UREDBA (EU) 2021/2117 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 2. decembra 2021

o spremembi uredb (EU) št. 1308/2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov, (EU) št. 1151/2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil, (EU) št. 251/2014 o opredelitvi, opisu, predstavitvi, označevanju in zaščiti geografskih označb aromatiziranih vinskih proizvodov in (EU) št. 228/2013 o posebnih ukrepih za kmetijstvo v najbolj oddaljenih regijah Unije

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 43(2), člena 114, člena 118, prvi odstavek, in člena 349 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),

ob upoštevanju mnenja Računskega sodišča (3),

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (4),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) V sporočilu Komisije z dne 29. novembra 2017 z naslovom „Prihodnost preskrbe s hrano in kmetijstva“ so določeni izzivi, cilji in usmeritve prihodnje skupne kmetijske politike (SKP) po letu 2020. Ti cilji vključujejo oblikovanje SKP, ki bo bolj usmerjena v rezultate, spodbujanje modernizacije in trajnostnosti, vključno z gospodarsko, socialno, okoljsko in podnebno trajnostnostjo kmetijskih, gozdnih in podeželskih območij, ter prispevanje k zmanjšanju zakonodajnega upravnega bremena v Uniji za upravičence.

(2) Ker mora SKP okrepiti svoje odzivanje na izzive in priložnosti, ki se pojavljajo na mednarodni ravni, na ravni Unije, nacionalni, regionalni in lokalni ravni ter na ravni kmetij, je treba poenostaviti upravljanje SKP, izboljšati njen prispevek k izpolnjevanju ciljev Unije in znatno zmanjšati upravno breme. SKP bi morala temeljiti na zagotavljanju smotrnosti. Zato bi morala Unija določiti osnovne parametre politike, kot so cilji SKP in njene osnovne zahteve, države članice pa bi morale imeti večjo odgovornost glede tega, kako izpolnjujejo cilje in dosegajo ciljne vrednosti. Okrepljena subsidiarnost omogoča boljše upoštevanje lokalnih razmer in potreb ter posebno naravo kmetijske dejavnosti, ki izhaja iz socialne strukture kmetijstva ter strukturnih in naravnih razlik med različnimi kmetijskimi regijami, zaradi česar se podpora prilagaja, da se čim bolj poveča prispevek k uresničevanju ciljev Unije.

(3) Za to uredbo se uporabljajo horizontalna finančna pravila, ki sta jih sprejela Evropski parlament in Svet na podlagi člena 322 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). Ta pravila so določena v Uredbi (EU, Euratom) 2018/1046 Evropskega parlamenta in Sveta (5) (v nadaljnjem besedilu: finančna uredba), pri čemer določajo zlasti postopek za pripravo in izvrševanje proračuna prek nepovratnih sredstev, javnih naročil, nagrad in posrednega izvrševanja ter urejajo nadzor odgovornosti finančnih akterjev. Pravila, sprejeta na podlagi člena 322 PDEU, zajemajo tudi splošni režim pogojenosti za zaščito proračuna Unije.

(4) Za zagotovitev skladnosti SKP bi morale biti vse intervencije prihodnje SKP del strateškega načrta, ki bi vključeval vrste intervencije v nekaterih sektorjih, ki so bile določene v Uredbi (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (6).

(5) V Prilogi II k Uredbi (EU) št. 1308/2013 so določene nekatere opredelitve pojmov v zvezi s sektorji, ki spadajo na področje uporabe navedene uredbe. Opredelitve pojmov v zvezi s sektorjem sladkorja iz dela II, oddelek B, navedene priloge bi bilo treba črtati, ker se ne uporabljajo več. Za posodobitev opredelitev pojmov, ki se nanašajo na druge sektorje iz navedene priloge, ob upoštevanju novih znanstvenih spoznanj ali razvoja trga bi bilo treba v zvezi s spremembo navedenih opredelitev pojmov na Komisijo prenesti pooblastilo za sprejemanje aktov v skladu s členom 290 PDEU, ne pa pooblastilo za dodajanje novih opredelitev pojmov. Zato bi bilo treba posebno pooblastilo za Komisijo o spremembi opredelitve pojma inulinskega sirupa iz dela II, oddelek A, točka 4, navedene priloge črtati. Zlasti je pomembno, da se Komisija pri svojem pripravljalnem delu ustrezno posvetuje, vključno na ravni strokovnjakov, in da se ta posvetovanja izvedejo v skladu z načeli, določenimi v Medinstitucionalnem sporazumu z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje (7). Za zagotovitev enakopravnega sodelovanja pri pripravi delegiranih aktov Evropski parlament in Svet zlasti prejmeta vse dokumente sočasno s strokovnjaki iz držav članic, njuni strokovnjaki pa se sistematično lahko udeležujejo sestankov strokovnih skupin Komisije, ki zadevajo pripravo delegiranih aktov.

(6) Del I Uredbe (EU) št. 1308/2013 bi bilo treba poenostaviti. Odvečne in zastarele opredelitve pojmov in določbe, ki pooblaščajo Komisijo za sprejemanje izvedbenih aktov, bi bilo treba črtati.

(7) Ob upoštevanju pridobljenih izkušenj bi bilo treba podaljšati določena obdobja javne intervencije. Kadar je odprtje javne intervencije samodejno, bi bilo treba obdobje javne intervencije podaljšati za en mesec. Kadar je odprtje javne intervencije odvisno od razvoja trga, bi moralo biti obdobje javne intervencije vse leto.

(8) Zaradi večje preglednosti in v okviru mednarodnih obveznosti Unije je ustrezno zagotoviti objavo zadevnih informacij o količini in ceni odkupa in prodaje proizvodov, odkupljenih v okviru javne intervencije.

(9) Dodeljevanje pomoči za zasebno skladiščenje oljčnega olja se je izkazalo za učinkovito orodje za stabilizacijo trga. Ob upoštevanju pridobljenih izkušenj in da se zagotovi primeren življenjski standard ter stabilizira trg sektorja oljčnega olja in namiznih oljk, je ustrezno razširiti seznam proizvodov, ki so upravičeni do pomoči za zasebno skladiščenje, tudi na namizne oljke.

(10) Po izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Unije bi bilo treba omejitve pomoči Unije za oskrbo s sadjem in zelenjavo ter mlekom in mlečnimi proizvodi v izobraževalnih ustanovah, določene v členu 23a Uredbe (EU) št. 1308/2013, posodobiti. Zaradi pravne varnosti je ustrezno določiti uporabo znižanih omejitev z retroaktivnim učinkom od 1. januarja 2021.

(11) Določbe, ki se nanašajo na sheme pomoči iz dela II, naslov I, poglavje II, oddelki 2 do 6, Uredbe (EU) št. 1308/2013, bi bilo treba črtati, saj so vse vrste intervencij v zadevnih sektorjih določene v Uredbi (EU) 2021/2115 Evropskega parlamenta in Sveta (8).

(12) Politika Unije v zvezi z vinom s svojim obstoječim sistemom dovoljenj, ki je od leta 2016 omogočala nadzorovano rast nasadov vinske trte, je prispevala k povečanju konkurenčnosti vinskega sektorja Unije in spodbujanju visokokakovostne proizvodnje. Medtem ko je vinski sektor dosegel ravnovesje med proizvodnjo, ponudbo, kakovostjo, povpraševanjem potrošnikov in izvozom na svetovnem trgu, to ravnovesje še ni dovolj dolgotrajno ali stabilno, zlasti kadar se vinski sektor sooča z resnimi motnjami na trgu. Poleg tega se zaradi sprememb potrošniških navad in življenjskega sloga kaže trend nenehnega zmanjševanja porabe vina v Uniji. Zato dolgoročno obstaja tveganje, da bo liberalizacija novih zasaditev vinske trte ogrozila do zdaj doseženo ravnovesje med zmogljivostjo ponudbe sektorja, primernim življenjskim standardom za proizvajalce in razumnimi cenami za potrošnike. To bi lahko ogrozilo pozitiven razvoj, dosežen v okviru zakonodaje in politik Unije v zadnjih desetletjih.

(13) Veljavni sistem dovoljenj za zasaditev vinske trte velja tudi za bistvenega za zagotovitev raznolikosti vina in odzivanje na posebnosti vinskega sektorja Unije. Vinski sektor Unije ima posebne značilnosti, vključno z dolgim ciklom vinogradov, glede na to, da proizvodnja poteka šele nekaj let po zasaditvi, vendar se nato nadaljuje več desetletij, in glede na možnost znatnih nihanj pridelave od ene trgatve do druge. Za vinski sektor Unije je za razliko od številnih tretjih držav, ki pridelujejo vino, značilno tudi zelo veliko število majhnih družinskih kmetij, kar ima za posledico raznolik spekter vin. Da bi zagotovili ekonomsko vzdržnost svojih projektov in izboljšali konkurenčnost vinskega sektorja Unije na svetovnem trgu, gospodarski subjekti v sektorju in proizvajalci zato glede na znatne naložbe, potrebne za zasaditev vinograda, potrebujejo dolgoročno predvidljivost.

(14) Da bi se zavarovali dosedanji dosežki v vinskem sektorju Unije ter doseglo dolgotrajno količinsko in kakovostno ravnovesje v sektorju z nadaljevanjem nadzorovane rasti nasadov vinske trte po letu 2030, bi bilo treba sistem dovoljenj za zasaditev vinske trte podaljšati do leta 2045, tj. za obdobje, ki je enako začetnemu obdobju, ki velja od leta 2016, vendar z dvema vmesnima pregledoma, ki se izvedeta v letih 2028 in 2040, da se oceni sistem in po potrebi predstavijo predlogi na podlagi rezultatov teh vmesnih pregledov, za izboljšanje konkurenčnosti vinskega sektorja.

(15) Če bi proizvajalcem omogočili, da odložijo ponovno zasaditev vinogradov, bi to lahko pozitivno vplivalo na okolje z izboljšanjem sanitarnih razmer tal z manjšo uporabo kemičnih sredstev. Da bi prispevali k boljšemu upravljanju tal v vinogradništvu, je zato ustrezno dovoliti podaljšanje veljavnosti dovoljenj za ponovno zasaditev s treh na šest let, če se ponovna zasaditev izvede na isti parceli zemljišča.

(16) Zaradi krize, ki jo je povzročila pandemija COVID-19 v vinskem sektorju Unije, je bilo z Uredbo (EU) 2020/2220 Evropskega parlamenta in Sveta (9) določeno podaljšanje veljavnosti dovoljenj za zasaditev novih nasadov ali ponovno zasaditev, ki bi naj prenehala veljati v letu 2020, do 31. decembra 2021. Zaradi dolgotrajnih učinkov, ki jih je povzročila pandemija COVID-19, je proizvajalcem z dovoljenji za zasaditev novih nasadov ali za ponovno zasaditev, ki bi naj prenehala veljati v letu 2020 ali 2021, še naprej v veliki meri preprečeno, da bi ta dovoljenja uporabili v zadnjem letu njihove veljavnosti. Da bi se preprečila izguba teh dovoljenj in zmanjšalo tveganje poslabšanja pogojev, pod katerimi bi bilo treba izvesti zasaditev, je ustrezno omogočiti nadaljnje podaljšanje veljavnosti dovoljenj za zasaditev novih nasadov ali za ponovno zasaditev, ki prenehajo veljati v letu 2020, in podaljšanje tistih, ki prenehajo veljati v letu 2021. Vsa dovoljenja za zasaditev novih nasadov ali za ponovno zasaditev, ki naj bi prenehala veljati v letu 2020 ali 2021, bi bilo zato treba podaljšati do 31. decembra 2022.

(17) Imetniki dovoljenj za zasaditev, ki prenehajo veljati v letih 2020 in 2021, bi morali ob upoštevanju sprememb tržnih razmer imeti tudi možnost, da svojih dovoljenj ne uporabijo in se jim zato ne naložijo upravne kazni. Poleg tega bi bilo treba, da bi se izognili kakršni koli diskriminaciji, proizvajalcem, ki so v skladu z Uredbo (EU) 2020/2220 do 28. februarja 2021 pristojnemu organu izjavili, da ne nameravajo uporabiti svojega dovoljenja, ne da bi vedeli za možnost podaljšanja veljavnosti za drugo leto, dovoliti, da svoje izjave do 28. februarja 2022 umaknejo s pisnim sporočilom pristojnemu organu in uporabijo svoje dovoljenje do 31. decembra 2022.

(18) Zaradi motenj na trgu zaradi pandemije COVID-19 in gospodarske negotovosti, ki jo je povzročila v zvezi z uporabo teh dovoljenj, bi bilo treba določbe Uredbe (EU) št. 1308/2013 o dovoljenjih za zasaditev novih nasadov ali za ponovno zasaditev, ki prenehajo veljati v letih 2020 in 2021, uporabljati retroaktivno od 1. januarja 2021.

(19) Glede na zmanjšanje površine, dejansko zasajene z vinsko trto, v več državah članicah v letih 2014–2017 in glede na morebitno posledično zmanjšanje proizvodnje bi bilo treba državam članicam omogočiti, da pri določitvi površine za dovoljenja za nove nasade iz člena 63(1) Uredbe (EU) št. 1308/2013 izberejo med obstoječo podlago in odstotnim deležem skupne površine, dejansko zasajene z vinsko trto na njihovem ozemlju 31. julija 2015, ki se poveča za površino, ki ustreza pravicam do zasaditve na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 (10), ki so bile 1. januarja 2016 na voljo za pretvorbo v dovoljenja v zadevni državi članici.

(20) Pojasniti bi bilo treba, da lahko države članice, ki omejijo izdajo dovoljenj na regionalni ravni za določena območja, upravičena do proizvodnje z zaščiteno označbo porekla ali za območja, upravičena za proizvodnjo vin z zaščiteno geografsko označbo, zahtevajo, da se taka dovoljenja uporabljajo v teh regijah.

(21) Pojasniti bi bilo treba, da lahko države članice za namene izdaje dovoljenj za zasaditev vinske trte na nacionalni ali regionalni ravni uporabijo objektivna in nediskriminatorna merila za upravičenost in prednostna merila. Poleg tega izkušnje držav članic kažejo, da je treba pregledati nekatera prednostna merila, da bi se lahko dala prednost vinogradom, ki prispevajo k ohranjanju genskih virov vinske trte, in gospodarstvom, katerih večja stroškovna učinkovitost, konkurenčnost ali prisotnost na trgih je bila dokazana.

(22) Za zagotovitev, da se fizični ali pravni osebi, v zvezi s katero se ugotovi, da so bili pogoji za pridobitev ugodnosti ustvarjeni umetno, ne odobri nobena ugodnost, je ustrezno pojasniti, da bi bilo treba državam članicam dovoliti, da sprejmejo ukrepe za preprečevanje izogibanja pravilom v zvezi z zaščitnim mehanizmom za nove nasade ter merili za upravičenost in prednostnimi merili za izdajo dovoljenj za nove zasaditve.

(23) Zadnji rok za predložitev zahtevkov za pretvorbo pravic do zasaditve v dovoljenja se izteče 31. decembra 2022. V nekaterih primerih so okoliščine, kot je gospodarska kriza, ki jo je povzročila pandemija COVID-19, lahko povzročile omejitev pretvorbe pravic do zasaditve v dovoljenja za zasaditev. Zato in da se državam članicam omogoči ohranitev proizvodne zmogljivosti, ki ustreza takšnim pravicam do zasaditve, je ustrezno, da od 1. januarja 2023 pravice do zasaditve, ki so bile 31. decembra 2022 upravičene za pretvorbo v dovoljenja za zasaditev, vendar če niso bile pretvorjene v dovoljenja za zasaditev, ostanejo na voljo zadevnim državam članicam, ki jih lahko najpozneje do 31. decembra 2025 izdajo kot dovoljenja za nove zasaditve vinske trte, ne da bi se ta dovoljenja upoštevala za namene omejitev iz člena 63 Uredbe (EU) št. 1308/2013.

(24) V nekaterih državah članicah obstajajo tradicionalni vinogradi, zasajeni s sortami, ki niso dovoljene za namene proizvodnje vina, katerih pridelava, vključno s pridelavo za namene proizvodnje fermentiranih pijač iz grozdja, ki niso vino, ni namenjena za trg vina. Primerno je pojasniti, da za takšne vinograde ne veljajo obveznosti izkrčitve in da se sistem dovoljenj za nasade vinske trte, določen v tej uredbi, ne uporablja za zasaditev in ponovno zasaditev takšnih sort za druge namene kot za proizvodnjo vina.

(25) V členu 90 Uredbe (EU) št. 1308/2013 je določeno, da se, razen če ni drugače določeno v mednarodnih sporazumih, sklenjenih v skladu s PDEU, za proizvode, ki se uvažajo v Unijo, uporabljajo pravila Unije o označbah porekla in geografskih označbah, označevanju, opredelitvah, poimenovanjih in prodajnih oznakah za nekatere proizvode v vinskem sektorju ter enološki postopki, ki jih odobri Unija. Zato je zaradi doslednosti ustrezno določiti, da bi bilo treba pravila v zvezi s potrdili o skladnosti in poročili o analizi za uvoz teh proizvodov uporabljati tudi ob upoštevanju mednarodnih sporazumov, sklenjenih v skladu s PDEU.

(26) V okviru reforme SKP bi bilo treba določbe o umiku proizvodov, ki ne izpolnjujejo pravil o označevanju, s trga vključiti v Uredbo (EU) št. 1308/2013. Ker potrošniki vedno bolj zahtevajo nadzor nad proizvodi, bi morale države članice sprejeti ukrepe, s katerimi bi zagotovile, da proizvodi, ki niso označeni v skladu z navedeno uredbo, ne bodo dani na trg oziroma da bodo s trga umaknjeni, če so že bili dani na trg. Umik vključuje možnost, da se označbe proizvodov popravijo, ne da bi bili proizvodi dokončno umaknjeni s trga.

(27) Glede na razveljavitev Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (11) z Uredbo (EU) 2021/2116 Evropskega parlamenta in Sveta (12) bi bilo treba določbe, ki se nanašajo na preglede in kazni v zvezi s pravili trženja, zaščitenimi označbami porekla, geografskimi označbami in tradicionalnimi izrazi, vključiti v Uredbo (EU) št. 1308/2013.

(28) Da bi se proizvajalcem omogočila uporaba sort vinske trte, ki so bolje prilagojene na spreminjajoče se podnebne razmere in bolj odporne proti boleznim, bi bilo treba sprejeti določbo, ki omogoča uporabo označbe porekla za proizvode iz obeh sort vinske trte Vitis vinifera in tudi iz sort vinske trte, pridobljenih s križanjem Vitis vinifera z drugimi vrstami iz rodu Vitis.

(29) Opredelitvi pojmov „označba porekla“ in „geografska označba“ v Uredbi (EU) št. 1308/2013 bi bilo treba uskladiti z opredelitvama pojmov iz Sporazuma o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine (v nadaljnjem besedilu: sporazum TRIPS), ki je bil odobren s Sklepom Sveta 94/800/ES (13), zlasti s členom 22(1) sporazuma TRIPS, da geografske označbe opredeljujejo poreklo proizvoda iz določenega kraja, regije ali države. Zaradi jasnosti je ustrezno izrecno določiti, da prenovljena opredelitev pojma „označba porekla“ vključuje tradicionalno uporabljena imena. Posledično bo seznam zahtev za to, da lahko tradicionalno uporabljeno ime predstavlja označbo porekla v vinskem sektorju iz Uredbe (EU) št. 1308/2013, postal zastarel in bi ga bilo treba črtati. Zaradi doslednosti bi bilo treba takšno pojasnilo vključiti tudi v opredelitev pojma „geografska označba“ za vinski sektor iz Uredbe (EU) št. 1308/2013 ter opredelitvi pojmov „označba porekla“ in „geografska označba“ za živilski sektor iz Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (14).

(30) Geografsko okolje ter njegovi naravni in človeški dejavniki so ključen element, od katerega so odvisni kakovost in značilnosti proizvodov vinske trte, kmetijskih proizvodov in živil, ki so upravičeni do zaščitene označbe porekla ali geografske označbe v skladu z uredbama (EU) št. 1308/2013 in (EU) št. 1151/2012. Zlasti pri svežih proizvodih, ki so zelo malo predelani ali sploh niso predelani, so naravni dejavniki najbolj odločilni za kakovost in značilnosti zadevnega proizvoda, medtem ko človeški dejavniki ne prispevajo tolikšnega pečata h kakovosti in značilnostim proizvoda. Zato človeški dejavniki, ki bi jih bilo treba upoštevati pri opisu povezave med kakovostjo ali značilnostmi proizvoda ter določenim geografskim okoljem in ki jih je treba vključiti v specifikacijo proizvoda za zaščitene označbe porekla v skladu s členom 94 Uredbe (EU) št. 1308/2013 in členom 7 Uredbe (EU) št. 1151/2012, ne bi smeli biti omejeni na posebne metode proizvodnje ali predelave, ki zadevnemu proizvodu zagotavljajo posebno kakovost, temveč lahko vključujejo dejavnike kot so upravljanje tal in krajine, pridelovalne prakse ter vse druge človeške dejavnosti, ki prispevajo k ohranjanju bistvenih naravnih dejavnikov, ki so najbolj odločilni za geografsko okolje ter kakovost in značilnosti zadevnega izdelka.

(31) Za zagotovitev skladnega odločanja glede vlog za zaščito in ugovorov, predloženih v predhodnem nacionalnem postopku iz člena 96 Uredbe (EU) št. 1308/2013 in člena 49 Uredbe (EU) št. 1151/2012, bi bilo treba Komisijo pravočasno in redno obveščati, kadar se začnejo postopki pred nacionalnimi sodišči ali drugimi organi v zvezi z vlogo oziroma zahtevkom za zaščito, ki jo posamezna država članica posreduje Komisiji, kot je določeno v členu 96(5) Uredbe (EU) št. 1308/2013 in členu 49(4) Uredbe (EU) št. 1151/2012. Iz istega razloga bi morala biti Komisija, kadar ji država članica sporoči nacionalno odločitev, na kateri temelji vloga za zaščito, ki bo ob koncu nacionalnega sodnega postopka verjetno razveljavljena, oproščena obveznosti, da izvede postopek pregleda iz člena 97 Uredbe (EU) št. 1308/2013 in člena 50 Uredbe (EU) št. 1151/2012 v zvezi z vlogo oziroma zahtevkom za zaščito v predpisanem roku, ter obveznosti, da vlagatelja obvesti o razlogih za zamudo. Da bi se vlagatelja zaščitilo pred zlonamernimi pravnimi postopki in da bi se ohranila temeljna pravica vlagatelja do zaščite geografske označbe v razumnem roku, bi bilo treba oprostitev omejiti na primere, v katerih je bila vloga oziroma zahtevek za zaščito na nacionalni ravni razveljavljen s takoj veljavno sodno odločbo, ki ni pravnomočna, ali primere, v katerih država članica meni, da tožba za izpodbijanje veljavnosti vloge temelji na tehtnih razlogih.

(32) Registracijo geografskih označb bi bilo treba poenostaviti in pospešiti, in sicer tako, da se ocena skladnosti s predpisi o intelektualni lastnini loči od ocene skladnosti specifikacije proizvodov z zahtevami tržnih standardov in pravili o označevanju.

(33) Ocena, ki jo opravijo pristojni organi držav članic, je bistven korak v postopku registracije. Države članice imajo splošno znanje, strokovno znanje ter dostop do podatkov, zaradi česar same lahko najlažje preverijo, ali so informacije v vlogi pravilne in verodostojne. Zato bi morale države članice zagotoviti, da je rezultat te ocene, ki je dosledno evidentiran v enotnem dokumentu in povzema relevantne elemente specifikacije proizvodov, zanesljiv in natančen. Komisija bi morala ob upoštevanju načela subsidiarnosti naknadno pregledati vloge, da bi zagotovila, da ne vsebujejo očitnih napak, da bi se zlasti zagotovilo, da vsebujejo zahtevane informacije, da v njih ni očitnih vsebinskih napak, da je predstavljena obrazložitev v podporo vlogi ter da se upoštevajo pravo Unije in interesi deležnikov zunaj države članice, v kateri je podana vloga, in zunaj Unije.

(34) V vinskem sektorju bi bilo treba obdobje, v katerem je mogoče vložiti ugovor, podaljšati na tri mesece, da se zagotovi, da imajo vse zainteresirane strani dovolj časa za preučitev vloge oziroma zahtevka za zaščito in možnost, da vložijo izjavo o ugovoru. Za zagotovitev, da se za ugovore uporablja isti postopek na podlagi uredb (EU) št. 1308/2013 in (EU) št. 1151/2012, ter da se omogoči državam članicam, da Komisiji posredujejo ugovore fizičnih ali pravnih oseb, ki prebivajo ali imajo sedež na njihovem ozemlju, na usklajen in učinkovit način, bi morali biti ugovori fizičnih ali pravnih oseb predloženi prek organov države članice, v kateri te osebe prebivajo ali imajo sedež. Za poenostavitev postopka ugovora bi morala biti Komisija pooblaščena, da nedopustne izjave o ugovoru zavrne v izvedbenem aktu, ki zadevni označbi porekla ali geografski označbi podeljuje zaščito.

(35) Za povečanje učinkovitosti postopka in zagotovitev enotnih pogojev za podelitev zaščite za označbe porekla ali geografske označbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila za sprejemanje izvedbenih aktov za podelitev take zaščite v vinskem sektorju brez uporabe postopka pregleda v primerih, kadar ni bila predložena nobena dopustna izjava o ugovoru na vlogo oziroma zahtevek za zaščito. Za primere, kadar je bila vložena dopustna izjava o ugovoru, bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila za sprejemanje izvedbenih aktov, bodisi o podelitvi zaščite bodisi o zavrnitvi vloge oziroma zahtevka za zaščito, v skladu s postopkom pregleda.

(36) Treba bi bilo pojasniti povezavo med blagovnimi znamkami in geografskimi označbami proizvodov vinske trte v zvezi z merili za zavrnitev, razveljavitev in soobstoj. Takšno pojasnilo ne bi smelo vplivati na pravice, ki jih imetniki geografskih označb pridobijo na nacionalni ravni ali ki obstajajo na podlagi mednarodnih sporazumov, ki so jih države članice sklenile za obdobje pred vzpostavitvijo sistema Unije za zaščito proizvodov vinske trte.

(37) Pravila v zvezi z nacionalnimi postopki, postopkom ugovora, razvrstitvijo sprememb na spremembe Unije in standardne spremembe, vključno z glavnimi pravili za sprejetje takih sprememb, ter začasnim označevanjem in predstavitvijo, trenutno določena v Delegirani uredbi Komisije (EU) 2019/33 (15), so pomemben element pri ureditvi sistema za zaščito označb porekla in geografskih označb v vinskem sektorju. Zaradi skladnosti z Uredbo (EU) št. 1151/2012 in Uredbo (EU) 2019/787 Evropskega parlamenta in Sveta (16) ter lažje uporabe bi bilo treba navedene določbe vključiti v Uredbo (EU) št. 1308/2013.

(38) Glede zaščite geografskih označb je pomembno, da se ustrezno upošteva Splošni sporazum o tarifah in trgovini, vključno z njegovim členom V o prostem tranzitu, ki je bil odobren s Sklepom 94/800/ES. V navedenem pravnem okviru bi bilo treba za večjo zaščito geografskih označb in učinkovitejši boj proti ponarejanju zaščito označbe porekla ali geografske označbe uporabljati tudi v zvezi z blagom, ki vstopa na carinsko območje Unije, a ni sproščeno v prosti promet, in ki je dano v posebne carinske postopke, kot so postopki za tranzit, hrambo, posebno uporabo ali predelavo. Zato bi bilo treba zaščito iz člena 103(2) Uredbe (EU) št. 1308/2013 in člena 13(1) Uredbe (EU) št. 1151/2012 razširiti na blago, ki je v tranzitu čez carinsko območje Unije, ter zaščito iz člena 103(2) Uredbe (EU) št. 1308/2013 ter člena 13(1) in člena 24 Uredbe (EU) št. 1151/2012 pa na označbe porekla, geografske označbe in zajamčene tradicionalne posebnosti, tako da bi zajemala blago, ki se prodaja prek spleta ali z drugimi sredstvi elektronskega trgovanja. Poleg tega bi bilo treba označbe porekla in geografske označbe v vinskem sektorju zaščititi pred kakršno koli neposredno ali posredno komercialno uporabo, kadar zadevajo proizvode, ki se uporabljajo kot sestavina. Označbe porekla in geografske označbe v vinskem sektorju ter zajamčene tradicionalne posebnosti bi morale biti zaščitene tudi pred zlorabo, posnemanjem in navajanjem, kadar se uporabljajo za proizvode, ki se uporabljajo kot sestavine.

(39) V primerih, ko se označbe porekla ali geografske označbe ne uporabljajo več ali ko vlagatelj iz člena 95 Uredbe (EU) št. 1308/2013 takšne zaščite proizvoda ne želi več uporabljati, bi moralo biti te označbe mogoče preklicati.

(40) Zaradi vse večjega povpraševanja potrošnikov po inovativnih proizvodih vinske trte z dejansko vsebnostjo alkohola, ki je nižja od minimalne dejanske vsebnosti alkohola, ki je za proizvode vinske trte določena v delu II Priloge VII k Uredbi (EU) št. 1308/2013, bi bilo treba tudi omogočiti, da se takšni inovativni proizvodi vinske trte pridelujejo tudi v Uniji. V ta namen je treba določiti pogoje, pod katerimi se lahko nekateri proizvodi vinske trte dealkoholizirajo ali delno dealkoholizirajo, in določiti postopke za dealkoholizacijo, ki so odobreni. V teh pogojih bi morale biti upoštevane resolucije Mednarodne organizacije za trto in vino (OIV) OIV-ECO 432-2012 – Beverage Obtained By Dealcoholisation of Wine (Pijače, pridobljene z dealkoholizacijo vina), OIV-ECO 433-2012 – Beverage Obtained By Partial Dealcoholisation of Wine (Pijače, pridobljene z delno dealkoholizacijo vina), OIV-ECO 523-2016 – Wine With An Alcohol Content Modified by Dealcoholisation (Vino s spremenjeno vsebnostjo alkohola zaradi dealkoholizacije) in OIV-OENO 394A-2012 – Dealcoholisation Of Wines (Dealkoholizacija vin).

(41) Ti inovativni proizvodi vinske trte se v Uniji nikoli niso tržili kot vino. Iz tega razloga bi bile potrebne nadaljnje raziskave in poskusi za izboljšanje kakovosti teh proizvodov ter zlasti za zagotovitev, da popolna odstranitev vsebnosti alkohola omogoča ohranjanje razlikovalnih značilnosti kakovostnih vin, ki so zaščitena z geografsko označbo ali označbo porekla. Zato bi bilo treba za vina brez geografske označbe ali označbe porekla dovoliti tako delno kot popolno dealkoholizacijo, medtem ko bi bilo treba za vina z zaščiteno geografsko označbo ali zaščiteno označbo porekla dovoliti le delno dealkoholizacijo. Poleg tega je za zagotovitev jasnosti in preglednosti tako za proizvajalce kot za potrošnike vin z geografsko označbo ali označbo porekla primerno določiti, da mora v primeru delne dealkoholizacije vin z geografsko označbo ali označbo porekla specifikacija proizvoda vsebovati opis delno dealkoholiziranega vina in, kadar je ustrezno, posebne enološke postopke, ki se uporabljajo za pridelavo delno dealkoholiziranega vina ali vin, ter ustreznih omejitve glede njihove pridelave.

(42) Da bi se zagotovila višja raven obveščenosti potrošnikov, bi bilo treba med obvezne navedbe v členu 119 Uredbe (EU) št. 1308/2103 dodati obvezno označbo hranilne vrednosti in seznam sestavin. Vendar bi proizvajalci morali imeti možnost, da vsebino označbe hranilne vrednosti na embalaži ali etiketi, pritrjeni nanjo, omejijo samo na energijsko vrednost ter popolno označbo hranilne vrednosti in seznam sestavin dajo na voljo v elektronski obliki, pod pogojem, da ne zbirajo ali sledijo podatkom uporabnikov in ne navajajo informacij za namene trženja. Vendar možnost, da se popolna označba hranilne vrednosti ne navede na embalaži ali etiketi, pritrjeni nanjo, ne bi smela vplivati na obstoječo zahtevo, da se na etiketi navedejo snovi, ki povzročajo alergije ali preobčutljivosti. S členom 122 Uredbe (EU) št. 1308/2013 bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo za sprejemanje aktov v skladu s členom 290 PDEU v zvezi z dopolnitvijo Uredbe (EU) št. 1308/2013 z določitvijo pravil za navedbo in poimenovanje sestavin. Trženje obstoječih zalog vina bi moralo biti dovoljeno nadaljevati po datumih, ko se začnejo uporabljati nove zahteve za označevanje, vse dokler te zaloge niso izčrpane. Gospodarski subjekti bi morali imeti dovolj časa za prilagoditev na nove zahteve označevanja, preden se te zahteve začnejo uporabljati.

(43) Za zagotovitev, da so potrošniki obveščeni o naravi dealkoholiziranih vinskih proizvodov ter da se pravila, ki urejajo označevanje in predstavitev proizvodov v vinskem sektorju, uporabljajo tudi za dealkoholizirane ali delno dealkoholizirane proizvode vinske trte, bi bilo treba spremeniti člen 119 Uredbe (EU) št. 1308/2013. Vendar je za ohranitev sedanje ravni informacij o minimalnem roku trajanja, ki se zahteva za pijače, ki vsebujejo manj kot 10 vol. % alkohola na podlagi Uredbe (EU) št. 1169/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (17), ustrezno zahtevati, da proizvodi, ki so bili dealkoholizirani in katerih dejanska vsebnost alkohola je manj kot 10 vol. %, kot obvezne navedbe vključujejo navedbo minimalnega roka trajanja.

(44) Poleg tega del XII Priloge I k Uredbi (EU) št. 1308/2013, v katerem so navedeni proizvodi, zajeti v vinskem sektorju, trenutno zajema delno dealkoholizirana vina z vsebnostjo alkohola nad 0,5 vol. %. Za zagotovitev, da so v vinskem sektorju zajeta vsa dealkoholizirana vina, vključno s tistimi z vsebnostjo alkohola 0,5 vol.% ali manj, je ustrezno spremeniti del XII Priloge I k Uredbi (EU) št. 1308/2013 z vključitvijo novega vnosa.

(45) Kar zadeva pravila o pogojih uporabe zapiral v vinskem sektorju, da se zagotovi zaščita potrošnikov pred zavajajočo uporabo nekaterih zapiral, povezanih z nekaterimi pijačami, in nevarnimi snovmi iz zapiral, ki lahko kontaminirajo pijače, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte. Zlasti je pomembno, da se Komisija pri svojem pripravljalnem delu ustrezno posvetuje, vključno na ravni strokovnjakov, in da se ta posvetovanja izvedejo v skladu z načeli, določenimi v Medinstitucionalnem sporazumu z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje. Za zagotovitev enakopravnega sodelovanja pri pripravi delegiranih aktov Evropski parlament in Svet zlasti prejmeta vse dokumente sočasno s strokovnjaki iz držav članic, njuni strokovnjaki pa se sistematično lahko udeležujejo sestankov strokovnih skupin Komisije, ki zadevajo pripravo delegiranih aktov.

(46) Pravila in zahteve v zvezi s sistemom kvot za sladkor so prenehala veljati konec tržnega leta 2016/2017. Člen 124 ter členi 127 do 144 Uredbe (EU) št. 1308/2013 so zastareli in bi jih bilo treba črtati.

(47) V Direktivi (EU) 2019/633 Evropskega parlamenta in Sveta (18) je določena izjema od skrajnega roka plačila za prodajo grozdja in mošta v vinskem sektorju. Da bi se prispevalo k stabilnosti dobavne verige za vino in kmetijskim proizvajalcem zagotovi varnost v smislu dolgoročnih prodajnih odnosov, bi bilo treba prodajo neustekleničenega vina obravnavati na enak način. Zato je ustrezno določiti, da se lahko države članice z odstopanjem od veljavnih skrajnih rokov plačila iz Direktive (EU) 2019/633, če to zahteva medpanožna organizacija, odločijo, da se veljavni skrajni roki plačila ne uporabljajo za prodajo neustekleničenega vina, pod pogojem, da so posebni roki za plačilo vključeni v standardne pogodbe, ki so jih države članice podaljšale na podlagi člena 164 Uredbe (EU) št. 1308/2013 pred 31. oktobrom 2021, ter če so dogovori o dobavi med dobavitelji neustekleničenega vina in njihovimi neposrednimi kupci večletni ali postanejo večletni.

(48) Kadar je dobava kmetijskih proizvodov s strani proizvajalca predelovalcu ali distributerju zajeta v pisni pogodbi ali ponudbi v skladu s členoma 148 in 168 Uredbe (EU) št. 1308/2013 ter se cena, ki se plača za dobavo, izračuna s kombinacijo različnih dejavnikov, določenih v pogodbi, bi morali biti ti dejavniki, ki lahko vključujejo objektivne kazalnike, indekse in metode izračuna, za stranke zlahka razumljivi. Poleg tega bi morale imeti države članice možnost, da opredelijo prostovoljne kazalnike na podlagi razpoložljivih objektivnih tržnih informacij in študij, ki jih lahko uporabijo pogodbene stranke.

(49) Po izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije se je zmanjšal skupni obseg proizvodnje surovega mleka v Uniji. Da ne bi bila ogrožena pogodbena pogajalska pooblastila, podeljena organizacijam proizvajalcev v sektorju mleka in mlečnih proizvodov, bi bilo treba povečati veljavno količinsko omejitev za količino surovega mleka, o kateri se tako pogaja, izraženo kot odstotni delež celotne proizvodnje Unije. Zaradi pravne varnosti je ustrezno določiti uporabo povečane količinske omejitve z retroaktivnim učinkom od 1. januarja 2021.

(50) Da bi države članice prispevale k doseganju okoljskih ciljev Unije, bi morale imeti možnost, da priznajo organizacije proizvajalcev, ki si prizadevajo za posebne cilje v zvezi z ravnanjem s stranskimi proizvodi, tokovi ostankov in odpadki ter njihovo vrednotenje, zlasti z namenom varstva okolja in spodbujanja krožnosti, kot tudi organizacije proizvajalcev, ki si prizadevajo za cilje v zvezi z upravljanjem vzajemnih skladov za kateri koli sektor. Zato je ustrezno razširiti obstoječi seznam ciljev organizacij proizvajalcev iz člena 152 Uredbe (EU) št. 1308/2013. Za večjo preglednost organizacij proizvajalcev bi morali statuti organizacij proizvajalcev članom proizvajalcem omogočati tudi demokratično preverjanje računovodskih izkazov in proračunov organizacije. Poleg tega je za lažje izvajanje trgovinskih poslov, ki jih izvaja organizacija proizvajalcev, ustrezno določiti, da statut organizacije proizvajalcev lahko omogoči, da so člani proizvajalci v neposrednem stiku s kupci, pod pogojem, da tak neposredni stik ne ogroža funkcije organizacije proizvajalcev glede koncentracije ponudbe in dajanja proizvodov na trg ter da ima organizacija proizvajalcev še naprej izključno diskrecijsko pravico glede bistvenih elementov prodaje, ki jo opravi organizacija proizvajalcev.

(51) Ob upoštevanju pridobljenih izkušenj ter razvoja sektorja mleka in mlečnih proizvodov po izteku sistema kvot ni več ustrezno ohranjati posebnih pravil v zvezi s cilji in ureditvami priznavanja, določenimi za medpanožne organizacije v sektorju mleka in mlečnih proizvodov.

(52) Iz izkušenj v različnih sektorjih je razvidno, da lahko države članice priznajo medpanožne organizacije na različnih geografskih ravneh, ne da bi s tem ogrozile vlogo in cilje takšnih organizacij. Zato je primerno pojasniti, da se lahko države članice odločijo za priznanje takih medpanožnih organizacij na eni ali več geografskih ravneh. Medpanožne organizacije si morajo prizadevati za poseben cilj ob upoštevanju interesov svojih članov in potrošnikov. Ob upoštevanju okoljskih ciljev Unije je ustrezno razširiti seznam ciljev iz člena 157 Uredbe (EU) št. 1308/2013, tako da bi vključeval zagotavljanje potrebnih informacij in izvajanje potrebnih raziskav za razvoj proizvodov, ki so bolj primerni za podnebno ukrepanje, varstvo zdravja in dobrobiti živali, prispevanje k vrednotenju stranskih proizvodov ter zmanjšanju odpadkov in ravnanju z njimi ter spodbujanje in izvajanje ukrepov za preprečevanje, nadzor in obvladovanje tveganj v zvezi z zdravjem živali, varstvom rastlin in okoljem, vključno z vzpostavitvijo in upravljanjem skladov ali s prispevanjem k takšnim skladom z namenom plačevanja finančnega nadomestila kmetom za stroške in gospodarske izgube zaradi spodbujanja in izvajanja takšnih ukrepov. Da bi se preprečilo tveganje, da bi organizacije na določeni stopnji verige preskrbe z živilskimi proizvodi koncentrirale več moči, bi morale države članice priznati le medpanožne organizacije, ki si prizadevajo za uravnoteženo zastopanost organizacij v različnih stopnjah verige preskrbe z živilskimi proizvodi, ki sestavljajo medpanožno organizacijo.

(53) Opredelitev pojma „gospodarsko območje“ iz člena 164 Uredbe (EU) št. 1308/2013 za namene razširitve pravil in obveznih prispevkov bi bilo treba dopolniti, da bi se navedena uredba prilagodila posebnostim proizvodnje proizvodov z zaščiteno označbo porekla ali zaščiteno geografsko označbo, priznano na podlagi prava Unije. Da bi se spodbujale trajnostne prakse, bi moralo biti mogoče dogovore, sklepe in usklajena ravnanja medpanožnih organizacij glede tveganj v zvezi z zdravjem rastlin, zdravjem živali, varnostjo hrane in okoljem določiti kot zavezujoče za nečlane. Vendar zaradi pomembnosti biotske raznovrstnosti v semenskem materialu, ki se uporablja v ekološkem kmetovanju, pravila v zvezi z uporabo certificiranih semen z razširitvijo ne bi smela postati zavezujoča za nečlane, ki se ukvarjajo z ekološkim kmetovanjem.

(54) Glede na pomen zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb za kmetijsko proizvodnjo v Uniji ter glede na uspeh uvedbe pravil za uravnavanje ponudbe za sir in pršut z geografskimi označbami pri zagotavljanju dodane vrednosti in ohranjanju ugleda teh proizvodov ter pri stabilizaciji njihovih cen, bi bilo treba možnost uporabe pravil za uravnavanje ponudbe razširiti na kmetijske proizvode z zaščiteno označbo porekla ali geografsko označbo na podlagi Uredbe (EU) št. 1308/2013 ali Uredbe (EU) št. 1151/2012. Zaradi jasnosti in doslednosti je ustrezno, da se obstoječa pravila o uravnavanju ponudbe združijo v eno samo določbo, ki zajema vse kmetijske proizvode. Zato bi bilo treba državam članicam dovoliti, da navedena pravila uporabljajo za uravnavanje ponudbe kmetijskih proizvodov z geografskimi označbami na zahtevo medpanožne organizacije, organizacije proizvajalcev ali skupine proizvajalcev ali gospodarskih subjektov, pod pogojem, da se vsaj dve tretjini proizvajalcev tega proizvoda ali njihovih zastopnikov strinja in, da je bilo po potrebi opravljeno posvetovanje s kmetijskimi proizvajalci zadevne surovine, v primeru sira pa, zaradi kontinuitete, da so dali tudi soglasje. Za navedena pravila bi morali veljati strogi pogoji, zlasti da bi preprečili škodo za trgovino s proizvodi na drugih trgih in zaščitili pravice manjšin. Države članice bi morale nemudoma objaviti sprejeta pravila in o njih uradno obvestiti Komisijo, zagotoviti redne preglede ter pravila v primeru nespoštovanja razveljaviti. Na Komisijo bi bilo treba prenesti pooblastilo za sprejemanje izvedbenih aktov, s katerimi se zahteva, naj država članica razveljavi taka pravila, če Komisija ugotovi, da niso v skladu z določenimi pogoji, da preprečujejo ali izkrivljajo konkurenco na precejšnjem delu notranjega trga ali da ogrožajo prosto trgovino ali doseganje ciljev iz člena 39 PDEU. Ob upoštevanju pooblastil Komisije na področju politike konkurence Unije in glede na posebno naravo navedenih aktov bi morala Komisija take izvedbene akte sprejeti brez uporabe Uredbe (EU) št. 182/2011.

(55) Klavzule o porazdelitvi vrednosti v verigi preskrbe z živilskimi proizvodi niso pomembne le v sporazumih med proizvajalci in prvimi kupci, temveč tudi kadar lahko kmetom omogočijo, da sodelujejo pri gibanjih cen na poznejših stopnjah prodajne verige. Zato bi bilo treba kmetom in njihovim združenjem omogočiti, da se dogovorijo o takšnih klavzulah z akterji na stopnjah prodajne verige, ki sledijo prvim kupcem.

(56) Posebna tržna vrednost vin, zajetih v zaščiteni označbi porekla (ZOP) ali zaščiteni geografski označbi (ZGO), izhaja iz tega, da zaradi svojega slovesa kakovosti, ki izhaja iz njihovih specifikacij proizvoda, spadajo v višji cenovni razred trga. Taka vina imajo običajno višje cene na trgu, saj potrošniki cenijo tiste značilnosti, ki jih zagotavljata označba porekla in geografska označba. Z odstopanjem od člena 101(1) PDEU bi morale imeti medpanožne organizacije, ki zastopajo gospodarske subjekte, ki imajo koristi od teh označb kakovosti, možnost, da izdajo smernice o cenah v zvezi s prodajo zadevnega grozdja, da se prepreči spodkopavanje pomena teh označb kakovosti zaradi škodljivih cenovnih ukrepov. Vendar bi morale take smernice biti neobvezne, da bi se izognilo popolni odpravi cenovne konkurence med ZOP in ZGO.

(57) V členu 5 Sporazuma Svetovne trgovinske organizacije (STO) o kmetijstvu so vključene metode izračuna, ki se lahko uporabijo za določitev sprožitvene količine za posebno zaščitno klavzulo v zadevnih sektorjih. Da bi se upoštevale vse mogoče metode izračuna za določitev sprožitvene količine za namene uporabe dodatnih uvoznih dajatev, tudi kadar se domača poraba ne upošteva, bi bilo treba člen 182(1) Uredbe (EU) št. 1308/2013 spremeniti, da bi odražal metodo izračuna iz člena 5(4) Sporazuma STO o kmetijstvu.

(58) Člena 192 in 193 Uredbe (EU) št. 1308/2013 bi bilo treba črtati, saj takšni ukrepi zaradi konca regulacije proizvodnje v sektorju sladkorja niso več potrebni. Da bi se zagotovila ustrezna oskrba trga Unije z uvozom iz tretjih držav, bi bilo treba na Komisijo prenesti delegirana in izvedbena pooblastila za opustitev uvoznih dajatev za trsno melaso in melaso iz sladkorne pese.

(59) V ministrskem sklepu o izvozni konkurenci, ki je bil sprejet 19. decembra 2015 na 10. ministrski konferenci STO v Nairobiju, so določena pravila o ukrepih izvozne konkurence. Kar zadeva izvozne subvencije, morajo članice STO od datuma navedenega sklepa ukiniti svoje pravice do izvoznih subvencij. Zato bi bilo treba določbe Unije o izvoznih nadomestilih, določenih v členih 196 do 204 Uredbe (EU) št. 1308/2013, črtati. Države članice lahko v zvezi z izvoznimi krediti, jamstvi za izvozne kredite in programi zavarovanja, državnimi trgovinskimi podjetji, ki se ukvarjajo s kmetijskim izvozom, in mednarodno pomočjo v hrani ob spoštovanju prava Unije sprejmejo nacionalne ukrepe. Ker so Unija in njene države članice tudi članice STO, bi se morala pri takšnih nacionalnih ukrepih v skladu s pravom Unije in mednarodnim pravom prav tako upoštevati pravila, določena v navedenem ministrskem sklepu STO z dne 19. decembra 2015.

(60) Notranji trg sloni na dosledni uporabi pravil o konkurenci v vseh državah članicah. To zahteva nadaljnje tesno sodelovanje nacionalnih organov za konkurenco in Komisije v evropski mreži organov za konkurenco, v okviru katere se lahko razpravlja o vprašanjih razlage in uporabe pravil o konkurenci ter se lahko usklajujejo ukrepi za uporabo pravil o konkurenci v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1/2003 (19).

(61) Za zagotovitev učinkovite uporabe člena 210 Uredbe (EU) št. 1308/2013 s strani medpanožnih organizacij ter z namenom poenostavitve in zmanjšanja upravnih bremen se za dogovore, sklepe in usklajena ravnanja medpanožnih organizacij ne bi smela zahtevati predhodna odločitev Komisije, da se zanje ne uporablja člen 101(1)PDEU, pod pogojem, da ti dogovori, sklepi in usklajena ravnanja izpolnjujejo zahteve iz člena 210 Uredbe (EU) št. 1308/2013. Vendar bi morala Komisija na zahtevo vlagatelja podati mnenje o združljivosti takih dogovorov, sklepov in usklajenih ravnanj s členom 210 Uredbe (EU) št. 1308/2013. Ne glede na mnenje Komisije, izdano, da so taki dogovori, sklepi in usklajena ravnanja skladni z navedenim členom, bi morala Komisija ohraniti možnost, da kadar koli po izdaji takega mnenja izjavi, da se bo člen 101(1) PDEU v prihodnje uporabljal za zadevne dogovore, sklepe ali usklajena ravnanja, če ugotovi, da ustrezni pogoji za uporabo člena 210 Uredbe (EU) št. 1308/2013 niso več izpolnjeni.

(62) Nekatere vertikalne in horizontalne pobude v zvezi s kmetijskimi in živilskimi proizvodi, katerih cilj je uporaba zahtev, ki so strožje od obveznih zahtev, lahko pozitivno vplivajo na cilje glede trajnostnosti. Sklenitev takšnih dogovorov, sklepov in usklajenih ravnanj med proizvajalci in gospodarskimi subjekti na različnih ravneh pridelave, predelave in trgovine bi prav tako lahko okrepila položaj proizvajalcev v dobavni verigi in povečala njihovo pogajalsko moč. Zato se v posebnih okoliščinah za take pobude ne bi smel uporabljati člen 101(1) PDEU. Da bi se zagotovila učinkovita uporaba tega novega odstopanja in z namenom zmanjšanja upravnih bremen, se za dovoljenje za takšne pobude ne bi smela zahtevati predhodna odločitev Komisije, ki bi določala, da se za njih ne uporablja člen 101(1) PDEU. Ker gre za novo odstopanje, je ustrezno določiti, da bi morala Komisija v dveh letih po začetku veljavnosti te uredbe za gospodarske subjekte pripraviti smernice v zvezi z uporabo odstopanja. Po tem datumu bi morali imeti proizvajalci tudi možnost, da od Komisije zahtevajo mnenje o uporabi odstopanja za njihove dogovore, sklepe in usklajena ravnanja. Komisija bi morala v utemeljenih primerih imeti možnost, da naknadno pregleda vsebino svojega mnenja. Nacionalni organi za konkurenco bi morali imeti možnost odločiti, da je treba dogovor, sklep ali usklajeno ravnanje spremeniti, prenehati izvajati ali sploh ne začeti izvajati, če menijo, da je to potrebno za zaščito konkurence; v tem primeru bi morali o svojih ukrepih obvestiti Komisijo.

(63) V členu 214a Uredbe (EU) št. 1308/2013 je določeno, da lahko Finska na podlagi dovoljenja Komisije pod določenimi pogoji odobri državno pomoč na jugu Finske do leta 2020. Odobritev te državne pomoči bi se morala še naprej dovoliti za obdobje 2023–2027. Za zagotovitev, da se ta pomoč lahko še naprej odobri v prehodnem obdobju od 2021 do 2022, bi bilo treba nove ureditve v zvezi s tem uporabiti le od 1. januarja 2023.

(64) Omejitve prostega pretoka proizvodov iz sektorja sadja in zelenjave, ki izhajajo iz uporabe ukrepov, namenjenih za boj proti širjenju škodljivih organizmov rastlin, lahko povzročijo težave na trgu v eni ali več državah članicah. Zlasti ob upoštevanju vse pogostejših pojavov škodljivih organizmov rastlin je zato ustrezno dovoliti izjemne podporne ukrepe, da se upoštevajo omejitve trgovine zaradi škodljivih organizmov rastlin, ter razširiti seznam proizvodov, v zvezi s katerimi se lahko sprejmejo izredni podporni ukrepi v sektorju sadja in zelenjave.

(65) Obstoječi observatoriji Unije za trge in delovne skupine Unije za kmetijske trge so se izkazali za koristne pri zagotavljanju informacij za odločanje gospodarskih subjektov in javnih organov, pa tudi pri olajševanju spremljanja razvoja trga. V ta namen in za povečanje preglednosti kmetijskega in živilskega trga na ravni Unije ter za prispevanje k stabilnosti kmetijskih trgov bi bilo treba te instrumente okrepiti. Zato je ustrezno vzpostaviti enoten formalni pravni okvir za vzpostavitev in delovanje observatorijev Unije za trge v katerem koli kmetijskem sektorju ter določiti ustrezne obveznosti uradnega sporočanja in poročanja za te observatorije.

(66) Na podlagi statističnih podatkov in informacij, zbranih za spremljanje kmetijskih trgov, bi morali observatoriji Unije za trge v svojih poročilih ugotoviti nevarnosti motenj na trgu. Komisija bi morala Evropskemu parlamentu in Svetu redno predstavljati informacije o razmerah na trgu kmetijskih proizvodov, nevarnosti motenj na trgu in morebitne ukrepe, ki jih je treba sprejeti, in sicer z rednim sodelovanjem na sejah Odbora za kmetijstvo in razvoj podeželja ter Posebnega odbora za kmetijstvo.

(67) Zaradi jasnosti bi bilo treba v členu 223 Uredbe (EU) št. 1308/2013 izrecno določiti vlogo Komisije v zvezi z njenimi obstoječimi obveznostmi sodelovanja in izmenjave informacij s pristojnimi organi, imenovanimi v skladu s členom 22 Uredbe (EU) št. 596/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (20), ter Evropskim organom za vrednostne papirje in trge (ESMA).

(68) Zastarele obveznosti poročanja Komisije glede trga mleka in mlečnih proizvodov ter razširitve področja uporabe šolske sheme bi bilo treba črtati. Obveznosti poročanja v zvezi s sektorjem čebelarstva bi bilo treba vključiti v Uredbo (EU) 2021/2115. Določiti bi bilo treba nove obveznosti poročanja in roke v zvezi z uporabo pravil o konkurenci v kmetijskem sektorju, vzpostavitvijo observatorijev Unije za trge in uporabo izrednih ukrepov. Komisija bi morala poročati tudi o stanju prodajnih označb in razvrščanja trupov v sektorju ovčjega in kozjega mesa.

(69) Določbe v zvezi z rezervo za krize v kmetijskem sektorju iz dela V, poglavje III, Uredbe (EU) št. 1308/2013 bi bilo treba črtati, saj Uredba (EU) 2021/2116 vsebuje posodobljene določbe o kmetijski rezervi.

(70) Ob upoštevanju obstoječega odstopanja od prodajnih oznak, ki se uporabljajo za teletino z zaščiteno označbo porekla ali geografsko označbo, registrirano pred 29. junijem 2007, ter zaradi doslednosti in zagotavljanja nedvoumnih informacij potrošnikom bi bilo treba državam članicam omogočiti, da skupinam, odgovornim za zaščitene označbe porekla ali geografske označbe, registrirane pred tem datumom, dovolijo odstopanje od obveznega razvrščanja trupov za teletino.

(71) Določiti bi bilo treba pravila o oceni nasprotij med imenom, prijavljenim za registracijo kot označbo porekla ali geografsko označbo na podlagi Uredbe (EU) št. 1151/2012, in imenom rastlinske sorte ali živalske pasme, pridelane v Uniji, da se doseže pravičnejše ravnovesje med zadevnimi interesi.

(72) Za večjo ozaveščenost potrošnikov v zvezi z zaščitenimi označbami porekla, zaščitenimi geografskimi označbami in zajamčenimi tradicionalnimi posebnostmi na podlagi Uredbe (EU) št. 1151/2012 bi bilo treba obvezno uporabo s tem povezanih simbolov Unije razširiti na reklamno gradivo.

(73) Določiti bi bilo treba možnosti za posebna odstopanja, ki omogočajo uporabo drugih imen poleg registriranega imena zajamčene tradicionalne posebnosti. Komisija bi morala določiti prehodna obdobja za uporabo označb, ki vsebujejo imena zajamčenih tradicionalnih posebnosti, in sicer v skladu s pogoji za takšna prehodna obdobja, ki že obstajajo za zaščitene označbe porekla in zaščitene geografske označbe.

(74) Postopke v zvezi z registracijo zaščitenih označb porekla, zaščitenih geografskih označb in zajamčenih tradicionalnih posebnosti, ki so določeni v Uredbi (EU) št. 1151/2012, bi bilo treba racionalizirati in poenostaviti, da se zagotovi, da se nova imena lahko registrirajo v krajših obdobjih. Postopek ugovora bi bilo treba poenostaviti. V utemeljenem ugovoru bi morali biti navedeni vsi razlogi za ugovor in podrobnosti teh razlogov. To organu ali osebi, ki je vložila ugovor, ne bi smelo preprečiti, da med posvetovanjem iz člena 51(3) Uredbe (EU) št. 1151/2012 doda nove podrobnosti in jih dodatno razvije.

(75) Postopek za odobritev sprememb specifikacij proizvodov iz Uredbe (EU) št. 1151/2012 bi bilo treba poenostaviti z uvedbo razlikovanja med spremembami Unije in standardnimi spremembami. V skladu z načelom subsidiarnosti bi morale biti države članice odgovorne za odobritev standardnih sprememb, Komisija pa bi morala ohraniti odgovornost za odobritev sprememb Unije v zvezi s specifikacijami proizvodov. Sprejeti bi bilo treba določbo, da bi se zagotovilo dovolj časa za nemoten prehod iz pravil, določenih v Uredbi (EU) št. 1151/2012 v zvezi s spremembami specifikacij proizvodov, na nova pravila, določena v tej uredbi.

(76) Ob upoštevanju vse večjega povpraševanja potrošnikov v Uniji po čebeljem vosku, njegove vse večje uporabe v živilskem sektorju ter njegove tesne povezave s kmetijskimi proizvodi in podeželskim gospodarstvom bi bilo treba seznam kmetijskih proizvodov in živil iz Priloge I k Uredbi (EU) št. 1151/2012 razširiti, da bi zajemal ta proizvod.

(77) Glede na omejeno število registracij geografskih označb aromatiziranih vinskih proizvodov na podlagi Uredbe (EU) št. 251/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (21) bi bilo treba pravni okvir za zaščito geografskih označb teh proizvodov poenostaviti. Za aromatizirane vinske proizvode in druge alkoholne pijače z izjemo žganih pijač in proizvodov vinske trte iz dela II Priloge VII k Uredbi (EU) št. 1308/2013 bi se morali uporabljati enaka pravna ureditev in postopki kot za druge kmetijske proizvode in živila. Področje uporabe Uredbe (EU) št. 1151/2012 bi bilo treba razširiti na te proizvode. Uredbo (EU) št. 251/2014 bi bilo treba spremeniti, da se upošteva ta sprememba, kar zadeva njen naslov, področje uporabe in opredelitve pojmov ter kar zadeva določbe o označevanju aromatiziranih vinskih proizvodov. Treba bi bilo zagotoviti nemoten prehod za imena, zaščitena na podlagi Uredbe (EU) št. 251/2014.

(78) Za olajšanje trgovine s tretjimi državami bi bilo treba določiti, da lahko države članice dovolijo, da aromatizirani vinski proizvodi, proizvedeni za izvoz, na embalaži ali etiketi, pritrjeni nanjo, zajamejo prodajna poimenovanja, ki jih zahtevajo tretje države, tudi v jezikih, ki niso uradni jeziki Unije, pod pogojem, da so na embalaži ali etiketi, pritrjeni nanjo, navedena tudi ustrezna prodajna poimenovanja iz Priloge II.

(79) Na Komisijo bi bilo treba prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 PDEU sprejeme akte v zvezi z dopolnitvijo prodajnih poimenovanj in opisov aromatiziranih vinskih proizvodov iz Priloge II k Uredbi (EU) št. 251/2014, da bi se prilagodili, ob upoštevanju tehničnega napredka, znanstvenega razvoja in razvoja trga, zdravja potrošnikov ali potreb potrošnikov po informacijah.

(80) Da bi se zagotovila višja raven obveščenosti potrošnikov, bi bilo treba v Uredbo (EU) št. 251/2014 dodati obvezno označevanje hranilne vrednosti aromatiziranih vinskih proizvodov in seznam sestavin. Vendar bi proizvajalci morali imeti možnost, da vsebino označbe hranilne vrednosti na embalaži ali etiketi, pritrjeni nanjo, omejijo samo na energijsko vrednost ter popolno označbo hranilne vrednosti in seznam sestavin dajo na voljo v elektronski obliki, pod pogojem, da ne zbirajo ali sledijo podatkom o uporabnikov in ne navajajo informacij za namene trženja. Vendar možnost, da se popolna označba hranilne vrednosti ne navede na embalaži ali etiketi, pritrjeni nanjo, ne bi smela vplivati na obstoječo zahtevo, da se na etiketi navedejo snovi, ki povzročajo alergije ali preobčutljivosti. Na Komisijo bi bilo treba prenesti pooblastilo za sprejemanje aktov v skladu s členom 290 PDEU v zvezi z dopolnitvijo Uredbe (EU) št. 251/2014 z določitvijo podrobnih pravil za navedbo in poimenovanje sestavin aromatiziranih vinskih proizvodov. Trženje obstoječih zalog aromatiziranih vinskih proizvodov bi moralo biti dovoljeno nadaljevati po datumih, ko se začnejo uporabljati nove zahteve za označevanje, vse dokler te zaloge niso izčrpane. Gospodarski subjekti bi morali imeti dovolj časa za prilagoditev na nove zahteve označevanja, preden se te zahteve začnejo uporabljati.

(81) Ustrezno je dovoliti dodajanje omejene količine žganih pijač za aromatiziranje aromatiziranih vin v kateri koli kategoriji iz točka A Priloge II k Uredbi (EU) št. 251/2014. Ker tehnični napredek danes omogoča proizvodnjo vermuta brez dodajanja alkohola, vermutu ne bi smelo biti več obvezno dodajati alkohola. Glede na povpraševanje potrošnikov je ustrezno dovoliti mešanje rdečega in belega vina za proizvodnjo kuhanega vina. Da bi upoštevali aromatizirano pijačo na osnovi vina, ki obstaja na poljskem trgu, je ustrezno oblikovati novo kategorijo „wino ziołowe“, s katero bi v pravu Unije določili tradicionalne zahteve za njegovo proizvodnjo.

(82) Zaradi majhnosti, oddaljenosti in posebnih razmer na področju prehranske varnosti so lokalni trgi na Reunionu še posebej izpostavljeni nihanjem cen. Medpanožne organizacije združujejo proizvajalce in druge gospodarske subjekte na različnih stopnjah verige preskrbe z živilskimi proizvodi ter lahko prispevajo k podpori ohranjanju in diverzifikaciji lokalne proizvodnje. Zaradi posebnega okvira prehranske varnosti na Reunionu je ustrezno, da se z odstopanjem od člena 165 Uredbe (EU) št. 1308/2013 določi, da lahko Francija v primeru razširitve pravil priznane medpanožne organizacije na gospodarske subjekte, ki niso člani medpanožne organizacije, po posvetovanju z ustreznimi deležniki odloči, da morajo gospodarski subjekti, ki niso člani medpanožne organizacije, plačevati finančne prispevke za dejavnosti, zajete v razširjenih pravilih, ki so v splošnem gospodarskem interesu gospodarskih subjektov, katerih dejavnosti se opravljajo izključno na Reunionu v zvezi s proizvodi, ki so namenjeni lokalnemu trgu.

(83) Uredbe (EU) št. 1308/2013, (EU) št. 1151/2012, (EU) št. 251/2014 in (EU) št. 228/2013 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.

(84) Uvesti bi bilo treba prehodno ureditev za vloge za zaščito in registracijo zaščitenih označb porekla, geografskih označb in zajamčenih tradicionalnih posebnosti, ki so bile predložene pred datumom začetka veljavnosti te uredbe, za odhodke, ki so nastali pred 1. januarjem 2023 v okviru shem pomoči za oljčno olje in namizne oljke, sadje in zelenjavo, vino, čebelarstvo in hmelj, za operativne programe priznanih organizacij proizvajalcev ali njihovih združenj v sektorju sadja in zelenjave ter za podporne programe v vinskem sektorju iz členov 29 do 60 Uredbe (EU) št. 1308/2013.

(85) Da bi se zagotovil nemoten prehod na nov pravni okvir, določen v Uredbi (EU) 2021/2115, bi se morale spremembe Uredbe (EU) št. 1308/2013, povezane z navedenim novim pravnim okvirom, uporabljati od 1. januarja 2023.

(86) Da bi se zagotovilo nemoteno izvajanje predvidenih ukrepov in to čim prej, bi morala ta uredba začeti veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1 Spremembe Uredbe (EU) št. 1308/2013 Uredba (EU) št. 1308/2013 se spremeni: (1) člen 2 se nadomesti z naslednjim: „Člen 2 Splošne določbe o skupni kmetijski politiki (SKP) Uredba (EU) 2021/2116 Evropskega parlamenta in Sveta (*1) in določbe, sprejete na njeni podlagi, se uporabljajo za ukrepe iz te uredbe. (*1) Uredba (EU) 2021/2116 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 2. decembra 2021 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 1306/2013 (UL L 435, 6.12.2021, str. 187).“;" (2) člen 3 se spremeni: (a) odstavek 2 se črta; (b) odstavka 3 in 4 se nadomestita z naslednjim: „3. Opredelitve pojmov, določene v Uredbi (EU) 2021/2116 ter Uredbi (EU) 2021/2115 Evropskega parlamenta in Sveta (*2), se uporabljajo v tej uredbi, razen če je v tej uredbi drugače določeno. 4. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227 za spremembo opredelitev pojmov v zvezi s sektorji iz Priloge II, kolikor je to potrebno za posodobitev opredelitev pojmov ob upoštevanju razvoja trga, brez dodajanja novih opredelitev pojmov. (*2) Uredba (EU) 2021/2116 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 2. decembra 2021 o določitvi pravil o podpori za strateške načrte, ki jih pripravijo države članice v okviru skupne kmetijske politike (strateški načrti SKP) in se financirajo iz Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) ter o razveljavitvi Uredbe (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta in Uredbe (EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 435, 6.12.2021, str. 1).“;" (3) člen 5 se nadomesti z naslednjim: „Člen 5 Pretvorbeni količniki za riž Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi pretvorbene količnike za riž v različnih fazah predelave. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 229(2).“; (4) člen 6 se nadomesti z naslednjim: „Člen 6 Tržna leta Določijo se naslednja tržna leta: (a) od 1. januarja do 31. decembra posameznega leta za sektorje sadja in zelenjave, predelanega sadja in zelenjave ter banan; (b) od 1. aprila do 31. marca naslednjega leta za sektorja posušene krme in sviloprejk; (c) od 1. julija do 30. junija naslednjega leta za: (i) sektor žit; (ii) sektor semen; (iii) sektor lana in konoplje; (iv) sektor mleka in mlečnih proizvodov; (d) od 1. avgusta do 31. julija naslednjega leta za vinski sektor; (e) od 1. septembra do 31. avgusta naslednjega leta za sektor riža in glede namiznih oljk; (f) od 1. oktobra do 30. septembra naslednjega leta za sektor sladkorja in glede oljčnega olja.“; (5) člen 12 se nadomesti z naslednjim: „Člen 12 Obdobja javne intervencije Javna intervencija je na voljo za: (a) navadno pšenico od 1. oktobra do 31. maja; (b) trdo pšenico, ječmen in koruzo skozi vse leto; (c) neoluščeni riž skozi vse leto; (d) goveje in telečje meso skozi vse leto; (e) maslo in posneto mleko v prahu od 1. februarja do 30. septembra.“; (6) člen 16 se spremeni: (a) vstavi se naslednji odstavek: „2a. Države članice Komisijo uradno obvestijo o vseh informacijah, ki so potrebne za omogočanje spremljanja skladnosti z načeli iz odstavka 1.“; (b) odstavek 3 se nadomesti z naslednjim: „3. Komisija vsako leto objavi podrobnosti pogojev, pod katerimi so bili v predhodnem letu odkupljeni ali prodani proizvodi, odkupljeni v okviru javne intervencije. Te podrobnosti vključujejo zadevne količine ter nakupne in prodajne cene.“; (7) v členu 17, prvi odstavek, se točka (b) nadomesti z naslednjim: „(b) oljčno olje in namizne oljke;“; (8) del II, naslov I, poglavje II, se spremeni: (a) naslov se nadomesti z naslednjim: „POGLAVJE II Pomoč za oskrbo s sadjem in zelenjavo ter mlekom in mlečnimi proizvodi v izobraževalnih ustanovah“; (b) razdelek „Oddelek 1“ in njegov naslov se črtata; (c) v členu 23 se odstavek 11 nadomesti z naslednjim: „11. Države članice izberejo proizvode, ki bi se razdeljevali ali ki bi jih vključili v spremljevalne izobraževalne ukrepe, na podlagi enega ali več naslednjih objektivnih meril: zdravstveni in okoljski vidiki, sezonskost, pestrost in razpoložljivost lokalnih ali regionalnih proizvodov, pri čemer se po možnosti da prednost proizvodom s poreklom iz Unije. Države članice lahko spodbujajo zlasti nabavo na lokalni ali regionalni ravni, ekološke proizvode, kratke dobavne verige ali koristi za okolje, vključno s trajnostnim pakiranjem, ter, če je ustrezno, tudi proizvode, priznane na podlagi shem kakovosti, določenih z Uredbo (EU) št. 1151/2012. Države članice lahko v svojih strategijah dajo prednost vidikom, povezanim s trajnostnostjo in pravično trgovino.“; (d) člen 23a se spremeni: (i) odstavek 1 se nadomesti z naslednjim: „1. Brez poseganja v odstavek 4 tega člena pomoč, dodeljena v okviru šolske sheme, za razdeljevanje proizvodov, spremljevalne izobraževalne ukrepe in pripadajoče stroške iz člena 23(1) ne presega 220 804 135 EUR na šolsko leto. Znotraj te skupne zgornje meje pomoč ne presega: (a) za šolsko sadje in zelenjavo: 130 608 466 EUR na šolsko leto; (b) za šolsko mleko: 90 195 669 EUR na šolsko leto.“; (ii) v odstavku 2, tretji pododstavek, se črta zadnji stavek; (iii) v odstavku 4 se prvi pododstavek nadomesti z naslednjim: „4. Vsaka država članica lahko enkrat na šolsko leto prenese do 20 % ene ali druge okvirne dodelitve, ne da bi pri tem presegla skupno zgornjo mejo v višini 220 804 135 EUR iz odstavka 1.“; (e) oddelki 2 do 6, ki vključujejo člene 29 do 60, se črtajo; (9) člen 61 se nadomesti z naslednjim: „Člen 61 Veljavnost Sistem dovoljenj za zasaditve vinske trte iz tega poglavja se uporablja od 1. januarja 2016 do 31. decembra 2045, Komisija pa v letih 2028 in 2040 izvede vmesna pregleda, v okviru katerih oceni delovanje sistema ter po potrebi poda predloge.“; (10) člen 62 se spremeni: (a) odstavek 3 se spremeni: (i) za prvim pododstavkom se vstavi naslednji pododstavek: „Z odstopanjem od prvega pododstavka se lahko države članice odločijo, da v primeru ponovne zasaditve na isti parceli ali parcelah, na katerih je bila izvedena izkrčitev, dovoljenja iz člena 66(1) veljajo šest let od datuma njihove izdaje. V takšnih dovoljenjih se jasno opredeli parcela oziroma parcele, na katerih bo potekala izkrčitev in ponovna zasaditev.“; (ii) drugi in tretji pododstavek se nadomestita z naslednjim: „Z odstopanjem od prvega pododstavka se veljavnost dovoljenj, izdanih v skladu s členom 64 in členom 66(1), ki bi prenehala veljati v letih 2020 in 2021, podaljša do 31. decembra 2022. Proizvajalci, ki so jim bila izdana dovoljenja v skladu s členom 64 in členom 66(1) te uredbe, ki prenehajo veljati v letih 2020 in 2021, se z odstopanjem od prvega pododstavka tega odstavka ne naloži upravna kazen iz člena 89(4) Uredbe (EU) št. 1306/2013, pod pogojem, da do 28. februarja 2022 pristojne organe obvestijo, da ne nameravajo uporabiti dovoljenja in da ne želijo izkoristiti podaljšanja njegove veljavnosti, kot je navedeno v tretjem pododstavku tega odstavka. Kadar proizvajalci, ki so jim bila izdana dovoljenja, katerih veljavnost je bila podaljšana do 31. decembra 2021, pristojni organ do 28. februarja 2021 obvestijo, da ne nameravajo uporabiti teh dovoljenj, se jim dovoli, da svoje izjave do 28. februarja 2022 umaknejo s pisnim sporočilom pristojnemu organu in da dovoljenja uporabijo v podaljšanem obdobju veljavnosti, določenem v tretjem pododstavku.“; (b) odstavek 4 se nadomesti z naslednjim: „4. To poglavje se ne uporablja za zasaditev ali ponovno zasaditev območij, namenjenih za poskuse, za vzpostavitev zbirk sort vinske trte, namenjenih ohranjanju genskih virov, ali za matične nasade za cepiče, območij, s katerih vino ali proizvodi vinske trte so namenjeni izključno za porabo vinogradnikove družine, ali območij ki bodo ponovno zasajene zaradi obveznega odkupa v javnem interesu, v okviru nacionalnega prava.“; (11) člen 63 se spremeni: (a) odstavek 1 se nadomesti z naslednjim: „1. Države članice vsako leto dajo na voljo dovoljenja za nove zasaditve, ki predstavljajo: (a) 1 % skupne površine, dejansko zasajene z vinsko trto na njihovem ozemlju, kakor so jo izmerile 31. julija prejšnjega leta, ali (b) 1 % površine, ki zajema površino, dejansko zasajeno z vinsko trto na njihovem ozemlju, kakor so jo izmerile 31. julija 2015, in površino, za katero so bile proizvajalcem dodeljene pravice do zasaditve na ozemlju teh držav članic v skladu s členom 85h, členom 85i ali členom 85k Uredbe (ES) št. 1234/2007, ki so bile 1. januarja 2016 na voljo za pretvorbo v dovoljenja v skladu s členom 68 te uredbe.“; (b) v odstavku 2 se doda naslednji pododstavek: „Države članice, ki izdajo dovoljenja na regionalni ravni za določena območja, ki so upravičena do proizvodnje vin z zaščiteno označbo porekla, ali za območja, upravičena do proizvodnje vin z zaščiteno geografsko označbo, omejijo v skladu s prvim pododstavkom, točka (b), lahko zahtevajo, da se takšna dovoljenja uporabljajo v teh regijah.“; (c) odstavek 3 se spremeni: (i) točka (b) se nadomesti z naslednjim: „(b) potrebe, da bi se izognili dokazanemu tveganju, da bo določena zaščitena označba porekla ali zaščitena geografska označba razvrednotena;“; (ii) doda se naslednja točka: „(c) želje po prispevanju k razvoju zadevnih proizvodov ob hkratnem ohranjanju kakovosti teh proizvodov.“; (d) vstavi se naslednji odstavek: „3a. Države članice lahko sprejmejo vse potrebne regulativne ukrepe, da gospodarskim subjektom preprečijo izogibanje omejevalnim ukrepom, sprejetim v skladu z odstavkoma 2 in 3.“; (12) člen 64 se spremeni: (a) v odstavku 1, drugi pododstavek, se uvodno besedilo nadomesti z naslednjim: „Države članice lahko za namen tega člena uporabljajo enega ali več naslednjih objektivnih in nediskriminatornih meril za upravičenost na nacionalni ali regionalni ravni;“; (b) odstavek 2 se spremeni: (i) uvodno besedilo se nadomesti z naslednjim: „2. Če skupna površina, ki jo zajemajo upravičene vloge iz odstavka 1, v danem letu presega površino, ki jo da na voljo država članica, se dovoljenja izdajo vsem vlagateljem skladno s sorazmerno razdelitvijo hektarjev na podlagi površine, za katero so zaprosili za dovoljenje. Ob izdaji takšnega dovoljenja se lahko določi minimalna in/ali maksimalna površina na posameznega vlagatelja, obenem pa je to dovoljenje mogoče delno ali v celoti izdati v skladu z enim ali več od naslednjih objektivnih in nediskriminatornih prednostnih meril, ki se lahko uporabljajo na nacionalni ali regionalni ravni.“; (ii) točka (b) se nadomesti z naslednjim: „(b) območja, na katerih vinogradi prispevajo k ohranjanju okolja ali ohranjanju genskih virov vinske trte;“; (iii) točka (f) se nadomesti z naslednjim: „(f) na novo zasajena območja, ki prispevajo k povečanju proizvodnje gospodarstev iz vinogradniškega sektorja, ki kažejo povečano stroškovno uspešnost, konkurenčnost ali prisotnost na trgih“; (iv) točka (h) se nadomesti z naslednjim: „(h) na novo zasajena območja zaradi povečanja malih in srednjih vinogradniških gospodarstev;“; (c) vstavi se naslednji odstavek: „2b. Države članice lahko sprejmejo vse potrebne regulativne ukrepe, da gospodarskim subjektom preprečijo izogibanje omejevalnim merilom, ki jih uporabljajo v skladu z odstavki 1, 2 in 2a.“; (13) v členu 65 se prvi odstavek nadomesti z naslednjim: „Država članica pri uporabi člena 63(2) upošteva priporočila, ki jih dajo priznane strokovne organizacije, dejavne v vinskem sektorju in navedene v členih 152, 156 in 157, zainteresirane skupine proizvajalcev iz člena 95 ali druge vrste strokovnih organizacij, ki so priznane na podlagi zakonodaje zadevne države članice, pod pogojem, da se o teh priporočilih predhodno dogovorijo ustrezne reprezentativne strani na zadevnem geografskem območju.“; (14) člen 68 se spremeni: (a) vstavi se naslednji odstavek: „2a. Od 1. januarja 2023 površina, enakovredna površini s pravicami do zasaditve, ki so bile 31. decembra 2022 upravičene za pretvorbo v dovoljenja do zasaditve, vendar še niso bile pretvorjene v dovoljenja v skladu z odstavkom 1, ostaja na voljo zadevnim državam članicam, ki lahko izdajo dovoljenja v skladu s členom 64 najpozneje do 31. decembra 2025.“; (b) odstavek 3 se nadomesti z naslednjim: „3. Območja, ki jih zadevajo dovoljenja, izdana skladno z odstavkoma 1 in 2a tega člena ne štejejo za namene iz člena 63.“; (15) v členu 81 se doda naslednji odstavek: „6. Za območja, zasajene za druge namene kot za proizvodnjo vina s sortami vinske trte, ki v primeru držav članic, ki niso navedene v odstavku 3, niso razvrščene ali ki, v primeru držav članic iz odstavka 3, niso v skladu z odstavkom 2, drugi pododstavek, ne velja obveznost izkrčitve. Za zasaditev in ponovno zasaditev sort vinske trte iz prvega pododstavka za namene, ki niso proizvodnja vina, ne velja sistem dovoljenj za zasaditev vinske trte iz dela II, naslov I, poglavje III.“; (16) člen 86 se nadomesti z naslednjim: „Člen 86 Rezervacija, sprememba in preklic neobveznih rezerviranih navedb Da se upoštevajo pričakovanja potrošnikov, tudi kar zadeva proizvodne metode in trajnost v dobavni verigi, razvoj znanstvenih in tehničnih dognanj, položaj na trgu ter razvoj tržnih in mednarodnih standardov, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227, s katerimi: (a) rezervira dodatno neobvezno rezervirano navedbo, pri čemer določi pogoje njene uporabe; (b) spremeni pogoje uporabe neobvezne rezervirane navedbe ali (c) prekliče neobvezno rezervirano navedbo.“; (17) člen 90 se spremeni: (a) odstavek 1 se nadomesti z naslednjim: „1. Če ni drugače določeno v mednarodnih sporazumih, sklenjenih v skladu s PDEU, se za proizvode, ki se uvažajo v Unijo ter se uvrščajo pod oznake KN 2009 61, 2009 69, 2204 in po potrebi ex 2202 99 19 (drugo, dealkoholizirano vino z vsebnostjo alkohola, ki ne presega 0,5 vol. %) uporabljajo določbe o označbah porekla in geografskih označbah ter označevanju vina iz oddelka 2 tega poglavja ter opredelitve, poimenovanja in prodajne oznake iz člena 78 te uredbe.“; (b) v odstavku 3 se uvodno besedilo nadomesti z naslednjim: „3. Če ni drugače določeno v mednarodnih sporazumih, sklenjenih v skladu s PDEU, se ob uvozu proizvodov iz odstavka 1 predloži:“ (18) v delu II, naslov II, poglavje I, oddelek 1, se vstavi naslednji pododdelek: „Pododdelek 4a Pregledi in kazni Člen 90a Pregledi in kazni v zvezi s tržnimi pravili 1. Države članice sprejmejo ukrepe, s katerimi zagotovijo, da se proizvodi iz člena 119(1), ki niso označeni v skladu s to uredbo, ne dajo na trg oziroma da se s trga umaknejo, če so že na trgu. 2. Brez poseganja v kakršne koli posebne določbe, ki jih lahko sprejme Komisija, se ob uvozu proizvodov, določenih v členu 189(1), točki (a) in (b), v Unijo opravijo pregledi, da se preveri, ali so izpolnjeni pogoji iz odstavka 1 navedenega člena. 3. Države članice opravijo preglede na podlagi analize tveganja, da preverijo, ali so proizvodi iz člena 1(2) v skladu s pravili, določenimi v tem oddelku, in po potrebi izrečejo ustrezne upravne kazni. 4. Brez poseganja v akte v zvezi z vinskim sektorjem, ki so bili sprejeti v skladu s členom 58 Uredbe (EU) 2021/2116, države članice v primeru kršitve pravil Unije v vinskem sektorju uporabijo sorazmerne, učinkovite in odvračilne upravne kazni v skladu z naslovom IV poglavja I navedene uredbe. V primerih manjše neskladnosti države članice ne uporabljajo takšnih kazni. 5. Da se zavarujejo sredstva Unije ter zaščitijo poreklo, izvor in kakovost vina Unije, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 227 za dopolnitev te uredbe v zvezi z: (a) vzpostavitvijo ali vzdrževanjem banke podatkov izotopskih analiz, ki bo v pomoč pri odkrivanju goljufij in se bo oblikovala na podlagi vzorcev, ki jih zberejo države članice; (b) pravili o nadzornih organih in vzajemni pomoči med njimi; (c) pravili o skupni uporabi ugotovitev držav članic. 6. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi vse potrebne ukrepe za: (a) postopke v zvezi z zbirkami podatkov posameznih držav članic in bankami podatkov izotopskih analiz iz odstavka 5, točka (a); (b) postopke v zvezi s sodelovanjem in pomočjo med nadzornimi organi in telesi; (c) kar zadeva obveznost iz odstavka 3, pravil za izvajanje pregledov skladnosti s tržnimi standardi, pravil za organe, pristojne za izvajanje teh pregledov, pa tudi pravil glede vsebine in pogostosti pregledov ter faze trženja, za katero se ti pregledi uporabljajo. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 229(2).“; (19) v členu 92(1) se doda naslednji pododstavek: „Vendar se pravila iz tega oddelka ne uporabljajo za proizvode iz Priloge VII, del II, točke 1, 4, 5, 6, 8 in 9, kadar so bili takšni proizvodi popolnoma dealkoholizirani v skladu z delom I, oddelek E, Priloge VIII.“; (20) člen 93 se spremeni: (a) v odstavku 1 se točki (a) in (b) nadomestita z naslednjim: „(a) ‚označba porekla‘ pomeni ime, vključno s tradicionalno uporabljenim imenom, ki opredeljuje proizvod iz člena 92(1): (i) katerega kakovost ali značilnosti so pretežno ali izključno posledica določenega geografskega okolja z njegovimi lastnimi naravnimi in človeškimi dejavniki; (ii) s poreklom iz specifičnega kraja, regije ali izjemoma države; (iii) ki je proizveden iz grozdja s poreklom izključno z navedenega geografskega območja; (iv) ki je proizveden na navedenem geografskem območju ter (v) ki je pridobljen iz sort vinske trte vrste Vitis vinifera ali s križanjem vrste Vitis vinifera z drugimi vrstami rodu Vitis; (b) ‚geografska označba‘ pomeni ime, vključno s tradicionalno uporabljenim imenom, ki opredeljuje proizvod iz člena 92(1): (i) katerega posebno kakovost, sloves ali druge značilnosti je mogoče pripisati njegovemu geografskemu poreklu; (ii) da ima poreklo iz določenega kraja, regije ali izjemoma države; (iii) da vsaj 85 % grozdja, iz katerega je pridelan, izvira izključno z navedenega geografskega območja; (iv) katerega proizvodnja poteka na navedenem geografskem območju in (v) ki je pridobljen iz sort vinske trte vrste Vitis vinifera ali s križanjem vrste Vitis vinifera z drugimi vrstami rodu Vitis.“; (b) odstavek 2 se črta; (c) odstavek 4 se nadomesti z naslednjim: „4. Proizvodnja iz odstavka 1, točki (a)(iv) in (b)(iv), vključuje vse zadevne postopke, od trgatve grozdja do zaključka postopkov pridelave vina, razen trgatve grozdja, ki ne prihaja z zadevnega geografskega območja, kot je navedeno v odstavku 1, točka (b)(iii), in razen kakršnih koli poproizvodnih postopkov.“; (21) člen 94 se spremeni: (a) v odstavku 1 se uvodno besedilo nadomesti z naslednjim: „Vloge za zaščito imen kot označb porekla ali geografskih označb vključujejo:“; (b) odstavek 2 se spremeni: (i) točka (g) se nadomesti z naslednjim: „(g) podrobnosti, ki potrjujejo povezavo iz člena 93(1), točka (a)(i), oziroma, odvisno od primera, točka (b)(i): (i) kar zadeva zaščiteno označbo porekla, povezavo med kakovostjo ali značilnostmi proizvoda in geografskim okoljem iz člena 93(1), točka (a)(i); podrobnosti v zvezi s človeškimi dejavniki tega geografskega okolja se lahko po potrebi omejijo na opis upravljanja tal, rastlinskega materiala in krajine, pridelovalnih praks ali katerih koli drugih ustreznih človeških prispevkov k ohranjanju naravnih dejavnikov geografskega okolja iz navedene točke; (ii) kar zadeva zaščiteno geografsko označbo, povezavo med posebno kakovostjo, slovesom ali drugo značilnostjo proizvoda in geografskim poreklom iz člena 93(1), točka (b)(i);“; (ii) dodata se naslednja pododstavka: „Specifikacija proizvoda lahko vsebuje opis prispevka označbe porekla ali geografske označbe k trajnostnemu razvoju. Kadar se lahko vino ali vina delno dealkoholizirajo, specifikacija proizvoda smiselno vsebuje tudi opis delno dealkoholiziranega vina ali vin v skladu z drugim pododstavkom, točka (b), in po potrebi posebne enološke postopke, ki se uporabljajo za pridelavo delno dealkoholiziranega vina ali vin, ter ustrezne omejitve pri njihovi pridelavi.“; (22) člen 96 se spremeni: (a) odstavek 5 se nadomesti z naslednjim: „5. Če država članica, ki pregleduje vlogo, meni, da so zahteve izpolnjene, izvede nacionalni postopek, ki zagotavlja primerno objavo specifikacije proizvoda vsaj na spletu, in vlogo posreduje Komisiji. Država članica pri posredovanju vloge za zaščito Komisiji v skladu s prvim pododstavkom tega odstavka vključi izjavo, da po njenem mnenju vloga vlagatelja izpolnjuje pogoje za zaščito na podlagi tega oddelka in določb, sprejetih v skladu z njimi, ter da potrjuje, da enotni dokument iz člena 94(1), točka (d), predstavlja natančen povzetek specifikacije proizvoda. Države članice Komisijo obvestijo o vseh dopustnih ugovorih, vloženih v okviru nacionalnega postopka.“; (b) doda se naslednji odstavek: „6. Če je bil začet kakršen koli postopek pred nacionalnim sodiščem ali drugim nacionalnim organom v zvezi z vlogo za zaščito, ki jo je država članica že posredovala Komisiji v skladu z odstavkom 5, in če je bila vloga na nacionalni ravni razveljavljena s takoj veljavno sodno odločbo, ki ni pravnomočna, država članica o tem nemudoma obvesti Komisijo.“; (23) v členu 97 se odstavki 2, 3 in 4 nadomestijo z naslednjim: „2. Komisija pregleda vloge za zaščito, ki jih prejme v skladu s členom 96(5). Komisija preveri, ali vloge vsebujejo zahtevane informacije in ali v njih ni očitnih napak, pri tem pa upošteva rezultate predhodnega nacionalnega postopka, ki ga je izvedla zadevna država članica. Ta pregled se osredotoči zlasti na enotni dokument iz člena 94(1), točka (d). Pregled, ki ga opravi Komisija, ne traja dlje kot šest mesecev po datumu prejema vloge od države članice. Kadar pregled traja dlje, Komisija vlagatelje pisno obvesti o razlogih za zamudo. 3. Komisija je izvzeta iz obveznosti izpolnjevanja roka za izvedbo pregleda iz odstavka 2, drugi pododstavek, in obveščanja vlagatelja o razlogih za zamudo, kadar prejme sporočilo države članice v zvezi z zahtevkom za registracijo, vloženim pri Komisiji v skladu s členom 96(5), s katerim se: (a) Komisijo obvesti, da je bila vloga na nacionalni ravni razveljavljena s takoj veljavno sodno odločbo, ki pa ni pravnomočna, ali (b) Komisijo poziva, naj začasno ustavi pregled iz odstavka 2, ker se je začel nacionalni sodni postopek za izpodbijanje veljavnosti vloge in država članica meni, da ta postopek temelji na tehtnih razlogih. Izvzetje velja, dokler država članica Komisije ne obvesti, da je bila prvotna vloga ponovno vložena ali da država članica umika svoj zahtevek za začasno ustavitev. 4. Kadar Komisija po opravljenem pregledu na podlagi odstavka 2 tega člena meni, da so pogoji iz členov 93, 100 in 101 izpolnjeni, sprejme izvedbene akte o objavi v Uradnem listu Evropske unije enotnega dokumenta iz člena 94(1), točka (d), in napotila na objavo specifikacije proizvoda, ki je bila opravljena v okviru predhodnega nacionalnega postopka. Ti izvedbeni akti se sprejmejo brez uporabe postopka iz člena 229(2) ali (3). Kadar Komisija na podlagi pregleda, opravljenega v skladu z odstavkom 2 tega člena, meni, da pogoji iz členov 93, 100 in 101 niso izpolnjeni, sprejme izvedbene akte o zavrnitvi vloge. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 229(2).“; (24) člena 98 in 99 se nadomestita z naslednjim: „Člen 98 Postopek ugovora 1. V treh mesecih od datuma objave enotnega dokumenta iz člena 94(1), točka (d), v Uradnem listu Evropske unije lahko organi države članice ali tretje države oziroma katera koli fizična ali pravna oseba, ki ima prebivališče ali sedež v tretji državi in pravni interes, pri Komisiji vloži utemeljeno izjavo o ugovoru, s katero izrazi nasprotovanje predlagani zaščiti. Vsaka fizična ali pravna oseba, ki ima prebivališče ali sedež v državi članici, ki ni država članica, ki je posredovala vlogo za zaščito, in pravni interes, lahko vloži izjavo o ugovoru prek organov države članice, v kateri prebiva ali ima sedež, v roku, ki omogoča vložitev izjave o ugovoru, vloženem na podlagi prvega pododstavka. 2. Če Komisija meni, da je ugovor dopusten, pozove organ ali fizično ali pravno osebo, ki je vložila ugovor, in organ ali fizično ali pravno osebo, ki je vložila vlogo za zaščito, k ustreznemu posvetovanju za razumno obdobje, ki ne sme biti daljše od treh mesecev. Poziv se izda v roku petih mesecev od datuma, ko je bila vloga za zaščito, na katero se nanaša utemeljena izjava o ugovoru, objavljena v Uradnem listu Evropske unije, priloži pa se mu kopija utemeljene izjave o ugovoru. Komisija lahko kadar koli v teh treh mesecih podaljša rok za posvetovanja za največ tri mesece na zahtevo organa ali fizične ali pravne osebe, ki je vložila vlogo. 3. Organ ali oseba, ki je vložila ugovor, in organ ali oseba, ki je vložila vlogo za zaščito, posvetovanja iz odstavka 2 začneta brez nepotrebnega odlašanja. Drug drugemu zagotovita informacije, potrebne za oceno, ali je vloga za zaščito skladna s to uredbo in določbami, sprejetimi na njihovi podlagi. 4. Če organ ali oseba, ki je vložila ugovor, in organ ali oseba, ki je vložila vlogo za zaščito, sklenejo dogovor, bodisi vlagatelj s sedežem v tretji državi bodisi organi države članice ali tretje države, v kateri je bila vloga za zaščito vložena, Komisijo uradno obvestijo o rezultatih posvetovanj in vseh dejavnikih, ki so omogočili sklenitev tega dogovora, vključno s stališči strank. Če so bile podrobnosti, objavljene na podlagi člena 97(4), bistveno spremenjene, Komisija ponovi pregled iz člena 97(2), potem ko je bil opravljen nacionalni postopek, ki zagotavlja ustrezno objavo teh spremenjenih podrobnosti. Kadar se po dogovoru specifikacija proizvoda ne spremeni ali kadar spremembe niso bistvene, Komisija ne glede na prejem dopustne izjave o ugovoru sprejme odločitev v skladu s členom 99(1) o podelitvi zaščite označbi porekla ali geografski označbi. 5. Če dogovor ni sklenjen, bodisi vlagatelj s sedežem v tretji državi bodisi organi države članice ali tretje države, v kateri je bila vloga za zaščito vložena, Komisijo uradno obvestijo o rezultatih opravljenih posvetovanj ter vseh s tem povezanih informacijah in dokumentih. Komisija sprejme odločitev v skladu s členom 99(2) bodisi o podelitvi zaščite bodisi o zavrnitvi vloge. Člen 99 Odločitev o zaščiti 1. Kadar Komisija ni prejela dopustne izjave o ugovoru v skladu s členom 98, sprejme izvedbene akte o podelitvi zaščite. Ti izvedbeni akti se sprejmejo brez uporabe postopka iz člena 229(2) ali (3). 2. Kadar je Komisija prejela dopustno izjavo o ugovoru, sprejme izvedbene akte bodisi o podelitvi zaščite bodisi o zavrnitvi vloge. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 229(2). 3. Zaščita, podeljena na podlagi tega člena, ne vpliva na obveznost proizvajalcev, da izpolnjujejo druga pravila Unije, zlasti tista v zvezi z dajanjem proizvodov na trg in označevanjem živil.“; (25) člen 102 se nadomesti z naslednjim: „Člen 102 Razmerje do blagovnih znamk 1. V primeru registracije označbe porekla ali geografske označbe na podlagi te uredbe se registracija blagovne znamke, katere uporaba bi bila v nasprotju s členom 103(2) in ki zadeva proizvod, ki spada v eno od kategorij iz dela II Priloge VII zavrne, če je bil zahtevek za registracijo blagovne znamke vložen po datumu vložitve vloge za registracijo označbe porekla ali geografske označbe pri Komisiji. Blagovne znamke, registrirane v nasprotju s prvim pododstavkom, se razveljavijo. 2. Brez poseganja v člen 101(2) te uredbe se blagovna znamka, katere uporaba je v nasprotju s členom 103(2) te uredbe in ki je bila prijavljena, registrirana ali, če to možnost predpisuje zadevna zakonodaja, pridobljena z dobroverno uporabo na ozemlju Unije pred datumom, ko je bila vloga za zaščito označbe porekla ali geografske označbe predložena Komisiji, lahko še naprej uporablja in podaljšuje, ne glede na registracijo označbe porekla ali geografske označbe, pod pogojem, da ne obstajajo razlogi za neveljavnost ali razveljavitev blagovne znamke na podlagi Direktive (EU) 2015/2436 Evropskega parlamenta in Sveta (*3) ali na podlagi Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta (*4). V takšnih primerih je uporaba označbe porekla ali geografske označbe dovoljena skupaj z uporabo zadevnih blagovnih znamk. (*3) Direktiva (EU) 2015/2436 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2015 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL L 336, 23.12.2015, str. 1)." (*4) Uredba (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o blagovni znamki Evropske unije (UL L 154, 16.6.2017, str. 1).“;" (26) člen 103 se spremeni: (a) v odstavku 2 se točki (a) in (b) nadomestita z naslednjim: „(a) vsako neposredno ali posredno komercialno rabo navedenega zaščitenega imena, tudi kadar gre za proizvode, ki se uporabljajo kot sestavine: (i) za primerljive proizvode, ki niso skladni s specifikacijo proizvoda za to zaščiteno ime, ali (ii) kolikor bi takšna raba izkoriščala, oslabila ali zmanjšala sloves označbe porekla ali geografske označbe; (b) vsako zlorabo, posnemanjem ali prikazovanjem, tudi če je resnično poreklo proizvoda ali storitve navedeno ali če je zaščiteno ime prevedeno, drugače zapisano ali prečrkovano ali če mu je dodan izraz, kot so ‚stil‘, ‚tip‘, ‚metoda‘, ‚kot se proizvaja v‘, ‚imitacija‘, ‚okus‘, ‚kot‘ ali podobno, vključno kadar so ti proizvodi uporabljeni kot sestavine;“; (b) doda se naslednji odstavek: „4. Zaščita iz odstavka 2 se uporablja tudi za: (a) blago, ki vstopa na carinsko območje Unije, ne da bi bilo sproščeno v prosti promet na carinskem območju Unije, in (b) blago, prodano na daljavo, na primer z elektronskim trgovanjem. Za blago, ki vstopa na carinsko območje Unije, ne da bi bilo sproščeno v prosti promet na tem območju, ima skupina proizvajalcev ali kateri koli gospodarski subjekt, ki je upravičen do uporabe zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb, pravico, da vsem tretjim stranem prepreči vnos blaga v Unijo v okviru trgovine, ne da bi bilo tam sproščeno v prosti promet, kadar tako blago, vključno z embalažo, prihaja iz tretjih držav in ima brez dovoljenja zaščiteno označbo porekla ali zaščiteno geografsko označbo.“; (27) člen 105 se nadomesti z naslednjim: „Člen 105 Spremembe specifikacij proizvodov 1. Vlagatelj, ki izpolnjuje pogoje iz člena 95, lahko vloži vlogo za odobritev spremembe specifikacije proizvoda za zaščiteno označbo porekla ali zaščiteno geografsko označbo, zlasti zaradi upoštevanja razvoja znanstvenih in tehničnih dognanj ali zaradi spremembe razmejitve geografskega območja iz člena 94(2), drugi pododstavek, točka (d). V vlogi se opišejo in utemeljijo zahtevane spremembe. 2. Spremembe specifikacije proizvoda so razvrščene v dve kategoriji glede na njihov pomen: spremembe Unije, ki zahtevajo postopek ugovora na ravni Unije, in standardne spremembe, ki se obravnavajo na ravni države članice ali tretje države. Za namene te uredbe ‚sprememba Unije‘ pomeni spremembo specifikacije proizvoda, ki: (a) vključuje spremembo imena zaščitene označbe porekla ali zaščitene geografske označbe; (b) vsebuje spremembo, izbris ali dodajanje kategorije proizvodov vinske trte, kot so navedene v delu II Priloge VII; (c) bi lahko izničila povezavo iz člena 93(1), točka (a)(i), za zaščitene označbe porekla ali povezavo iz člena 93(1), točka (b)(i), za zaščitene geografske označbe, ali (d) vključuje dodatne omejitve glede trženja proizvoda. ‚Standardna sprememba‘ pomeni vsako spremembo specifikacije proizvoda, ki ni sprememba Unije. ‚Začasna sprememba‘ pomeni standardno spremembo, ki zadeva začasno spremembo specifikacije proizvoda zaradi obveznih sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov, ki jih naložijo javni organi, ali je povezana z naravnimi nesrečami ali neugodnimi vremenskimi razmerami, ki jih uradno potrdijo pristojni organi. 3. Spremembe Unije odobri Komisija. Za postopek odobritve se smiselno uporablja postopek iz člena 94 in členov 96 do 99. Vloge za odobritev sprememb Unije ki jih vložijo tretje države ali proizvajalci iz tretjih držav, vsebujejo dokaz, da je zahtevana sprememba skladna z zakoni o zaščiti označb porekla ali geografskih označb, ki veljajo v zadevni tretji državi. Vloge za odobritev sprememb Unije se nanašajo izključno na spremembe Unije. Če se vloga za spremembo Unije tudi nanaša na standardne spremembe, se deli, ki se nanašajo na standardne spremembe štejejo, kot da niso bili predloženi, postopek za spremembe Unije pa se uporablja samo za dele, ki se nanašajo na te spremembe Unije. Pri pregledu teh vlog se obravnavajo predvsem predlagane spremembe Unije. 4. Standardne spremembe odobrijo in objavijo države članice, na ozemlju katerih leži geografsko območje zadevnega proizvoda, ter jih sporočijo Komisiji. Kar zadeva tretje države, se spremembe potrdijo v skladu s pravom, ki se uporablja v zadevni tretji državi.“; (28) člen 106 se nadomesti z naslednjim: „Člen 106 Preklic Komisija lahko na lastno pobudo ali na podlagi ustrezno utemeljene zahteve države članice, tretje države ali fizične ali pravne osebe z zakonitim interesom sprejme izvedbene akte, s katerimi prekliče zaščito označbe porekla ali geografske označbe v enem ali več od naslednjih primerov: (a) kadar skladnost z ustrezno specifikacijo proizvoda ni več zagotovljena; (b) kadar najmanj sedem zaporednih let ni bil na trg dan noben proizvod z zadevno označbo porekla ali geografsko označbo; (c) kadar vlagatelj, ki izpolnjuje pogoje iz člena 95, izjavi, da ne želi ohraniti zaščite označbe porekla ali geografske označbe. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 229(2).“; (29) vstavi se naslednji člen: „Člen 106a Začasno označevanje in predstavitev Potem ko je bila vloga za zaščito označbe porekla ali geografske označbe posredovana Komisiji, lahko proizvajalci pri označevanju in predstavitvi proizvoda navedejo, da je bila vložena vloga, ter uporabljajo nacionalne logotipe in označbe v skladu s pravom Unije, zlasti Uredbo (EU) št. 1169/2011. Simboli Unije, ki označujejo zaščiteno označbo porekla ali zaščiteno geografsko označbo, in označbi Unije ‚zaščitena označba porekla‘ ali ‚zaščitena geografska označba‘ se lahko pojavijo pri označevanju šele po objavi sklepa o podelitvi zaščite tej označbi porekla ali geografski označbi. Kadar se vloga zavrne, se lahko vsi proizvodi vinske trte, označeni v skladu s prvim odstavkom, tržijo do porabe zalog.“; (30) člen 111 se črta; (31) v oddelku 2 poglavja I naslova II dela II se doda naslednji pododdelek: „Pododdelek 4 Pregledi v zvezi z označbami porekla, geografskimi označbami in tradicionalnimi izrazi Člen 116a Pregledi 1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da ustavijo nezakonito uporabo zaščitenih označb porekla, zaščitenih geografskih označb in zaščitenih tradicionalnih izrazov iz te uredbe. 2. Države članice imenujejo pristojni organ, ki je odgovoren za izvajanje pregledov v zvezi z obveznostmi iz tega oddelka. V ta namen se uporabljajo člen 4(2) in (4) ter člen 5(1), (4) in (5) Uredbe (EU) 2017/625 Evropskega parlamenta in Sveta (*5). 3. Znotraj Unije pristojni organ iz odstavka 2 tega člena ali eden ali več delegiranih organov v smislu člena 3, točka 5, Uredbe (EU) 2017/625, ki delujejo kot certifikacijski organ za proizvode v skladu z merili iz naslova II, poglavje III, navedene uredbe, letno zagotovijo preverjanje skladnosti s specifikacijami proizvodov med proizvodnjo in med polnjenjem vina ali po njem. 4. Komisija sprejme izvedbene akte v zvezi z: (a) obvestili, ki jih morajo države članice poslati Komisiji; (b) pravili v zvezi z organom, pristojnim za preverjanje skladnosti s specifikacijami proizvodov, tudi kadar je geografsko območje v tretji državi; (c) ukrepi, ki jih morajo države članice izvesti, da se prepreči nezakonita uporaba zaščitenih označb porekla, zaščitenih geografskih označb in zaščitenih tradicionalnih izrazov; (d) pregledi in preverjanji, ki jih morajo izvesti države članice, vključno s testiranjem. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 229(2). (*5) Uredba (EU) 2017/625 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2017 o izvajanju uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti, da se zagotovi uporaba zakonodaje o živilih in krmi, pravil o zdravju in dobrobiti živali ter zdravju rastlin in fitofarmacevtskih sredstvih, ter o spremembi uredb (ES) št. 999/2001, (ES) št. 396/2005, (ES) št. 1069/2009, (ES) št. 1107/2009, (EU) št. 1151/2012, (EU) št. 652/2014, (EU) 2016/429 in (EU) 2016/2031 Evropskega parlamenta in Sveta, uredb Sveta (ES) št. 1/2005 in (ES) št. 1099/2009 ter direktiv Sveta 98/58/ES, 1999/74/ES, 2007/43/ES, 2008/119/ES in 2008/120/ES ter razveljavitvi uredb (ES) št. 854/2004 in (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 89/608/EGS, 89/662/EGS, 90/425/EGS, 91/496/EGS, 96/23/ES, 96/93/ES in 97/78/ES ter Sklepa Sveta 92/438/EGS (Uredba o uradnem nadzoru) (UL L 95, 7.4.2017, str. 1).“;" (32) člen 119 se spremeni: (a) odstavek 1 se spremeni: (i) točka (a) se nadomesti z naslednjim: „(a) poimenovanje kategorije proizvoda vinske trte v skladu z delom II Priloge VII. Za kategorije proizvodov vinske trte, opredeljene v delu II, točka 1 in točke 4 do 9, Priloge VII, kadar so bili takšni proizvodi dealkoholizirani v skladu z delom I, oddelek E, Priloge VIII, poimenovanje kategorije spremljajo: (i) izraz ‚dealkoholiziran‘, če je dejanska vsebnost alkohola proizvoda največ 0,5 vol. %, ali (ii) izraz ‚delno dealkoholiziran‘, če je dejanska vsebnost alkohola proizvoda nad 0,5 vol. % in pod najmanjšo dejansko vsebnostjo alkohola za kategorijo pred dealkoholizacijo.“; (ii) dodajo se naslednje točke: „(h) označbo hranilne vrednosti v skladu s členom 9(1), točka (l), Uredbe (EU) št. 1169/2011; (i) seznam sestavin v skladu s členom 9(1), točka (b), Uredbe (EU) št. 1169/2011; (j) v primeru proizvodov vinske trte, ki so bili dealkoholizirani v skladu z delom I, oddelek E, Priloge VIII, in katerih dejanska vsebnost alkohola je manj kot 10 vol. %, minimalni rok trajanja v skladu s členom 9(1), točka (f), Uredbe (EU) št. 1169/2011.“; (b) odstavek 2 se nadomesti z naslednjim: „2. Z odstopanjem od odstavka 1, točka (a), se za proizvode vinske trte, ki so bili dealkoholizirani v skladu z delom I, oddelek E, Priloge VIII, navedba kategorije proizvoda vinske trte lahko izpusti za vina, katerih etikete vključujejo ime zaščitene označbe porekla ali zaščitene geografske označbe.“; (c) dodata se naslednja odstavka: „4. Z odstopanjem od odstavka 1, točka (h), je označba hranilne vrednosti na embalaži ali etiketi, pritrjeni nanjo, lahko omejena na energijsko vrednost, kar se lahko izrazi z uporabo simbola „E“ za energijo. V takih primerih se popolna označba hranilne vrednosti zagotovi v elektronski obliki, opredeljeni na embalaži ali etiketi, pritrjeni nanjo. Ta označba hranilne vrednosti se ne prikaže z drugimi informacijami, namenjenimi za namene prodaje ali trženja, podatki o uporabnikih pa se ne zbirajo ali spremljajo. 5. Z odstopanjem od odstavka 1, točka (i), se lahko seznam sestavin zagotovi v elektronski obliki, opredeljeni na embalaži ali etiketi, pritrjeni nanjo. V takih primerih se uporabljajo naslednje zahteve: (a) podatki o uporabnikih se ne zbirajo ali spremljajo; (b) seznam sestavin se ne prikaže skupaj z drugimi informacijami, namenjenimi za namene prodaje ali trženja, in (c) navedba podatkov iz člena 9(1), točka (c), Uredbe (EU) št. 1169/2011 se izvede neposredno na embalaži ali etiketi, pritrjeni nanjo. Navedba iz prvega pododstavka, točka (c), tega odstavka vključuje besedo ‚vsebuje‘, ki ji sledi ime snovi ali proizvoda, kot je navedeno v Prilogi II k Uredbi (EU) št. 1169/2011.“; (33) v členu 122 se odstavek 1 spremeni: (a) točka (b) se spremeni: (i) točka (ii) se črta; (ii) doda se naslednja točka: „(vi) pravila za navedbo in poimenovanje sestavin z namenom uporabe člena 119(1), točka (i).“; (b) v točki (c) se doda naslednja točka: „(iii) izrazih, ki se nanašajo na gospodarstvo, in pogojih za njihovo uporabo.“; (c) v točki (d) se točka (i) nadomesti z naslednjim: „(i) pogoji uporabe nekaterih oblik steklenic in zapiral ter seznamom nekaterih posebnih oblik steklenic;“; (34) del II, naslov II, poglavje II, oddelek 1 se spremeni: (a) člen 124 se črta; (b) razdelek „Pododdelek 1“ in njegov naslov se črtata; (c) v členu 125 se odstavek 3 nadomesti z naslednjim: „3. Panožni sporazumi izpolnjujejo odkupne pogoje iz Priloge X.“; (d) pododdelka 2 in 3, ki zajemata člene 127 do 144, se črtata; (35) v členu 145(3) se prvi stavek nadomesti z naslednjim: „Države članice, ki v svojih strateških načrtih SKP predvidijo prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov v skladu s členom 58(1), prvi pododstavek, točka (a), Uredbe (EU) 2021/2115, na podlagi registra vinogradov pripravijo posodobljeno preglednico svoje proizvodne zmogljivosti in jo vsako leto do 1. marca predložijo Komisiji.“; (36) vstavi se naslednji člen: „Člen 147a Zamude pri plačilih za prodajo neustekleničenega vina Z odstopanjem od člena 3(1) Direktive (EU) 2019/633 lahko države članice na zahtevo medpanožne organizacije, ki je priznana na podlagi člena 157 te uredbe in deluje v vinskem sektorju, določijo, da se prepoved iz člena 3(1), prvi pododstavek, točka (a), Direktive (EU) 2019/633 ne uporablja za plačila na podlagi dogovorov o dobavi med proizvajalci ali preprodajalci vina in njihovimi neposrednimi kupci za prodajne transakcije v zvezi z neustekleničenim vinom, pod pogojem, da: (a) so posebni pogoji, ki omogočajo izvedbo plačil po 60 dneh, vključeni v standardne pogodbe za prodajne transakcije v zvezi z neustekleničenim vinom, ki jih je država članica na podlagi člena 164 te uredbe pred 30. oktobrom 2021 določila za zavezujoče, in da država članica to podaljšanje standardnih pogodb od tega datuma podaljšajo brez kakršnih koli