SKLEP SVETA

z dne 19. decembra 2006

o odobritvi jamstva Skupnosti Evropski investicijski banki za izgube pri posojilih in jamstvih za projekte zunaj Skupnosti

(2006/1016/ES)

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 181a Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (1),

ob upoštevanju naslednjega:

Večina teh dejavnosti je bila izvedenih na zahtevo Sveta, zanje pa se je uporabilo proračunsko jamstvo Skupnosti, ki ga upravlja Komisija. Nazadnje je bilo jamstvo Skupnosti vzpostavljeno za obdobje 2000–2007 s Sklepom Sveta 2000/24/ES z dne 22. decembra 1999 o odobritvi jamstva Skupnosti za izgube pri posojilih za projekte zunaj Skupnosti (Srednja in Vzhodna Evropa, sredozemske države, Latinska Amerika in Azija ter Južnoafriška republika) (2) ter sklepoma 2001/777/ES (3) in 2005/48/ES (4) za posojila v posameznih regijah.

Jamstvo Skupnosti bi moralo kriti izgube pri posojilih in jamstvih za posojila za upravičene investicijske projekte EIB, ki se izvajajo v državah, vključenih v instrument za predpristopno pomoč (5) („IPA“), evropski instrument sosedstva in partnerstva (6) („ENPI“) in instrument za financiranje razvojnega sodelovanja („DCI“), kjer je bilo navedeno financiranje s posojili ali jamstvom odobreno v skladu s podpisanim sporazumom, ki ni niti potekel niti ni bil preklican („financiranje EIB“).

V zadnjih letih je EU svojo zunanjo politiko pregledala in razširila. To velja zlasti za predpristopno strategijo, kot je določena v strateškem dokumentu Komisije o širitvi iz leta 2005, za evropsko sosedsko politiko iz strateškega dokumenta Komisije z dne 12. maja 2004, za obnovljena partnerstva z Latinsko Ameriko in Jugovzhodno Azijo in strateško partnerstvo EU z Rusijo, Kitajsko in Indijo.

Od leta 2007 dalje bodo zunanje odnose EU podpirali tudi novi finančni instrumenti, kot so IPA, ENPI, DCI in instrument za stabilnost (7) .

Financiranje EIB bi moralo biti v skladu z zunanjo politiko EU in jo podpirati, vključno z njenimi posebnimi regionalnimi cilji. V različnih regijah bi morale dopolnjevati ustrezno politiko pomoči Skupnosti ter njene programe in instrumente ter zagotavljati usklajenost z ukrepi EU. Varstvo okolja in energetska varnost držav članic pa bi morala biti v vseh upravičenih regijah del ciljev financiranja EIB. Financiranje EIB bi se moralo izvajati v državah, ki izpolnjujejo ustrezne pogoje iz sporazumov, ki jih sklene EU na visoki ravni, o političnih in makroekonomskih vidikih.

Treba bi bilo okrepiti politični dialog med Komisijo in EIB ter strateško načrtovanje in usklajenost med financiranjem EIB in Komisije. Povezanost dejavnosti EIB zunaj Skupnosti s politikami EU bi bilo treba okrepiti na podlagi tesnejšega sodelovanja med EIB in Komisijo tako na centralni kot tudi na področni ravni. Takšno izboljšano usklajevanje bi moralo med drugim vključevati zgodnje medsebojno posvetovanje glede političnih vprašanj, priprave dokumentov, pomembnih za obe strani, in novih projektov. Zlasti pomembno bo zgodnje posvetovanje o strateških programskih dokumentih, ki jih pripravita Komisija ali EIB, da se doseže čim večja sinergija med dejavnostmi EIB in Komisije in izmeri napredek pri doseganju ustreznih političnih ciljev EU.

Financiranje EIB v predpristopnih državah bi moralo upoštevati prednostne naloge, določene v partnerstvih za pristop in evropskih partnerstev, sporazumih o stabilizaciji in pridruževanju in v pogajanjih z EU. Ukrepi EU na Zahodnem Balkanu bi se morali postopno še naprej preusmerjati od obnove k predpristopni podpori. V tem okviru bi si morala EIB s svojimi dejavnostmi po potrebi prizadevati tudi za spodbujanje vidika vzpostavljanja institucij, v sodelovanju z drugimi mednarodnimi finančnimi institucijami (v nadaljnjem besedilu „MFI“), ki delujejo v regiji. V obdobju 2007–2013 bi se v okviru predpristopne pomoči, ki jo da na voljo EIB, v državah kandidatkah (Hrvaška, Turčija in Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija) moralo povečati financiranje, ki bi se moralo sčasoma razširiti, da bi zajelo potencialne države kandidatke na Zahodnem Balkanu v skladu z njihovim napredkom v pristopnem procesu.

Kar zadeva države, vključene v ENPI, bi morala EIB nadaljevati in krepiti svoje dejavnosti na področju Sredozemlja in se pri tem še bolj osredotočiti na razvoj zasebnega sektorja. V zvezi s tem je potrebno sodelovanje partnerskih držav, da se izboljša razvoj zasebnega sektorja in spodbudi strukturne reforme, zlasti reforme finančnega sektorja, kot tudi drugi ukrepi za olajšanje dejavnosti EIB, zlasti tako, da se EIB omogoči izdajanje obveznic na lokalnih trgih. Kar zadeva Vzhodno Evropo, Južni Kavkaz in Rusijo, bi morala EIB okrepiti svoje dejavnosti v zadevnih državah v skladu s pogoji iz sporazumov o političnih in makroekonomskih vidikih, ki jih z zadevnimi državami na visoki ravni sklene EU. V tej regiji bi morala EIB financirati projekte, ki so bistvenega pomena za EU, s področja prometne, energetske, telekomunikacijske in okoljske infrastrukture. Prednostno bi bilo treba obravnavati projekte za izgradnjo osi vseevropskega omrežja, projekte s čezmejnimi posledicami za eno ali več držav članic in obsežne projekte, ki spodbujajo regionalno povezovanje na podlagi boljše povezljivosti. Na okoljskem področju bi morala EIB v Rusiji dati prednost predvsem projektom v okviru Okoljskega partnerstva držav na severu. Na področju energetike so zlasti pomembni strateški projekti s področja energetske oskrbe in transporta energije. Financiranje EIB v tej regiji bi se moralo izvajati v tesnem sodelovanju z Evropsko banko za obnovo in razvoj („EBRD“), predvsem v skladu s pogoji, ki se določijo v tristranskem Memorandumu o soglasju, ki ga sklenejo Komisija, EIB in EBRD.

Financiranje v azijskih in latinskoameriških državah s strani EIB bo vedno bolj usklajeno s strategijo sodelovanja EU v teh regijah in bo dopolnjevalo instrumente, ki se financirajo iz proračunskih virov Skupnosti. EIB se naj bi zavzemala, da postopoma razširi svoje dejavnosti na več držav v teh regijah, vključno na države z manjšo stopnjo blaginje. V podporo ciljem EU naj bi se financiranje EIB v azijskih in latinskoameriških državah osredotočilo na okoljsko trajnost (vključno z ublažitvijo podnebnih sprememb) in projekte za energetsko varnost, kot tudi na nadaljnjo podporo prisotnosti EU v Aziji in Latinski Ameriki preko neposrednih tujih naložb, ter prenosa tehnologije in znanja. Ob upoštevanju stroškovne učinkovitosti bi morala EIB biti sposobna sodelovati neposredno z lokalnimi podjetji, zlasti na področju okoljske trajnosti in energetske varnosti Srednjeročni pregled bo ponovno obravnaval cilje financiranja EIB v Aziji in Latinski Ameriki.

V Srednji Aziji bi se morala EIB osredotočiti na pomembne projekte s področja energetske oskrbe in transporta energije s čezmejnimi posledicami. Financiranje EIB v tej regiji bi se moralo izvajati v tesnem sodelovanju z EBRD, zlasti v skladu s pogoji, ki se določijo v tristranskem Memorandumu o soglasju, ki ga sklenejo Komisija, EIB in EBRD.

Za dopolnitev dejavnosti EIB na podlagi Sporazuma iz Cotonouja za afriške, karibske in pacifiške države bi se morala EIB v Južni Afriki osredotočiti na infrastrukturne projekte javnega interesa (vključno s komunalno infrastrukturo, oskrbo z električno energijo in vodo) in podporo zasebnega sektorja, vključno z malimi in srednje velikimi podjetji. Izvajanje določb o gospodarskem sodelovanju v okviru Sporazuma o trgovinskem in razvojnem sodelovanju med EU in Južno Afriko bo še naprej spodbujalo dejavnosti EIB v tej regiji.

Da bi povečali skladnost celotne podpore EU v zadevnih regijah, bi bilo treba po potrebi omogočiti združitev financiranja EIB s proračunskimi viri EU v obliki odobritve pomoči, tveganega kapitala in subvencioniranih obrestnih mer, skupaj s tehnično pomočjo za pripravo projektov in njihovo izvajanje ali krepitvijo pravnega in regulativnega okvira z instrumentoma IPA, ENPI, instrumentom za stabilnost in, za Južno Afriko, z DCI.

EIB že tesno sodeluje z MFI in evropskimi bilateralnimi institucijami. To sodelovanje poteka na podlagi memorandumov o soglasju, sklenjenih za posamezne regije, ki bi jih morali odobriti vodilni organi EIB. Pri financiranju zunaj EU, ki sodi na področje uporabe tega sklepa, si mora EIB prizadevati za nadaljnje izboljšanje usklajevanja in krepitev sodelovanja z MFI in evropskimi bilateralnimi institucijami – če je ustrezno – po potrebi tudi s sodelovanjem na področju pogojev za sektorje, povečano uporabo sofinanciranja in udeležbo v globalnih pobudah skupaj z drugimi MFI, na primer v zvezi s pospeševanjem usklajevanja in učinkovitosti pomoči.

Treba bi bilo izboljšati poročanje EIB in Komisije o financiranju EIB. Komisija bi morala na podlagi informacij, ki jih prejme od EIB, letno poročati Evropskemu parlamentu in Svetu o financiranju EIB, ki se izvaja na podlagi tega sklepa. Poročilo bi moralo zlasti vključevati razdelek o dodani vrednosti v skladu s politikami EU in razdelek o sodelovanju s Komisijo, z drugimi MFI in bilateralnimi donatorji, med drugim pri sofinanciranju.

Jamstvo Skupnosti, ki se vzpostavi s tem sklepom, bi moralo vključevati financiranje EIB, podpisano v obdobju, ki se začne 1. februarja 2007 in konča 31. decembra 2013. Da se bodo lahko ocenili razvojni dosežki v prvi polovici tega obdobja, bi morali EIB in Komisija pripraviti vmesni pregled izvajanja tega sklepa. Pregled bi moral zlasti vključevati zunanjo oceno, katere formalni pogoji bi morali biti opredeljeni v Prilogi II.

Financiranje EIB bi bilo treba še naprej upravljati v skladu s predpisi in postopki banke, ki zajemajo ustrezne ukrepe za nadzor, ter ustreznimi pravili in postopki v zvezi s kontrolami Računskega sodišča in Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF).

SKLENIL:

Člen 1

Jamstvo in najvišji določeni zneski

1. Skupnost odobri Evropski investicijski banki („EIB“) splošno jamstvo („jamstvo Skupnosti“) za plačila, ki jih EIB ne prejme, čeprav se ji dolgujejo, za posojila in posojilna jamstva za upravičene investicijske projekte EIB, ki se izvajajo v državah, ki jih zajema ta sklep, če je bilo financiranje s posojilom ali jamstvom odobreno v skladu s podpisanim sporazumom, ki ni niti potekel niti ni bil preklican („financiranje EIB“) ter v skladu s predpisi in postopki EIB in v podporo ustreznim zunanjepolitičnim ciljem Evropske unije.

2. Jamstvo Skupnosti se omeji na 65 % skupnega zneska izplačanih posojil in jamstev, zagotovljenih v okviru financiranja EIB, zmanjšanega za povrnjene zneske in povečanega za vse ustrezne zneske.

3. Maksimalni najvišji določeni znesek financiranja EIB v obdobju iz odstavka 6, zmanjšan za stornirane zneske, ne presega 27 800 milijonov EUR. Ta znesek se razdeli na naslednja dela:

4. Osnovni najvišji določeni znesek iz odstavka 3(a) se razdeli na naslednje zavezujoče regionalne najvišje določene zneske:

5. V okviru regionalnih najvišjih določenih zneskov lahko vodilni organi EIB odločijo, da se ponovno dodeli znesek do 10 % regionalnega najvišjega določenega zneska med najvišjimi določenimi podzneski.

6. Jamstvo Skupnosti krije financiranje EIB, podpisano v obdobju, ki se začne 1. februarja 2007 in konča 31. decembra 2013.

7. Če po izteku obdobja iz odstavka 6 tega člena Svet ni sprejel sklepa o odobritvi novega jamstva Skupnosti Evropski investicijski banki za njeno financiranje zunaj Skupnosti, se to obdobje samodejno podaljša za šest mesecev.

Člen 2

Udeležene države

1. Seznam držav upravičenk ali možnih držav upravičenk do financiranja EIB na podlagi jamstva Skupnosti se nahaja v Prilogi I.

2. Glede držav, ki so v Prilogi I označene z „*“, in glede držav, ki jih ni v Prilogi I, Svet odloči o upravičenosti teh držav za financiranje EIB na podlagi jamstva Skupnosti od primera do primera v skladu s postopkom, predvidenim v členu 181a(2) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti.

3. Jamstvo Skupnosti krije samo financiranje EIB, ki se izvaja v državah, ki so sklenile okvirni sporazum z EIB, v katerem se določijo pravni pogoji, pod katerimi se bo izvajalo takšno financiranje EIB.

4. V primeru resne zaskrbljenosti glede političnih in gospodarskih razmer v določeni državi, se Svet lahko odloči, da se v tej državi začasno prekine novo financiranje EIB na podlagi jamstva Skupnosti v skladu s postopkom, predvidenim v členu 181a(2) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti.

5. Jamstvo Skupnosti ne krije financiranja EIB v določeni državi, če je bil sporazum, ki se nanaša na takšno financiranje EIB, podpisan po pristopu te države k EU.

Člen 3

Skladnost s politikami Evropske unije

1. Okrepi se skladnost zunanjih ukrepov EIB z zunanjepolitičnimi cilji Evropske unije, da bi dosegli čim večjo sinergijo med financiranjem EIB in proračunskimi sredstvi Evropske unije, zlasti z rednim in sistematičnim dialogom in zgodnjim posvetovanjem o:

strateških dokumentih, ki jih pripravi Komisija, kot so nacionalni in regionalni strateški dokumenti, akcijski načrti in predpristopni dokumenti;

2. Sodelovanje bo potekalo različno v različnih regijah, glede na vlogo EIB in politike Evropske unije v posameznih regijah.

3. Financiranje EIB ne bo vključeno v kritje jamstva Skupnosti, če Komisija poda negativno mnenje o takšnem financiranju v okviru postopka, predvidenega v členu 21 Statuta EIB.

4. Skladnost financiranja EIB z zunanjepolitičnimi cilji Evropske unije se spremlja v skladu s členom 6.

Člen 4

Sodelovanje z drugimi mednarodnimi finančnimi institucijami

1. Financiranje EIB vse bolj poteka, če je ustrezno, v sodelovanju med EIB in drugimi mednarodnimi finančnimi institucijami ali evropskimi bilateralnimi institucijami in/ali v obliki njihovega sofinanciranja, da bi dosegli čim večjo sinergijo, sodelovanje in učinkovitost ter zagotovili ustrezno delitev tveganja in skladnih pogojev za projekte in sektorje.

2. To sodelovanje se olajša z usklajevanjem, ki poteka, če je ustrezno, zlasti v okviru Memoranduma o soglasju, ki ga sklenejo Komisija, EIB ter najpomembnejše MFI in evropske bilateralne institucije, ki delujejo v različnih regijah.

3. Sodelovanje z MFI in drugimi donatorji bo ocenjeno v okviru vmesnega pregleda iz člena 9.

Člen 5

Kritje in pogoji jamstva Skupnosti

1. Pri financiranju EIB, ki se sklene z državo ali za katerega jamči država, in drugih oblikah financiranja EIB, sklenjenega z regionalnimi ali lokalnimi organi ali javnimi podjetji ali zavodi v državni lasti ali pod državnim nadzorom, če je bila za takšne druge oblike financiranja opravljena ustrezna ocena kreditnega tveganja EIB ob upoštevanju okoliščin kreditnega tveganja v zadevni državi, jamstvo Skupnosti krije vsa plačila, ki jih Banka ne prejme, vendar se ji dolgujejo („skupno jamstvo“).

Za namene tega člena in člena 6(4) izraz „država“ vključuje Zahodni breg in Gazo, ki ju zastopa Palestinska uprava, in Kosovo, ki ga zastopa Misija začasne uprave Združenih narodov.

2. Pri financiranju EIB, ki ni zajeto v odstavku 1, jamstvo Skupnosti krije vsa plačila, ki jih Banka ne prejme, vendar se ji dolgujejo, če je prejem plačil preprečila uresničitev enega od naslednjih političnih tveganj („jamstvo pri političnem tveganju“):

Člen 6

Poročanje in računovodstvo

1. Komisija letno poroča Evropskemu parlamentu in Svetu o financiranju EIB, ki se zagotovi na podlagi tega sklepa. Poročilo vključuje presojo vpliva in uspešnosti financiranja EIB na projektni, sektorski, nacionalni in regionalni ravni ter tudi prispevka financiranja EIB k uresničevanju zunanjepolitičnih ciljev Evropske unije, ob upoštevanju operativnih ciljev EIB. Vključuje tudi presojo obsega sodelovanja med EIB in Komisijo ter med EIB in drugimi mednarodnimi finančnimi institucijami in dvostranskimi donatorji.

2. Za namene odstavka 1 EIB predloži Komisiji letna poročila o financiranju EIB, zagotovljenem na podlagi tega sklepa, in o uresničevanju zunanjepolitičnih ciljev Evropske unije, vključno s sodelovanjem z drugimi MFI.

3. EIB Komisiji zagotovi potrebne statistične, finančne in računovodske podatke o posameznih financiranjih EIB, da izpolni svoje poročevalske dolžnosti ali zahteve Evropskega računskega sodišča, in revizijsko potrdilo o neporavnanih zneskih za financiranje EIB.

4. Za namene obračunavanja in poročanja Komisije o tveganjih, ki jih krije skupno jamstvo EIB, EIB zagotovi Komisiji svojo oceno tveganja in informacije o oceni financiranja, zagotovljenega posojilojemalcem ali dolžnikom z jamstvom, ki niso države.

5. EIB zagotovi informacije iz odstavkov 2, 3 in 4 na svoje stroške.

Člen 7

Izterjava plačil, ki jih izvede Komisija

1. Če Komisija izvede plačilo na podlagi jamstva Skupnosti, EIB v imenu in za račun Komisije izterja terjatve za izplačane zneske.

2. EIB in Komisija skleneta sporazum, v katerem podrobno opredelita določbe in postopke za izterjavo terjatev, najpozneje do datuma sklenitve sporazuma iz člena 8.

Člen 8

Sporazum o jamstvu

EIB in Komisija skleneta sporazum o jamstvu, v katerem podrobno opredelita določbe in postopke v zvezi z jamstvom Skupnosti.

Člen 9

Pregled sklepa

1. Komisija predloži Evropskemu parlamentu in Svetu vmesno poročilo o uporabi tega sklepa najpozneje do 30. junija 2010, in sicer na podlagi zunanje ocene, katere formalni pogoji so opredeljeni v Prilogi II tega sklepa, ki mu priloži, če je ustrezno, predlog njegove spremembe.

2. Komisija predloži zaključno poročilo o uporabi tega sklepa najpozneje do 31. julija 2013.

Člen 10

Uporaba

Ta sklep začne učinkovati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

(1) Mnenje z dne 30. novembra 2006 (še ni bilo objavljeno v Uradnem listu).

(2) UL L 9, 13.1.2000, str. 24. Sklep, kakor je bil nazadnje spremenjen s Sklepom 2006/174/ES (UL L 62, 3.3.2006, str. 26).

(3) UL L 292, 9.11.2001, str. 41.

(4) UL L 21, 25.1.2005, str. 11.

(5) Uredba Sveta (ES) št. 1085/2006 z dne 17. julija 2006 (UL L 210, 31.7.2006, str. 82).

(6) Uredba (ES) št. 1638/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 2006 (UL L 310, 9.11.2006, str. 1).

(7) Uredba (ES) št. 1717/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. novembra 2006 (UL L 327, 24.11.2006, str. 1).

(8) UL L 293, 12.11.1994, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES, Euratom) št. 2273/2004 (UL L 396, 31.12.2004, str. 28). Sklicevanje, ki se posodobi v pričakovanju sprejetja predloga spremembe mehanizma za zagotavljanje sredstev Jamstvenega sklada (COM(2005) 130 konč.).

C. AZIJA IN LATINSKA AMERIKA

PRILOGA II

Vmesni pregled in formalni pogoji za oceno mandata EIB za zunanja posojila

Vmesni pregled

Obširen vmesni pregled financiranja EIB zunaj Skupnosti bi se moral opraviti najpozneje do leta 2010. Pregled, ki se v celoti opira na neodvisno zunanjo oceno, ki jo je treba posredovati Svetu, bo podlaga za sklep držav članic, ali in v kolikšnem obsegu je treba v drugi fazi podeliti neobvezen mandat za povečanje možnih posojil v obdobju po letu 2010, ali je treba mandat še dodatno spremeniti, in kako zagotoviti kar največjo dodano vrednost in učinkovitost pri financiranju EIB. Komisija bo najpozneje do 30. junija 2010 Evropskemu parlamentu in Svetu predložila vmesni pregled, ki bo podlaga za kateri koli predlog spremembe mandata. Svet bo po posvetovanju s Parlamentom odločil kot je primerno.

Okvirni pogoji za oceno

Ocena vključuje:

a) oceno finančnih dejavnosti EIB zunaj Skupnosti. Deli ocene bi se morali podati v sodelovanju z EIB in ocenjevalnimi službami Komisije;

b) presojo širšega vpliva zunanjih posojil EIB na sodelovanje z drugimi MFI ter drugimi viri financiranja.

Oceno bo nadzoroval in vodil usmerjevalni odbor, v katerem bo več „modrih oseb“, ki jih imenuje svet guvernerjev EIB, in predstavnika EIB in Komisije. Usmerjevalnemu odboru bo predsedovala ena izmed „modrih“ oseb. Sklican bo najpozneje v prvem polletju leta 2008.

Usmerjevalni odbor bodo podprle ocenjevalne službe EIB in Komisije ter zunanje izvedensko mnenje. Ti zunanji izvedenci bodo izbrani na podlagi razpisnega postopka Komisije. O formalnih pogojih in merilih za izbor zunanjih strokovnjakov bo potekalo posvetovanje z usmerjevalnim odborom. Komisija bo nato pokrila stroške za zunanje strokovnjake, in sicer v proračunski vrstici, namenjeni zagotavljanju sredstev Jamstvenega sklada.

Zaključno poročilo o oceni, ki ga predloži usmerjevalni odbor, bi moralo vsebovati jasne sklepe, temelječe na zbranih informacijah, ki tvorijo ustrezno podlago za sklep, sprejet v skladu z vmesnim pregledom, o tem, ali naj se za preostalo veljavnost mandata zagotovi neobvezni delni znesek in kako naj poteka regionalna razdelitev dodatnega financiranja.

Področje uporabe ocene

Ocena bi morala zajeti predhodne mandate (2000–2006) in prva leta mandata 2007–2013 do konca leta 2009. Ocena bo preučila obseg projektnega financiranja in izplačila za posamezno državo ter tehnično pomoč in transakcije tveganega kapitala. Ob upoštevanju učinkov na projektni, sektorski, regionalni in nacionalni ravni bo ocena temeljila na:

a) obširni oceni ustreznosti, storilnosti (uspešnost, učinkovitost in trajnost) transakcij EIB glede na njihove posebne regionalne cilje, kakor so bili prvotno opredeljeni v okviru ustrezne zunanje politike EU, ter glede njihove dodane vrednosti (ki se opravi v sodelovanju z ocenjevalnimi službami EIB in Komisije);

b) oceni usklajenosti z ustreznimi zunanjepolitičnimi cilji in strategijami EU in dopolnjevanja in dodane vrednosti transakcij EIB v prvih letih veljavnosti mandata (2007–2013) v okviru posebnih regionalnih ciljev tega mandata in ustreznih kazalnikov storilnosti, ki jih določi Banka (in ki se opravi v sodelovanju z ocenjevalnimi službami EIB in Komisije).

V teh presojah se bo dodana vrednost dejavnosti EIB merila v primerjavi s tremi elementi: podporo ciljem politike EU, kakovost projektov samih in druge možnosti financiranja.

a) analizi finančnih potreb upravičencev, njihove absorpcijske sposobnosti in razpoložljivosti drugih virov zasebnega in javnega financiranja za ustrezne naložbe;

b) oceni sodelovanja med EIB in Komisijo in skladnosti njunih ukrepov;