SL Uradni list Evropske unije L 16/1

DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/96

z dne 1. oktobra 2014

o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 167/2013 Evropskega parlamenta in Sveta glede zahtev za okoljske značilnosti in zmogljivost pogonskega sistema kmetijskih in gozdarskih vozil

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 167/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. februarja 2013 o odobritvi in tržnem nadzoru kmetijskih in gozdarskih vozil (1) ter zlasti člena 19(6) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Notranji trg zajema območje brez notranjih meja, v katerem je zagotovljen prost pretok blaga, oseb, storitev in kapitala. V ta namen sta bila z Uredbo (EU) št. 167/2013 vzpostavljena celovit sistem EU-homologacije in okrepljen sistem tržnega nadzora za kmetijska in gozdarska vozila ter njihove sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote.

(2) Izraz „kmetijska in gozdarska vozila“ zajema celo vrsto različnih tipov eno- ali večosnih vozil z dvema, štirimi ali več kolesi ali z gosenicami, npr. traktorje na kolesih, traktorje na gosenicah, priklopna vozila in vlečeno opremo, ki se uporabljajo za različne kmetijske in gozdarske namene, vključno s specializiranimi deli.

(3) Na zahtevo Evropskega parlamenta ter za poenostavitev in pospešitev sprejemanja zakonodaje o homologaciji je bil v zakonodajo Unije s področja homologacije vozil uveden nov pristop k urejanju s predpisi, v skladu s katerim zakonodajalec v rednem zakonodajnem postopku določi le temeljna pravila in načela, za sprejetje delegiranih aktov v zvezi s tehničnimi podrobnostmi pa pooblasti Komisijo. Uredba (EU) št. 167/2013 v skladu s tem načelom določa temeljne določbe o funkcionalni varnosti, varnosti pri delu in okoljskih značilnostih ter pooblašča Komisijo za določitev ustreznih tehničnih specifikacij v delegiranih aktih.

(4) Zato bi bilo treba zdaj določiti tehnične zahteve za homologacijo kmetijskih in gozdarskih vozil glede na njihove okoljske značilnosti in zmogljivost pogonskega sistema.

(5) Komisija je leta 2010 sprejela evropsko strategijo za čista in energetsko učinkovita vozila (2). Ta strategija je Uniji predlagala, da ukrepa na področjih, na katerih je mogoče zagotoviti izrazito dodano vrednost, in dopolni ukrepe, ki so jih sprejeli industrija ter nacionalni in regionalni javni organi. Cilj navedenih ukrepov bi moral biti izboljšati okoljske značilnosti vozil in hkrati povečati konkurenčnost avtomobilske industrije Unije. Za izboljšanje kakovosti zraka in skladnost z mejnimi vrednostmi za onesnaženje je treba predvsem znatno zmanjšati emisije ogljikovodikov iz kmetijskih in gozdarskih vozil. To bi bilo treba doseči ne samo z zmanjšanjem emisij ogljikovodikov iz izpušnih cevi in emisij zaradi izhlapevanja iz teh vozil, ampak tudi z znižanjem stopnje hlapnih delcev.

(6) Ta uredba s sklicevanjem na določbe Direktive 97/68/ES Evropskega parlamenta in Sveta (3) določa mejne vrednosti emisij plinastih in trdnih onesnaževal za različne stopnje ter preskusni postopek za motorje z notranjim zgorevanjem za pogon kmetijskih ali gozdarskih vozil. Mejne vrednosti emisij stopenj IIIA, IIIB in IV za motorje kmetijskih in gozdarskih vozil, ki določajo ambiciozne omejitve emisij plinastih in trdnih onesnaževal, pri čemer so usklajene z mednarodnimi standardi, sodijo med ukrepe, ki so bili oblikovani za zmanjšanje emisij trdnih delcev in predhodnikov ozona, kot so dušikovi oksidi in ogljikovodiki.

(7) Potrebna je standardizirana metoda za merjenje porabe goriva in emisij ogljikovega dioksida motorjev kmetijskih in gozdarskih vozil, da se zagotovi, da se ne pojavijo tehnične ovire za trgovanje med državami članicami. Poleg tega je primerno, da se strankam in uporabnikom posredujejo objektivne in točne informacije.

(8) Eden glavnih ciljev zakonodaje Unije o homologaciji vozil je zagotoviti, da nova vozila, sestavni deli in samostojne tehnične enote, ki so dani na trg, zagotavljajo visoko raven varstva okolja. Vgrajevanje nekaterih delov ali opreme, potem ko so bila vozila že dana na trg ali v uporabo, ne bi smelo negativno vplivati na doseganje tega cilja. Zato bi bilo treba sprejeti ustrezne ukrepe, da se zagotovi, da so deli ali oprema, ki se lahko vgradijo v kmetijska in gozdarska vozila ter ki lahko pomembno negativno vplivajo na delovanje sistemov, ki so bistveni z vidika varstva okolja, predmet predhodne kontrole s strani homologacijskega organa, še preden so dani na trg. Ti ukrepi bi morali vsebovati tehnične določbe o zahtevah, ki jih morajo ti deli ali oprema izpolnjevati.

(9) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2003/37/ES (4) je omogočila, da se terenska vozila in vozila z vzporedno nameščenimi sedeži z EU-homologacijo celotnega vozila homologirajo kot kmetijska in gozdarska vozila. Ta uredba bi zato morala vključevati tudi navedene tipe vozil v zvezi z zahtevami za njihove okoljske značilnosti in zmogljivost pogonskega sistema, če zadevni tip vozila spada v kategorijo vozil iz Uredbe (EU) št. 167/2013.

(10) Tehnični napredek zahteva prilagoditev tehničnih zahtev, navedenih v prilogah k tej uredbi. Kategorije motorjev, mejne vrednosti in datumi začetka izvajanja bi morali biti usklajeni s prihodnjimi spremembami v Direktivi 97/68/ES v skladu s členom 71 Uredbe (EU) št. 167/2013.

(11) Zahteve za okoljske značilnosti in zmogljivost pogonskega sistema v zvezi z emisijami plinastih in trdnih onesnaževal ne bi smele veljati za vozila, opremljena z motorji, ki ne spadajo v področje uporabe Direktive 97/68/ES, dokler navedeni motorji niso uvrščeni v področje uporabe navedene direktive. Vozilom, ki so opremljena z motorji, ki ne spadajo v področje uporabe Direktive 97/68/ES, pa se lahko v skladu s to uredbo podeli homologacija celotnega vozila.

(12) Unija je s Sklepom Sveta 97/836/ES (5) pristopila k Sporazumu Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za cestna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v cestna vozila in/ali uporabijo na njih, in o pogojih za vzajemno priznanje homologacij, podeljenih na podlagi teh predpisov (Revidiran sporazum iz leta 1958). Komisija je v svojem sporočilu CARS 2020: Akcijski načrt za konkurenčno in trajnostno avtomobilsko industrijo v Evropi poudarila, da je sprejetje mednarodnih pravilnikov v okviru Sporazuma UN/ECE iz leta 1958 najboljši način za odpravo netarifnih ovir za trgovino. Zahteve iz direktiv, razveljavljenih z Uredbo (EU) št. 167/2013, bi zato bilo treba, kjer je primerno, nadomestiti s sklicevanjem na ustrezne pravilnike UN/ECE.

(13) Uredba (EU) št. 167/2013 omogoča, da se za namene EU-homologacije vozil kot podlaga za zakonodajo Unije uporabljajo pravilniki UN/ECE. V skladu s to uredbo se homologacija v skladu s pravilniki UN/ECE, ki se uporabljajo na enaki podlagi za zakonodajo Unije, šteje za EU-homologacijo v skladu z navedeno uredbo ter njenimi delegiranimi in izvedbenimi akti.

(14) Z uporabo pravilnikov UN/ECE na enaki podlagi za zakonodajo Unije se preprečuje podvajanje tehničnih zahtev ter certificiranja in upravnih postopkov. Poleg tega bi morala homologacija, ki temelji neposredno na mednarodno dogovorjenih standardih, izboljšati dostop do trgov tretjih držav, zlasti držav, ki so pogodbenice revidiranega Sporazuma iz leta 1958, in tako okrepiti konkurenčnost industrije Unije.

(15) Glede na obseg in učinek predlaganega ukrepa v zadevnem sektorju so za dosego zastavljenih okoljskih in varnostnih ciljev, in sicer homologacije vozil v Uniji, ukrepi Unije v tej uredbi nepogrešljivi. Države članice posamezno ne morejo ustrezno doseči teh ciljev.

(16) Ker so zahteve za okoljske značilnosti in zmogljivost pogonskega sistema kmetijskih in gozdarskih vozil bistvenega pomena za homologacijo teh vozil, bi se ta uredba morala uporabljati od datuma začetka uporabe Uredbe (EU) št. 167/2013 –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I

VSEBINA IN OPREDELITVE POJMOV

Člen 1

Vsebina

Ta uredba določa podrobne tehnične zahteve in preskusne postopke za okoljske značilnosti in zmogljivost pogonskega sistema v zvezi z emisijami onesnaževal in dovoljenimi ravnmi hrupa zunaj vozila ter za homologacijo in tržni nadzor kmetijskih in gozdarskih vozil, njihovih motorjev in sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot v skladu z Uredbo (EU) št. 167/2013.

Člen 2

Opredelitve pojmov

V tej uredbi se uporabljajo opredelitve pojmov iz člena 3 Uredbe (EU) št. 167/2013. Poleg tega se uporabljajo naslednje opredelitve:

1. „emisije onesnaževal“ pomenijo emisije plinastih in trdnih onesnaževal v izpušnih plinih;

2. „sistem za naknadno obdelavo emisij onesnaževal v izpušnih plinih“ pomeni prehod izpušnih plinov skozi napravo ali sistem, katerega namen je kemično ali fizično spremeniti emisije onesnaževal, preden se izpustijo v ozračje, vključno s katalizatorji, lovilniki delcev ali drugimi sestavnimi deli, sistemi ali samostojnimi tehničnimi enotami za zmanjšanje ali obdelavo emisij plinastih in trdnih onesnaževal v izpušnih plinih motorja;

3. „sistem za zmanjšanje emisij hrupa zunaj vozila“ pomeni vse sestavne dele in samostojne tehnične enote, ki sestavljajo izpušni sistem in sistem za dušenje zvoka, vključno z izpušnim sistemom, sesalnim sistemom za dovajanje zraka, dušilcem zvoka ali sistemi, sestavnimi deli in samostojnimi tehničnimi enotami, pomembnimi za dovoljene ravni hrupa zunaj vozila, ki ga oddaja kmetijsko ali gozdarsko vozilo, tipa, kakršen je vgrajen na vozilu ob homologaciji ali njeni razširitvi;

4. „naprava za uravnavanje onesnaževanja“ pomeni sestavni del, sistem ali samostojno tehnično enoto, ki je del sistema za naknadno obdelavo emisij onesnaževal v izpušnih plinih;

5. „nadomestna naprava za uravnavanje onesnaževanja“ pomeni sestavni del, sistem ali samostojno tehnično enoto, ki je namenjena za nadomestitev, delno ali popolno, sistema za naknadno obdelavo emisij onesnaževal v izpušnih plinih na vozilu, homologiranem v skladu z Uredbo (EU) št. 167/2013 in to uredbo;

6. „tip motorja“ pomeni kategorijo motorjev, ki se ne razlikujejo po tako pomembnih značilnostih, kot so navedene v Dodatku 1 Priloge II k Direktivi 97/68/ES;

7. „osnovni motor“ pomeni vzorčni motor pogonskega sistema ali družine motorjev, kot je določeno v točki 7 Priloge I k Direktivi 97/68/ES;

8. „družina motorjev“ pomeni proizvajalčevo razvrstitev motorjev v skladu s točko 6 Priloge I k Direktivi 97/68/ES, za katere se pričakuje, da imajo zaradi svoje zasnove podobne značilnosti emisij onesnaževal v izpušnih plinih, in ki izpolnjujejo zahteve iz te uredbe;

9. „nadomestni motor“ pomeni nov motor, ki je namenjen za nadomestitev motorja v kmetijskem ali gozdarskem vozilu in je bil dobavljen samo za ta namen;

10. „dodatna oprema“ pomeni vso opremo, aparature in naprave, navedene v tabeli 1 Priloge 4 k Pravilniku UN/ECE št. 120 (spremembe 01);

11. „moč motorja“ pomeni moč, doseženo na napravi za preskušanje na koncu ročične gredi ali enakovrednega dela pri ustrezni vrtilni frekvenci;

12. „neto moč motorja“ pomeni moč motorja, doseženo na napravi za preskušanje na koncu ročične gredi ali enakovrednega dela pri ustrezni vrtilni frekvenci z vso dodatno opremo in opremo, navedeno v tabeli 1 Priloge 4 k Pravilniku UN/ECE št. 120 (spremembe 01) (6), in izmerjeno pri referenčnih atmosferskih pogojih.

POGLAVJE II

OBVEZNOSTI PROIZVAJALCEV

Člen 3

Splošne obveznosti

1. Proizvajalec zagotovi, da so vsa nova vozila, ki so dana na trg, registrirana ali se dajejo v uporabo v Uniji, vsi novi in nadomestni motorji, ki so dani na trg ali se dajejo v uporabo v Uniji, ter vsi novi sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote, ki lahko vplivajo na okoljske značilnosti in zmogljivost pogonskega sistema vozila ter so dani na trg ali v uporabo v Uniji, zasnovani, izdelani in sestavljeni tako, da omogočajo vozilu, ki se normalno uporablja in vzdržuje ob upoštevanju predpisov proizvajalca, da izpolnjuje zahteve iz te uredbe.

2. Proizvajalec vozil, motorjev, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot z dejanskim prikazom in preskušanjem homologacijskemu organu dokaže, da vozila, motorji, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote, ki so na voljo na trgu, registrirani ali se dajejo v uporabo v Uniji, izpolnjujejo podrobne tehnične zahteve in ustrezajo preskusnim postopkom iz členov 6 do 9a ter prilog I in II k Direktivi 97/68/ES.

3. Ta člen se ne uporablja za tipe vozil, namenjene za izvoz v tretje države.

Člen 4

Splošne zahteve za emisije onesnaževal in ravni hrupa zunaj vozila

1. Proizvajalec izpolnjuje zahteve glede emisij onesnaževal iz prilog I in II.

Proizvajalec izpolnjuje zahteve glede ravni hrupa zunaj vozila iz Priloge III.

2. Homologacijski organi lahko homologacijo glede zahtev za emisije onesnaževal v izpušnih plinih in raven hrupa zunaj vozila razširijo na različne variante in različice vozil ter tipe in družine motorjev pod pogojem, da so parametri variante vozila, pogonskega sistema in sistema za uravnavanje onesnaževanja isti ali ostanejo znotraj vrednosti iz člena 19(4) Uredbe (EU) št. 167/2013.

3. Proizvajalec homologacijskemu organu takoj sporoči vse spremembe sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, ki lahko vplivajo na okoljske značilnosti in zmogljivost pogonskega sistema kmetijskega in gozdarskega vozila, potem ko je homologiran tip vozila že bil dan na trg v skladu s členom 19 Uredbe (EU) št. 167/2013. Obveznost poročanja vključuje naslednje:

(a) parametre družine motorjev, kot je določeno v Prilogi II k Direktivi 97/68/ES in v točki 9 Priloge I k tej uredbi;

(b) sistem za naknadno obdelavo emisij onesnaževal v izpušnih plinih motorja, kot je opisano v točki 6 Priloge I k Direktivi 97/68/ES in v točki 9.1 Priloge I ter v točki 3.2 Priloge II k tej uredbi;

(c) sistem vozila za zmanjšanje emisij hrupa zunaj vozila, v skladu z zahtevami iz Priloge III.

4. Proizvajalec poleg določb iz odstavkov 1, 2 in 3 ter člena 14 izpolnjuje naslednje zahteve za okoljske značilnosti in pogonski sistem:

(d) zahteve iz Priloge 7 k Pravilniku UN/ECE št. 120 (spremembe 01) in Priloge V k Direktivi 97/68/ES, kar zadeva referenčna goriva;

(e) zahteve iz Dodatka 5 Priloge III k Direktivi 97/68/ES, kar zahteva naprave za uravnavanje onesnaževanja in nadomestne naprave za uravnavanje onesnaževanja;

(f) zahteve iz Priloge III k Direktivi 97/68/ES, kar zadeva preskusno opremo.

5. Proizvajalec homologacijskemu organu predloži dokaze, da spremembe iz odstavka 3 ne poslabšajo okoljskih značilnosti vozila v primerjavi z okoljskimi značilnostmi, ki so bile dokazane pri homologaciji.

6. Proizvajalec dokaže, da so nadomestne naprave za uravnavanje onesnaževanja, ki morajo biti homologirane v skladu s členi 9 do 13 te uredbe in ki se dajo na trg ali v uporabo v Uniji, homologirane v skladu s podrobnimi tehničnimi zahtevami in preskusnimi postopki iz točke 4.1.1 Priloge I k Direktivi 97/68/ES, kjer je primerno.

7. Vozila, opremljena z nadomestno napravo za uravnavanje onesnaževanja, izpolnjujejo enake zahteve za okoljske preskuse in mejne vrednosti emisij onesnaževal kot vozila, opremljena z originalno napravo za uravnavanje onesnaževanja.

Člen 5

Posebne obveznosti glede homologacije vozil ali motorjev

1. Proizvajalec zagotovi, da emisije plinastih in trdnih onesnaževal v izpušnih plinih tipa motorja ne presegajo emisij plinastih in trdnih onesnaževal v izpušnih plinih, ki so bile navedene za kategorije motorjev in kategorije moči v področju uporabe Direktive 97/68/ES.

2. Proizvajalec zagotovi, da zmogljivost pogonskega sistema ustreza vrednosti, ki je bila v opisni mapi predložena homologacijskemu organu, ko se vozilo daje na trg ali preden se začne uporabljati.

Uporaba odklopnih naprav, kot je opredeljeno v točki 2.8c Priloge I k Direktivi 97/68/ES, ki zmanjšajo učinkovitost opreme za uravnavanje emisij, je prepovedana v skladu s točko 4.1.1 Priloge III k Direktivi 97/68/ES.

3. Spremembe znamke sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ki nastanejo po homologaciji, homologacije ne razveljavijo samodejno, razen če se njihove prvotne značilnosti ali tehnični parametri spremenijo tako, da to vpliva na funkcionalnost motorja ali sistema za uravnavanje onesnaževanja.

Člen 6

Zahteve za homologacijo motorjev kot samostojne tehnične enote

Če želi proizvajalec dobiti EU-homologacijo za motor ali družino motorjev kot samostojno tehnično enoto, v skladu z določbami iz Priloge I k tej uredbi dokaže, da se na motorjih opravljajo preskusi in da izpolnjujejo zahteve iz te uredbe in Direktive 97/68/ES.

POGLAVJE III

OBVEZNOSTI DRŽAV ČLANIC

Člen 7

Enakovrednost nadomestnih homologacij

1. Nacionalni organi nadomestne homologacije priznajo kot enakovredne homologaciji na podlagi te uredbe v skladu s Prilogo IV.

2. Če proizvajalec želi, da se nadomestna homologacija prizna kot enakovredna homologaciji na podlagi te uredbe, poleg izpolnjevanja zahtev iz prvega pododstavka zagotovi nediskriminatoren dostop do informacij o popravilu in vzdrževanju vozila, kot je zahtevano v poglavju XV Uredbe (EU) št. 167/2013 in ustreznem delegiranem aktu.

Člen 8

Merjenje emisij onesnaževal

Tehnične službe izmerijo emisije onesnaževal v izpušnih plinih kmetijskih in gozdarskih vozil v skladu z določbami Direktive 97/68/ES, kot je bila prilagojena z zahtevami iz Priloge I k tej uredbi.

Člen 9

Merjenje ravni hrupa zunaj vozila

1. Tehnične službe za namene homologacije v skladu s preskusnimi pogoji in metodami iz točke 1.3.1 Priloge III izmerijo raven hrupa zunaj vozila pri kmetijskih in gozdarskih vozilih kategorije T, ki so opremljena s pnevmatikami, in vozilih kategorije C, ki so opremljena z gumijastimi gosenicami.

2. Tehnične službe uporabljajo tudi preskusne pogoje in metode iz točke 1.3.2 Priloge III ter zabeležijo rezultate v skladu z določbami točke 1.3.2.4 Priloge III.

3. Tehnične službe za namene homologacije v skladu s pogoji in metodami za preskus med mirovanjem iz točke 1.3.2 Priloge III izmerijo raven hrupa zunaj vozila pri kmetijskih in gozdarskih vozilih kategorije C, ki so opremljena s kovinskimi gosenicami.

4. Tehnične službe uporabljajo tudi preskusne pogoje in metode iz točke 1.3.3 Priloge III ter zabeležijo rezultate.

Člen 10

Zahteve za zmogljivost pogonskega sistema

V okviru ocenjevanja zmogljivosti pogonskega sistema kmetijskih in gozdarskih vozil se izvajajo meritve neto moči motorja, navora motorja in specifične porabe goriva v skladu s Pravilnikom UN/ECE št. 120 (spremembe 01).

Člen 11

Posebne določbe za homologacijo vozil ali motorjev

1. Homologacija se lahko podeli vozilom, ki so opremljena z motorji, ki ne spadajo v področje uporabe Direktive 97/68/ES.

2. Po 24 mesecih po začetku veljavnosti zakonodaje, ki razširja področje uporabe Direktive 97/68/ES na vozila, ki so opremljena z motorji, ki trenutno ne spadajo v področje uporabe navedene direktive, [ali najpozneje 1. januarja 2018] države članice začnejo zavračati podelitev homologacije na podlagi te uredbe vozilom, ki ne izpolnjujejo vseh zahtev te uredbe.

3. Homologacije, podeljene na podlagi odstavka 1, nehajo veljati tri leta po začetku veljavnosti zakonodaje, ki razširja področje uporabe Direktive 97/68/ES na navedene motorje [ali najpozneje 31. decembra 2018].

S 1. januarjem 2019 države članice obravnavajo certifikate o skladnosti v zvezi z novimi vozili kot neveljavne za namene člena 38 Uredbe (EU) št. 167/2013 ter prepovejo registracijo, prodajo in začetek uporabe takšnih vozil.

4. Za namene homologacije se roki iz člena 9(3c), (3d) in (4a) Direktive 97/68/ES za kmetijska in gozdarska vozila kategorij T2, T4.1 in C2, kot je opredeljeno v členu 4(3), (6) in (9) ter členu 2(2) Uredbe (EU) št. 167/2013, ki so opremljena z motorji kategorij L do R, prestavijo za tri leta. Skladno s tem se prestavijo tudi prehodne določbe in določbe o odstopanju iz člena 9(4a) in člena 10(5) Direktive 97/68/ES ter člena 39 Uredbe (EU) št. 167/2013.

5. Nadomestni motorji izpolnjujejo enake mejne vrednosti, ki jih je moral izpolnjevati zamenjani motor, ko je bil prvotno dan na trg.

6. Nadomestni motorji so označeni v skladu z Dodatkom Priloge I.

Člen 12

Postopki EU-homologacije

Ne glede na člen 11 ter ob upoštevanju začetka veljavnosti izvedbenih ukrepov iz člena 68 Uredbe (EU) št. 167/2013 nacionalni organi ne smejo, na zahtevo proizvajalca, zaradi razlogov, povezanih z emisijami vozil, zavrniti podelitve EU-homologacije ali nacionalne homologacije za novi tip vozila ali motorja ali prepovedati registracije, prodaje ali začetka uporabe novih vozil in prodaje ali uporabe novih motorjev, če so zadevna vozila ali motorji skladni s to uredbo in njenimi izvedbenimi ukrepi.

Člen 13

Dajanje na trg ali vgrajevanje nadomestnih naprav za uravnavanje onesnaževanja v vozilo

Za nadomestne naprave za uravnavanje onesnaževanja, ki jih zajema tudi homologacija sistema v povezavi z vozilom, se ne zahteva dodatna homologacija sestavnega dela ali samostojne tehnične enote v skladu s členom 26(3) Uredbe (EU) št. 167/2013.

Člen 14

Sistem prožnosti

1. Države članice z odstopanjem od člena 10(3) dovolijo dajanje na trg za omejeno število vozil, ki so opremljena z motorji, ki izpolnjujejo zahteve iz člena 9 Direktive 97/68/ES, v okviru sistema prožnosti v skladu z določbami iz Priloge V, na zahtevo proizvajalca in pod pogojem, da je homologacijski organ podelil ustrezno dovoljenje za začetek uporabe.

2. Sistem prožnosti iz odstavka 1 se uporablja od začetka trajanja posamezne stopnje in traja enako dolgo kot stopnja.

Sistem prožnosti iz točke 1.2 Priloge V je omejen na trajanje stopnje III B ali na obdobje treh let, če naslednja stopnja ne obstaja.

3. Tipi vozil, ki se dajejo v uporabo v okviru sistema prožnosti, so opremljeni s tipi motorjev, ki izpolnjujejo določbe iz Priloge V.

POGLAVJE IV

KONČNE DOLOČBE

Člen 15

Začetek veljavnosti in uporaba

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Uporablja se od 1. januarja 2016.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v državah članicah v skladu s Pogodbama. V Bruslju, 1. oktobra 2014 Za Komisijo Predsednik José Manuel BARROSO

(1) UL L 60, 2.3.2013, str. 1.

(2) COM(2010) 186 final z dne 28. aprila 2010.

(3) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 97/68/ES z dne 16. decembra 1997 o približevanju zakonodaje držav članic o ukrepih proti plinastim in trdnim onesnaževalom iz motorjev z notranjim zgorevanjem, namenjenih za vgradnjo v necestno mobilno mehanizacijo (UL L 59, 27.2.1998, str. 1).

(4) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2003/37/ES z dne 26. maja 2003 o homologaciji kmetijskih in gozdarskih traktorjev, njihovih priklopnikov in zamenljivih vlečenih strojev ter njihovih sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot in o razveljavitvi Direktive 74/150/EGS (UL L 171, 9.7.2003, str. 1).

(5) Sklep Sveta 97/836/ES z dne 27. novembra 1997 v pričakovanju pristopa Evropske skupnosti k Sporazumu Gospodarske komisije Združenih narodov za Evropo o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za cestna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v cestna vozila in/ali uporabijo na njih, in o pogojih za vzajemno priznanje homologacij, dodeljenih na podlagi teh predpisov („Revidiran sporazum iz leta 1958“) (UL L 346, 17.12.1997, str. 78).

(6) UL L 257, 30.9.2010, str. 298.

SEZNAM PRILOG Številka priloge Naslov priloge Stran I Zahteve za EU-homologacijo tipa motorja ali družine motorjev za tip kmetijskega in gozdarskega vozila kot samostojne tehnične enote glede na emisije onesnaževal 15 II Zahteve za EU-homologacijo tipa kmetijskega in gozdarskega vozila, opremljenega s tipom motorja ali družino motorjev, glede na emisije onesnaževal 21 III Zahteve za emisije hrupa zunaj vozila 23 IV Priznavanje nadomestnih homologacij 27 V Določbe za kmetijska in gozdarska vozila ter motorje, ki so dani na trg v okviru sistema prožnosti iz člena 14 28

PRILOGA I Zahteve za EU-homologacijo tipa motorja ali družine motorjev za tip kmetijskega in gozdarskega vozila kot samostojne tehnične enote glede na emisije onesnaževal 1. Splošno Določbe Direktive 97/68/ES se uporabljajo za EU-homologacijo tipa motorja ali družine motorjev za tip kmetijskega in gozdarskega vozila kot samostojne tehnične enote glede na emisije onesnaževal z naslednjimi prilagoditvami: 1.1 Za namene te uredbe sklicevanja na necestno mobilno mehanizacijo v Direktivi 97/68/ES pomenijo sklicevanja na kmetijsko in gozdarsko vozilo. 1.2 Za namene te uredbe sklicevanja na proizvajalca originalne opreme (OEM) v Direktivi 97/68/ES pomenijo proizvajalca vozil. 1.3 Za namene te uredbe datumi dajanja motorjev na trg iz Direktive 97/68/ES pomenijo datume začetka uporabe motorjev in vozil. 1.4 Za namene te uredbe datumi homologacije tipa in družin motorjev v Direktivi 97/68/ES pomenijo datume EU-homologacije ali nacionalne homologacije tipa ali družine motorjev ali tipa vozila. 2. Vloga za EU-homologacijo tipa ali družine motorjev kot samostojne tehnične enote 2.1 Vlogo za homologacijo tipa motorja ali družine glede na emisije onesnaževal vloži proizvajalec motorja ali njegov zastopnik. 2.2 Vlogi za homologacijo se priloži opisna mapa v skladu s členom 22 Uredbe (EU) št. 167/2013 in izvedbenim aktom, sprejetim v skladu s členom 68(c) navedene uredbe. 2.3 Tehnični službi, ki izvaja homologacijske preskuse, se predloži motor, skladen z značilnostmi tipa motorja ali osnovnega motorja, opisanimi v Prilogi I k Direktivi 97/68/ES. 3. Specifikacije in preskusi Uporabljajo se določbe iz Priloge I, oddelkov 4, 8 in 9, dodatkov 1 in 2, ter prilog III, IV in V k Direktivi 97/68/ES. 4. Homologacija sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot Ob upoštevanju določb za EU-homologacijo iz poglavij IV do VII ter IX in X Uredbe (EU) št. 167/2013 so samostojne tehnične enote, sestavni deli in sistemi, ki vplivajo na okoljske značilnosti in zmogljivost pogonskega sistema kmetijskih in gozdarskih vozil, pred dajanjem na trg ali začetkom uporabe homologirani. V skladu s členoma 19 in 52 Uredbe (EU) št. 167/2013 navedene zahteve veljajo zlasti za: — motorje, — sisteme za naknadno obdelavo emisij izpušnih plinov in onesnaževal, — sistem za zmanjšanje emisij hrupa zunaj vozila. Opisni listi za homologacijo so v skladu z izvedbenimi akti, sprejetimi v skladu s členom 68 Uredbe (EU) št. 167/2013. 5. Označevanje motorja Motor je označen v skladu z zahtevami iz člena 34 Uredbe (EU) št. 167/2013 in izvedbenega akta, sprejetega v skladu s členom 68(h) navedene uredbe. 6. Skladnost proizvodnje Poleg določb iz člena 28 Uredbe (EU) št. 167/2013 se skladnost proizvodnje motorjev preveri v skladu z določbami iz točke 5 Priloge I k Direktivi 97/68/ES. 7. Obvestilo o izdaji homologacije Proizvajalec mora o podelitvi, razširitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije ali o dokončni opustitvi proizvodnje tipa motorja v skladu s to prilogo ali tipa kmetijskega in gozdarskega vozila v skladu s Prilogo II obvestiti države članice v skladu z določbami iz člena 31 in poglavja XVI Uredbe (EU) št. 167/2013. 8. Nadzor trga Ob upoštevanju člena 7 Uredbe (EU) št. 167/2013 se nadzor trga izvaja v skladu z izvedbenimi akti, sprejetimi v skladu s členom 68(g), (j) in (m) navedene uredbe. 9. Družina motorjev 9.1 Parametri, ki opredeljujejo družino motorjev Družina motorjev se lahko opredeli z osnovnimi konstrukcijskimi parametri, ki morajo biti skupni vsem motorjem v družini. V nekaterih primerih lahko parametri medsebojno vplivajo drug na drugega. Za zagotovitev, da se v določeno družino motorjev vključijo samo motorji s podobnimi značilnostmi emisij onesnaževal v izpušnih plinih, je treba upoštevati tudi te vplive. Da lahko motorji pripadajo isti družini motorjev, morajo imeti skupne naslednje osnovne parametre. 9.1.1 Način delovanja: dvotaktni/štiritaktni 9.1.2 Hladilno sredstvo: zrak/voda/olje 9.1.3 Gibna prostornina posameznega valja — med 85 % in 100 % največje gibne prostornine v družini motorjev 9.1.4 Način polnjenja z zrakom: naravno polnjenje/tlačno polnjenje 9.1.5 Vrsta goriva: dizelsko gorivo/bencin 9.1.6 Tip/zasnova zgorevalne komore 9.1.7 Ventili in kanali – konfiguracija, velikost in število 9.1.8 Sistem za gorivo Za dizelsko gorivo: — vbrizgavanje prek skupnega voda — vrstna tlačilka — razdelilna tlačilka — enojni element — injektorska enota Za bencin: — uplinjač — posredno vbrizgavanje — neposredno vbrizgavanje 9.1.9 Različne značilnosti — vračanje izpušnih plinov v valj — vbrizgavanje vode/emulzije — vbrizgavanje zraka — sistem za hlajenje polnilnega zraka — vrsta vžiga (kompresijski, prisilni) 9.1.10 Naknadna obdelava izpušnih plinov — oksidacijski katalizator — redukcijski katalizator — tristezni katalizator — toplotni reaktor — lovilnik delcev 9.2 Izbira osnovnega motorja 9.2.1 Pri izbiri osnovnega motorja družine motorjev se kot primarno merilo uporabi največja dobava goriva na gib pri navedeni vrtilni frekvenci pri največjem navoru v skladu z bistvenimi značilnostmi družine motorjev iz Dodatka 2 Priloge II k Direktivi 97/68/ES. Če to primarno merilo izpolnjujeta dva ali več motorjev, se osnovni motor izbere z uporabo sekundarnega merila, tj. na podlagi največje dobave goriva na gib pri nazivni vrtilni frekvenci. V nekaterih okoliščinah lahko homologacijski organ sklene, da je mogoče najslabšo raven emisije najbolje določiti s preskušanjem drugega motorja. Tako lahko homologacijski organ izbere dodaten motor za preskuse na podlagi lastnosti, ki kažejo na to, da bi ta motor lahko imel najvišjo raven emisije med motorji v tej družini motorjev. 9.2.2 Če imajo motorji v isti družini motorjev še druge spremenljive lastnosti, ki bi lahko vplivale na emisije onesnaževal, je treba pri izbiri osnovnega motorja te lastnosti prepoznati in upoštevati. Dodatek Označevanje motorjev 1. Motor, homologiran kot samostojna tehnična enota, mora imeti naslednje oznake: (a) blagovno znamko ali trgovsko ime proizvajalca motorja; (b) tip motorja, družino motorjev (če je primerno) in enotno identifikacijsko številko motorja; (c) oznako EU-homologacije v skladu z izvedbenim aktom, sprejetim v skladu s členom 68(h) Uredbe (EU) št. 167/2013. 2. Oznake iz točke 1 morajo zdržati vso življenjsko dobo motorja ter morajo ostati jasno berljive in neizbrisne. Če se uporabljajo nalepke ali ploščice, morajo biti pritrjene tako, da zdržijo vso življenjsko dobo motorja in da jih ni mogoče odstraniti, ne da bi se uničile ali izbrisale. 3. Oznake iz točke 1 je treba namestiti na del motorja, ki je potreben za normalno delovanje motorja in ga običajno ni treba zamenjati med življenjsko dobo motorja. Navedene oznake morajo biti na takem mestu, da so povprečnemu opazovalcu dobro vidne, potem ko je motor z vso dodatno opremo, potrebno za njegovo delovanje, vgrajen v kmetijsko in gozdarsko vozilo. Če je oznaka vidna samo pri odstranjenem pokrovu motorja, se šteje, da je ta zahteva izpolnjena, če je odstranitev tega pokrova preprosta. V primeru dvoma glede izpolnjevanja te zahteve se šteje, da je zahteva izpolnjena, če je dodana dodatna oznaka z vsaj identifikacijsko številko in imenom motorja, trgovskim imenom ali logotipom proizvajalca. Navedena dodatna oznaka mora biti pritrjena na glavni sestavni del, ki ga običajno ni treba zamenjati med življenjsko dobo motorja, ali zraven takega dela, ter zlahka dostopna, brez uporabe orodja, med rednim vzdrževanjem; v nasprotnem primeru mora biti ustrezno oddaljena od originalne oznake na okrovu ročične gredi. Originalna oznaka in dodatna oznaka, če je nameščena, morata biti jasno vidni, potem ko je vgrajena vsa dodatna oprema, potrebna za delovanje motorja. Pokrov motorja, ki izpolnjuje zahteve iz zgornjega odstavka, mora biti odobren. Dodatna oznaka mora biti trajno pritrjena, po možnosti neposredno na zgornjo stran motorja, na primer z gravuro ali nalepko ali ploščico, ki izpolnjuje zahteve iz točke 2. 4. Motorji morajo biti razvrščeni z identifikacijskimi številkami, tako da je mogoče nedvoumno določiti proizvodno serijo. 5. Preden motorji zapustijo proizvodno linijo, morajo biti opremljeni z vsemi zahtevanimi oznakami. 6. Natančna lokacija oznak motorja se navede v opisnem listu v skladu z izvedbenim aktom, sprejetim v skladu s členom 68(h) Uredbe (EU) št. 167/2013. 7. V primeru nadomestnega motorja se na oznako na motorju pritrdi napis „NADOMESTNI MOTOR“ v obliki kovinske ploščice.

PRILOGA II Zahteve za EU-homologacijo tipa kmetijskega in gozdarskega vozila, opremljenega s tipom motorja ali družino motorjev, glede na emisije onesnaževal 1. Splošno Če v tej uredbi ni določeno drugače, se uporabljajo opredelitve pojmov, simboli, okrajšave, specifikacije in preskusi, zahteve za presojanje skladnosti proizvodnje, parametri, ki opredeljujejo družino motorjev, in izbira osnovnega motorja, ki so določeni v Prilogi I k Direktivi 97/68/ES. 2. Vloga za EU-homologacijo tipa kmetijskega in gozdarskega vozila 2.1 Vloga za EU-homologacijo tipa kmetijskega in gozdarskega vozila glede na emisije onesnaževal 2.1.1 Vlogo za homologacijo tipa kmetijskega in gozdarskega vozila glede na emisije onesnaževal vloži proizvajalec kmetijskega in gozdarskega vozila ali njegov zastopnik. 2.1.2 Vlogi se priloži opisni list, ki mora biti v skladu z izvedbenim aktom, sprejetim v skladu s členom 68(a) Uredbe (EU) št. 167/2013. 2.1.3 Proizvajalec tehnični službi, ki izvaja homologacijske preskuse, predloži motor za kmetijsko in gozdarsko vozilo, skladen z značilnostmi tipa motorja ali osnovnega motorja, predpisanimi z določbami iz Priloge I k tej uredbi in Priloge VII k Direktivi 97/68/ES. 2.2 Vloga za EU-homologacijo tipa kmetijskega in gozdarskega vozila s homologiranim motorjem 2.2.1 Vlogo za homologacijo tipa kmetijskega in gozdarskega vozila glede na emisije onesnaževal vloži proizvajalec kmetijskega in gozdarskega vozila ali njegov zastopnik. 2.2.2 Vlogi se priložita opisni list, ki mora biti v skladu s predlogo iz izvedbenih aktov, sprejetih v skladu s členom 68(a) in (l) Uredbe (EU) št. 167/2013, in izvod certifikata o EU-homologaciji za motor ali družino motorjev ter, če je primerno, za sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, ki so vgrajeni v tip kmetijskega in gozdarskega vozila. 3. Specifikacije in preskusi 3.1 Splošno Uporabljajo se določbe iz Priloge I, oddelkov 4, 8 in 9, dodatkov 1 in 2, ter prilog III, IV in V k Direktivi 97/68/ES. 3.2 Vgradnja motorja v vozilo Pri vgradnji motorja v vozilo morata biti izpolnjeni naslednji zahtevi v zvezi s homologacijo motorja: 3.2.1 podtlak v sesalni cevi ne presega podtlaka v sesalni cevi homologiranega motorja; 3.2.2 protitlak v izpušnem sistemu ne presega protitlaka v izpušnem sistemu homologiranega motorja. 3.3 Sestavni deli vozila, ki lahko vplivajo na emisije onesnaževal, so zasnovani, izdelani in sestavljeni tako, da so izpolnjene tehnične zahteve iz te uredbe pri normalnih delovnih pogojih vozila in kljub možni izpostavljenosti tresljajem. 4. Homologacija Za tip kmetijskega in gozdarskega vozila, ki je opremljeno z motorjem, za katerega je izdan certifikat o homologaciji v skladu s Prilogo I k tej uredbi ali o enakovredni homologaciji v skladu s Prilogo IV k tej uredbi, se izda certifikat o homologaciji v skladu z izvedbenim aktom, sprejetim v skladu s členom 68(a) Uredbe (EU) št. 167/2013.

PRILOGA III Zahteve za emisije hrupa zunaj vozila 1. Dovoljene ravni hrupa zunaj vozila 1.1 Merilni instrumenti Merilni sistem, vključno z mikrofoni, kabli in zaslonom proti vetru, če se uporablja, izpolnjuje zahteve za naprave razreda 1 iz standarda IEC 61672-1:2002. Filtri izpolnjujejo zahteve za naprave razreda 1 iz standarda IEC 61260:1995. 1.2 Merilni pogoji Meritve se opravijo na kmetijskih in gozdarskih vozilih, ki so neobremenjena in pripravljena za vožnjo, na dovolj tihem in odprtem mestu (hrup iz okolja in šumenje vetra morata biti najmanj 10 dB(A) nižja od merjene ravni hrupa zunaj vozila). To mesto je na primer lahko odprt prostor s polmerom 50 metrov, katerega središčni del s polmerom vsaj 20 metrov je skoraj raven. Površina je lahko izravnana z betonom, asfaltom ali podobnim materialom, ne sme pa biti pokrita s pršičem, visoko travo, rahlo zemljo ali pepelom. Površina preskusne steze je takšna, da pnevmatike ne povzročajo prevelikega hrupa. Ta pogoj velja samo za meritev hrupa zunaj vozila, ki ga povzročajo premikajoča se kmetijska in gozdarska vozila. Meritev se opravi ob lepem vremenu z malo vetra. V bližini kmetijskega in gozdarskega vozila ali mikrofona ne sme biti nobena druga oseba razen opazovalca, ki odčitava vrednosti z merilne naprave, saj lahko prisotnost opazovalcev v bližini kmetijskega in gozdarskega vozila ali mikrofona znatno vpliva na vrednosti, prikazane na merilni napravi. Pri odčitavanju vrednosti se zanemari vidno nihanje kazalca, ki se ne zdi povezano z značilnostmi splošne ravni hrupa. 1.3 Način merjenja 1.3.1 Meritev ravni hrupa zunaj vozila, ki ga povzročajo premikajoča se kmetijska in gozdarska vozila Na vsaki strani kmetijskega in gozdarskega vozila se opravita najmanj dve meritvi. Zaradi uravnavanja se lahko opravijo predhodne meritve, vendar se zanemarijo. Mikrofon se postavi 1,2 m nad tlemi na razdalji 7,5 m od središčnice kmetijskega in gozdarskega vozila (CC), ki se meri na premici PP′, ki je pravokotna na to premico (slika 1). Na preskusni stezi se označita dve črti, AA′ in BB′, vzporedni s premico PP′ in razporejeni prva 10 metrov pred njo in druga 10 metrov za njo. Kmetijska in gozdarska vozila se približajo črti AA′ z enakomerno hitrostjo, kakor je določeno spodaj. Nato se loputa za plin čim hitreje odpre do konca in ta lega se ohrani, dokler zadnji del kmetijskih in gozdarskih vozil ne prečka črte BB′. Nato se loputa za plin spet čim hitreje zapre. Če je na kmetijsko ali gozdarsko vozilo priključen priklopnik, se to pri določanju, kdaj se prečka črta BB′, ne upošteva. Rezultat meritve je največja zabeležena raven hrupa. Slika 1 1.3.1.1 Preskusna hitrost je enaka trem četrtinam največje konstrukcijsko določene hitrosti (vmax), kot jo je navedel proizvajalec, ki se lahko doseže v najvišji prestavi, ki se uporablja za vožnjo po cesti. 1.3.1.2 Razlaga rezultatov 1.3.1.2.1 Zaradi upoštevanja netočnosti merilnih instrumentov se rezultat vsake meritve določi tako, da se od odčitane vrednosti odšteje 1 dB(A). 1.3.1.2.2 Meritve so veljavne, če razlika med dvema zaporednima meritvama na isti strani kmetijskega in gozdarskega vozila ne presega 2 dB(A). 1.3.1.2.3 Rezultat preskusa je najvišja izmerjena raven hrupa. Če ta rezultat za 1 dB(A) presega najvišjo dovoljeno raven hrupa za kategorijo kmetijskega in gozdarskega vozila, ki se preskuša, se opravita še dve meritvi. Pri tem morajo biti trije od štirih tako pridobljenih rezultatov meritev znotraj predpisanih mejnih vrednosti. 1.3.2 Meritev hrupa zunaj vozila pri mirujočem kmetijskem in gozdarskem vozilu 1.3.2.1 Položaj merilnika ravni hrupa Meritve se opravijo v točki X (kot je prikazano na sliki 2) na razdalji 7 m od najbližje površine kmetijskega in gozdarskega vozila. Mikrofon se postavi 1,2 m nad tlemi. 1.3.2.2 Število meritev: opravita se najmanj dve meritvi. 1.3.2.3 Preskusni pogoji za kmetijsko in gozdarsko vozilo Motor kmetijskega in gozdarskega vozila brez regulatorja vrtilne frekvence deluje pri treh četrtinah vrtilne frekvence, pri kateri po podatkih proizvajalca kmetijskega in gozdarskega vozila razvije največjo moč. Vrtilna frekvenca motorja se izmeri s samostojnim instrumentom, na primer na preskusnih valjih z merilnikom vrtilne frekvence. Če je motor opremljen z regulatorjem, ki preprečuje, da bi motor presegel vrtilno frekvenco, pri kateri doseže največjo moč, deluje z največjo vrtilno frekvenco, ki jo omogoča regulator. Pred opravljanjem kakršnih koli meritev se motor ogreje na normalno delovno temperaturo. 1.3.2.4 Razlaga rezultatov V poročilu se navedejo vsi zabeleženi odčitki ravni hrupa zunaj vozila. Moč motorja se zabeleži v skladu z določbami iz člena 9 te uredbe. Navesti je treba tudi stanje obremenitve kmetijskega in gozdarskega vozila. Meritve so veljavne, če razlika med dvema zaporednima meritvama na isti strani kmetijskega in gozdarskega vozila ne presega 2 dB(A). Rezultat meritve je največja zabeležena vrednost. 1.3.3 Določbe za merjenje hrupa zunaj vozila za premikajoča se vozila kategorije C s kovinskimi gosenicami Pri premikajočih se kmetijskih in gozdarskih vozilih kategorije C s kovinskimi gosenicami se hrup izmeri tako, da se vozila, ki so neobremenjena in pripravljena za vožnjo, premikajo z enakomerno hitrostjo 5 km/h (+/– 0,5 km/h) po sloju vlažnega peska, kot je določeno v odstavku 5.3.2 standarda ISO 6395:2008, pri čemer motor deluje z nazivno vrtilno frekvenco. Mikrofon se postavi v skladu z določbami iz točke 1.3.1. Izmerjena raven hrupa se zabeleži v poročilu o preskusu. 2. Izpušni sistem (dušilnik zvoka) 2.1 Če je kmetijsko in gozdarsko vozilo opremljeno z napravo za zmanjšanje izpušnega hrupa (dušilnikom zvoka), veljajo zahteve iz tega oddelka. Če je dovod zraka v motor opremljen z zračnim filtrom, ki je potreben za zagotavljanje skladnosti z dovoljeno ravnijo hrupa, se šteje, da je filter del dušilnika zvoka, in zahteve iz točke 2 veljajo tudi za ta filter. Zadnji del izpušne cevi mora biti nameščen tako, da izpušni plini ne morejo priti v kabino. Slika 2 Merilni položaji za mirujoča kmetijska in gozdarska vozila 2.2 Certifikatu o homologaciji kmetijskega in gozdarskega vozila mora biti priložena risba izpušnega sistema. 2.3 Na dušilniku zvoka mora biti nameščena jasno berljiva in neizbrisna oznaka z navedbo proizvajalca in tipa. 2.4 Pri izdelavi dušilnikov zvoka je dovoljeno uporabiti vlaknati absorpcijski material samo, če so izpolnjeni naslednji pogoji: 2.4.1 vlaknati absorpcijski material ne sme biti nameščen v tistih delih dušilnika zvoka, skozi katere prehajajo plini; 2.4.2 ustrezne naprave morajo zagotoviti, da vlaknati absorpcijski material ostane na mestu ves čas uporabe dušilnika zvoka; 2.4.3 vlaknati absorpcijski material mora biti odporen proti temperaturi, ki je vsaj 20 % višja od delovne temperature (v stopinjah C), ki se lahko pojavi v predelu dušilnika zvoka, kjer so nameščeni ti vlaknati absorpcijski materiali.

PRILOGA IV Priznavanje nadomestnih homologacij Naslednje homologacije in, kjer je primerno, homologacijske oznake se priznavajo kot enakovredne homologaciji v skladu s to uredbo: (a) za kategorije motorjev H, I, J in K (stopnja III A), navedene v členu 9(3a) in (3b) Direktive 97/68/ES, homologacije v skladu s točkami 3.1, 3.2 in 3.3 Priloge XII k Direktivi 97/68/ES; (b) za kategorije motorjev L, M, N in P (stopnja III B), navedene v členu 9(3c) Direktive 97/68/ES, homologacije v skladu s točkami 4.1, 4.2 in 4.3 Priloge XII k Direktivi 97/68/ES; (c) za kategoriji motorjev Q in R (stopnja IV), navedeni v členu 9(3d) Direktive 97/68/ES, homologacije v skladu s točkama 5.1 in 5.2 Priloge XII k Direktivi 97/68/ES.