tveganja, nizki oportunitetni stroški in majhna tveganja za obstoječe posle, saj bi navedeni operater ohranil nadzor nad bakrenim omrežjem tudi po tem, ko bi ga prispeval za skupno podjetje, in hkrati pridobil nadzor nad skupnim podjetjem, poleg tega pa bi lahko z uveljavljanjem nakupne opcije pridobil popoln nadzor in internaliziral dobiček, če bi se skupno podjetje izkazalo za donosno, medtem ko se je zdelo, da je pokrajina delovala kot finančni vlagatelj v projekt v zvezi s posodobitvijo infrastrukture, pri čemer je v primeru uveljavljanja nakupne opcije pričakovala donos v višini največ 7,75 % in 6,5 milijona EUR (11). Izračuni iz poslovnega načrta morda niso bili povsem natančni, in sicer zaradi optimističnih predpostavk glede dejanskega povpraševanja končnih uporabnikov in prihodkov od alternativnih operaterjev, ki bi priključili vse razpoložljive linije GPON (12). Bila so tudi druga podobna tveganja, in sicer bi se lahko Telecom Italia ob odsotnosti pogodbenih obveznosti odločil odložiti izključitev obstoječega bakrenega omrežja, zaradi česar bi podjetje Trentino NGN morda z zamudo doseglo prag dobička. Poleg tega je bilo nekaj negotovosti glede skupnih finančnih sredstev, potrebnih za izvedbo postavitve omrežja, pri čemer so bila ta sredstva določena na 150 milijonov EUR, — druga vprašanja: izbor operaterja Telecom Italia brez javnega razpisa in nadomestilo zanj kot izvajalcu storitev za podjetje Trentino NGN ter njegova dvojna vloga delničarja in izvajalca storitev.