UREDBA (EU) št. 468/2014 EVROPSKE CENTRALNE BANKE

z dne 16. aprila 2014

o vzpostavitvi okvira za sodelovanje znotraj enotnega mehanizma nadzora med Evropsko centralno banko in pristojnimi nacionalnimi organi ter z imenovanimi nacionalnimi organi (okvirna uredba o EMN)

(ECB/2014/17)

SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 127(6) in člena 132 Pogodbe,

ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 34 Statuta,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (1) ter zlasti člena 4(3), člena 6 in člena 33(2) Uredbe,

ob upoštevanju Medinstitucionalnega sporazuma med Evropskim parlamentom in Evropsko centralno banko o praktičnih podrobnostih za uresničevanje demokratične odgovornosti in nadzora nad opravljanjem nalog, prenesenih na Evropsko centralno banko v okviru enotnega mehanizma nadzora (2),

ob upoštevanju javnega posvetovanja in preučitve, ki sta bila opravljena v skladu s členom 4(3) Uredbe (EU) št. 1024/2013,

ob upoštevanju predloga Nadzornega odbora in po posvetovanju s pristojnimi nacionalnimi organi,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Uredba (EU) št. 1024/2013 (v nadaljnjem besedilu: uredba o EMN) vzpostavlja enotni mehanizem nadzora (EMN), ki ga sestavljajo Evropska centralna banka (ECB) in pristojni nacionalni organi sodelujočih držav članic.

(2) V okviru člena 6 uredbe o EMN je ECB izključno pristojna za opravljanje mikrobonitetnih nalog, ki so nanjo prenesene s členom 4 navedene uredbe, v zvezi s kreditnimi institucijami s sedežem v sodelujočih državah članicah. ECB je odgovorna za učinkovito in skladno delovanje EMN ter za nadzorovanje delovanja sistema, in sicer na podlagi odgovornosti in postopkov iz člena 6 uredbe o EMN.

(3) Kadar je to primerno in brez poseganja v pristojnost in odgovornost ECB za naloge, ki so nanjo prenesene z uredbo o EMN, so pristojni nacionalni organi pod pogoji iz uredbe o EMN in iz te uredbe odgovorni za pomoč ECB pri pripravi in izvajanju vseh aktov, ki se nanašajo na naloge iz člena 4 uredbe o EMN v zvezi z vsemi kreditnimi institucijami, vključno s pomočjo pri dejavnostih preverjanja. V ta namen bi morali pristojni nacionalni organi pri izvajanju nalog iz člena 4 uredbe o EMN upoštevati navodila ECB.

(4) ECB, pristojni nacionalni organi in imenovani nacionalni organi morajo izvajati makrobonitetne naloge iz člena 5 uredbe o EMN ter upoštevati postopke usklajevanja, ki so določeni v navedeni uredbi, tej uredbi in upoštevnem pravu Unije, ne da bi to posegalo v vlogo Eurosistema in Evropskega odbora za sistemska tveganja.

(5) Znotraj EMN se nadzorne odgovornosti dodelijo ECB in pristojnim nacionalnim organom glede na pomembnost subjektov, ki spadajo pod EMN. Ta uredba določa zlasti posebno metodologijo za ocenjevanje te pomembnosti, kot zahteva člen 6(7) uredbe o EMN. ECB je pristojna za neposredni nadzor nad kreditnimi institucijami, finančnimi holdingi in mešanimi finančnimi holdingi s sedežem v sodelujočih državah članicah ter podružnicami v sodelujočih državah članicah, ki so jih ustanovile kreditne institucije s sedežem v nesodelujočih državah članicah, ki so pomembni. Pristojni nacionalni organi so odgovorni za neposredni nadzor nad subjekti, ki so manj pomembni, ne da bi to posegalo v pravico ECB, da se v posameznih primerih odloči, da bo sama neposredno nadzirala te subjekte, če je to potrebno za skladno uporabo nadzornih standardov.

(6) Da bi ECB upoštevala nedavne spremembe v zakonodaji Unije na področju sankcij in sodno prakso Evropskega sodišča za človekove pravice v zvezi z načelom ločitve med fazo preiskave in fazo odločanja, bo ustanovila neodvisno preiskovalno enoto, ki bo avtonomno preiskovala kršitve nadzorniških pravil in odločitev.

(7) Člen 6(7) uredbe o EMN določa, da mora ECB ob posvetovanju s pristojnimi nacionalnimi organi in na podlagi predloga Nadzornega odbora sprejeti in javno objaviti okvir za določitev praktičnih ureditev za sodelovanje med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi znotraj EMN.

(8) Člen 33(2) uredbe o EMN določa, da mora ECB v uredbah in sklepih objaviti podrobno operativno ureditev za izvajanje nalog, ki so nanjo prenesene z navedeno uredbo. Ta uredba vsebuje določbe za izvedbo člena 33(2) v zvezi s sodelovanjem med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi znotraj EMN.

(9) Posledično ta uredba tudi podrobneje oblikuje in določa postopke sodelovanja, ki so vzpostavljeni z Uredbo o EMN, med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi znotraj EMN ter, kjer je primerno, z imenovanimi nacionalnimi organi ter tako zagotavlja učinkovito in skladno delovanje EMN.

(10) ECB pripisuje velik pomen celoviti oceni kreditnih institucij, vključno z oceno bilance stanja, ki jo mora opraviti pred prevzemom svojih nalog. To velja tudi za vse države članice, ki postanejo članice euroobmočja in se tako pridružijo EMN po datumu začetka izvajanja nadzora v skladu s členom 33(2) uredbe o EMN.

(11) Za nemoteno delovanje EMN je bistveno, da ECB in pristojni nacionalni organi polno sodelujejo in si izmenjujejo vse informacije, ki bi lahko vplivale na njihove naloge, zlasti vse informacije, ki jih pristojni nacionalni organi pridobijo v zvezi s postopki, ki bi lahko vplivali na varnost in trdnost nadzorovanega subjekta ali na nadzorniške postopke v zvezi s temi subjekti –

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

DEL I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1 Vsebina in namen 1. Ta uredba določa pravila o naslednjem: (a) okvir iz člena 6(7) uredbe o EMN, tj. okvir za določitev praktičnih ureditev za izvajanje člena 6 uredbe o EMN v zvezi s sodelovanjem znotraj EMN, ki vključuje: (i) posebno metodologijo za ocenjevanje in pregledovanje, ali se nadzorovani subjekt razvrsti kot pomemben ali manj pomemben v skladu z merili iz člena 6(4) uredbe o EMN, in ureditve, ki izhajajo iz tega ocenjevanja; (ii) opredelitev postopkov, vključno z roki, tudi v zvezi z možnostjo pristojnih nacionalnih organov, da pripravijo osnutke odločitev, ki se pošljejo ECB v preučitev, glede odnosov med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi v zvezi z nadzorom pomembnih nadzorovanih subjektov; (iii) opredelitev postopkov, vključno z roki, glede odnosov med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi v zvezi z nadzorom manj pomembnih nadzorovanih subjektov. Taki postopki od pristojnih nacionalnih organov odvisno od primerov, določenih v tej uredbi, zahtevajo zlasti, da: — uradno obvestijo ECB o vsakem pomembnem nadzorniškem postopku; — na zahtevo ECB podrobneje ocenijo posamezne vidike postopka; — posredujejo ECB pomembne osnutke nadzorniških odločitev, o katerih ECB lahko izrazi svoja stališča. (b) sodelovanje in izmenjava informacij med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi znotraj EMN v zvezi s postopki, ki se nanašajo na pomembne nadzorovane subjekte in manj pomembne nadzorovane subjekte, vključno s skupnimi postopki, ki se uporabljajo za izdajanje dovoljenj za začetek opravljanja dejavnosti kreditne institucije, odvzemanje takih dovoljenj ter ocenjevanje pridobitev in odsvojitev kvalificiranih deležev; (c) postopki, ki se nanašajo na sodelovanje med ECB, pristojnimi nacionalnimi organi in imenovanimi nacionalnimi organi v zvezi z makrobonitetnimi nalogami in orodji v smislu člena 5 uredbe o EMN; (d) postopki, ki se nanašajo na tesno sodelovanje v smislu člena 7 uredbe o EMN in se uporabljajo med ECB, pristojnimi nacionalnimi organi in imenovanimi nacionalnimi organi; (e) postopki, ki se nanašajo na sodelovanje med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi v zvezi s členi 10 do 13 uredbe o EMN, vključno z nekaterimi vidiki, ki se nanašajo na nadzorniško poročanje; (f) postopki, ki se nanašajo na sprejetje nadzorniških odločitev, naslovljenih na nadzorovane subjekte in druge osebe; (g) jezikovna ureditev med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi ter med ECB in nadzorovanimi subjekti in drugimi osebami; (h) postopki, ki se uporabljajo za pooblastila ECB in pristojnih nacionalnih organov za sankcioniranje v okviru EMN v zvezi z nalogami, ki so prenesene na ECB z uredbo o EMN; (i) prehodne določbe. 2. Ta uredba ne vpliva na nadzorniške naloge, ki z uredbo o EMN niso prenesene na ECB in zato ostajajo v pristojnosti nacionalnih organov. 3. To uredbo je treba brati zlasti v povezavi s Sklepom ECB/2004/2 (3) in Poslovnikom Nadzornega odbora Evropske centralne banke (4), predvsem glede odločanja znotraj EMN, vključno s postopkom, ki se uporablja med Nadzornim odborom in Svetom ECB, kadar Svet ECB ne ugovarja, kot je navedeno v členu 26(8) uredbe o EMN, ter z drugimi upoštevnimi pravnimi akti ECB, vključno s Sklepom ECB/2014/16 (5).

Člen 2 Opredelitev pojmov V tej uredbi se uporabljajo opredelitve pojmov, ki so vsebovane v uredbi o EMN, razen če je določeno drugače, skupaj z naslednjimi opredelitvami: 1. „dovoljenje“ pomeni dovoljenje, kot je opredeljeno v točki (42) člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (6); 2. „podružnica“ pomeni podružnico, kot je opredeljena v točki (17) člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013; 3. „skupni postopki“ pomenijo postopke, ki so določeni v delu V v zvezi z izdajo dovoljenja za začetek opravljanja dejavnosti kreditne institucije, odvzemom dovoljenja za opravljanje take dejavnosti in odločitvami v zvezi s kvalificiranimi deleži; 4. „država članica euroobmočja“ pomeni državo članico, katere valuta je euro; 5. „skupina“ pomeni skupino podjetij, od katerih je vsaj eno kreditna institucija, ki jo sestavljajo nadrejena oseba in njene podrejene družbe, ali skupino podjetij, ki so med seboj povezana v smislu člena 22 Direktive 2013/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta (7), vključno s katero koli podskupino; 6. „skupna nadzorniška skupina“ pomeni skupino nadzornikov, ki so odgovorni za nadzor nad pomembnim nadzorovanim subjektom ali pomembno nadzorovano skupino; 7. „manj pomemben nadzorovani subjekt“ pomeni (a) manj pomemben nadzorovani subjekt v državi članici euroobmočja in (b) manj pomemben nadzorovani subjekt v državi članici zunaj euroobmočja, ki je sodelujoča država članica; 8. „manj pomemben nadzorovani subjekt v državi članici euroobmočja“ pomeni nadzorovani subjekt s sedežem v državi članici euroobmočja, ki nima statusa pomembnega nadzorovanega subjekta v smislu člena 6(4) uredbe o EMN; 9. „pristojni nacionalni organ“ pomeni pristojni nacionalni organ, kot je opredeljeno v točki 2 člena 2 uredbe o EMN. Ta opredelitev ne posega v ureditve po nacionalnem pravu, ki dodeljujejo nekatere nadzorniške naloge nacionalni centralni banki (NCB), ki ni določena kot pristojni nacionalni organ. V tem primeru NCB opravlja te naloge v okviru, določenem po nacionalnem pravu in tej uredbi. Sklicevanje na pristojni nacionalni organ v tej uredbi se v tem primeru ustrezno uporablja za NCB za naloge, ki so ji dodeljene po nacionalnem pravu; 10. „pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje“ pomeni pristojni nacionalni organ, ki ga sodelujoča država članica, s katero se vzpostavi tesno sodelovanje, določi v skladu z Direktivo 2013/36/EU (8) Evropskega parlamenta in Sveta; 11. „imenovani nacionalni organ“ pomeni imenovani nacionalni organ, kot je opredeljeno v točki 7 člena 2 uredbe o EMN; 12. „imenovani nacionalni organ za tesno sodelovanje“ pomeni kateri koli imenovani nacionalni organ zunaj euroobmočja, ki ga sodelujoča država članica, s katero se vzpostavi tesno sodelovanje, določi za namene nalog, povezanih s členom 5 uredbe o EMN; 13. „država članica zunaj euroobmočja“ pomeni državo članico, katere valuta ni euro; 14. „nadrejena oseba“ pomeni nadrejeno osebo, kot je opredeljena v točki (15) člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013; 15. „sodelujoča država članica, s katero se vzpostavi tesno sodelovanje“, pomeni državo članico zunaj euroobmočja, ki vzpostavi tesno sodelovanje z ECB v skladu s členom 7 uredbe o EMN; 16. „pomemben nadzorovani subjekt“ pomeni (a) pomemben nadzorovani subjekt v državi članici euroobmočja in (b) pomemben nadzorovani subjekt v sodelujoči državi članici zunaj euroobmočja; 17. „pomemben nadzorovani subjekt v državi članici euroobmočja“ pomeni nadzorovani subjekt s sedežem v državi članici euroobmočja, ki ima status pomembnega nadzorovanega subjekta po odločitvi ECB na podlagi člena 6(4) ali člena 6(5)(b) uredbe o EMN; 18. „pomemben nadzorovani subjekt v sodelujoči državi članici zunaj euroobmočja“ pomeni nadzorovani subjekt s sedežem v sodelujoči državi članici zunaj euroobmočja, ki ima status pomembnega nadzorovanega subjekta po odločitvi ECB na podlagi člena 6(4) ali člena 6(5)(b) uredbe o EMN; 19. „podrejena družba“ pomeni podrejeno družbo, kot je opredeljena v točki (16) člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013; 20. „nadzorovani subjekt“ pomeni kar koli od naslednjega: (a) kreditno institucijo s sedežem v sodelujoči državi članici; (b) finančni holding s sedežem v sodelujoči državi članici; (c) mešani finančni holding s sedežem v sodelujoči državi članici, pod pogojem, da izpolnjuje pogoje iz točke 21(b); (d) podružnico, ki jo je v sodelujoči državi članici ustanovila kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici. Centralna nasprotna stranka (CNS), kot je opredeljena v členu 2(1) Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (9), ki izpolnjuje pogoje za kreditno institucijo v smislu Direktive 2013/36/EU, se šteje kot nadzorovani subjekt v skladu z uredbo o EMN, to uredbo in upoštevnim pravom Unije, ne da bi to posegalo v nadzor zadevnih pristojnih nacionalnih organov nad CNS, kot je določeno v Uredbi (EU) št. 648/2012; 21. „nadzorovana skupina“ pomeni kar koli od naslednjega: (a) skupino, katere nadrejena oseba je kreditna institucija ali finančni holding, ki ima glavno upravo v sodelujoči državi članici; (b) skupino, katere nadrejena oseba je mešani finančni holding, ki ima glavno upravo v sodelujoči državi članici, pod pogojem, da je koordinator finančnega konglomerata v smislu Direktive 2002/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (10) organ, ki je pristojen za nadzor kreditnih institucij, in da je tudi koordinator v vlogi nadzornika kreditnih institucij; (c) nadzorovane subjekte, ki imajo vsi glavne uprave v isti sodelujoči državi članici, pod pogojem, da so stalno povezani s centralnim organom, ki jih nadzoruje pod pogoji iz člena 10 Uredbe (EU) št. 575/2013 in ima sedež v isti sodelujoči državi članici; 22. „pomembna nadzorovana skupina“ pomeni nadzorovano skupino, ki ima status pomembne nadzorovane skupine po odločitvi ECB na podlagi člena 6(4) ali člena 6(5)(b) uredbe o EMN; 23. „manj pomembna nadzorovana skupina“ pomeni nadzorovano skupino, ki nima statusa pomembne nadzorovane skupine v smislu člena 6(4) uredbe o EMN; 24. „nadzorniški postopek ECB“ pomeni katero koli dejavnost ECB, ki je usmerjena v pripravo izdaje nadzorniške odločitve ECB, vključno s skupnimi postopki in naložitvijo upravnih denarnih kazni. Za vse nadzorniške postopke ECB velja del III. Del III se uporablja tudi za naložitev upravnih denarnih kazni, razen če je v delu X določeno drugače; 25. „nadzorniški postopek pristojnega nacionalnega organa“ pomeni katero koli dejavnost pristojnega nacionalnega organa, ki je usmerjena v pripravo izdaje nadzorniške odločitve pristojnega nacionalnega organa, naslovljene na enega ali več nadzorovanih subjektov ali nadzorovanih skupin ali na eno ali več drugih oseb, vključno z naložitvijo upravnih kazni; 26. „nadzorniška odločitev ECB“ pomeni pravni akt, ki ga ECB sprejme pri izvajanju nalog in pooblastil, ki so nanjo prenesene z uredbo o EMN, in ima obliko sklepa ECB, ki je naslovljen na enega ali več nadzorovanih subjektov ali nadzorovanih skupin ali na eno ali več drugih oseb in ki ni pravni akt, ki se splošno uporablja; 27. „tretja država“ pomeni državo, ki ni niti država članica niti država članica Evropskega gospodarskega prostora; 28. „delovni dan“ pomeni dan, ki ni sobota, nedelja ali dela prost dan v ECB v skladu s koledarjem, ki velja za ECB (11).

DEL II

ORGANIZIRANOST EMN

NASLOV 1

STRUKTURE ZA NADZOR NAD POMEMBNIMI IN MANJ POMEMBNIMI NADZOROVANIMI SUBJEKTI

POGLAVJE 1

Nadzor nad pomembnimi nadzorovanimi subjekti

Člen 3 Skupne nadzorniške skupine 1. Skupna nadzorniška skupina se ustanovi za izvajanje nadzora nad vsakim pomembnim nadzorovanim subjektom ali pomembno nadzorovano skupino v sodelujočih državah članicah. Vsako skupno nadzorniško skupino sestavljajo zaposleni ECB in pristojnih nacionalnih organov, ki se imenujejo v skladu s členom 4 ter delujejo pod koordinacijo določenega zaposlenega v ECB (v nadaljnjem besedilu: koordinator skupne nadzorniške skupine) in enega ali več podkoordinatorjev iz pristojnih nacionalnih organov, kot je podrobneje določeno v členu 6. 2. Brez poseganja v druge določbe te uredbe naloge skupne nadzorniške skupine vključujejo med drugim naslednje: (a) izvajanje procesa nadzorniškega pregledovanja in ovrednotenja iz člena 97 Direktive 2013/36/EU za pomemben nadzorovani subjekt ali pomembno nadzorovano skupino, ki se nadzoruje; (b) ob upoštevanju procesa nadzorniškega pregledovanja in ovrednotenja, sodelovanje pri pripravi načrta nadzorniških pregledov, ki se predlaga Nadzornemu odboru, vključno z načrtom inšpekcijskih pregledov na kraju samem, kot je določeno v členu 99 Direktive 2013/36/EU, za tak pomemben nadzorovani subjekt ali pomembno nadzorovano skupino; (c) izvajanje načrta nadzorniških pregledov, ki ga odobri ECB, in vseh nadzorniških odločitev ECB v zvezi s pomembnim nadzorovanim subjektom ali pomembno nadzorovano skupino, ki se nadzoruje; (d) zagotavljanje koordinacije s skupino za inšpekcijski pregled na kraju samem, navedeno v delu XI, v zvezi z izvajanjem načrta inšpekcijskih pregledov na kraju samem; (e) povezovanje s pristojnimi nacionalnimi organi, kadar je to potrebno.

Člen 4 Ustanovitev in sestava skupnih nadzorniških skupin 1. ECB je odgovorna za ustanovitev in sestavo skupnih nadzorniških skupin. Imenovanje zaposlenih iz pristojnih nacionalnih organov v skupne nadzorniške skupine opravijo zadevi pristojni nacionalni organi v skladu z odstavkom 2. 2. V skladu z načeli iz člena 6(8) uredbe o EMN in brez poseganja v člen 31 navedene uredbe pristojni nacionalni organi imenujejo enega ali več svojih zaposlenih kot člana ali člane skupne nadzorniške skupine. Posamezni zaposleni v pristojnem nacionalnem organu se lahko imenuje za člana v več skupnih nadzorniških skupin. 3. Ne glede na odstavek 2 lahko ECB zahteva, da pristojni nacionalni organi spremenijo opravljena imenovanja, če je to primerno za namen sestave skupne nadzorniške skupine. 4. Kadar v sodelujoči državi članici nadzorniške naloge izvaja več pristojnih nacionalnih organov ali kadar nacionalno pravo sodelujoče države članice dodeljuje NCB posebne nadzorniške naloge in NCB ni pristojni nacionalni organ, zadevni organi uskladijo svojo udeležbo v skupnih nadzorniških skupinah. 5. ECB in pristojni nacionalni organi se medsebojno posvetujejo in sporazumejo o uporabi virov pristojnih nacionalnih organov v zvezi s skupnimi nadzorniškimi skupinami.

Člen 5 Vključenost zaposlenih v NCB sodelujočih držav članic 1. NCB sodelujočih držav članic, ki so vključene v bonitetni nadzor pomembnega nadzorovanega subjekta ali pomembne nadzorovane skupine po svojem nacionalnem pravu, vendar niso pristojni nacionalni organi, tudi lahko imenujejo enega ali več svojih zaposlenih v skupno nadzorniško skupino. 2. O teh imenovanjih je treba obvestiti ECB, zanje pa se ustrezno uporablja člen 4. 3. Kadar se v skupno nadzorniško skupino imenujejo zaposleni v NCB sodelujočih držav članic, sklicevanja na pristojne nacionalne organe v zvezi s skupnimi nadzorniškimi skupinami vključujejo tudi sklicevanja na te NCB.

Člen 6 Koordinator skupne nadzorniške skupine in podkoordinatorji 1. Koordinator skupne nadzorniške skupine, ki mu pomagajo podkoordinatorji iz pristojnih nacionalnih organov, kot je opredeljeno v odstavku 2, zagotovi usklajenost dela v skupni nadzorniški skupini. V ta namen člani skupne nadzorniške skupine upoštevajo navodila koordinatorja skupne nadzorniške skupine v zvezi s svojimi nalogami v skupni nadzorniški skupini. To ne posega v njihove naloge in dolžnosti, ki jih imajo v svojem pristojnem nacionalnem organu. 2. Vsak pristojni nacionalni organ, ki v skupno nadzorniško skupino imenuje več kakor enega svojega zaposlenega, določi enega izmed njih za podkoordinatorja (v nadaljnjem besedilu: podkoordinator iz pristojnega nacionalnega organa). Podkoordinatorji iz pristojnih nacionalnih organov pomagajo koordinatorju skupne nadzorniške skupine v zvezi z organiziranjem in usklajevanjem nalog v skupni nadzorniški skupini, zlasti v zvezi z zaposlenimi, ki jih je imenoval isti nacionalni pristojni organ kot zadevnega podkoordinatorja iz pristojnega nacionalnega organa. Podkoordinator iz pristojnega nacionalnega organa lahko daje navodila članom skupne nadzorniške skupine, ki jih je imenoval isti pristojni nacionalni organ, pod pogojem, da ta niso v nasprotju z navodili koordinatorja skupne nadzorniške skupine.

POGLAVJE 2

Nadzor nad manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti

Člen 7 Vključenost zaposlenih iz drugih pristojnih nacionalnih organov v nadzorniško skupino določenega pristojnega nacionalnega organa Brez poseganja v člen 31(1) uredbe o EMN lahko ECB, kadar v zvezi z nadzorom manj pomembnih nadzorovanih subjektov ugotovi, da je primerno v nadzorniško skupino določenega pristojnega nacionalnega organa vključiti zaposlene enega ali več drugih pristojnih nacionalnih organov, zahteva, da ta pristojni nacionalni organ vključi zaposlene teh drugih pristojnih nacionalnih organov.

NASLOV 2

NADZOR NA KONSOLIDIRANI PODLAGI TER SODELOVANJE ECB IN PRISTOJNIH NACIONALNIH ORGANOV V KOLEGIJIH NADZORNIKOV

Člen 8 Nadzor na konsolidirani podlagi 1. ECB izvaja nadzor na konsolidirani podlagi, kot je določeno v členu 111 Direktive 2013/36/EU, v zvezi s kreditnimi institucijami, finančnimi holdingi ali mešanimi finančnimi holdingi, ki so pomembni na konsolidirani podlagi, kadar je nadrejena oseba bodisi nadrejena oseba v sodelujoči državi članici bodisi nadrejena oseba EU s sedežem v sodelujoči državi članici. 2. Zadevni pristojni nacionalni organ opravlja naloge nadzornika na konsolidirani podlagi v zvezi s kreditnimi institucijami, finančnimi holdingi ali mešanimi finančnimi holdingi, ki so manj pomembni na konsolidirani podlagi.

Člen 9 ECB kot predsedujoča kolegiju nadzornikov 1. Kadar je ECB konsolidacijski nadzornik, predseduje kolegiju, ustanovljenem po členu 116 Direktive 2013/36/EU. Pristojni nacionalni organi sodelujočih držav članic, v katerih imajo sedež nadrejena oseba, podrejene družbe ali pomembne podružnice v smislu člena 51 Direktive 2013/36/EU, če obstajajo, imajo pravico do sodelovanja v kolegiju kot opazovalci. 2. Če kolegij po členu 116 Direktive 2013/36/EU ni bil ustanovljen, pomemben nadzorovani subjekt pa ima v nesodelujočih državah članicah podružnice, ki se štejejo za pomembne v skladu s členom 51(1) Direktive 2013/36/EU, ECB ustanovi kolegij nadzornikov s pristojnimi organi držav članic gostiteljic.

Člen 10 ECB in pristojni nacionalni organi kot člani kolegija nadzornikov Če konsolidacijski nadzornik ni v sodelujoči državi članici, ECB in pristojni nacionalni organi sodelujejo v kolegiju nadzornikov v skladu z naslednjimi pravili in upoštevnim pravom Unije: (a) če so vsi nadzorovani subjekti v sodelujočih državah članicah pomembni nadzorovani subjekti, ECB sodeluje v kolegiju nadzornikov kot član, medtem ko so pristojni nacionalni organi upravičeni sodelovati v istem kolegiju kot opazovalci; (b) če so vsi nadzorovani subjekti v sodelujočih državah članicah manj pomembni nadzorovani subjekti, pristojni nacionalni organi sodelujejo v kolegiju nadzornikov kot člani; (c) če so med nadzorovanimi subjekti v sodelujočih državah članicah tako manj pomembni nadzorovani subjekti kot pomembni nadzorovani subjekti, ECB in pristojni nacionalni organi sodelujejo v kolegiju nadzornikov kot člani. Pristojni nacionalni organi sodelujočih držav članic, v katerih imajo pomembni nadzorovani subjekti sedež, so upravičeni sodelovati v kolegiju nadzornikov kot opazovalci.

NASLOV 3

POSTOPKI GLEDE PRAVICE DO USTANAVLJANJA IN SVOBODE OPRAVLJANJA STORITEV

POGLAVJE 1

Postopki glede pravice do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev znotraj EMN

Člen 11 Pravica do ustanavljanja kreditnih institucij znotraj EMN 1. Kateri koli pomemben nadzorovani subjekt, ki želi ustanoviti podružnico na ozemlju druge sodelujoče države članice, o svoji nameri uradno obvesti pristojni nacionalni organ sodelujoče države članice, v kateri ima pomemben nadzorovani subjekt glavno upravo. Informacije se zagotovijo v skladu z zahtevami iz člena 35(2) Direktive 2013/36/EU. Pristojni nacionalni organ o prejemu tega uradnega obvestila nemudoma obvesti ECB. 2. Kateri koli manj pomemben nadzorovani subjekt, ki želi ustanoviti podružnico na ozemlju druge sodelujoče države članice, o svoji nameri obvesti svoj pristojni nacionalni organ v skladu z zahtevami iz člena 35(2) Direktive 2013/36/EU. 3. Kadar ECB v dveh mesecih od prejema uradnega obvestila ne sprejme nasprotne odločitve, se lahko podružnica iz odstavka 1 ustanovi in začne opravljati svoje dejavnosti. ECB sporoči to informacijo pristojnemu nacionalnemu organu sodelujoče države članice, v kateri se bo ustanovila podružnica. 4. Kadar pristojni nacionalni organ matične države članice v dveh mesecih od prejema uradnega obvestila ne sprejme nasprotne odločitve, se lahko podružnica iz odstavka 2 ustanovi in začne opravljati svoje dejavnosti. Pristojni nacionalni organ to informacijo sporoči ECB in pristojnemu nacionalnemu organu sodelujoče države članice, v kateri se bo ustanovila podružnica. 5. V primeru spremembe katere koli informacije, sporočene po odstavkih 1 in 2, nadzorovani subjekt o tej spremembi pisno obvesti pristojni nacionalni organ, ki je prejel prvotno informacijo, in sicer najmanj en mesec pred izvedbo spremembe. Ta pristojni nacionalni organ obvesti pristojni nacionalni organ države članice, v kateri se ustanovi podružnica.

Člen 12 Uresničevanje svobode opravljanja storitev s strani kreditnih institucij znotraj EMN 1. Kateri koli pomemben nadzorovani subjekt, ki želi uresničevati svobodo opravljanja storitev tako, da prvič začne opravljati svoje dejavnosti na ozemlju druge sodelujoče države članice, o svoji nameri uradno obvesti pristojni nacionalni organ sodelujoče države članice, v kateri ima pomemben nadzorovani subjekt glavno upravo. Informacije se posredujejo v skladu z zahtevami iz člena 39(1) Direktive 2013/36/EU. Pristojni nacionalni organ o prejemu takšnega uradnega obvestila nemudoma obvesti ECB. Pristojni nacionalni organ o uradnem obvestilu obvesti tudi pristojni nacionalni organ sodelujoče države članice, v kateri se bodo opravljale storitve. 2. Kateri koli manj pomemben nadzorovani subjekt, ki želi uresničevati svobodo opravljanja storitev tako, da začne prvič opravljati svoje dejavnosti na ozemlju druge sodelujoče države članice, uradno obvesti svoj pristojni nacionalni organ v skladu z zahtevami iz člena 39(1) Direktive 2013/36/EU. O uradnem obvestilu se obvesti ECB in pristojni nacionalni organ sodelujoče države članice, v kateri se bodo opravljale storitve.

POGLAVJE 2

Postopki glede pravice do ustanavljanja in svobode kreditnih institucij s sedežem v nesodelujočih državah članicah, da opravljajo storitve znotraj EMN

Člen 13 Uradno obvestilo o uresničevanju pravice do ustanavljanja znotraj EMN s strani kreditnih institucij s sedežem v nesodelujočih državah članicah 1. Kadar pristojni organ nesodelujoče države članice sporoči informacijo iz člena 35(2) Direktive 2013/36/EU v skladu s postopkom iz člena 35(3) navedene direktive pristojnemu nacionalnemu organu sodelujoče države članice, v kateri se bo ustanovila podružnica, slednji pristojni nacionalni organ o prejemu tega sporočila nemudoma uradno obvesti ECB. 2. V dveh mesecih od prejema sporočila pristojnega organa nesodelujoče države članice se ECB v primeru podružnice, ki je pomembna po merilih iz člena 6 uredbe o EMN in iz dela IV te uredbe, ali zadevni pristojni nacionalni organ v primeru podružnice, ki je manj pomembna na podlagi meril iz člena 6 uredbe o EMN in iz dela IV te uredbe, pripravi na izvajanje nadzora nad podružnico v skladu s členi 40 do 46 Direktive 2013/36/EU in po potrebi navede pogoje, pod katerimi lahko podružnica v interesu splošnih koristi opravlja svojo dejavnost v državi članici gostiteljici. 3. Pristojni nacionalni organi obvestijo ECB o pogojih, pod katerimi lahko po nacionalnem pravu in v interesu splošnih koristi podružnica opravlja dejavnosti v njihovi državi članici. 4. Sprememba katere koli informacije, ki jo je kreditna institucija, ki želi ustanoviti podružnico, posredovala v skladu s točkami (b), (c) ali (d) člena 35(2) Direktive 2013/36/EU, se uradno sporoči pristojnemu nacionalnemu organu iz odstavka 1.

Člen 14 Pristojni organ države članice gostiteljice za podružnice 1. V skladu s členom 4(2) uredbe o EMN ECB izvaja pooblastila pristojnega organa države članice gostiteljice, kadar je podružnica pomembna v smislu člena 6(4) navedene uredbe. 2. Kadar je podružnica manj pomembna v smislu člena 6(4) uredbe o EMN, izvaja pooblastila pristojnega organa države članice gostiteljice pristojni nacionalni organ sodelujoče države članice, v kateri je podružnica ustanovljena.

Člen 15 Uradno obvestilo o uresničevanju svobode kreditnih institucij s sedežem v nesodelujočih državah članicah, da opravljajo storitve znotraj EMN Kadar pristojni organ nesodelujoče države članice pošlje uradno obvestilo v smislu člena 39(2) Direktive 2013/36/EU, je naslovnik tega uradnega obvestila pristojni nacionalni organ sodelujoče države članice, v kateri se bo uresničevala svoboda opravljanja storitev. Slednji pristojni nacionalni organ o prejemu tega uradnega obvestila nemudoma obvesti ECB.

Člen 16 Pristojni organ države članice gostiteljice za svobodo opravljanja storitev 1. V skladu s členom 4(2) in v okviru člena 4(1) uredbe o EMN ECB opravlja naloge pristojnega organa države članice gostiteljice v zvezi s kreditnimi institucijami s sedežem v nesodelujočih državah članicah, ki uresničujejo svobodo opravljanja storitev v sodelujočih državah članicah. 2. Če je svoboda opravljanja storitev v interesu splošnih koristi, ob upoštevanju nekaterih pogojev po nacionalnem pravu sodelujočih držav članic, pristojni nacionalni organi o teh pogojih obvestijo ECB.

POGLAVJE 3

Postopki glede pravice do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev v zvezi z nesodelujočimi državami članicami

Člen 17 Pravica do ustanavljanja in uresničevanje svobode opravljanja storitev v zvezi z nesodelujočimi državami članicami 1. Pomemben nadzorovani subjekt, ki želi ustanoviti podružnico ali uresničevati svobodo opravljanja storitev na ozemlju nesodelujoče države članice, o svoji nameri uradno obvesti zadevni pristojni nacionalni organ v skladu z veljavnim pravom Unije. Pristojni nacionalni organ o prejemu tega uradnega obvestila nemudoma obvesti ECB. ECB izvaja pooblastila pristojnega organa matične države članice. 2. Manj pomemben nadzorovani subjekt, ki želi ustanoviti podružnico ali uresničevati svobodo opravljanja storitev na ozemlju nesodelujoče države članice, o svoji nameri uradno obvesti zadevni pristojni nacionalni organ v skladu z veljavnim pravom Unije. Zadevni pristojni nacionalni organ izvaja pooblastila pristojnega organa matične države članice.

NASLOV 4

DOPOLNILNI NADZOR NAD FINANČNIMI KONGLOMERATI

Člen 18 Koordinator 1. ECB prevzame nalogo koordinatorja finančnega konglomerata v skladu z merili, določenimi v upoštevnem pravu Unije, v zvezi z pomembnim nadzorovanim subjektom. 2. Pristojni nacionalni organ prevzame nalogo koordinatorja finančnega konglomerata v skladu z merili, določenimi v upoštevnem pravu Unije, v zvezi z manj pomembnim nadzorovanim subjektom.

DEL III

SPLOŠNE DOLOČBE, KI SE UPORABLJAJO ZA IZVAJANJE EMN

NASLOV 1

NAČELA IN OBVEZNOSTI

Člen 19 Pregled Ta del določa (a) splošna pravila za izvajanje EMN s strani ECB in pristojnih nacionalnih organov ter (b) določbe, ki jih ECB uporabi pri vodenju nadzorniškega postopka ECB. Splošna načela in določbe, ki se uporabljajo med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi za tesno sodelovanje, so določena v delu IX.

Člen 20 Dolžnost sodelovanja v dobri veri Za ECB in pristojne nacionalne organe veljata dolžnost sodelovanja v dobri veri in obveznost izmenjave informacij.

Člen 21 Splošna obveznost izmenjave informacij 1. Brez poseganja v pooblastila ECB, na podlagi katerih ves čas neposredno prejema informacije, ki jih poročajo nadzorovani subjekti, ali ima do njih neposreden dostop, pristojni nacionalni organi pravočasno in na ustrezen način zagotovijo ECB zlasti vse informacije, ki jih ECB potrebuje za opravljanje nalog, ki so nanjo prenesene z uredbo o EMN. Te informacije vključujejo informacije, ki izhajajo iz dejavnosti preverjanja in dejavnosti na kraju samem, ki jih opravijo pristojni nacionalni organi. 2. V okoliščinah, ko ECB pridobi informacije neposredno od pravnih ali fizičnih oseb, navedenih v členu 10(1) uredbe o EMN, ECB te informacije pravočasno in na ustrezen način zagotovi zadevnim pristojnim nacionalnim organom. Te informacije vključujejo zlasti informacije, ki jih pristojni nacionalni organi potrebujejo za opravljanje svoje vloge pri zagotavljanju pomoči ECB. 3. Brez poseganja v odstavek 2 ECB zagotovi pristojnim nacionalnim organom reden dostop do posodobljenih informacij, ki jih ti potrebujejo za opravljanje svojih nalog, povezanih z bonitetnim nadzorom.

Člen 22 Pravica ECB do dajanja navodil pristojnim nacionalnim organom ali imenovanim nacionalnim organom, naj uporabijo svoja pooblastila in ukrepajo, če ima ECB nadzorniško nalogo, nima pa s tem povezanih pooblastil 1. ECB lahko, kolikor je to potrebno za opravljanje nalog, ki so nanjo prenesene z uredbo o EMN, od pristojnih nacionalnih organov ali imenovanih nacionalnih organov ali od obojih z navodili zahteva, naj uporabijo svoja pooblastila pod in v skladu s pogoji, določenimi v nacionalnem pravu, in kot je določeno v členu 9 uredbe o EMN, kadar uredba o EMN takšnih pooblastil ne prenaša na ECB. 2. Pristojni nacionalni organi in/ali, v zvezi s členom 5 uredbe o EMN, imenovani nacionalni organi brez nepotrebnega odlašanja obvestijo ECB o izvajanju teh pooblastil.

Člen 23 Jezikovna ureditev med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi ECB in pristojni nacionalni organi sprejmejo ureditve za komuniciranje znotraj EMN, vključno z enim ali več jezikov, ki naj se uporabljajo.

Člen 24 Jezikovna ureditev med ECB in pravnimi ali fizičnimi osebami, vključno z nadzorovanimi subjekti 1. Kateri koli dokument, ki ga nadzorovani subjekt ali druga pravna ali fizična oseba, ki je posamično predmet nadzorniškega postopka ECB, pošlje ECB, se lahko pripravi v katerem koli uradnem jeziku Unije, ki ga izbere nadzorovani subjekt ali oseba. 2. ECB, nadzorovani subjekti in vse druge pravne ali fizične osebe, ki so posamično predmet nadzorniških postopkov ECB, se lahko dogovorijo, da v svojih pisnih komunikacijah, vključno v zvezi z nadzorniškimi odločitvami ECB, uporabljajo izključno enega od uradnih jezikov Unije. Preklic takega dogovora o uporabi določenega jezika vpliva samo na tiste dele nadzorniškega postopka ECB, ki še niso bili opravljeni. Kadar udeleženci ustne obravnave zahtevajo, da se izjavijo v uradnem jeziku Unije, ki ni jezik nadzorniškega postopka ECB, je treba o tej zahtevi obvestiti ECB dovolj zgodaj, tako da lahko ECB uredi vse, kar je za to potrebno.

NASLOV 2

SPLOŠNE DOLOČBE V ZVEZI Z USTREZNIM POSTOPANJEM PRI SPREJEMANJU NADZORNIŠKIH ODLOČITEV ECB

POGLAVJE 1

Nadzorniški postopki ECB

Člen 25 Splošna načela 1. Vsi nadzorniški postopki ECB, uvedeni v skladu s členom 4 in oddelkom 2 v poglavju III uredbe o EMN, se vodijo v skladu s členom 22 uredbe o EMN in določbami tega naslova. 2. Določbe tega naslova se ne uporabljajo za postopke, ki jih vodi Upravni odbor za pregled.

Člen 26 Stranke 1. Stranke nadzorniškega postopka ECB so: (a) osebe, ki so vložile vlogo; (b) osebe, na katere ECB namerava nasloviti ali je naslovila nadzorniško odločitev ECB. 2. Pristojni nacionalni organi ne štejejo za stranke.

Člen 27 Zastopanje stranke 1. Stranko lahko zastopajo njeni pravni ali zakoniti zastopniki ali kateri koli drugi zastopniki, ki imajo pisno pooblastilo za opravljanje katerega koli ali vseh dejanj v zvezi z nadzorniškim postopkom ECB. 2. Vsak preklic pooblastila učinkuje šele, ko ECB prejme pisni preklic. ECB potrdi prejem takega preklica. 3. Če stranka imenuje zastopnika v nadzorniškem postopku ECB, ECB v tem nadzorniškem postopku komunicira samo z imenovanim zastopnikom, razen če posebne okoliščine zahtevajo, da ECB komunicira s stranko neposredno. V slednjem primeru se zastopnik obvesti.

Člen 28 Splošne obveznosti ECB in strank nadzorniškega postopka ECB 1. Nadzorniški postopek ECB se lahko uvede po uradni dolžnosti ali na zahtevo stranke. Ob upoštevanju odstavka 3 ECB ugotavlja dejstva, ki bodo pomembna za sprejetje njene končne odločitve v vsakem nadzorniškem postopku ECB po uradni dolžnosti. 2. Pri presoji ECB upošteva vse relevantne okoliščine. 3. Ob upoštevanju prava Unije se od stranke zahteva, da sodeluje v nadzorniškem postopku ECB in pomaga pojasniti dejstva. V nadzorniškem postopku ECB, uvedenem na zahtevo stranke, lahko ECB omeji ugotavljanje dejstev tako, da od stranke zahteva zagotovitev relevantnih informacij o dejstvih.

Člen 29 Dokazi v nadzorniških postopkih ECB 1. ECB za namene ugotavljanja dejanskega stanja zadeve uporabi tiste dokaze, ki jih po tehtnem premisleku šteje za ustrezne. 2. Stranke ob upoštevanju prava Unije pomagajo ECB pri ugotavljanju dejanskega stanja zadeve. Ob upoštevanju omejitev v zvezi s postopki sankcioniranja po pravu Unije stranke zlasti po resnici navedejo dejstva, ki so jim znana. 3. ECB lahko določi rok, v katerem lahko stranke predložijo dokaze.

Člen 30 Priče in izvedenci v nadzorniških postopkih ECB 1. ECB lahko zasliši priče in izvedence, če meni, da je to potrebno. 2. Kadar ECB določi izvedenca, opredeli njegovo nalogo v dogovoru in določi rok, v katerem izvedenec predloži svoje poročilo. 3. Kadar ECB zasliši priče ali izvedence, so ti upravičeni do uveljavljanja povračila svojih potnih stroškov in dnevnic. Priče so upravičene do nadomestila za izgubljeni zaslužek, izvedenci pa do dogovorjene nagrade za svoje delo, potem ko predložijo svoja poročila. Nadomestilo se zagotovi v skladu z ustreznimi določbami, ki jih za nadomestila za priče oziroma za nagrajevanje izvedencev uporablja Sodišče Evropske unije. 4. ECB lahko zahteva, da so osebe, navedene v členu 11(1)(c) uredbe o EMN, navzoče kot priče v prostorih ECB ali na katerem koli drugem mestu v sodelujoči državi članici, ki ga določi ECB. Kadar je oseba, navedena v členu 11(1)(c) uredbe o EMN, pravna oseba, morajo biti fizične osebe, ki jo zastopajo, navzoče v skladu s prejšnjim stavkom.

Člen 31 Pravica do izjave 1. Preden lahko ECB sprejme na stranko naslovljeno nadzorniško odločitev ECB, ki bi škodljivo vplivala na pravice te stranke, mora imeti stranka možnost, da Evropski centralni banki poda pisno izjavo o dejstvih, ugovorih in pravni podlagi, pomembnih za nadzorniško odločitev ECB. ECB lahko da strankam možnost, če to šteje za primerno, da se o dejstvih, ugovorih in pravni podlagi, pomembnih za nadzorniško odločitev ECB, izjavijo na sestanku. V uradnem obvestilu, s katerim ECB da stranki možnost, da se izjavi, je treba navesti bistveno vsebino nameravane nadzorniške odločitve ECB ter bistvena dejstva, ugovore in pravno podlago, s katerimi namerava ECB utemeljiti svojo odločitev. Določbe tega člena ne veljajo za oddelek 1 v poglavju III uredbe o EMN. 2. Če ECB da stranki možnost, da se o dejstvih, ugovorih in pravni podlagi, pomembnih za nadzorniško odločitev ECB, izjavi na sestanku, odsotnost stranke ne more biti razlog za odložitev sestanka, razen v primeru ustrezno opravičene odsotnosti. Če stranka ustrezno opraviči svojo odsotnost, lahko ECB odloži sestanek ali da stranki možnost, da se o dejstvih, ugovorih in pravni podlagi, pomembnih za nadzorniško odločitev ECB, izjavi pisno. ECB pripravi pisni zapisnik sestanka, ki ga stranke podpišejo, in en izvod zapisnika izroči strankam. 3. Stranka mora načeloma imeti možnost, da se pisno izjavi v roku dveh tednov po prejemu dokumenta, v katerem so navedena dejstva, ugovori in pravna podlaga, s katerimi namerava ECB utemeljiti nadzorniško odločitev ECB. Na zaprosilo stranke lahko ECB rok ustrezno podaljša. V posebnih okoliščinah lahko ECB rok skrajša na tri delovne dni. Rok se lahko skrajša na tri delovne dni v primerih, ki so navedeni v členih 14 in 15 uredbe o EMN. 4. Ne glede na odstavek 3 in ob upoštevanju odstavka 5 lahko ECB sprejme na stranko naslovljeno nadzorniško odločitev ECB, ki bi škodljivo vplivala na pravice te stranke, ne da bi stranki dala možnost, da se pred sprejetjem nadzorniške odločitve ECB izjavi o dejstvih, ugovorih in pravni podlagi, pomembnih za to nadzorniško odločitev ECB, če se zdi potrebna nujna odločitev, da se prepreči nastanek večje škode za finančni sistem. 5. V primeru sprejetja nujne nadzorniške odločitve ECB v skladu z odstavkom 4 se da stranki možnost, da se pisno izjavi o dejstvih, ugovorih in pravni podlagi, pomembnih za nadzorniško odločitev ECB, brez nepotrebnega odlašanja po njenem sprejetju. Stranka mora načeloma imeti možnost, da se pisno izjavi v roku dveh tednov od prejema nadzorniške odločitve ECB. Na zaprosilo stranke lahko ECB rok podaljša; ne glede na to rok ne sme biti daljši od šestih mesecev. ECB pregleda nadzorniško odločitev ECB ob upoštevanju strankinih pripomb in jo lahko potrdi, prekliče ali spremeni, lahko pa jo tudi prekliče in nadomesti z novo nadzorniško odločitvijo ECB. 6. Odstavka 4 in 5 se ne uporabljata za nadzorniške postopke ECB v zvezi s kaznimi po členu 18 uredbe o EMN in delu X te uredbe.

Člen 32 Vpogled v spise v nadzorniškem postopku ECB 1. V nadzorniških postopkih ECB je treba v celoti spoštovati pravico zadevnih strank do obrambe. V ta namen in po uvedbi nadzorniškega postopka ECB so stranke upravičene do vpogleda v spis ECB, ob upoštevanju zakonitega interesa pravnih in fizičnih oseb, ki niso zadevne stranke, zaradi varovanja njihovih poslovnih skrivnosti. Pravica do vpogleda v spis ne zajema zaupnih informacij. Pristojni nacionalni organi brez nepotrebnega odlašanja posredujejo ECB vsako zahtevo, ki jo prejmejo v zvezi z vpogledom v spise, povezane z nadzorniškimi postopki ECB. 2. Spise sestavljajo vsi dokumenti, ki jih ECB pridobi, pripravi ali zbere v nadzorniškem postopku ECB, ne glede na medij, na katerem so shranjeni. 3. Nobena določba v tem členu ne preprečuje ECB ali pristojnim nacionalnim organom, da razkrijejo in uporabijo informacije, ki so potrebne za dokazovanje kršitve. 4. ECB lahko določi naslednje načine vpogleda v spis, pri čemer ustrezno upošteva tehnične zmogljivosti strank: (a) prek CD ROM-ov ali vseh drugih naprav za shranjevanje elektronskih podatkov, vključno s tistimi, ki bodo morda na razpolago v prihodnosti; (b) s fotokopijami dostopnega spisa, ki se jim pošljejo po pošti; (c) s pozivom, naj dostopni spis preučijo v prostorih ECB. 5. Za namen tega člena lahko zaupne informacije vključujejo interne dokumente ECB in pristojnih nacionalnih organov ter korespondenco med ECB in pristojnim nacionalnim organom ali med pristojnimi nacionalnimi organi.

POGLAVJE 2

Nadzorniške odločitve ECB

Člen 33 Utemeljitev nadzorniških odločitev ECB 1. Ob upoštevanju odstavka 2 se nadzorniški odločitvi ECB priloži izjava o razlogih za to odločitev. 2. Izjava o razlogih vsebuje bistvena dejstva in pravne razloge, na katerih temelji nadzorniška odločitev ECB. 3. Ob upoštevanju člena 31(4) ECB utemelji nadzorniško odločitev ECB samo z dejstvi in ugovori, o katerih se je stranka lahko izjavila.

Člen 34 Odložilni učinek Brez poseganja v člen 278 PDEU in člen 24(8) uredbe o EMN lahko ECB odloči, da se uporaba nadzorniške odločitve ECB začasno odloži bodisi (a) z navedbo začasne odložitve v nadzorniški odločitvi ECB bodisi (b) na zahtevo naslovnika nadzorniške odločitve ECB v primerih, ko ni podana zahteva za pregled v Upravnem odboru za pregled.

Člen 35 Uradna obvestitev o nadzorniških odločitvah ECB 1. ECB lahko stranko uradno obvesti o nadzorniški odločitvi ECB (a) ustno, (b) z vročitvijo ali osebno izročitvijo izvoda nadzorniške odločitve, (c) s priporočeno pošto s povratnico, (d) s hitro kurirsko službo, (e) po telefaksu ali (f) elektronsko, v skladu z odstavkom 10. 2. Če je s pisnim pooblastilom imenovan zastopnik, lahko ECB o nadzorniški odločitvi ECB uradno obvesti takšnega zastopnika. V teh primerih ECB ni dolžna o nadzorniški odločitvi ECB uradno obvestiti tudi nadzorovanega subjekta, ki ga ta zastopnik zastopa. 3. V primeru ustne uradne obvestitve o nadzorniški odločitvi ECB se uradno obvestilo o odločitvi šteje za vročeno naslovniku, če je zaposleni v ECB o nadzorniški odločitvi ECB obvestil (a) zadevno fizično osebo, v primeru fizične osebe, ali (b) pooblaščenca pravne osebe za sprejemanje pisanj, v primeru pravne osebe. V tem primeru se brez nepotrebnega odlašanja po ustni uradni obvestitvi naslovniku zagotovi pisni izvod nadzorniške odločitve ECB. 4. V primeru uradnega obvestila o nadzorniški odločitvi ECB, ki se pošlje s priporočeno pošto s povratnico, se uradno obvestilo o nadzorniški odločitvi ECB šteje za vročeno naslovniku deseti dan po izročitvi dopisa pošti, razen če je iz povratnice razvidno, da je bil dopis prejet na drug datum. 5. V primeru uradne obvestitve o nadzorniški odločitvi ECB s hitro kurirsko službo se uradno obvestilo o nadzorniški odločitvi ECB šteje za vročeno naslovniku deseti dan po izročitvi dopisa kurirski službi, razen če je iz dobavnice kurirske službe razvidno, da je bil dopis prejet na drug datum. 6. Za namene odstavkov 4 in 5 morajo biti nadzorniške odločitve ECB naslovljene na naslov, ki je primeren za vročitev (veljavni naslov). Veljavni naslov je: (a) v primeru nadzorniškega postopka ECB, uvedenega na zahtevo ali na podlagi vloge naslovnika nadzorniške odločitve ECB, je to naslov, ki ga navede naslovnik v svoji zahtevi ali vlogi; (b) v primeru nadzorovanega subjekta je to zadnji poslovni naslov glavne uprave, ki ga je nadzorovani subjekt sporočil ECB; (c) v primeru fizične osebe je to zadnji naslov, sporočen ECB, če pa naslov ECB ni bil sporočen in je fizična oseba zaposleni, član vodstva ali delničar nadzorovanega subjekta, je to poslovni naslov nadzorovanega subjekta v skladu z (b). 7. Vsaka oseba, ki je stranka nadzorniškega postopka ECB, na zahtevo sporoči ECB veljaven naslov. 8. Če ima oseba sedež ali stalno prebivališče v državi, ki ni država članica, lahko ECB od stranke zahteva, da v razumnem časovnem obdobju imenuje pooblaščenega prejemnika, ki je rezident države članice ali ima poslovne prostore v državi članici. Če se na podlagi take zahteve pooblaščeni prejemnik ne imenuje oziroma dokler pooblaščeni prejemnik ni imenovan, se lahko vsa obvestila vročijo v skladu z odstavki 3 do 5 in 9 na tisti naslov stranke, ki je na voljo ECB. 9. Kadar je oseba, ki je naslovnik nadzorniške odločitve ECB, sporočila ECB številko faksa, jo lahko ECB uradno obvesti o nadzorniški odločitvi ECB tako, da po telefaksu pošlje kopijo nadzorniške odločitve ECB. Šteje se, da je naslovnik uradno obveščen o nadzorniški odločitvi ECB, če je ECB prejela zaključno poročilo o uspešni dostavi po telefaksu. 10. ECB lahko določi merila, po katerih se nadzorniška odločitev ECB lahko vroči z elektronskimi ali drugimi primerljivimi komunikacijskimi sredstvi.

NASLOV 3

POROČANJE KRŠITEV

Člen 36 Poročanje kršitev Vsaka oseba v dobri veri lahko predloži poročilo neposredno ECB, če je iz utemeljenih razlogov prepričana, da bo poročilo pokazalo, da kreditne institucije, finančni holdingi, mešani finančni holdingi ali pristojni organi (vključno s samo ECB) kršijo pravne akte, navedene v členu 4(3) uredbe o EMN.

Člen 37 Ustrezno varstvo poročil o kršitvah 1. Kadar oseba v dobri veri predloži poročilo o domnevnih kršitvah pravnih aktov, navedenih v členu 4(3) uredbe o EMN, s strani nadzorovanih subjektov ali pristojnih organov, se poročilo obravnava kot varovano poročilo. 2. Vsi osebni podatki v zvezi z osebo, ki je predložila varovano poročilo, in osebo, ki je domnevno odgovorna za kršitev, se varujejo v skladu z veljavnim okvirom Unije za varstvo podatkov. 3. ECB ne sme razkriti identitete osebe, ki je predložila varovano poročilo, ne da bi prej pridobila izrecno soglasje te osebe, razen če tako razkritje zahteva sodna odločba v okviru nadaljnjih preiskav ali poznejših sodnih postopkov.

Člen 38 Postopki za upoštevanje poročil 1. ECB oceni vsa poročila, ki se nanašajo na pomembne nadzorovane subjekte. Oceni poročila, ki se nanašajo na manj pomembne nadzorovane subjekte, v zvezi s kršitvami uredb ali sklepov ECB. V slednjem primeru, kadar pristojni nacionalni organi prejmejo ta poročila, jih posredujejo ECB, ne da bi sporočili identiteto osebe, ki je predložila poročilo, razen če ta oseba poda izrecno soglasje. 2. Brez poseganja v odstavek 1 ECB posreduje poročila, ki se nanašajo na manj pomemben nadzorovani subjekt, zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu, ne da bi sporočila identiteto osebe, ki je predložila poročilo, razen če ta oseba poda izrecno soglasje. 3. ECB izmenja informacije s pristojnimi nacionalnimi organi: (a) da oceni, ali so bila poročila poslana tako ECB kot zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu, in uskladi prizadevanja, ter (b) da se seznani z izidom upoštevanja poročil, posredovanih pristojnim nacionalnim organom. 4. ECB sama razumno presodi, kako bo ocenila prejeta poročila in katere ukrepe je treba sprejeti. 5. V primeru domnevnih kršitev s strani nadzorovanih subjektov zadevni nadzorovani subjekt zagotovi ECB vse informacije in dokumente, ki jih ECB zahteva, da bi lahko ocenila prejeta poročila. 6. V primeru domnevnih kršitev s strani pristojnih organov (razen ECB) ECB od zadevnega pristojnega organa zahteva, da predloži svoje pripombe o sporočenih dejstvih. 7. ECB v svojem letnem poročilu, kot je opisano v členu 20(2) uredbe o EMN, zagotovi informacije o prejetih poročilih v skrajšani ali agregirani obliki, tako da posameznih nadzorovanih subjektov ali oseb ni mogoče ugotoviti.

DEL IV

DOLOČITEV STATUSA NADZOROVANEGA SUBJEKTA KOT POMEMBNEGA ALI MANJ POMEMBNEGA

NASLOV 1

SPLOŠNE DOLOČBE V ZVEZI Z RAZVRSTITVIJO SUBJEKTOV NA POMEMBNE ALI MANJ POMEMBNE

Člen 39 Razvrstitev posameznega nadzorovanega subjekta kot pomembnega 1. Nadzorovani subjekt se šteje za pomemben nadzorovani subjekt, če ECB tako določi v odločitvi ECB, naslovljeni na zadevni nadzorovani subjekt, po členih 43 do 49, pri čemer navede razloge za tako odločitev. 2. Nadzorovani subjekt preneha biti razvrščen kot pomemben nadzorovani subjekt, če ECB v odločitvi ECB, naslovljeni na nadzorovani subjekt, v kateri so navedeni razlogi za tako odločitev, določi, da je subjekt manj pomemben nadzorovani subjekt ali da ni več nadzorovani subjekt. 3. Nadzorovani subjekt se lahko razvrsti kot pomemben nadzorovani subjekt na podlagi naslednjega: (a) njegove velikosti, kot je določeno v skladu s členi 50 do 55 (v nadaljnjem besedilu: merilo velikosti); (b) njegovega pomena za gospodarstvo Unije ali ene od sodelujočih držav članic, kot je določeno v skladu s členi 56 do 58 (v nadaljnjem besedilu: merilo pomena za gospodarstvo); (c) njegovega pomena glede na čezmejne dejavnosti, kot je določeno v skladu s členoma 59 in 60 (v nadaljnjem besedilu: merilo čezmejnih dejavnosti); (d) zahteve za neposredno javno finančno pomoč iz Evropskega mehanizma za stabilnost (EMS) ali prejema te pomoči, kot je določeno v skladu s členi 61 do 64 (v nadaljnjem besedilu: merilo neposredne javne finančne pomoči); (e) dejstva, da je nadzorovani subjekt ena od treh najpomembnejših kreditnih institucij v sodelujoči državi članici, kot je določeno v skladu s členoma 65 in 66. 4. Pomembne nadzorovane subjekte neposredno nadzira ECB, razen če posebne okoliščine utemeljujejo nadzor s strani zadevnega pristojnega nacionalnega organa v skladu z naslovom 9 v tem delu. 5. ECB neposredno nadzira tudi manj pomemben nadzorovani subjekt ali manj pomembno nadzorovano skupino po odločitvi ECB, sprejeti na podlagi člena 6(5)(b) uredbe o EMN, kolikor bo ECB neposredno izvajala vsa ustrezna pooblastila iz člena 6(4) uredbe o EMN. Za namene EMN se tak manj pomemben nadzorovani subjekt ali manj pomembna nadzorovana skupine razvrsti kot pomemben nadzorovani subjekt oziroma pomembna nadzorovana skupina. 6. Pred sprejetjem odločitev ECB iz tega člena se ECB posvetuje z zadevnimi pristojnimi nacionalnimi organi. O vsaki odločitvi ECB iz tega člena se uradno obvesti tudi zadevni pristojni nacionalni organ.

Člen 40 Razvrstitev nadzorovanih subjektov, ki so del skupine, kot pomembnih 1. Če je en ali več nadzorovanih subjektov del nadzorovane skupine, se merila za določitev pomembnosti določijo na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah v skladu z določbami iz naslovov 3 do 7 v delu IV. 2. Vsak izmed nadzorovanih subjektov, ki sestavljajo nadzorovano skupino, se šteje kot pomemben nadzorovani subjekt v naslednjih okoliščinah: (a) če nadzorovana skupina na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah izpolnjuje merilo velikosti, merilo pomena za gospodarstvo ali merila čezmejnih dejavnosti; (b) če eden izmed nadzorovanih subjektov, ki sestavljajo nadzorovano skupino, izpolnjuje merilo neposredne javne finančne pomoči; (c) če je eden izmed nadzorovanih subjektov, ki sestavljajo nadzorovano skupino, ena izmed treh najpomembnejših kreditnih institucij v sodelujoči državi članici. 3. Kadar se nadzorovana skupina določi kot pomembna ali se določi, da ni več pomembna, ECB sprejme odločitev ECB o razvrstitvi subjekta kot pomembnega nadzorovanega subjekta ali o prenehanju razvrstitve subjekta kot pomembnega nadzorovanega subjekta ter določi datum začetka in konca neposrednega nadzora s strani ECB za vsak nadzorovani subjekt, ki sestavlja zadevno nadzorovano skupino, in sicer v skladu z merili in postopki iz člena 39.

Člen 41 Posebne določbe v zvezi s podružnicami kreditnih institucij s sedežem v nesodelujočih državah članicah 1. Vse podružnice, ki jih v isti sodelujoči državi članici odpre kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici, se za namene te uredbe štejejo za en nadzorovani subjekt. 2. Podružnice, ki jih v različnih sodelujočih državah članicah odpre kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici, se za namene te uredbe obravnavajo posamično kot ločeni nadzorovani subjekti. 3. Brez poseganja v odstavek 1, podružnice kreditne institucije s sedežem v nesodelujoči državi članici se pri ugotavljanju, ali izpolnjujejo merila iz člena 6(4) uredbe o EMN, ocenijo posamično kot ločeni nadzorovani subjekti in ločeno od podrejenih družb iste kreditne institucije.

Člen 42 Posebne določbe v zvezi s podrejenimi družbami kreditnih institucij s sedežem v nesodelujočih državah članicah in tretjih državah 1. Podrejene družbe, ki jih v eni ali več sodelujočih državah članicah ustanovi kreditna institucija, ki ima glavno upravo v nesodelujoči državi članici ali tretji državi, se pri ugotavljanju, ali je izpolnjeno katero od meril iz člena 6(4) uredbe o EMN, ocenijo ločeno od podružnic te kreditne institucije. 2. Naslednje podrejene družbe se pri ugotavljanju, ali je izpolnjeno katero od meril iz člena 6(4) uredbe o EMN, ocenijo ločeno: (a) tiste, ki imajo sedež v sodelujoči državi članici, (b) tiste, ki pripadajo skupini, katere nadrejena oseba ima glavno upravo v nesodelujoči državi članici ali tretji državi, in (c) tiste, ki ne pripadajo nadzorovani skupini v sodelujočih državah članicah.

NASLOV 2

POSTOPEK ZA RAZVRSTITEV NADZOROVANIH SUBJEKTOV KOT POMEMBNIH NADZOROVANIH SUBJEKTOV

POGLAVJE 1

Razvrstitev nadzorovanega subjekta kot pomembnega

Člen 43 Preverjanje statusa nadzorovanega subjekta 1. Razen če je v tej uredbi določeno drugače, ECB najmanj enkrat letno preveri, ali pomemben nadzorovani subjekt ali pomembna nadzorovana skupina še izpolnjuje katero od meril iz člena 6(4) uredbe o EMN. 2. Razen če je v tej uredbi določeno drugače, vsak pristojni nacionalni organ najmanj enkrat letno preveri, ali manj pomemben nadzorovani subjekt ali manj pomembna nadzorovana skupina izpolnjuje katero od meril iz člena 6(4) uredbe o EMN. V primeru manj pomembne nadzorovane skupine to preverjanje opravi zadevni pristojni nacionalni organ sodelujoče države članice, v kateri ima sedež nadrejena oseba, določena na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah. 3. ECB lahko kadar koli po prejemu ustreznih informacij preveri, zlasti v primerih, določenih v členu 52, (a) ali nadzorovani subjekt izpolnjuje katero od meril iz člena 6(4) uredbe o EMN in (b) ali pomemben nadzorovani subjekt ne izpolnjuje več nobenega izmed meril iz člena 6(4) uredbe o EMN. 4. Če pristojni nacionalni organ oceni, da manj pomemben nadzorovani subjekt ali manj pomembna nadzorovana skupina izpolnjuje katero od meril iz člena 6(4) uredbe o EMN, o tem brez nepotrebnega odlašanja obvesti ECB. 5. Na zahtevo ECB ali pristojnega nacionalnega organa ECB in zadevni pristojni nacionalni organ sodelujeta pri ugotavljanju, ali je v zvezi z nadzorovanim subjektom ali nadzorovano skupino izpolnjeno katero od meril iz člena 6(4) uredbe o EMN. 6. Če se ECB odloči (a) za prevzem neposrednega nadzora nad nadzorovanim subjektom ali nadzorovano skupino ali (b) za končanje neposrednega nadzora ECB nad nadzorovanim subjektom ali nadzorovano skupino, ECB in zadevni pristojni nacionalni organ sodelujeta, da se zagotovi nemoten prehod nadzorniških pristojnosti. Zlasti zadevni pristojni nacionalni organ pripravi poročilo o preteklem nadzoru in profilu tveganosti nadzorovanega subjekta, kadar ECB prevzame neposredni nadzor nad nadzorovanim subjektom, ECB pa enako poročilo pripravi, kadar zadevni pristojni nacionalni organ postane pristojen za nadzor nad zadevnim subjektom. 7. ECB določi, ali je nadzorovani subjekt ali nadzorovana skupina pomembna, z uporabo meril iz člena 6(4) uredbe o EMN, in sicer po vrstnem redu, ki je določen v navedeni uredbi: (a) velikost; (b) pomen za gospodarstvo Unije ali ene od sodelujočih držav članic; (c) obseg čezmejnih dejavnosti; (d) zahteva za javno finančno pomoč neposredno iz EMS ali prejem te pomoči; (e) dejstvo, da gre za eno izmed treh najpomembnejših kreditnih institucij v sodelujoči državi članici.

Člen 44 Postopek za določitev pomembnosti nadzorovanega subjekta 1. Pri sprejemanju odločitev o razvrstitvi nadzorovanega subjekta ali nadzorovane skupine kot pomembnih v skladu s tem naslovom in če ni drugače določeno, ECB uporabi postopkovna pravila iz naslova 2 v delu III te uredbe. 2. ECB v časovnem okviru iz člena 45 vsak zadevni nadzorovani subjekt uradno pisno obvesti o odločitvi ECB, s katero nadzorovani subjekt ali nadzorovano skupino razvrsti kot pomemben nadzorovani subjekt oziroma kot pomembno nadzorovano skupino, ter to odločitev pošlje tudi zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu. Za nadzorovane subjekte, ki so del pomembne nadzorovane skupine, ECB uradno obvesti o odločitvi ECB nadzorovani subjekt na najvišji stopnji konsolidacije v sodelujočih državah članicah in zagotovi, da so vsi nadzorovani subjekti v pomembni nadzorovani skupini primerno obveščeni. 3. Za nadzorovane subjekte, ki jih ECB uradno ne obvesti po odstavku 1, se kot uradno obvestilo o njihovi razvrstitvi kot manj pomembne uporabi seznam iz člena 49(2). 4. ECB da vsakemu zadevnemu nadzorovanemu subjektu možnost, da pred sprejetjem odločitve ECB po odstavku 1 predloži pisna stališča. 5. Poleg tega da ECB zadevnim pristojnim nacionalnim organom v skladu s členom 39(6) možnost, da predložijo pisne ugotovitve in pripombe, ECB pa jih ustrezno upošteva. 6. Nadzorovani subjekt ali nadzorovana skupina se razvrsti kot pomemben nadzorovani subjekt ali pomembna nadzorovana skupina z datumom uradnega obvestila o odločitvi ECB, ki določa, da gre za pomemben nadzorovani subjekt oziroma za pomembno nadzorovano skupino.

POGLAVJE 2

Začetek in konec neposrednega nadzora ECB

Člen 45 Začetek neposrednega nadzora ECB 1. ECB v odločitvi ECB določi datum, na katerega prevzame neposredni nadzor nad nadzorovanim subjektom ali nadzorovano skupino, ki sta razvrščena kot pomemben nadzorovani subjekt oziroma pomembna nadzorovana skupina. Ta odločitev ECB je lahko ista kot tista odločitev, ki je navedena v členu 44(2). Ob upoštevanju odstavka 2 ECB uradno obvesti o tej odločitvi ECB vsak zadevni nadzorovani subjekt najmanj en mesec pred datumom, na katerega prevzame neposredni nadzor. 2. Če ECB prevzame neposredni nadzor nad nadzorovanim subjektom ali nadzorovano skupino na podlagi zahteve za neposredno javno finančno pomoč iz EMS ali prejema te pomoči, o odločitvi ECB iz odstavka 1 pravočasno uradno obvesti vsak zadevni nadzorovani subjekt, najmanj pa en teden pred datumom, na katerega prevzame neposredni nadzor. 3. ECB pošlje izvode odločitev ECB iz odstavka 1 zadevnim pristojnim nacionalnim organom. 4. ECB prevzame neposredni nadzor nad nadzorovanim subjektom ali nadzorovano skupino najpozneje 12 mesecev po datumu, na katerega ECB uradno obvesti ta nadzorovani subjekt ali nadzorovano skupino o odločitvi ECB po členu 44(2). 5. Za namene tega člena ECB v primeru nadzorovane skupine uradno obvesti o odločitvi ECB nadzorovani subjekt na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah in zagotovi, da so vsi nadzorovani subjekti v tej skupini primerno obveščeni v upoštevnem roku.

Člen 46 Konec neposrednega nadzora ECB 1. Kadar ECB določi, da bo se bo končal njen neposredni nadzor nad nadzorovanim subjektom ali nadzorovano skupino, izda odločitev ECB za vsak zadevni nadzorovani subjekt, v kateri navede datum in razloge za končanje neposrednega nadzora. ECB sprejme tako odločitev najmanj en mesec pred datumom, na katerega se bo končal njen neposredni nadzor. ECB pošlje izvod te odločitve ECB tudi zadevnim pristojnim nacionalnim organom. Ustrezno se uporablja člen 45(5). 2. ECB da vsakemu zadevnemu nadzorovanemu subjektu možnost, da predloži pisna stališča, preden je sprejeta odločitev ECB po odstavku 1. 3. Katera koli odločitev ECB, v kateri je naveden datum, na katerega se bo končal neposredni nadzor ECB nad nadzorovanim subjektom, se lahko izda skupaj z odločitvijo, s katero se ta nadzorovani subjekt razvrsti kot manj pomemben.

Člen 47 Razlogi za končanje neposrednega nadzora ECB 1. V primeru pomembnega nadzorovanega subjekta, ki se razvrsti kot tak na podlagi (a) velikosti, (b) pomena za gospodarstvo Unije ali ene od sodelujočih držav članic ali (c) obsega čezmejnih dejavnosti ali ker je del nadzorovane skupine, ki izpolnjuje vsaj enega od teh meril, ECB sprejme odločitev ECB, s katero preneha njegova razvrstitev kot pomemben nadzorovani subjekt in se konča neposredni nadzor, če v treh zaporednih koledarskih letih posamezni nadzorovani subjekt ali nadzorovana skupina, ki ji nadzorovani subjekt pripada, ne izpolnjuje nobenega izmed zgornjih meril iz člena 6(4) uredbe o EMN. 2. V primeru nadzorovanega subjekta, ki se razvrsti kot pomemben na podlagi zahteve za neposredno javno finančno pomoč iz EMS v zvezi s (a) samim subjektom, (b) nadzorovano skupino, ki ji nadzorovani subjekt pripada, ali (c) katerim koli nadzorovanim subjektom, ki pripada tej skupini in ki ni pomemben iz drugih razlogov, ECB sprejme odločitev ECB, s katero preneha njegova razvrstitev kot pomemben nadzorovani subjekt in se konča neposredni nadzor, če je bila neposredna javna finančna pomoč zavrnjena, v celoti vrnjena ali je prenehala. Taka odločitev se lahko v primeru vračila ali prenehanja neposredne javne finančne pomoči sprejme samo v treh koledarskih letih po popolnem vračilu ali prenehanju neposredne javne finančne pomoči. 3. V primeru nadzorovanega subjekta, ki se razvrsti kot pomemben na podlagi tega, da gre za eno izmed treh najpomembnejših kreditnih institucij v sodelujoči državi članici, kot je določeno v skladu s členoma 65 in 66, ali da pripada nadzorovani skupini take kreditne institucije, in ki ni pomemben iz drugih razlogov, ECB sprejme odločitev ECB, s katero preneha njegova razvrstitev kot pomemben nadzorovani subjekt in se konča neposredni nadzor, če v treh zaporednih koledarskih letih zadevni nadzorovani subjekt ni bil ena izmed treh najpomembnejših kreditnih institucij v sodelujoči državi članici. 4. V primeru nadzorovanega subjekta, ki ga ECB neposredno nadzira po odločitvi ECB, sprejeti na podlagi člena 6(5)(b) uredbe o EMN, in ki ni pomemben iz drugih razlogov, ECB sprejme odločitev ECB, s katero se neposredni nadzor ECB konča, če po njeni razumni presoji neposredni nadzor ni več potreben za zagotovitev skladne uporabe visokih nadzornih standardov.

Člen 48 Tekoči postopki 1. Če bo prišlo do spremembe pristojnosti med ECB in pristojnim nacionalnim organom, organ, katerega pristojnost bo prenehala (v nadaljnjem besedilu: organ, katerega pristojnost preneha), obvesti organ, ki bo postal pristojen (v nadaljnjem besedilu: organ, ki prevzame nadzor), o katerem koli formalno uvedenem nadzorniškem postopku, v katerem je treba sprejeti odločitev. Organ, katerega pristojnost preneha, te informacije zagotovi takoj, ko izve za prihajajočo spremembo pristojnosti. Organ, katerega pristojnost preneha, kontinuirano posodablja te informacije, in sicer praviloma mesečno, kadar je treba o nadzorniškem postopku poročati nove informacije. Organ, ki prevzame nadzor, lahko v ustrezno utemeljenih primerih dopusti manj pogosto poročanje. Nadzorniški postopek za namen členov 48 in 49 pomeni nadzorniški postopek ECB ali nadzorniški postopek pristojnega nacionalnega organa. Pred spremembo pristojnosti se organ, katerega pristojnost preneha, poveže z organom, ki prevzame nadzor, brez nepotrebnega odlašanja po formalni uvedbi katerega koli novega nadzorniškega postopka, v katerem je treba sprejeti odločitev. 2. Če se nadzorniška pristojnost spremeni, si organ, katerega pristojnost preneha, prizadeva, da vse tekoče nadzorniške postopke, v katerih je treba sprejeti odločitev, konča pred datumom, na katerega nastopi sprememba nadzorniške pristojnosti. 3. Če formalno uvedenega nadzorniškega postopka, v katerem je treba sprejeti odločitev, ni mogoče končati pred datumom, na katerega nastopi sprememba nadzorniške pristojnosti, ostane organ, katerega pristojnost preneha, še naprej pristojen za končanje takega tekočega nadzorniškega postopka. V ta namen organ, katerega pristojnost preneha, tudi obdrži vsa ustrezna pooblastila, dokler se nadzorniški postopek ne konča. Organ, katerega pristojnost preneha, konča zadevni tekoči nadzorniški postopek v skladu z veljavnim pravom na podlagi obdržanih pooblastil. Organ, katerega pristojnost preneha, obvesti organ, ki prevzame nadzor, preden sprejme katero koli odločitev v nadzorniškem postopku, ki še ni bila sprejeta pred spremembo pristojnosti. Organu, ki prevzame nadzor, pošlje izvod sprejete odločitve in vse ustrezne dokumente v zvezi s to odločitvijo. 4. Z odstopanjem od odstavka 3 se lahko ECB v enem mesecu od prejema informacij, ki so potrebne za dokončanje njenega ocenjevanja zadevnega formalno uvedenega nadzorniškega postopka, in po posvetovanju z zadevnim pristojnim nacionalnim organom odloči, da prevzame zadevni nadzorniški postopek. Če je iz razlogov, ki jih določa nacionalno pravo, odločitev ECB potrebna pred iztekom obdobja ocenjevanja, navedenega v prejšnjem stavku, pristojni nacionalni organ zagotovi ECB potrebne informacije in določi zlasti časovni okvir, v katerem mora ECB odločiti, ali namerava prevzeti postopek ali ne. Kadar ECB prevzame nadzorniški postopek, o tej odločitvi uradno obvesti zadevni pristojni nacionalni organ in stranke. ECB v svoji odločitvi ECB navede posledice prevzema takšnega nadzorniškega postopka. 5. ECB in zadevni pristojni nacionalni organ sodelujeta v zvezi s končanjem katerega koli tekočega postopka in si lahko v ta namen izmenjata vse ustrezne informacije. 6. Ta člen se ne uporablja za skupne postopke.

POGLAVJE 3

Seznam nadzorovanih subjektov

Člen 49 Objava 1. ECB objavi seznam, ki vsebuje ime vsakega nadzorovanega subjekta in nadzorovane skupine, ki je pod neposrednim nadzorom ECB, pri čemer, če to pride v poštev, za nadzorovani subjekt navede tudi nadzorovano skupino, ki ji pripada, in konkretno pravno podlago za tak neposredni nadzor. Seznam vsebuje, v primeru razvrstitve subjekta kot pomembnega na podlagi merila velikosti, skupno vrednost sredstev nadzorovanega subjekta ali nadzorovane skupine. ECB objavi tudi imena nadzorovanih subjektov, ki jih ECB kljub temu, da izpolnjujejo eno izmed meril iz člena 6(4) uredbe EMN in bi se torej lahko opredelili kot pomembni, šteje za manj pomembne zaradi posebnih okoliščin v skladu z naslovom 9 v delu IV in jih zato ne nadzira neposredno. 2. ECB objavi seznam, ki vsebuje ime vsakega nadzorovanega subjekta, ki ga nadzira pristojni nacionalni organ, in ime zadevnega pristojnega nacionalnega organa. 3. Seznama iz odstavkov 1 in 2 se objavita elektronsko in sta dostopna na spletni strani ECB. 4. Seznama iz odstavkov 1 in 2 se redno posodabljata.

NASLOV 3

DOLOČITEV POMEMBNOSTI NA PODLAGI VELIKOSTI

Člen 50 Določitev pomembnosti na podlagi velikosti 1. Pomembnost ali nepomembnost nadzorovanega subjekta ali nadzorovane skupine na podlagi merila velikosti se določi ob upoštevanju skupne vrednosti sredstev. 2. Nadzorovani subjekt ali nadzorovana skupina se razvrsti kot pomemben nadzorovani subjekt ali pomembna nadzorovana skupina, če skupna vrednost sredstev presega 30 milijard EUR (v nadaljnjem besedilu: prag velikosti).

Člen 51 Osnova za določitev pomembnosti nadzorovanega subjekta na podlagi merila velikosti 1. Če je nadzorovani subjekt del nadzorovane skupine, se skupna vrednost sredstev določi na podlagi konsolidiranega bonitetnega poročanja ob koncu leta za nadzorovano skupino v skladu z veljavnim pravom. 2. Če skupnih sredstev ni mogoče določiti na podlagi podatkov iz odstavka 1, se skupna vrednost sredstev določi na podlagi najnovejših revidiranih konsolidiranih letnih računov, pripravljenih v skladu z Mednarodnimi standardi za poročanje o finančnem položaju, kot se v Uniji uporabljajo v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002 Evropskega parlamenta in Sveta (12), če ti letni računi niso na voljo, pa na podlagi konsolidiranih letnih računov, pripravljenih v skladu z veljavnimi nacionalnimi računovodskimi predpisi. 3. Če nadzorovani subjekt ni del nadzorovane skupine, se skupna vrednost sredstev določi na podlagi individualnega bonitetnega poročanja ob koncu leta v skladu z veljavnim pravom. 4. Če skupnih sredstev ni mogoče določiti z uporabo podatkov iz odstavka 3, se skupna vrednost sredstev določi na podlagi najnovejših revidiranih letnih računov, pripravljenih v skladu z MSRP, kot se uporabljajo v Uniji v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002, če ti letni računi niso na voljo, pa na podlagi letnih računov, pripravljenih v skladu z veljavnimi nacionalnimi računovodskimi predpisi. 5. Če je nadzorovani subjekt podružnica kreditne institucije s sedežem v nesodelujoči državi članici, se skupna vrednost sredstev določi na podlagi statističnih podatkov, ki se poročajo v skladu z Uredbo (ES) št. 25/2009 (ECB/2008/32) Evropske centralne banke (13).

Člen 52 Osnova za določitev pomembnosti na podlagi velikosti v posebnih ali izjemnih okoliščinah 1. Če se v zvezi z manj pomembnim nadzorovanim subjektom izjemoma bistveno spremenijo okoliščine, ki so pomembne za določitev pomembnosti na podlagi merila velikosti, zadevni pristojni nacionalni organ preveri, ali je prag velikosti še vedno izpolnjen. Če take spremembe nastopijo v zvezi s pomembnim nadzorovanim subjektom, ECB preveri, ali je prag velikosti še vedno izpolnjen. Izjemne bistvene spremembe okoliščin, pomembnih za določitev pomembnosti na podlagi merila velikosti, vključujejo kar koli od naslednjega: (a) združitev dveh ali več kreditnih institucij, (b) prodajo ali prenos pomembnega poslovnega oddelka, (c) prenos delnic v kreditni instituciji, tako da več ne pripada nadzorovani skupini, kateri je pripadala pred prodajo, (d) končno odločitev o urejenem prenehanju nadzorovanega subjekta (ali skupine), (e) primerljive dejanske situacije. 2. Manj pomemben nadzorovani subjekt in, v primeru manj pomembne nadzorovane skupine, manj pomemben nadzorovani subjekt na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah obvestita zadevni pristojni nacionalni organ o vsaki spremembi, kot je navedeno v odstavku 1. Pomemben nadzorovani subjekt in, v primeru pomembne nadzorovane skupine, nadzorovani subjekt na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah obvestita ECB o vsaki spremembi, kot je navedeno v odstavku 1. 3. Z odstopanjem od pravila treh let iz člena 47(1) do (3) in v primeru izjemnih okoliščin, vključno s tistimi, ki so navedene v odstavku 1, ECB po posvetovanju s pristojnimi nacionalnimi organi odloči, ali so vpleteni nadzorovani subjekti pomembni ali manj pomembni, in določi datum, od katerega opravlja nadzor ECB ali pristojni nacionalni organi.

Člen 53 Skupine konsolidiranih podjetij 1. Za namen določitve pomembnosti na podlagi merila velikosti nadzorovano skupino konsolidiranih podjetij sestavljajo vsa podjetja, ki jih je treba konsolidirati za bonitetne namene v skladu s pravom Unije. 2. Za namen določitve pomembnosti na podlagi merila velikosti nadzorovana skupina konsolidiranih podjetij vključuje podrejene družbe in podružnice v nesodelujočih državah članicah in tretjih državah.

Člen 54 Metoda konsolidacije Metoda konsolidacije je metoda konsolidacije, ki se uporablja v skladu s pravom Unije za bonitetne namene.

Člen 55 Metoda izračuna skupnih sredstev Za namen določitve pomembnosti kreditne institucije na podlagi merila velikosti se „skupna vrednost sredstev“ izpelje iz vrstice „skupna sredstva“ v bilanci stanja, ki se pripravi v skladu s pravom Unije za bonitetne namene.

NASLOV 4

DOLOČITEV POMEMBNOSTI NA PODLAGI POMENA ZA GOSPODARSTVO UNIJE ALI ENE OD SODELUJOČIH DRŽAV ČLANIC

Člen 56 Prag pomena za nacionalno gospodarstvo Nadzorovani subjekt s sedežem v sodelujoči državi članici ali nadzorovana skupina, katere nadrejena oseba ima sedež v sodelujoči državi članici, se razvrsti kot pomemben oziroma pomembna na podlagi pomena za gospodarstvo zadevne sodelujoče države članice, če je: (prag pomena za nacionalno gospodarstvo) in A ≥ 5 milijard EUR, pri čemer je A skupna vrednost sredstev, določena v skladu s členi 51 do 55 za dano koledarsko leto, in B bruto domači proizvod po tržnih cenah, kot je opredeljeno v točki 8.89 Priloge A k Uredbi (EU) št. 549/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (14) (ESR 2010) in kot ga objavi Eurostat za dano koledarsko leto.

Člen 57 Merila za določitev pomembnosti na podlagi pomena za gospodarstvo Unije ali ene od sodelujočih držav članic 1. ECB upošteva naslednja merila, zlasti pri ocenjevanju, ali je nadzorovani subjekt ali nadzorovana skupina pomemben oziroma pomembna za gospodarstvo Unije ali sodelujoče države članice iz razlogov, ki niso razlogi iz člena 56: (a) pomembnost nadzorovanega subjekta ali nadzorovane skupine za določene gospodarske sektorje v Uniji ali sodelujoči državi članici; (b) medsebojno povezanost nadzorovanega subjekta ali nadzorovane skupine z gospodarstvom Unije ali sodelujoče države članice; (c) zamenljivost nadzorovanega subjekta ali nadzorovane skupine kot udeleženca na trgu in ponudnika storitev strankam; (d) poslovno, strukturno in operativno kompleksnost nadzorovanega subjekta ali nadzorovane skupine. 2. Ustrezno se uporablja člen 52(3).

Člen 58 Določitev pomembnosti na podlagi pomena za gospodarstvo ene od sodelujočih držav članic na zahtevo pristojnega nacionalnega organa 1. Pristojni nacionalni organ lahko ECB uradno obvesti, da nadzorovani subjekt šteje za pomembnega v zvezi z domačim gospodarstvom. 2. ECB oceni uradno obvestilo pristojnega nacionalnega organa na podlagi meril iz člena 57(1). 3. Ustrezno se uporablja člen 57.

NASLOV 5

DOLOČITEV POMEMBNOSTI NA PODLAGI OBSEGA ČEZMEJNIH DEJAVNOSTI

Člen 59 Merila za določitev pomembnosti na podlagi obsega čezmejnih dejavnosti nadzorovane skupine 1. ECB lahko šteje nadzorovano skupino za pomembno na podlagi njenih čezmejnih dejavnosti samo, kadar je nadrejena oseba nadzorovane skupine v več kakor eni drugi sodelujoči državi članici ustanovila podrejene družbe, ki so tudi same kreditne institucije. 2. ECB lahko šteje nadzorovano skupino za pomembno na podlagi njenih čezmejnih dejavnosti samo, če skupna vrednost njenih sredstev presega 5 milijard EUR in je: (a) razmerje med njenimi čezmejnimi sredstvi in skupnimi sredstvi nad 20 %; ali (b) razmerje med njenimi čezmejnimi obveznostmi in skupnimi obveznostmi nad 20 %. 3. Ustrezno se uporablja člen 52(3).

Člen 60 Čezmejna sredstva in obveznosti 1. „Čezmejna sredstva“ v okviru nadzorovane skupine pomenijo del skupnih sredstev, v zvezi s katerimi je nasprotna stranka kreditna institucija ali druga pravna ali fizična oseba, ki se nahaja v sodelujoči državi članici, ki ni država članica, v kateri ima nadrejena oseba zadevne nadzorovane skupine glavno upravo. 2. „Čezmejne obveznosti“ v okviru nadzorovane skupine pomenijo del skupnih obveznosti, v zvezi s katerimi je nasprotna stranka kreditna institucija ali druga pravna ali fizična oseba, ki se nahaja v sodelujoči državi članici, ki ni država članica, v kateri ima nadrejena oseba zadevne nadzorovane skupine glavno upravo.

NASLOV 6

DOLOČITEV POMEMBNOSTI NA PODLAGI ZAHTEVE ZA JAVNO FINANČNO POMOČ IZ EMS ALI PREJEMA TE POMOČI

Člen 61 Zahteva za neposredno javno finančno pomoč iz EMS ali prejem te pomoči 1. Neposredna javna finančna pomoč nadzorovanemu subjektu se zahteva, kadar član EMS vloži zahtevo za finančno pomoč, ki naj jo EMS odobri temu subjektu v skladu z odločitvijo Sveta guvernerjev EMS po členu 19 Pogodbe o ustanovitvi Evropskega mehanizma za stabilnost v zvezi z neposredno dokapitalizacijo kreditne institucije in v skladu z instrumenti, sprejetimi na podlagi te odločitve. 2. Kreditna institucija je prejela neposredno javno finančno pomoč, kadar je prejela finančno pomoč na podlagi odločitve in instrumentov iz odstavka 1.

Člen 62 Obveznost pristojnih nacionalnih organov, da obvestijo ECB o morebitni zahtevi za javno finančno pomoč ali prejemu te pomoči s strani manj pomembnega nadzorovanega subjekta 1. Brez poseganja v obveznost iz člena 96, v skladu s katero se ECB obvesti o poslabšanju finančnega položaja manj pomembnega nadzorovanega subjekta, pristojni nacionalni organ obvesti ECB takoj, ko izve za morebitno potrebo po javni finančni pomoči za manj pomemben nadzorovani subjekt, ki naj se odobri na nacionalni ravni posredno iz EMS in/ali s strani EMS. 2. Pristojni nacionalni organ predloži ECB v preučitev svojo oceno finančnega položaja manj pomembnega nadzorovanega subjekta, preden jo predloži EMS, razen v ustrezno utemeljenih primerih nujnosti.

Člen 63 Začetek in konec neposrednega nadzora 1. Nadzorovani subjekt, v zvezi s katerim se zahteva neposredna javna finančna pomoč iz EMS ali ki je prejel neposredno javno finančno pomoč iz EMS, se razvrsti kot pomemben nadzorovani subjekt od datuma, na katerega se je v njegovem imenu zahtevala neposredna javna finančna pomoč. 2. Datum, na katerega ECB prevzame neposredni nadzor, se določi v odločitvi ECB v skladu z naslovom 2. 3. Ustrezno se uporablja člen 52(3).

Člen 64 Obseg Če se neposredna javna finančna pomoč zahteva v zvezi z nadzorovanim subjektom, ki je del nadzorovane skupine, se vsi nadzorovani subjekti, ki so del te nadzorovane skupine, razvrstijo kot pomembni.

NASLOV 7

DOLOČITEV POMEMBNOSTI NA PODLAGI TEGA, DA JE NADZOROVANI SUBJEKT ENA OD TREH NAJPOMEMBNEJŠIH KREDITNIH INSTITUCIJ V SODELUJOČI DRŽAVI ČLANICI

Člen 65 Merila za določitev treh najpomembnejših kreditnih institucij v sodelujoči državi članici 1. Kreditna institucija ali nadzorovana skupina se razvrsti kot pomembna, če je ena od treh najpomembnejših kreditnih institucij ali nadzorovanih skupin v sodelujoči državi članici. 2. Za namene določitve treh najpomembnejših kreditnih institucij ali nadzorovanih skupin v sodelujoči državi članici ECB in zadevni pristojni nacionalni organ upoštevata velikost nadzorovanega subjekta oziroma nadzorovane skupine, kot je določeno v skladu s členi 50 do 55.

Člen 66 Postopek pregleda 1. V zvezi z vsako sodelujočo državo članico ECB do 1. oktobra vsakega koledarskega leta določi, ali je treba tri kreditne institucije ali nadzorovane skupine z nadrejeno osebo s sedežem v taki sodelujoči državi članici razvrstiti kot pomembne nadzorovane subjekte. 2. Na zahtevo ECB pristojni nacionalni organi obvestijo ECB o treh najpomembnejših kreditnih institucijah ali nadzorovanih skupinah s sedežem v njihovih sodelujočih državah članicah do 1. oktobra zadevnega koledarskega leta. Pristojni nacionalni organi določijo tri najpomembnejše kreditne institucije ali nadzorovane skupine na podlagi meril iz členov 50 do 55. 3. Za vsako od treh najpomembnejših kreditnih institucij ali nadzorovanih skupin v sodelujočih državah članicah zadevni pristojni nacionalni organ predloži ECB poročilo o preteklem nadzoru in profilu tveganosti v vsakem primeru, razen če je kreditna institucija ali nadzorovana skupina že razvrščena kot pomembna. Po prejemu informacij iz odstavka 2 ECB opravi svojo lastno oceno. ECB lahko za ta namen od zadevnega pristojnega nacionalnega organa zahteva predložitev vseh relevantnih informacij. 4. Če se 1. oktobra danega leta ena ali več od treh najpomembnejših kreditnih institucij ali nadzorovanih skupin v sodelujoči državi članici ne razvrsti kot pomemben nadzorovani subjekt, ECB sprejme odločitev v skladu z naslovom 2 v zvezi s katero koli od treh najpomembnejših kreditnih institucij ali nadzorovanih skupin, ki ni razvrščena kot pomembna. 5. Ustrezno se uporablja člen 52(3).

NASLOV 8

ODLOČITEV ECB ZA NEPOSREDNI NADZOR NAD MANJ POMEMBNIMI NADZOROVANIMI SUBJEKTI PO ČLENU 6(5)(B) UREDBE O EMN

Člen 67 Merila za odločitev ECB po členu 6(5)(b) uredbe o EMN 1. ECB lahko po členu 6(5)(b) uredbe o EMN z odločitvijo ECB kadar koli odloči, da bo neposredno nadzirala manj pomemben nadzorovani subjekt ali manj pomembno nadzorovano skupino, kadar je to potrebno za zagotovitev skladne uporabe visokih nadzornih standardov. 2. Pred sprejetjem odločitve ECB iz odstavka 1 ECB med drugim upošteva naslednje dejavnike: (a) ali je manj pomemben nadzorovani subjekt ali manj pomembna nadzorovana skupina blizu izpolnjevanju enega izmed meril, vsebovanih v členu 6(4) uredbe o EMN; (b) medsebojno povezanost manj pomembnega nadzorovanega subjekta ali manj pomembne nadzorovane skupine z drugimi kreditnimi institucijami; (c) ali je zadevni manj pomemben nadzorovani subjekt podrejena družba nadzorovanega subjekta, ki ima glavno upravo v nesodelujoči državi članici ali tretji državi in je ustanovil eno ali več podrejenih družb, ki so tudi kreditne institucije, ali eno ali več podružnic v sodelujočih državah članicah, od katerih ena ali več šteje kot pomembna; (d) dejstvo, da pristojni nacionalni organ ni upošteval navodil ECB; (e) dejstvo, da pristojni nacionalni organ ni spoštoval aktov, navedenih v prvem pododstavku člena 4(3) uredbe o EMN; (f) dejstvo, da je manj pomemben nadzorovani subjekt zahteval ali posredno prejel finančno pomoč iz EFSF ali EMS.

Člen 68 Postopek za pripravo odločitve ECB po členu 6(5)(b) uredbe o EMN na zahtevo pristojnega nacionalnega organa 1. ECB na zahtevo pristojnega nacionalnega organa oceni, ali je treba izvajati neposredni nadzor v skladu z uredbo o EMN v zvezi z manj pomembnim nadzorovanim subjektom ali manj pomembno nadzorovano skupino zaradi zagotovitve skladne uporabe visokih nadzornih standardov. 2. V zahtevi pristojnega nacionalnega organa se navedejo: (a) manj pomemben nadzorovani subjekt ali manj pomembna nadzorovana skupna, v zvezi s katerim oziroma katero pristojni nacionalni organ meni, da bi morala ECB prevzeti neposredni nadzor, in (b) razlogi, iz katerih je nadzor ECB nad manj pomembnim nadzorovanim subjektom ali manj pomembno nadzorovano skupino potreben zaradi zagotovitve skladne uporabe visokih nadzornih standardov. 3. Zahtevi pristojnega nacionalnega organa se priloži poročilo o preteklem nadzoru in profilu tveganosti zadevnega manj pomembnega nadzorovanega subjekta ali manj pomembne nadzorovane skupine. 4. Če se ECB ne strinja z zahtevo pristojnega nacionalnega organa, se posvetuje z zadevnim pristojnim nacionalnim organom pred dokončno oceno, ali je nadzor ECB nad manj pomembnim nadzorovanim subjektom ali manj pomembno nadzorovano skupino potreben zaradi zagotovitve skladne uporabe visokih nadzornih standardov. 5. Če ECB odloči, da je neposredni nadzor ECB nad manj pomembnim nadzorovanim subjektom ali manj pomembno nadzorovano skupino potreben zaradi zagotovitve skladne uporabe visokih nadzornih standardov, sprejme odločitev ECB v skladu z naslovom 2.

Člen 69 Postopek za pripravo odločitev ECB po členu 6(5)(b) uredbe o EMN na lastno pobudo ECB 1. ECB lahko od pristojnega nacionalnega organa zahteva, da predloži poročilo o preteklem nadzoru in profilu tveganosti manj pomembnega nadzorovanega subjekta ali manj pomembne nadzorovane skupine. ECB določi datum, do katerega ji je treba predložiti tako poročilo. 2. ECB se pred dokončno oceno, ali je nadzor ECB nad manj pomembnim nadzorovanim subjektom ali manj pomembno nadzorovano skupino potreben zaradi zagotovitve skladne uporabe visokih nadzornih standardov, posvetuje s pristojnim nacionalnim organom. 3. Če ECB sklene, da je neposredni nadzor ECB nad manj pomembnim nadzorovanim subjektom ali manj pomembno nadzorovano skupino potreben zaradi zagotovitve skladne uporabe visokih nadzornih standardov, sprejme odločitev ECB v skladu z naslovom 2.

NASLOV 9

POSEBNE OKOLIŠČINE, KI LAHKO UPRAVIČUJEJO RAZVRSTITEV NADZOROVANEGA SUBJEKTA KOT MANJ POMEMBNEGA, ČEPRAV IZPOLNJUJE MERILA ZA RAZVRSTITEV KOT POMEMBNEGA

Člen 70 Posebne okoliščine, ki vodijo do razvrstitve pomembnega nadzorovanega subjekta kot manj pomembnega 1. Posebne okoliščine iz drugega in petega pododstavka člena 6(4) uredbe o EMN (v nadaljnjem besedilu: posebne okoliščine) so podane, kadar obstajajo posebne dejanske okoliščine, zaradi katerih je razvrstitev nadzorovanega subjekta kot pomembnega neustrezna, ob upoštevanju ciljev in načel uredbe o EMN in zlasti potrebe po zagotovitvi skladne uporabe visokih nadzornih standardov. 2. Pojem „posebne okoliščine“ se mora razlagati ozko.

Člen 71 Ugotavljanje obstoja posebnih okoliščin 1. Obstoj posebnih okoliščin, ki upravičujejo razvrstitev subjekta, ki bi bil sicer pomemben nadzorovani subjekt, kot manj pomembnega, se ugotavlja v vsakem posameznem primeru in posebej za zadevni nadzorovani subjekt ali nadzorovano skupino in ne za kategorije nadzorovanih subjektov. 2. Ustrezno se uporablja člen 40. 3. Ustrezno se uporabljajo členi 44 do 46 ter člena 48 in 49. ECB v odločitvi ECB navede razloge, ki so jo pripeljali do sklepa, da posebne okoliščine obstajajo.

Člen 72 Pregled 1. ECB ob podpori zadevnih pristojnih nacionalnih organov najmanj enkrat letno pregleda, ali posebne okoliščine v zvezi z nadzorovanim subjektom ali nadzorovano skupino, ki se zaradi posebnih okoliščin razvrsti kot manj pomemben oziroma manj pomembna, še vedno obstajajo. 2. Zadevni nadzorovani subjekt zagotovi vse informacije in dokumente, ki jih zahteva ECB, da lahko opravi pregled iz odstavka 1. 3. Če ECB meni, da posebne okoliščine ne obstajajo več, sprejme odločitev ECB, ki se naslovi na zadevni nadzorovani subjekt in v kateri se določi, da se subjekt razvrsti kot pomemben in da posebne okoliščine ne obstajajo več. 4. Ustrezno se uporablja naslov 2 v delu IV.

DEL V

SKUPNI POSTOPKI

NASLOV 1

SODELOVANJE V ZVEZI S PROŠNJO ZA IZDAJO DOVOLJENJA ZA ZAČETEK OPRAVLJANJA DEJAVNOSTI KREDITNE INSTITUCIJE

Člen 73 Uradno obvestilo Evropski centralni banki o prošnji za izdajo dovoljenja za začetek opravljanja dejavnosti kreditne institucije 1. Pristojni nacionalni organ, ki prejme prošnjo za izdajo dovoljenja za začetek opravljanja dejavnosti kreditne institucije, ki naj bi imela sedež v sodelujoči državi članici, uradno obvesti ECB o prejemu take prošnje v 15 delovnih dneh. 2. Pristojni nacionalni organ obvesti ECB tudi o roku, v katerem je treba sprejeti odločitev o prošnji in o njej uradno obvestiti vlagatelja v skladu z upoštevnim nacionalnim pravom. 3. Če prošnja ni popolna, pristojni nacionalni organ na lastno pobudo ali na zahtevo ECB pozove vlagatelja k predložitvi zahtevanih dodatnih informacij. Pristojni nacionalni organ vse prejete dodatne informacije pošlje ECB v 15 delovnih dneh po prejemu.

Člen 74 Ocena prošenj s strani pristojnega nacionalnega organa Pristojni nacionalni organ, kateremu se predloži prošnja, oceni, ali vlagatelj izpolnjuje vse pogoje za izdajo dovoljenja, določene v upoštevnem nacionalnem pravu države članice pristojnega nacionalnega organa.

Člen 75 Odločitve pristojnih nacionalnih organov o zavrnitvi prošnje Pristojni nacionalni organi zavrnejo prošnje, ki ne izpolnjujejo pogojev za izdajo dovoljenja, določenih v upoštevnem nacionalnem pravu, in pošljejo izvod svoje odločitve Evropski centralni banki.

Člen 76 Osnutki odločitev pristojnih nacionalnih organov o izdaji dovoljenja za začetek opravljanja dejavnosti kreditne institucije 1. Če pristojni nacionalni organ ugotovi, da prošnja izpolnjuje vse pogoje za izdajo dovoljenja, določene v upoštevnem nacionalnem pravu, pripravi osnutek odločitve, s katerim predlaga, naj ECB izda vlagatelju dovoljenje za začetek opravljanja dejavnosti kreditne institucije (v nadaljnjem besedilu: osnutek odločitve za izdajo dovoljenja). 2. Pristojni nacionalni organ zagotovi, da sta ECB in vlagatelj uradno obveščena o osnutku odločitve za izdajo dovoljenja najmanj 20 delovnih dni pred koncem najdaljšega obdobja ocenjevanja, ki ga določa upoštevno nacionalno pravo. 3. Pristojni nacionalni organ lahko predlaga, da se osnutku odločitve za izdajo dovoljenja priložijo priporočila, pogoji in/ali omejitve v skladu z nacionalnim pravom in pravom Unije. V takih primerih je pristojni nacionalni organ odgovoren za ocenjevanje skladnosti s pogoji in/ali omejitvami.

Člen 77 Ocena prošenj s strani ECB in izjave vlagateljev 1. ECB oceni prošnje na podlagi pogojev za izdajo dovoljenja, določenih v upoštevnem pravu Unije. Če po njenem mnenju ti pogoji niso izpolnjeni, da ECB vlagatelju možnost, da se pisno izjavi o dejstvih in ugovorih, pomembnih za oceno, v skladu s členom 31. 2. Če je potreben sestanek in v vseh drugih ustrezno utemeljenih primerih, lahko ECB podaljša najdaljše obdobje za odločanje o prošnji v skladu s členom 14(3) uredbe o EMN. O podaljšanju se vlagatelja uradno obvesti v skladu s členom 35 te uredbe.

Člen 78 Odločitve ECB o prošnjah 1. ECB sprejme odločitev o osnutku odločitve za izdajo dovoljenja, ki ga prejme od pristojnega nacionalnega organa, v 10 delovnih dneh, razen če je bila v skladu s členom 77(2) sprejeta odločitev o podaljšanju najdaljšega obdobja. ECB lahko osnutek odločitve za izdajo dovoljenja podpre in se tako strinja z izdajo dovoljenja ali pa osnutku odločitve za izdajo dovoljenja nasprotuje. 2. Odločitev ECB temelji na oceni prošnje, osnutku odločitve za izdajo dovoljenja in izjavah, ki jih poda vlagatelj po členu 77. 3. Če ECB v roku iz odstavka 1 odločitve ne sprejme, se osnutek odločitve za izdajo dovoljenja, ki ga je pripravil pristojni nacionalni organ, šteje za sprejetega. 4. ECB sprejme odločitev o izdaji dovoljenja, če vlagatelj izpolnjuje vse pogoje za izdajo dovoljenja v skladu z upoštevnim pravom Unije in nacionalnim pravom države članice, v kateri ima vlagatelj sedež. 5. Odločitev o izdaji dovoljenja pokriva vlagateljeve dejavnosti v vlogi kreditne institucije, kot je določeno v upoštevnem nacionalnem pravu, ne da bi to posegalo v katere koli dodatne zahteve za izdajo dovoljenja na podlagi upoštevnega nacionalnega prava za dejavnosti, ki niso dejavnosti sprejemanja vlog ali drugih vračljivih sredstev od javnosti in odobravanja kreditov za lasten račun.

Člen 79 Postopek za prenehanje veljavnosti dovoljenja Dovoljenje preneha veljati v primerih, navedenih v členu 18(a) Direktive 2013/36/EU, kadar upoštevno nacionalno pravo tako določa. Pristojni nacionalni organ obvesti ECB o posameznih primerih, kjer dovoljenje preneha veljati. ECB zatem objavi prenehanje dovoljenja v skladu z upoštevnim nacionalnim pravom po tem, ko je obvestila upoštevni pristojni nacionalni organ in zadevni nadzorovani subjekt.

NASLOV 2

SODELOVANJE V ZVEZI Z ODVZEMOM DOVOLJENJA

Člen 80 Predlog pristojnih nacionalnih organov za odvzem dovoljenja 1. Če zadevni pristojni nacionalni organ meni, da je treba kreditni instituciji v skladu z upoštevnim pravom Unije ali nacionalnim pravom v celoti ali delno odvzeti dovoljenje, vključno z odvzemom na zahtevo kreditne institucije, predloži ECB osnutek odločitve, s katerim predlaga odvzem dovoljenja (v nadaljnjem besedilu: osnutek odločitve o odvzemu dovoljenja), skupaj z vsemi ustreznimi podpornimi dokumenti. 2. Pristojni nacionalni organ sodeluje z nacionalnim organom, pristojnim za reševanje kreditnih institucij (v nadaljnjem besedilu: nacionalni organ za reševanje), v zvezi s katerim koli osnutkom odločitve o odvzemu dovoljenja, ki je relevanten za ta nacionalni organ za reševanje.

Člen 81 Ocena osnutka odločitve o odvzemu s strani ECB 1. ECB oceni osnutek odločitve o odvzemu dovoljenja brez nepotrebnega odlašanja. Zlasti upošteva razloge nujnosti, ki jih navede pristojni nacionalni organ. 2. Uporablja se pravica do izjave, kot je določeno v členu 31.

Člen 82 Ocena na lastno pobudo ECB in posvetovanje s pristojnimi nacionalnimi organi 1. Če ECB izve za okoliščine, ki lahko upravičujejo odvzem dovoljenja, na lastno pobudo oceni, ali je v skladu z upoštevnim pravom Unije dovoljenje treba odvzeti. 2. ECB se lahko kadar koli posvetuje z zadevnimi pristojnimi nacionalnimi organi. Če ECB namerava odvzeti dovoljenje, se posvetuje s pristojnim nacionalnim organom države članice, v kateri ima kreditna institucija sedež, najmanj 25 delovnih dni pred datumom, na katerega namerava sprejeti odločitev. V ustrezno utemeljenih nujnih primerih se lahko rok za posvetovanje skrajša na pet delovnih dni. 3. Če ECB namerava odvzeti dovoljenje, sporoči zadevnim pristojnim nacionalnim organom vse pripombe, ki jih je predložila kreditna institucija. Uporablja se pravica kreditne institucije do izjave, kot je določeno v členu 31. 4. ECB v zvezi s predlogom za odvzem dovoljenja sodeluje z nacionalnim organom za reševanje v skladu s členom 14(5) uredbe o EMN. ECB obvesti pristojni nacionalni organ takoj po vzpostavitvi stika z nacionalnim organom za reševanje.

Člen 83 Odločitev ECB o odvzemu dovoljenja 1. ECB sprejme odločitev o odvzemu dovoljenja brez nepotrebnega odlašanja. Pri tem lahko sprejme ali zavrne zadevni osnutek odločitve o odvzemu dovoljenja. 2. ECB pri sprejemanju odločitve upošteva naslednje: (a) oceno okoliščin, ki upravičujejo odvzem; (b) kjer je primerno, osnutek odločitve o odvzemu dovoljenja, ki ga je pripravil pristojni nacionalni organ; (c) posvetovanje z zadevnim pristojnim nacionalnim organom in, kadar pristojni nacionalni organ ni nacionalni organ za reševanje, z nacionalnim organom za reševanje (skupaj s pristojnim nacionalnim organom: nacionalni organi); (d) vse pripombe, ki jih je predložila kreditna institucija po členih 81(2) in 82(3). 3. ECB sprejme odločitev tudi v primerih, opisanih v členu 84, če zadevni nacionalni organ za reševanje ne nasprotuje odvzemu dovoljenja ali če ECB ugotovi, da nacionalni organi niso izvedli ustreznih ukrepov, potrebnih za ohranitev finančne stabilnosti.

Člen 84 Postopek v primeru morebitnih ukrepov reševanja, ki jih sprejmejo nacionalni organi 1. Če nacionalni organ za reševanje uradno ugovarja nameri ECB, da odvzame dovoljenje, se ECB in nacionalni organ za reševanje dogovorita o časovnem obdobju, v katerem ECB ne bo izvedla odvzema dovoljenja. ECB z namenom sklenitve tega dogovora obvesti pristojni nacionalni organ takoj po vzpostavitvi stika z nacionalnim organom za reševanje. 2. Po izteku dogovorjenega časovnega obdobja ECB oceni, ali namerava izvesti odvzem dovoljenja ali podaljšati dogovorjeno časovno obdobje v skladu s členom 14(6) uredbe o EMN, pri čemer upošteva doseženi napredek. ECB se posvetuje z zadevnim pristojnim nacionalnim organom in nacionalnim organom za reševanje, če je ta različen od pristojnega nacionalnega organa. Pristojni nacionalni organ obvesti ECB o ukrepih, ki so jih ti organi sprejeli, in o svoji oceni posledic odvzema. 3. Če nacionalni organ za reševanje odvzemu dovoljenja ne ugovarja ali če ECB ugotovi, da nacionalni organi niso izvedli ustreznih ukrepov, potrebnih za ohranitev finančne stabilnosti, se uporablja člen 83.

NASLOV 3

SODELOVANJE V ZVEZI S PRIDOBITVIJO KVALIFICIRANIH DELEŽEV

Člen 85 Priglasitev pridobitve kvalificiranega deleža pri pristojnih nacionalnih organih 1. Pristojni nacionalni organ, ki prejme priglasitev nameravane pridobitve kvalificiranega deleža v kreditni instituciji s sedežem v tej sodelujoči državi članici, o tem uradno obvesti ECB najpozneje pet delovnih dni po potrditvi prejema v skladu s členom 22(2) Direktive 2013/36/EU. 2. Pristojni nacionalni organ uradno obvesti ECB, če mora zadržati tek obdobja ocenjevanja zaradi zahteve za predložitev dodatnih informacij. Pristojni nacionalni organ pošlje ECB take dodatne informacije v petih delovnih dneh po tem, ko jih je prejel. 3. Pristojni nacionalni organ obvesti ECB tudi o datumu, do katerega je treba v skladu z upoštevnim nacionalnim pravom vlagatelja uradno obvestiti o odločitvi, s katero se nasprotuje ali ne nasprotuje pridobitvi kvalificiranega deleža.

Člen 86 Ocena morebitnih pridobitev 1. Pristojni nacionalni organ, kateremu se priglasi nameravana pridobitev kvalificiranega deleža v kreditni instituciji, oceni, ali morebitna pridobitev izpolnjuje vse pogoje, določene v upoštevnem pravu Unije in nacionalnem pravu. Po tej oceni pristojni nacionalni organ pripravi predlog odločitve za ECB o nasprotovanju ali nenasprotovanju pridobitvi. 2. Pristojni nacionalni organ predloži Evropski centralni banki predlog odločitve o nasprotovanju ali nenasprotovanju pridobitvi najmanj 15 delovnih dni pred iztekom obdobja ocenjevanja, kot je opredeljeno v upoštevnem pravu Unije.

Člen 87 Odločitev ECB o pridobitvi ECB se odloči, ali bo nasprotovala pridobitvi ali ne, na podlagi ocene predlagane pridobitve in predloga odločitve, ki ga pripravi pristojni nacionalni organ. Uporablja se pravica do izjave, kot je določeno v členu 31.

NASLOV 4

URADNA OBVESTILA O ODLOČITVAH V SKUPNIH POSTOPKIH

Člen 88 Postopki za uradna obvestila o odločitvah 1. ECB brez nepotrebnega odlašanja uradno obvesti stranke v skladu s členom 35 o naslednjih odločitvah: (a) odločitvi ECB o odvzemu dovoljenja kot kreditni instituciji; (b) odločitvi ECB o pridobitvi kvalificiranega deleža v kreditni instituciji. 2. ECB brez nepotrebnega odlašanja uradno obvesti zadevni pristojni nacionalni organ o kateri koli naslednji odločitvi: (a) odločitvi ECB o prošnji za izdajo dovoljenja kot kreditni instituciji; (b) odločitvi ECB o odvzemu dovoljenja kot kreditni instituciji; (c) odločitvi ECB o pridobitvi kvalificiranega deleža v kreditni instituciji. 3. Pristojni nacionalni organ uradni obvesti vlagatelja prošnje za izdajo dovoljenja o naslednjih odločitvah: (a) osnutku odločitve za izdajo dovoljenja; (b) odločitvi pristojnega nacionalnega organa o zavrnitvi prošnje za izdajo dovoljenja, kadar vlagatelj ne izpolnjuje pogojev za izdajo dovoljenja, določenih v upoštevnem nacionalnem pravu; (c) odločitvi ECB o nasprotovanju osnutku odločitve za izdajo dovoljenja, navedenem pod (a); (d) odločitvi ECB o izdaji dovoljenja. 4. Pristojn