Uredba Komisije (ES) št. 588/2001

z dne 26. marca 2001

o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 1165/98, ki se nanaša na kratkoročne statistike v zvezi z definicijami spremenljivk

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1165/98 z dne 19. maja 1998 [1] o kratkoročnih statističnih kazalcih in zlasti členov 3 in 17 (c) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Uredba (ES) št. 1165/98 je vzpostavila skupni okvir za pripravo kratkoročnih statistik Skupnosti o gospodarskem ciklusu.

(2) V skladu s členom 17 (c) Uredbe (ES) št. 1165/98 so nujno potrebni izvedbeni ukrepi v zvezi z opredelitvami spremenljivk, ki jih je treba zagotoviti.

(3) Ukrepi, ki jih določa ta uredba, so v skladu z mnenjem, ki ga je podal Odbor za statistični program, ustanovljen s Sklepom Sveta 89/382/EGS, Euratom [2],

SPREJELA NASLEDNJO ODLOČBO:

Člen 1

Opredelitve spremenljivk

Uredba (ES) št. 1165/98 v Prilogi A(c)(1), Prilogi B(c)(1), Prilogi C(c)(1) in Prilogi D(c)(1) določa spremenljivke, ki jih morajo vsebovati kratkoročne statistike. Opredelitve spremenljivk ter namen, karakteristike in izračuni ustreznih indeksov so podani v Prilogi.

Člen 2

Uporaba opredelitev

Države članice začnejo uporabljati opredelitve, določene v Prilogi, za zbiranje statističnih podatkov, na katere se nanaša Uredba (ES) št. 1165/98, najpozneje v enem letu po začetku veljavnosti te uredbe.

Države članice prilagodijo opredelitve statističnih podatkov, na katere se nanaša Uredba (ES) 1165/98, opredelitvam, določenim v Prilogi, najpozneje ob naslednji spremembi baznega leta, predvidenega v členu 11 Uredbe (ES) 1165/98.

Države članice pri uporabi opredelitev, določenih v Prilogi, ukrenejo vse potrebno, da zagotovijo ustrezne popravke obstoječih statističnih podatkov, na katere se nanaša Uredba (ES) št. 1165/98, s preračunavanjem ali ocenjevanjem tako, da bodo le-ti ustrezali tem opredelitvam.

Rezultati za spremenljivke, ki se od rezultatov spremenljivk, ki ustrezajo opredelitvam spremenljivk, določenim v Prilogi, ne bodo razlikovali za več od 0,2 %, bodo šteli za ustrezne.

Člen 3

Informacije o usklajenosti z opredelitvami

Vsaka država članica Komisiji na njeno zahtevo posreduje ustrezne informacije o usklajenosti statističnih podatkov z opredelitvami, določenimi v Prilogi.

Člen 4

Veljavnost

Ta uredba začne veljati 20. dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 26. marca 2001

Za Komisijo

Pedro Solbes Mira

Član Komisije

[1] UL L 162, 5.6.1998, str. 1.

[2] UL L 181, 28.6.1989, str. 47.

--------------------------------------------------

PRILOGA

OPREDELITEV NAMENA IN KARAKTERISTIK SPREMENLJIVK

Spremenljivka 110: Proizvodnja

Namen indeksa proizvodnje je meriti spremembe obsega proizvodnje v kratkih in enakomernih intervalih. Zagotavlja merjenje gibanja obsega dodane vrednosti v faktorskih stroških v danem referenčnem obdobju [1].

Indeks proizvodnje je teoretična kategorija, ki mora biti ocenjena na podlagi praktičnega merjenja.

Dodana vrednost v faktorskih stroških [2] se lahko izračuna iz prihodka od prodaje (brez DDV in drugih podobnih odbitnih davkov, ki so neposredno vezani na prihodek od prodaje), plus kapitalizirana proizvodnja, plus drugi prihodki iz poslovanja plus ali minus spremembe zalog, minus kupljeno blago in storitve, minus drugi davki na proizvode, ki so vezani na prihodek od prodaje, vendar se ne odštevajo, minus dajatve in davki, povezani s proizvodnjo.

Prihodki in izdatki, ki so v računovodskih izkazih podjetja prikazani kot finančni ali izredni, so izključeni iz dodane vrednosti.

Subvencije na proizvode in proizvodnjo so vključene v dodano vrednost v faktorskih stroških, medtem ko so vsi davki na proizvode in proizvodnjo izključeni.

Dodana vrednost v faktorskih stroških se izračuna v "bruto" vrednosti, saj se popravki vrednosti (kot je amortizacija) ne odštevajo.

Opomba:

posredne davke lahko razdelimo v tri skupine:

(i) Prva vključuje DDV in druge odbitne davke, ki so neposredno vezani na prihodek od prodaje in so izključeni iz prihodka od prodaje. Ti davki se od podjetij pobirajo postopoma in jih v celoti nosi končni kupec.

(ii) Druga skupina vključuje vse druge davke in dajatve, ki so povezani s proizvodi in so bodisi: (1) vezani na prihodek od prodaje in niso odbitni, ali pa so (2) davki na proizvode, ki niso vezani na prihodek od prodaje. Sem sodijo davki in dajatve na uvoz in davki na proizvodnjo, izvoz, prodajo, transfer, najem ali dobavo blaga in storitev, ali so posledica njihove uporabe za lastno potrošnjo ali lastne investicije.

(iii) Tretja skupina se nanaša na davke in dajatve, vezane na proizvodnjo. To so obvezna, nevračljiva plačila v denarju ali v naravi, ki jih pobira država ali institucije Evropske unije v zvezi s proizvodnjo in uvozom blaga in storitev, zaposlovanjem, lastnino ali uporabo zemljišč, stavb ali drugih sredstev, ki se uporabljajo v proizvodnji, ne glede na količino in vrednost blaga alistoritev, ki se proizvajajo oziroma prodajajo.

Teoretična formula za indeks proizvodnje (Q) je količinski indeks Laspreyesovega tipa, t.j.

+++++ TIFF +++++

Vendar podatki, ki so potrebni za izračun takega indeksa, niso na razpolago mesečno. V praksi se uporabljajo ustrezni približki, npr.:

- bruto vrednost proizvodnje (deflacionirana),

- obseg,

- prihodek od prodaje (deflacioniran),

- input dela,

- input surovin,

- input energije.

Odvisno od metode ocenjevanja pa mora indeks proizvodnje upoštevati:

- spremembe vrste in kakovosti proizvodov in inputov,

- spremembe zalog dokončanega blaga in nedokončane proizvodnje blaga in storitev,

- spremembe v tehničnem input-output razmerju (predelovalne tehnike),

- storitve, ki so povezane z doseganjem dodane vrednosti, sestavljanje, montaža, namestitev, popravila, načrtovanje, inženiring, izdelava programske opreme.

Spremenljivka 115: Gradbeništvo — gradnja stavb

Spremenljivka 116: Gradbeništvo — gradnja inženirskih objektov

Namen in karakteristike indeksov za spremenljivko 110 (gradbeništvo) veljajo tudi za indekse spremenljivk v zvezi s stavbami in inženirskimi objekti.

Razdelitev gradbeništva na stavbe in inženirske objekte temelji na klasifikaciji gradbenih objektov (Classification of Types of Construction — CC; Enotna klasifikacija vrst objektov). Namen indeksov je prikaz razvoja dodane vrednosti za vsako od obeh glavnih področij gradbeništva, to je za stavbe in inženirske objekte. Ti indeksi se izračunavajo na osnovi informacij (deflacioniran output, ure dela, gradbena dovoljenja) za proizvode v CC, ter nato z agregiranjem indeksov gradbeništva, v skladu s CC, do ravni področja.

Spremenljivka 120: Prihodek od prodaje

Namen indeksa prihodka od prodaje je prikazati razvoj trga blaga in storitev.

Prihodek od prodaje [3] vključuje skupne fakturirane zneske, ki jih opazovana enota zaračuna v referenčnem obdobju, kar je enako tržni prodaji blaga in storitev, dobavljenih tretjim osebam.

Prihodek od prodaje vključuje vse dajatve in davke na blago in storitve, ki jih je enota zaračunala, z izjemo DDV, ki ga je enota zaračunala stranki in drugih podobnih odbitnih davkov, ki so neposredno vezani na prodajo.

Prihodek od prodaje prav tako vključuje vse druge stroške (prevoz, embalaža, itd.), ki se prenašajo na kupca tudi, če so na računu prikazani posebej.

Znižanja cen, rabate in popuste ter vrednost vrnjene embalaže je treba odšteti. Znižanja cen, popuste in dobropise, ki so strankam odobrena naknadno, na primer ob koncu leta, se ne upoštevajo.

Prihodki, ki so v računovodskih izkazih podjetij uvrščeni med druge prihodke iz poslovanja, finančne prihodke in izredne prihodke, so izključeni iz prihodka od prodaje. Subvencije, prejete od nacionalnih organov ali ustanov Evropske unije, so prav tako izključene.

Glede na to opredelitev prihodek od prodaje ponavadi vključuje naslednje postavke:

- prodajo lastnih proizvodov,

- prodajo proizvodov, ki so jih proizvedli podizvajalci,

- prodajo blaga, kupljenega za nadaljnjo prodajo v enakem stanju, kot je bilo dobavljeno,

- fakturirane opravljene storitve,

- prodajo stranskih proizvodov,

- fakturirane stroške za embalažo in prevoz,

- delovne ure, fakturirane tretjim strankam za delo, ki so ga opravili podizvajalci,

- fakturirano montažo, namestitev in popravila,

- fakturirani obroki (obročno odplačevanje),

- fakturirani razvoj programske opreme in licenc za programsko opremo,

- prodajo dobavljene električne energije, plina, toplote, pare in vode,

- prodajo odpadnih snovi in ostankov.

Glede na prihodke, v računovodskih izkazih podjetja [4] razvrščene kot drugi prihodki iz poslovanja, finančni prihodki in izredni prihodki, so na splošno izključene naslednje postavke:

- provizije,

- zakupnine in najemnine,

- zakupnine za lastne proizvodne enote in stroje, če jih uporabljajo tretje osebe,

- zakupnine za bivalne prostore v lasti podjetja,

- prejemki na podlagi licenčnin,

- prejemki iz objektov, namenjenih zaposlenim (na primer iz tovarniške menze),

- usredstveni lastni proizvodi in lastne storitve,

- prodaje lastnih zemljišč in osnovnih sredstev,

- prodaje ali dajanja v zakup lastnega premoženja,

- prodaje delnic in deležev,

- prejemki od obresti in dividend,

- subvencije,

- drugi izredni prihodki.

Zgornje postavke pa so lahko vključene, če z njimi opazovane enote ustvarjajo prihodek od prodaje v glavni dejavnosti poslovanja.

Spremenljivka 121: Prihodek od prodaje z domačega trga

Spremenljivka 122: Prihodek od prodaje s tujega trga

Namen in karakteristike indeksov za spremenljivko 120 (prihodek od prodaje) veljajo tudi za indekse prihodka od prodaje z domačega trga in s tujega trga.

Indekse prihodka od prodaje je potrebno ločiti na indekse prihodka od prodaje z domačega in s tujega trga glede na prvi namembni kraj proizvoda in glede na spremembo lastništva (ne glede na to, ali gre tudi za ustrezne fizične premike blaga preko meja). Namembni kraj se določi na podlagi stalnega bivališča tretje osebe, ki je kupila blago in storitve. Domači trg je opredeljen tako, da tretje osebe prebivajo na istem nacionalnem ozemlju kot opazovana enota.

Spremenljivka 123: Obseg prodaje

Obseg prodaje predstavlja vrednost prihodka od prodaje v stalnih cenah in je kot tak tudi količinski indeks. Lahko se izračuna kot prihodek od prodaje v tekočih cenah, korigiran z deflatorjem prodaje ali kot količinski indeks dobljen neposredno iz količin prodanega blaga.

Podatki o obsegu prodaje (spremenljivka 123) se lahko uporabijo namesto deflatorja prodaje (spremenljivka 330) v Prilogi C (trgovina na drobno in popravila) Uredbe (ES) št. 1165/98.

Spremenljivka 130: Nova prejeta naročila v gradbeništvu

Namen indeksa novih prejetih naročil je prikazati razvoj povpraševanja po blagu in storitvah, saj je pokazatelj bodoče gradbene dejavnosti. Prav tako je smiselno prikazati, ali gre za povpraševanje z domačega ali s tujega trga.

Naročilo je opredeljeno kot vrednost pogodbe, ki povezuje proizvajalca in tretjo osebo v smislu dobave blaga in storitev s strani proizvajalca. Naročilo je sprejeto, kadar je po proizvajalčevi presoji dovolj dokazov o tem, da gre za veljaven dogovor.

Nova naročila se nanašajo na blago in storitve, ki jih bo preskrbela opazovana enota, vključno s tistimi, ki jih bodo preskrbeli podizvajalci.

Od vrednosti naročil je treba odšteti naslednje postavke:

- DDV in druge podobne odbitne davke, ki so neposredno povezani s prihodkom,

- znižanja cen, popuste in odbitke, ki so dani ob času naročila, kot tudi vrednost embalaže, za katero se pričakuje, da bo vrnjena po dobavi,

- subvencije, prejete od nacionalnih organov ali institucij Evropske unije.

Naročil iz preteklih obdobij, ki so bila preklicana v opazovanem obdobju, se ne odšteva od novih prejetih naročil, prav tako pa se zaradi takega preklica ne spreminja indeksov za pretekla obdobja.

Nova naročila vključujejo vse dajatve in davke na blago in storitve, ki jih bo enota zaračunala, razen DDV in drugih podobnih odbitnih davkov, ki so neposredno povezani s prihodkom od prodaje.

Vrednost novih naročil prav tako vključuje vse druge bremenitve (prevoz, embalaža itd.), ki se prenašajo na kupca, tudi če so prikazane na računu posebej.

Spremenljivka 131: Nova naročila z domačega trga

Spremenljivka 132: Nova naročila z tujega trga

Namen in karakteristike indeksov za spremenljivko 130 (nova prejeta naročila) veljajo tudi za indekse prihodka od prodaje z domačega in s tujega trga.

Indekse prejetih novih naročil je potrebno ločiti na indekse prejetih domačih in tujih novih naročil glede na poreklo naročila in na podlagi spremembe lastništva. Poreklo se določi glede na prebivališče tretje osebe, ki je izvršila naročilo. Domači trg je opredeljen s tem, da tretje osebe prebivajo na istem gospodarskem območju (glej opredelitev gospodarskega območja pri koncu te priloge) kot opazovana enota.

Spremenljivka 135: Nova prejeta naročila v gradbeništvu — stavbe

Spremenljivka 136: Nova prejeta naročila v gradbeništvu — inženirski objekti

Namen in karakteristike indeksov za spremenljivko 130 (nova prejeta naročila) veljajo tudi za spremenljivke novih prejetih naročil za stavbe in inženirske objekte.

Razdelitev novih prejetih naročil na stavbe in inženirske objekte temelji na klasifikaciji gradbenih objektov (CC). Ti indeksi so namenjeni prikazu bodoče možne proizvodnje za vsako od dveh glavnih področij gradbeništva, stavb in inženirskih objektov. Ti indeksi se izračunajo na osnovi informacij o naročilih proizvodov, uvrščenih v CC, in nato z agregiranjem teh indeksov v indeks proizvodnje, v skladu s CC, do ravni področja.

Spremenljivka 210: Število delovno aktivnih oseb

Namen indeksa števila delovno aktivnih oseb je prikazati razvoj zaposlovanja v industriji, gradbeništvu in storitvenih dejavnostih.

Število delovno aktivnih oseb je opredeljeno kot skupno število oseb, ki delajo v opazovani enoti (vključno z lastniki, ki delajo v enoti, partnerji, ki redno delajo v enoti, in pomagajočimi družinskimi člani), in osebe, ki delajo zunaj enote, vendar ji pripadajo in jih enota plačuje (npr. trgovinski predstavniki, dostavno osebje, skupine za popravila in vzdrževanje). Vključuje tudi osebe, ki so odsotne krajši čas (npr. na bolniškem dopustu, na plačanem ali izrednem dopustu), pa tudi tiste, ki stavkajo, vendar ne vključuje oseb, ki so odsotne nedoločen čas. Prav tako vključuje osebe, ki delajo s skrajšanim delovnim časom, ki so tako obravnavane po zakonu zadevne države in so na plačilnem seznamu, ter sezonske delavce, vajence in osebe, ki delajo doma in so na plačilnem seznamu.

Število zaposlenih delovno aktivnih oseb izključuje delovno silo, ki jo enoti zagotavljajo druga podjetja, osebe, ki v imenu drugih podjetij opravljajo popravila in vzdrževalna dela v opazovani enoti, ter tiste, ki so na obveznem služenju vojaškega roka.

Pomagajoči družinski člani so osebe, ki živijo z lastnikom enote in redno delajo v enoti, vendar nimajo sklenjene pogodbe o zaposlitvi ter za opravljeno delo ne prejemajo plačila. To je omejeno na tiste osebe, ki niso na plačilnem seznamu druge enote, kjer opravljajo svojo osnovni poklic.

Glede na to opredelitev so vključene naslednje skupine:

- vse plačane zaposlene osebe, vključno z naslednjimi kategorijami, če so vključene na plačilni seznam:

- osebe, ki delajo doma,

- vajenci/pripravniki,

- lastniki, ki delajo in so za to plačani, ter plačani družinski člani,

- osebe na začasnem dopustu (porodniški dopust, bolniški dopust, stavkajoči, izprtje itd.) za določen čas,

- osebe, ki delajo s skrajšanim delovnim časom,

- osebe, zaposlene za določen čas,

- sezonski delavci,

- neplačane delovno aktivne osebe:

- neplačani lastniki, ki delajo,

- pomagajoči družinski člani [5].

Izključene so naslednje skupine:

- osebe, ki jih posredujejo agencije (razen pri dejavnostih, v katere so take agencije uvrščene),

- osebe na neomejenem dopustu (npr. dolgotrajna bolezen, vojaško ali civilno služenje vojaškega roka),

- osebe, ki izvajajo popravila ali vzdrževalna dela v imenu drugih opazovanih enot in drugo osebje, izposojeno od drugih opazovanih enot,

- družinski člani, ki so vključeni na plačilni seznam druge enote, kjer opravljajo svoj osnovni poklic.

Število zaposlenih delovno aktivnih oseb se določi kot reprezentativno število za referenčno obdobje.

Spremenljivka 211: Število zaposlenih oseb

Število zaposlenih oseb se uporablja kot začasen približek števila delovno aktivnih oseb.

Število zaposlenih oseb je opredeljeno kot število tistih oseb, ki delajo za določenega delodajalca in imajo sklenjeno pogodbo o zaposlitvi ter prejemajo nadomestila v obliki plač, honorarjev, nagrad, plačil za akordno delo ali plačil v naravi.

Razmerje delodajalca in delojemalca obstaja, kadar podjetje in oseba skleneta formalen ali neformalen dogovor, pri čemer obe stranki tak dogovor ponavadi skleneta prostovoljno, in v skladu s katerim ta oseba dela za podjetje v zameno za nadomestilo v gotovini ali v naravi.

Šteje se, da oseba svojo plačo zasluži v določeni enoti, če plačo prejema pri tej enoti, ne glede na to, kje opravlja svoje delo (v proizvodni enoti ali zunaj nje). Za osebo, ki jo posreduje agencija za začasno zaposlovanje, šteje tista oseba, ki je zaposlena pri agenciji za začasno zaposlovanje in ne v enoti (stranka), v kateri opravlja delo.

Glede na to opredelitev so vključene naslednje skupine:

- lastniki, ki so plačani za svoje delo,

- študenti, ki imajo formalno zadolžitev, s katero prispevajo k proizvodnemu procesu v enoti v zameno za nadomestilo in/ali izobraževanje,

- zaposlene osebe na podlagi pogodbe, ki je posebej oblikovana z namenom spodbujanja zaposlovanja brezposelnih oseb,

- osebe, ki delajo doma, kadar obstaja izrecni dogovor, da se osebe, ki delajo doma, plačuje na podlagi opravljenega dela in so vključene na plačilni seznam.

Število zaposlenih oseb vključuje tudi osebe, ki delajo s skrajšanim delovnim časom, sezonske delavce, osebe, ki stavkajo, ali tiste na kratkoročnem dopustu, vendar ne vključuje oseb na dolgoročnem dopustu.

Število zaposlenih oseb ne vključuje prostovoljcev.

Število zaposlenih oseb se določi kot reprezentativno število v referenčnem obdobju.

Spremenljivka 220: Opravljene delovne ure

Namen indeksa opravljenih delovnih ur je prikazati gibanje obsega opravljenega dela.

Skupno število ur, ki so jih opravili zaposleni, predstavlja agregirano število dejansko opravljenih ur za doseganje rezultatov opazovane enote v referenčnem obdobju.

Ta spremenljivka izključuje plačane ure, ki dejansko niso bile opravljene, kot so: letni dopust, prazniki in bolniški dopust. Prav tako izključuje odmor za prehrano ter čas prevoza med domom in delovnim mestom.

Vključene so ure, ki so bile dejansko opravljene med normalnim delovnim časom; ure, ki so bile opravljene dodatno; čas, ki se porabi na delovnem mestu za naloge, kot so priprava na delo, in čas, ki je potreben za kratek odmor na delovnem mestu.

Kadar točno število dejansko opravljenih ur ni znano, se lahko le-to oceni na podlagi teoretičnega števila delovnih ur in povprečne stopnje odsotnosti (bolezen, porodniška, itd.).

Glede na to opredelitev so vključene naslednje postavke:

- skupno število vseh dejansko opravljenih delovnih ur:

- med rednim delovnim časom,

- nadure, plačane ali neplačane [6],

- nočno delo, delo ob nedeljah ali državnih praznikih.

- čas, porabljen za naloge, kot so priprava na delo, priprava, vzdrževanje in čiščenje orodja in strojev ter pisanje delovnih kartic in poročil,

- čas, porabljen na delovnem mestu, med katerim se ne opravi nikakršnega dela, na primer zaradi zastojev strojev, nesreč ali občasnega pomanjkanja dela, vendar se plača v skladu s pogodbo o zaposlovanju,

- čas kratkega odmora na delovnem mestu, vključno z odmorom za čaj in kavo.

Izključene postavke so:

- plačane, vendar neopravljene ure zaradi dopusta, bolniške, nesreč, stavk, izprtij, stagnacije itd.,

- čas, porabljen za prehrano med delovnim časom,

- prevoz med domom in delovnim mestom.

Spremenljivka 230: Plače

Namen indeksa plač je ugotoviti približke gibanj plač.

Plače so opredeljene kot sredstva za zaposlene, v denarju ali naravi, ki se izplača vsem osebam na plačilnem seznamu (vključno z delavci na domu) v zameno za delo, ki ga opravijo v določenem obračunskem obdobju, ne glede na to ali se izplača na osnovi delovnega časa, delovnih rezultatov ali dela na akord in ne glede na to, ali se izplačuje redno.

Plače vključujejo tudi vrednost prispevkov za socialno varnost, davkov na dohodek itd., ki jih plačuje zaposleni, tudi kadar jih dejansko odtegne delodajalec in jih v imenu zaposlenega vplača neposredno skladom socialnega zavarovanja, davčnim organom itd. Plače ne vključujejo prispevkov za socialno varnost, ki jih plačuje delodajalec.

Plače vključujejo: vse nagrade, bonuse, plačila ex gratia, trinajste plače, odpravnine, dodatke za namestitev, prevoz, življenjske stroške in družinske dodatke, napitnine, provizije, sejnine itd., ki jih prejmejo zaposleni, kot tudi davke, prispevke za socialno varnost in druge zneske, ki jih plačujejo zaposleni in jih pri viru odtegne delodajalec.

Plačila za delavce, ki jih posreduje agencija za začasno zaposlovanje, niso vključena v plače.

V skladu s to opredelitvijo so vključene naslednje postavke:

- vse osnovne plače, ki se izplačujejo v rednih presledkih,

- zvišane stopnje plačil za nadure, nočno delo, delo ob koncu tedna itd.,

- dodatki, nagrade ali bonusi, ki jih plačuje delodajalec, kot so:

- življenjski stroški, stroški namestitve, lokalni dodatki ali dodatki za delo v tujini,

- nadomestila za prehrano,

- nadomestila za prevoz na delo in z dela,

- regresi za dopust, trinajsta plača,

- nadomestilo za neizkoriščeni letni dopust,

- dodatek za osebno delovno uspešnost in uspešnost poslovanja,

- posebni dodatki za izjemne delovne pogoje, na primer zaradi dela v prašnem ali umazanem okolju, na visoki temperaturi, v dimu, v nevarnih razmerah itd.,

- odpravnine, ki se dejansko izplačajo odpuščenim presežnim delavcem,

- dodatki za predlagane izboljšave in nadomestila za pravico do izkoriščanja patenta, izplačana zaposlenim,

- honorarji direktorjev in zaposlenih,

- družinski dodatki, ki jih delodajalec izplača na podlagi kolektivne pogodbe,

- provizije,

- vrednost nagradnih delnic, ki se zaposlenim razdelijo brez plačila,

- plačila, ki jih zaposleni prejmejo od delodajalcev na podlagi varčevalnih ali drugih shem,

- davki, prispevki in drugi zneski, ki jih plačujejo zaposleni in odtegnejo delodajalci,

- vsa plačila v naravi.

Izključene so naslednje postavke:

- zakonsko določeni prispevki za socialno varnost, ki jih plačuje delodajalec,

- kolektivno dogovorjeni, pogodbeno določeni in prostovoljni prispevki za socialno varnost, ki jih plačuje delodajalec,

- dodatna plačila za socialno varnost (socialni prispevki, ki jih delodajalec plačuje neposredno),

- plačila, izplačana zaposlenim za nabavo orodja, opreme in posebne obleke, ki jo potrebujejo za svoje delo ali tisti del njihovih plač, ki ga morajo v skladu s svojimi pogodbami o zaposlitvi nameniti za take nakupe,

- davki, ki jih delodajalec plačuje na skupno vrednost izplačanih plač,

- povrnitev stroškov, ki so jih zaposleni imeli zaradi potovanj, premestitev, ločenega življenja, bivanja v hotelih, ali reprezentančnih stroškov, stroškov telefoniranja itd. med opravljanjem delovnih dolžnosti,

- stroški izobraževanja, razen plač vajencem,

- nadomestila plač, ki jih delodajalec neprekinjeno plačuje v primeru bolezni, nesreče pri delu, porodniškega dopusta ali dela s skrajšanim delovnim časom,

- drugi stroški dela, ki jih plačuje delodajalec:

- stroški zaposlovanja,

- povračila tekočih stroškov prevoza zaposlenih na delo in z dela, ne glede na to ali se prevoz izvaja z lastnimi sredstvi podjetja ali ga v imenu podjetja izvajajo tretje osebe, plačila sindikalnim skladom,

- možnost ugodnega nakupa delnic [7].

Pri ovrednotenju plačila v naravi se uporablja naslednje pravilo: plačila v naravi, izplačana z blagom ali storitvami, ki jih proizvaja delodajalec, se ovrednotijo po proizvajalčevih cenah; plačila v naravi, ki jih delodajalec kupi, se ovrednotijo po tržnih cenah.

Spremenljivka 310: Proizvajalčeve prodajne cene

Namen indeksa proizvajalčevih prodajnih cen je meriti mesečna gibanja kupoprodajnih cen v gospodarskih dejavnosti.

Z indeksom proizvajalčevih prodajnih cen na domačem trgu se merijo povprečna gibanja cen vsega blaga in z njimi povezanih storitev, ki se prodajajo na domačem trgu. Indeks cen na tujih trgih kaže povprečno gibanje cen (pretvorjenih v nacionalno valuto) blaga in z njim povezanih storitev, ki se prodajajo zunaj domačega trga. Agregacija obeh indeksov kaže povprečno gibanje cen blaga in z njim povezanih storitev, ki izhajajo iz opazovane gospodarske dejavnosti.

Bistvenega pomena je, da se pri tem upoštevajo vse karakteristike, ki določajo ceno proizvoda, vključno s količino prodanih proizvodov, opravljenega prevoza, rabatov, pogojev servisiranja, garancijskih pogojev in namembnega kraja. Specifikacija mora biti oblikovana tako, da lahko opazovano podjetje v naslednjih referenčnih obdobjih identificira točno določeni proizvod in ugotovi ustrezno ceno proizvoda.

Pri opredelitvi cen se uporabljajo naslednja pravila:

- ustrezna cena franko tovarna [8], ki vključuje vse dajatve in davke na blago in storitve, ki jih je fakturiralo podjetje, vendar izključuje DDV, ki ga podjetje zaračunalo stranki, ter podobne odbitne davke, ki so neposredno vezani na prihodek.

- kadar so vključeni stroški prevoza, morajo biti del specifikacij proizvodov,

- zaradi prikaza dejanskega razvoja gibanja cen mora biti navedena dejanska kupoprodajna cena in ne cena iz cenika,

- indeks proizvajalčevih prodajnih cen mora upoštevati spremembe kakovosti proizvodov,

- cene, zbrane v obdobju t, se morajo nanašati na naročila, ki so knjižena v obdobju t (čas naročila), in ne na čas, ko je blago zapustilo tovarno,

- pri proizvajalčevih prodajnih cenah na tujih trgih je treba cene izračunati na državnih mejah, franko naloženo v pristanišču (fob).

Zbrani podatki o cenah naj se po možnosti nanašajo na določen dan sredi referenčnega obdobja. Če za zadevni dan ni na razpolago podatkov o cenah, lahko cena predstavlja povprečje celega obdobja.

Indeksi proizvajalčevih prodajnih cen v gradbeništvu se lahko uporabljajo kot približek za spremenljivko stroškov gradnje. Merijo gradnjo stanovanjskih stavb, brez stavb za posebne namene in nebivalnih stavb. Cene zemljišč ter honorarji arhitektov in drugi honorarji niso vključeni. Odražajo cene, ki jih je stranka plačala gradbenemu podjetju. Zato ne odražajo le spremembe faktorskih stroškov gradnje, temveč tudi spremembe v produktivnosti in profitu. Poleg tega obstaja časovna razlika med prodajno ceno in stroški proizvodnje.

Spremenljivka 311: Proizvajalčeve prodajne cene na domačem trgu

Spremenljivka 312: Proizvajalčeve prodajne cene na tujih trgih

Namen in karakteristike indeksov za spremenljivko 310 (proizvajalčeve prodajne cene) veljajo tudi za indekse proizvajalčevih prodajnih cen na domačem trgu in na tujih trgih.

Indeksi proizvajalčevih prodajnih cen na domačem in tujih trgih zahtevajo izračunavanje indeksov proizvajalčevih prodajnih cen glede na namembni kraj proizvoda. Namembni kraj se določi kot stalno bivališče tretje osebe, ki je naročila ali kupila proizvod. Domači trg je opredeljen s tem, da tretje osebe stalno bivajo na istem nacionalnem ozemlju kot opazovana podjetja.

Spremenljivka 313: Indeksi povprečnih vrednosti

Indeks povprečne vrednosti se lahko uporabi kot približek za proizvajalčeve prodajne cene na tujih trgih.

Za potrebe tega indeksa se povprečne vrednosti izračunajo kot vrednost prodaje proizvodov, deljena s prodano količino, ki izhajajo iz podatkov o zunanjetrgovinskem poslovanju. Ta povprečna vrednost se nato obravnava kot povprečna cena proizvoda, indeks pa se izračuna enako kot pri tradicionalnih indeksih prodajnih cen.

Spremenljivka 320: Stroški gradnje

Namen indeksa stroškov gradnje je prikazati razvoj stroškov, ki jih ima izvajalec pri izvajanju gradbenega procesa.

Indeks je sestavljen iz indeksov stroškov (stroški materiala in stroški dela) in kaže razvoj cen proizvodnih faktorjev, ki se uporabljajo v gradbeni industriji.

Ta indeks stroškov gradnje se izračuna, kot sledi:

+++++ TIFF +++++

Stroški, ki tvorijo komponente stroškov gradnje, so tudi instalacije in oprema, prevoz, energija in drugi stroški.

Honorarji arhitektov niso del stroškov gradnje.

Spremenljivka 321: Stroški materiala

Indeks stroškov materiala se ponavadi izračunava z uporabo cen materialov. Cene materialov morajo temeljiti na dejanskih cenah, ne pa na cenah, navedenih v cenikih. Cene morajo temeljiti na vzorcu proizvodov in dobaviteljev. Cene se ovrednotijo brez DDV.

Spremenljivka 322: Stroški dela

Indeks stroškov dela bi moral pokrivati plače ter prispevke za socialno varnost za vse zaposlene. Prispevki za socialno varnost vključujejo: (i) zakonsko določene prispevke za socialno varnost, ki jih plačuje delodajalec, (ii) kolektivno dogovorjene, pogodbene in prostovoljne prispevke za socialno varnost, ki jih plačuje delodajalec in (iii) prispevke za socialno varnost, ki jih plačuje delodajalec neposredno.

Spremenljivka 411: Gradbena dovoljenja: število stanovanj

Namen indeksa števila stanovanj iz gradbenih dovoljenj, je treba prikazati prihodnji razvoj gradbene dejavnosti v smislu števila enot.

Gradbeno dovoljenje je dovoljenje za začetek del na gradbenem projektu. Kot tako je končna faza urbanističnih in gradbenih dovoljenj, ki jih izdajo nacionalni organi pred pričetkom del.

Indeks, ki temelji na takih dovoljenjih, mora biti dober pokazatelj obsega dela v gradbeni dejavnosti v bližnji prihodnosti, to pa ni tako, kadar se velik delež gradbenih dovoljenj ne realizira ali kadar med pridobitvijo dovoljenja in začetkom gradnje preteče daljše obdobje.

Indeksi števila gradbenih dovoljenj se izračunavajo za enostanovanjske hiše in za stanovanjske hiše z dvema ali več stanovanji. Stanovanje je soba ali več sob s pomožnimi prostori v trajni stavbi ali njihov gradbeno ločeni del, ki je glede na način gradnje, obnove, predelave in tako dalje namenjen zasebnemu bivanju. Imeti mora ločen dostop do ceste (neposredno ali preko vrta ali zemljišča) ali do skupne površine znotraj stavbe (stopnišča, prehoda, galerije in tako dalje). Ločene bivalne sobe, ki se uporabljajo kot del stanovanja, štejejo za del stanovanja. Stanovanje je torej lahko sestavljeno tudi iz ločenih stavb v istem kompleksu, pod pogojem, da so le-te jasno namenjene za prebivanje istega zasebnega gospodinjstva.

Spremenljivka 412: Gradbena dovoljenja: kvadratni metri uporabne talne površine ali alternativno merilo velikosti

Namen indeksa uporabne talne površine iz gradbenih dovoljenj je pokazati bodoči razvoj gradbene dejavnosti v smislu njenega obsega.

Gradbeno dovoljenje je dovoljenje za začetek del na gradbenem projektu. Kot tako je končna faza urbanističnih in gradbenih dovoljenj, ki jih izdajo nacionalni organi pred pričetkom del.

Indeks, ki temelji na takih dovoljenjih, mora biti dober pokazatelj obsega dela v gradbeni dejavnosti v bližnji prihodnosti, to pa ni tako, kadar se velik delež gradbenih dovoljenj ne realizira ali kadar med pridobitvijo dovoljenja in začetkom gradnje preteče daljše obdobje.

Ta indeks se izračunava na podlagi kvadrature uporabne talne površine stavb, za katere so bila izdana gradbena dovoljenja. Uporabna talna površina stavbe [9] se meri v okviru zunanjih zidov, brez:

- gradbenih površin (npr. področij označb, podpor, stebrov, opornikov, jaškov, dimnikov),

- funkcionalnih površin za pomožno rabo (npr. površine, zasedene s kurilnimi ali prezračevalnimi napeljavami ali z električnimi generatorji),

- prehodnih površin (npr. območje stopnišč, dvigal, pomičnih stopnic).

Del skupne uporabne površine stavbe, ki se uporablja za bivanje, vključuje tudi površine, namenjene kuhinjam, dnevnim sobam, spalnicam in pomožnim sobam, kletem in skupnim sobam, ki jih uporabljajo lastniki stanovanjskih enot.

Lahko se uporabijo tudi druge mere, pod pogojem, da se jasno in dosledno uporabljajo v državah članicah, kot to dovoljuje Priloga B(c)(1) k Uredbi (ES) št. 1165/98.

Uredba (ES) št. 1165/98 se pri zahtevanju podatkov o gradbenih dovoljenjih za različne kategorije stavb sklicuje na klasifikacijo CC. Kategorija "drugi objekti" iz Uredbe (ES) št. 1165/98 vključuje naslednje kategorije klasifikacije CC:

- gostinske stavbe,

- trgovske in druge stavbe za storitvene dejavnosti,

- stavbe za promet in stavbe za izvajanje elektronskih komunikacij,

- industrijske stavbe in skladišča,

- stavbe splošnega družbenega pomena

- druge nestanovanjske stavbe.

Spremenljivka 330: Deflator prodaje

Namen deflatorja prodaje je prilagoditi prihodek od prodaje glede na vpliv sprememb cen.

Deflator prodaje v trgovini na drobno je deflator prodanega blaga in ne opravljenih storitev.

Cene, uporabljene za izračun deflatorja za določeno dejavnost, se izračunajo kot ponderirano povprečje indeksov cen ustreznega blaga za to dejavnost. Bistvenega pomena je, da se pri tem upoštevajo vse karakteristike proizvoda, ki določajo ceno, vključno s količino prodanih proizvodov, opravljenim transportom, rabati, garancijskimi pogoji in namembnim krajem.

Specifikacija mora biti oblikovana tako, da lahko opazovana enota v naslednjih referenčnih obdobjih identificira točno določeni proizvod in ugotovi ustrezno ceno zanj.

Zaradi prikaza dejanskega razvoja gibanja cen mora biti podana dejanska kupoprodajna cena in ne cena, navedena v ceniku.

Zbrani podatki o cenah naj se po možnosti nanašajo na določeni dan v mesecu.

Opredelitev gospodarskega ozemlja

Gospodarsko ozemlje vključuje naslednje postavke:

- geografsko ozemlje, ki ga upravlja nacionalna vlada in znotraj katerega se osebe, blago, storitve in kapital prosto gibljejo,

- morebitne proste cone, vključno s skladišči v prosti carinski coni,

- nacionalni zračni prostor, teritorialne vode in epikontinentalni pas, ki se nahaja v mednarodnih vodah, do katerih ima država izključno pravico,

- teritorialne enklave, tj. geografska ozemlja, ki se nahajajo drugod po svetu in jih v skladu z mednarodnimi pogodbami ali sporazumi med državami uporabljajo nacionalni organi te države (veleposlaništva, konzulati, vojne baze, znanstvene baze itd.),

- nahajališča nafte, zemeljskega plina itd. v mednarodnih vodah zunaj epikontinentalnega pasu te države, na katerih delajo enote s stalnim bivališčem na ozemlju, ki je bilo predhodno opredeljeno.

Gospodarsko ozemlje izključuje naslednje postavke:

- ekstrateritorialne enklave (tj. dele lastnega nacionalnega ozemlja, ki ga uporabljajo nacionalni organi drugih držav, ustanove Evropske unije ali mednarodne organizacije v skladu z mednarodnimi pogodbami ali meddržavnimi sporazumi).

Ta opredelitev je usklajena z Evropskim sistemov računov (ESR) 1995, odstavki 2.05-2.06.

Razlika med domačim in tujimi trgi se za potrebe kratkoročnih statistik tolmači glede na ozemlje držav članic. Ta opredelitev se lahko v prihodnje spremeni zaradi upoštevanja posebnih evropskih in/ali monetarnih povezav v skladu z drugimi ustreznimi predpisi.

[1] Običajno razumevanje izraza "indeks proizvodnje" kot "razvoja dodane vrednosti" je v nasprotju z opredelitvijo "proizvodnje" v okviru nacionalnih računov ali strukturnih statistik podjetij, vendar je vseeno pravilen izraz, ki se tradicionalno uporablja na tem področju poslovnih statistik. Izraz "indeks dodane vrednosti" se v praksi nikoli ne uporablja. Ker indeks sledi razvoju proizvodnje v stalnih cenah, včasih uporabljamo izraz "indeks obsega proizvodnje". Izraz indeks proizvodnje se v tem besedilu vedno uporablja kot indeks količine, z drugimi besedami: v stalnih cenah.

[2] Nacionalni računi so uvedli koncept "dodane vrednosti v osnovnih cenah". V primerjavi z dodano vrednostjo, merjeno v faktorskih stroških, vključuje davke na proizvodnjo, vendar izključuje subvencije na proizvodnjo. Uskladitev z nacionalnimi računi lahko pomeni določene prednosti, tako da lahko države članice uporabijo koncept dodane vrednosti v osnovnih cenah kot približek za dodano vrednost, v faktorskih stroških.

[3] Izrazi "prihodek od prodaje" oz. "prodaja", "promet", "dobave" in "pošiljke" se v kontekstu kratkoročnih statistik pogosto uporabljajo kot sopomenke.

[4] Pravila nacionalnih računov naj bodo uporabljena kot vodilo, kaj je vključeno in kaj izključeno.

[5] Pomagajoči družinski člani so bili dodani zaradi načelnega pristopa, čeprav je težko pridobiti točne podatke.

[6] Podatke o neplačanih nadurah je v različnih državah članicah težko pridobiti, vendar so vseeno vključene zaradi načelnega pristopa.

[7] Možnosti ugodnega nakupa delnic so izključene predvsem zaradi praktičnih razlogov, ki so povezani s težavami glede usklajene opredelitve in zbiranja podatkov, čeprav pogosto štejejo kot nadomestilo za opravljeno delo, povezano s splošno uspešnostjo podjetja.

[8] Ali njen ekvivalent za dejavnosti zunaj proizvodnje.

[9] Opredelitev uporabne talne površine je usklajena s Klasifikacijo gradbenih objektov, ki se že sklicuje na Statistical Standards and Studies, št. 40, Združeni narodi, New York 1987 in na Statistical Standards and Studies, št. 43, Združeni narodi, New York 1994.

--------------------------------------------------