SKLEP KOMISIJE (EU) 2021/1428

z dne 24. februarja 2020

o državni pomoči SA.31662 – C/2011 (ex NN/2011), ki jo je Romunija izvedla za mednarodno letališče Temišvar in družbo Wizz Air

(notificirano pod dokumentarno številko C(2021) 1065)

(Besedilo v romunskem jeziku je edino verodostojno)

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,

ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,

po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenima določbama (1), in ob upoštevanju teh pripomb,

ob upoštevanju naslednjega:

1. POSTOPEK

(1) Carpatair (2), družba, ki je dejavna na evropskem trgu za zračni promet (v nadaljnjem besedilu: pritožnik ali družba Carpatair), je z dopisom z dne 30. septembra 2010 vložila pritožbo (v nadaljnjem besedilu: pritožba), v kateri je trdila, da so romunski organi na mednarodnem letališču Temišvar (v nadaljnjem besedilu: mednarodno letališče Temišvar ali letališče) dodelili nezakonito državno pomoč v korist družbe Wizz Air Hungarian Airlines Ltd (v nadaljnjem besedilu: družba Wizz Air) (3). Pritožba je bila evidentirana pod številko zadeve državne pomoči SA.31662 (ex CP 237/2010).

(2) Komisija je ugotovila, da je pritožba očitno povezana z uradnim obvestilom romunskih organov z dne 17. maja 2010 (v nadaljnjem besedilu: obvestilo) o načrtih za zagotavljanje javne podpore v korist regionalnih letališč. Obvestilo je bilo evidentirano pod številko zadeve N 185/2010. Romunski organi so 15. septembra 2010 obvestili Komisijo, da mednarodno letališče Temišvar ne spada med upravičena letališča v okviru priglašene sheme. Ker pa je Komisija pridobila informacije o javnem financiranju mednarodnega letališča Temišvar v obdobju 2007–2009, se v tem primeru analizira javno financiranje za to obdobje.

(3) Komisija je z dopisom z dne 21. oktobra 2010 pritožbo posredovala Romuniji in zahtevala informacije. Romunski organi so odgovorili z dopisom z dne 15. decembra 2010.

(4) Pritožnik je predložil dodatne informacije z dopisi z dne 24. novembra 2010, 25. novembra 2010, 14. januarja 2011 in 3. februarja 2011. Komisija je z dopisoma z dne 9. februarja 2011 in 2. marca 2011 pritožnika obvestila o stanju v zadevi in zahtevala dodatne informacije. Pritožnik je odgovoril z dopisi z dne 22. februarja 2011, 9. marca 2011 in 28. marca 2011 ter predložil dodatne informacije.

(5) Komisija je dodatne informacije od romunskih organov zahtevala z dopisi z dne 16. februarja 2011, 3. marca 2011 in 16. marca 2011. Romunski organi so odgovorili z dopisoma z dne 10. marca 2011 in 5. aprila 2011. Komisija je 16. marca 2011 romunske organe obvestila, da potrebuje še več dodatnih informacij, in zahtevala, naj ji jih pošljejo do 15. aprila 2011. Romunski organi so odgovorili z dopisom z dne 21. aprila 2011.

(6) Pritožnik se je z dopisom z dne 12. maja 2011 strinjal z razkritjem svoje identitete in finančnega stanja ter v zvezi s tem predložil dodatne informacije.

(7) Komisija je z dopisom z dne 24. maja 2011 Romunijo obvestila o odločitvi, da bo začela formalni postopek preiskave v zvezi s financiranjem, povezanim z mednarodnim letališčem Temišvar, sporazumom med upravljavcem navedenega letališča in družbo Wizz Air iz leta 2008, neplačevanjem letaliških pristojbin s strani družbe Wizz Air ter popusti in rabati na podlagi seznamov letaliških pristojbin za leta 2007, 2008 in 2010 (v nadaljnjem besedilu: sklep o začetku postopka).

(8) Romunski organi so z dopisom z dne 16. junija 2011 sporočili, za katere informacije iz sklepa o začetku postopka želijo, da se pred njegovo objavo odstranijo.

(9) Komisija je 23. junija 2011 Romuniji poslala predlog nezaupne različice sklepa o začetku postopka. Romuniji je sporočila, za katere informacije se ni strinjala, da so zaupne.

(10) Romunija je Komisiji odgovorila z dopisom z dne 27. junija 2011, v katerem je vztrajala pri črtanju nekaterih informacij.

(11) Komisija je na podlagi korespondence z Romunijo sprejela končno odločitev o besedilu, ki ga je nameravala objaviti, v skladu s točko 33 sporočila Komisije o poklicni skrivnosti v odločbah o državni pomoči (4). Z dopisom z dne 25. julija 2011 je Romunijo obvestila o odločitvi, da zavrne njeno zahtevo za črtanje nekaterih informacij. Romunija je imela na voljo 15 dni, da se odzove na to odločitev in predloži dodatne elemente za utemeljitev svoje zahteve.

(12) Romunija je z dopisom z dne 11. avgusta 2011 Komisijo obvestila, da vztraja pri svojem stališču glede črtanja nekaterih informacij, vendar ni več ugovarjala objavi sklepa o začetku postopka.

(13) Sklep o začetku postopka je bil v Uradnem listu Evropske unije (5) objavljen 13. septembra 2011. Komisija je zainteresirane strani pozvala, naj predložijo pripombe o zadevnem ukrepu v enem mesecu od datuma njegove objave.

(14) Komisija je pripombe Romunije k sklepu o začetku postopka prejela z dopisoma z dne 27. junija 2011 in 14. oktobra 2011. Romunija je dodatne informacije predložila 27. julija 2011 in 12. junija 2012.

(15) Komisija je pripombe k sklepu o začetku postopka od družbe Societatea Nationala Aeroportul International Timișoara – Traian Vuia – S. A. (v nadaljnjem besedilu: upravljavec letališča) prejela 27. oktobra 2011, od družbe Carpatair 8. avgusta 2011, od družbe Wizz Air pa 24. junija 2011 in 27. oktobra 2011. Pripombe k sklepu o začetku postopka je prejela tudi od romunskega združenja letališč, nekdanjega direktorja upravljavca letališča, družb Eurojet in Austrian Airlines ter Evropskega združenja regionalnih letalskih prevoznikov.

(16) Komisija je pripombe tretjih oseb k sklepu o začetku postopka Romuniji poslala 4. septembra 2012 in 20. septembra 2012. Odgovor Romunije na navedene pripombe je prejela z dopisoma z dne 5. oktobra 2012 in 17. oktobra 2012.

(17) Komisija je dodatne informacije od romunskih organov zahtevala z dopisi z dne 12. oktobra 2011, 24. februarja 2012, 27. julija 2012, 9. avgusta 2012, 3. novembra 2012, 30. oktobra 2014 in 28. julija 2015. Romunski organi so odgovorili z dopisi z dne 16. novembra 2011, 13. aprila 2012, 3. maja 2012, 3. septembra 2012, 5. oktobra 2012, 12. decembra 2012, 2. decembra 2014, 9. decembra 2014 oziroma 21. septembra 2015.

(18) Komisija je z dopisom z dne 27. julija 2012 od pritožnika zahtevala dodatne informacije. Pritožnik je dodatne informacije poslal 3. septembra 2012. Informacije je predložil tudi 7. junija 2011, 30. junija 2011, 8. avgusta 2011, 14. oktobra 2011, 19. marca 2012, 14. maja 2012, 13. julija 2012, 19. oktobra 2012, 3. decembra 2012, 1. julija 2013, 6. junija 2014, 10. julija 2014, 10. oktobra 2014, 15. in 16. oktobra 2014, 10. novembra 2014, 12. novembra 2014, 14. novembra 2014, 25. februarja 2015, 25. maja 2015, 28. maja 2015, 29. septembra 2015, 10. decembra 2015, 22. decembra 2015, 13. aprila 2016, 28. aprila 2016, 27. februarja 2018 in 20. aprila 2018.

(19) Družba Wizz Air je predložila dodatne informacije 11. februarja 2015 in 3. julija 2015, in sicer vključno s poročilom, ki ga je za družbo Wizz Air pripravila družba Oxera ter v katerem je načelo udeleženca v tržnem gospodarstvu uporabila za različne sporazume med družbo Wizz Air in upravljavcem letališča. Družba Oxera je posodobljena poročila in dodatne opombe predložila 14. maja 2015, 10. avgusta 2015, 21. septembra 2015, 20. oktobra 2015, 15. septembra 2017 in 22. septembra 2017. Komisija je 10. novembra 2017 zahtevala nezaupno različico odgovorov družbe Oxera z dne 15. in 22. septembra 2017. Družba Oxera je Komisijo 15. novembra 2017 obvestila, da družba Wizz Air ni zahtevala prikritja nobenih informacij, Komisija pa je po dodatnih pojasnilih družbe Oxera, ki jih je prejela 23. novembra 2017, Romuniji 1. decembra 2017 posredovala odgovora družbe Oxera z dne 15. in 22. septembra 2017. Romunski organi so pripombe v zvezi s študijo družbe Oxera predložili 1. februarja 2018.

(20) Komisija je 14. marca 2014 Romunijo in zainteresirane strani obvestila o sprejetju sporočila z naslovom Smernice EU o državni pomoči letališčem in letalskim prevoznikom (6) (v nadaljnjem besedilu: smernice za letalski sektor iz leta 2014) ter jih pozvala, naj predložijo pripombe v 20 delovnih dneh od datuma objave navedenih smernic. Smernice za letalski sektor iz leta 2014 so bile v Uradnem listu Evropske unije objavljene 4. aprila 2014. Komisija je pripombe družbe Carpatair prejela 25. marca 2014, družbe Wizz Air 30. aprila 2014, upravljavca letališča pa 8. maja 2014.

(21) Komisija je pripombe tretjih oseb k smernicam za letalski sektor iz leta 2014 Romuniji posredovala 28. maja 2014. Stališča Romunije k pripombam zainteresiranih strani je prejela z dopisom z dne 3. julija 2014.

(22) Upravljavec letališča je dodatne informacije predložil 11. novembra 2011, 24. novembra 2016 in 16. decembra 2016. Komisija je od njega prejela tudi dodatne predložitve, in sicer 18. januarja 2016, 31. januarja 2016 in 7. marca 2016. Te predložitve je 11. marca 2016 posredovala Romuniji, ki ni imela pripomb.

(23) Komisija je z dopisom z dne 17. julija 2015 Romuniji posredovala dodatne pripombe pritožnika in družbe Wizz Air, Romunija pa je pripombe k tem stališčem podala 21. septembra 2015.

(24) Komisija je z dopisom z dne 11. marca 2016 Romuniji posredovala dodatne predložitve družbe Oxera, Romunija pa je pripombe k tem predložitvam podala 15. aprila 2016.

(25) Komisija je 30. oktobra 2017 od romunskih organov zahtevala dodatne informacije. V romunščino prevedena različica zahteve je bila romunskim organom poslana 9. novembra 2017. Romunski organi so po dveh odobrenih podaljšanjih roka odgovorili 15. januarja 2018. Komisija je zahtevi po dodatnih pojasnilih romunskim organom poslala 26. marca 2018 in 31. oktobra 2018, romunski organi pa so nanju odgovorili 4. junija 2018 oziroma 21. novembra 2018. Romunski organi so 8. aprila 2019 predložili prevod svojih odgovorov z dne 4. junija 2018.

(26) Družba Wizz Air je 17. maja 2019 Komisiji poslala dopis, v katerem je trdila, da ima pravico do dostopa do spisa in zaslišanja; Komisija je nanj odgovorila 11. junija 2019.

2. MEDNARODNO LETALIŠČE TEMIŠVAR

2.1 Letališče

(27) Mednarodno letališče Temišvar je mednarodno letališče na zahodnem delu Romunije.

(28) Letališče upravlja upravljavec letališča (uvodna izjava 15), ki je delniška družba, v kateri je imela romunska država na datum tega sklepa v lasti 80 % delnic (7). Ostale delnice so v lasti družbe Fondul Proprietatea (8). Pred tem je začetni delniški kapital v celoti vpisala Romunija, vplačan pa je bil v celoti na datum ustanovitve upravljavca letališča (9).

(29) Upravljavec letališča je lastnik letališke infrastrukture, edino vzletno-pristajalna steza, vozna steza in ploščad so v lasti romunske države. Uporabo zadnjenavedenih elementov infrastrukture upravljavcu letališča s koncesijo podeli država.

(30) Mednarodno letališče Temišvar ima eno vzletno-pristajalno stezo, ki je dolga 3 500 metrov in široka 45 metrov. Na ploščadi je 22 parkirnih mest. Zmogljivost letališča je 1 300 mednarodnih potnikov/uro in 500 domačih potnikov/uro. Letališče ima tudi tovorni terminal.

(31) V letih 2007–2009, tj. obdobju, ki se ocenjuje, je bilo mednarodno letališče Temišvar po prometu drugo največje letališče v Romuniji (Preglednica 1). Preglednica 1 vključuje tudi pregled nadaljnjega razvoja prometa do leta 2017. Preglednica 1: Promet na mednarodnem letališču Temišvar v obdobju 2007–2018 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 834 580 889 756 974 785 1 137 218 1 200 762 1 035 929 757 069 2014 2015 2016 2017 736 191 924 459 1 161 510 1 650 000 Vir: romunski organi.

(32) V času priprave tega sklepa je z mednarodnega letališča Temišvar potniški zračni prevoz opravljalo več nizkocenovnih letalskih prevoznikov. Družba Wizz Air leti na največ destinacij v Evropi, družbi Ryanair in Blue Air pa imata bolj omejeno ponudbo. Z letališča letita tudi dva letalska prevoznika, ki ponujata celovite storitve: družbi Tarom in Lufthansa. Z letališča se izvajajo tudi sezonski čarterski leti in leti več prevoznikov tovora.

(33) Mednarodno letališče Temišvar je bilo v obdobju 2007–2009 regionalno vozlišče za družbo Carpatair, tj. regionalnega prevoznika, ki zagotavlja celovite storitve in ki je letel na približno 32 domačih in evropskih destinacij. Med drugimi letalskimi prevozniki, ki so v navedenem obdobju delovali na letališču, so bile družbe Tarom, Lufthansa, Austrian Airlines, Malev, Alitalia in Moldavian Airlines.

(34) Letališči, ki sta najbližje mednarodnemu letališču Temišvar, sta: — letališče Arad, ki je oddaljeno 50 km. To pomeni 40 minut vožnje po cesti. Letališče Arad ima največji tovorni terminal v zahodni Romuniji. Njegov potniški promet se je zmanjšal s 67 183 potnikov leta 2007 na 11 367 potnikov leta 2018; in — letališče Caransebes, ki je oddaljeno 107 km. To pomeni eno uro in 14 minut vožnje po cesti. Je zasebno letališče brez rednih linij. Uporablja se za splošno letalstvo ter reševalne in policijske lete.

(35) Preglednica 2 prikazuje povzetek finančnega položaja (10) upravljavca letališča v obdobju, ki se ocenjuje: Preglednica 2: Ključni finančni kazalniki (v tisoč RON) V tisoč RON 2007 2008 2009 Prihodki 23 473 30 545 41 067 Rast prodaje n. r. 30,1 % 34,4 % Dobiček pred obrestmi, davki in amortizacijo 7 318 10 646 12 212 Delež dobička pred obrestmi, davki in amortizacijo 31,2 % 34,9 % 29,7 % Dobiček pred obrestmi in davki 3 249 5 809 5 655 Neto dobiček 2 417 4 874 3 508 Stopnja neto dobička 10,3 % 16,0 % 8,5 %

2.2 Razvojni načrt mednarodnega letališča Temišvar za obdobje 2006–2015

(36) V razvojnem načrtu za obdobje 2006–2015 (v nadaljnjem besedilu: razvojni načrt) je bilo predvideno povečanje potniškega prometa s 611 705 potnikov leta 2005 na 1 661 332 potnikov leta 2010 in 2 565 494 potnikov leta 2015. S pridružitvijo Romunije EU leta 2007 naj bi se promet povečal za 16–18 %.

(37) V razvojnem načrtu je bilo ugotovljeno, da sta se v obdobju 2001–2005 potniški promet in število premikov letal povečala za 250 %. Ugotovljeno je bilo tudi, da je leta 2006 obstoječa zmogljivost dosegla kritično raven glede potniškega terminala, ploščadi, vzletno-pristajalne steze, dovozne ceste in parkirišča, kar je ogrozilo možnost odpiranja novih rut in povečanja števila potnikov na obstoječih rutah. Dela za razširitev potniškega terminala so se začela leta 2003, za razširitev ploščadi pa leta 2004. V razvojnem načrtu je bila potrjena potreba po nadaljnji širitvi in razvoju infrastrukture za prilagoditev predvidenemu povečanju prometa.

3. SPORNI UKREPI

3.1 Ukrep 1 – letno financiranje, dodeljeno upravljavcu letališča

(38) Upravljavec letališča je od države prejemal letna nepovratna sredstva (v nadaljnjem besedilu: ukrep 1). Po navedbah Romunije se je financiranje, dodeljeno upravljavcu letališča v obdobju 2007–2009, nanašalo na naložbe naslednjih vrst in zneskov (preglednica 3). Preglednica 3: Javno financiranje, dodeljeno upravljavcu letališča v obdobju 2007–2009 Leto Točka št. Znesek (v tisoč RON) Naložbeni projekt Lastnik infrastrukture 2007 1 500 Razvoj dovozne ceste in parkirišča Letališče 2 1 758 Razvoj terminala za lete zunaj schengenskega območja (prvotno terminal za notranje lete) Letališče 3 6 846 Izboljšanje vzletno-pristajalne steze in razširitev ploščadi za zrakoplove Romunska država 9 104 Vmesni seštevek 2008 4 10 236,65 Izboljšanje vzletno-pristajalne steze in razširitev ploščadi za zrakoplove Romunska država 5 242 Razvoj terminala za lete zunaj schengenskega območja (prvotno terminal za notranje lete) Letališče 6 97,24 Prehodi za varnostni pregled z detektorji kovin Letališče 7 4 598,4 Sistem za odkrivanje razstreliv Letališče 8 703,99 Prenosne naprave za odkrivanje razstreliv Letališče 9 1 344,00 Oprema za osvetlitev Letališče 10 1 773,61 Sistemi za preverjanje z rentgenskimi žarki Letališče 11 511,81 Samovozna šasija s krmilno enoto motorja Letališče 19 507,7 Vmesni seštevek 2009 12 2 387,99 Izboljšanje vzletno-pristajalne steze in razširitev ploščadi za zrakoplove Romunska država 13 6 379,96 Izboljšanje terminala za lete zunaj schengenskega območja (prvotno terminal za notranje lete) Letališče 8 767,95 Vmesni seštevek 2007–2009 37 379,65 Skupaj

(39) Po navedbah Romunije so bile za financiranje naložb naslednje pravne podlage: (1) za opremo za varovanje sklep vlade št. 1461/2007 o financiranju programov za nakup opreme za varovanje letališča, med drugim opreme za varovanje, ki se bo financirala na mednarodnem letališču Temišvar leta 2008. Financiranje je bilo dodeljeno v predlogu proračuna za leto 2008, odobrenem s sklepom vlade št. 666/2008 z dne 24. junija 2008; (2) za ostale naložbe sklep vlade št. 615/2002, s katerim je bil odobren strateški program za razvoj letališke infrastrukture na mednarodnem letališču Temišvar za obdobje 2002–2015. Spremenjen je bil s sklepom vlade št. 1212/2007, s katerim je bil odobren strateški program za obdobje 2007–2015. V strateški program je bil posebej vključen seznam naložb. Zneski, dodeljeni za te naložbe, so bili vključeni v pravne akte, s katerimi so bili potrjeni proračuni za leta 2007, 2008 in 2009 (11).

3.2 Ukrep 2 – zborniki letalskih informacij za leta 2007, 2008 in 2010

3.2.1 Zbornika letalskih informacij za leti 2007 in 2008

(40) Na podlagi informacij, ki jih je predložila Romunija, je vsak upravljavec letališča na podlagi veljavnega nacionalnega pravnega okvira pristojen za določanje letaliških pristojbin. Pristojbine, ki jih določi upravljavec letališča, se v skladu z mednarodnimi letalskimi pravili uradno objavijo v zborniku letalskih informacij (Aeronautical Information Publication). Skladno s tem je bila politika zaračunavanja pristojbin za uporabo mednarodnega letališča Temišvar določena le za navedeno letališče in se ne uporablja za nobeno drugo letališče na regionalnem ali nacionalnem ozemlju. Zbornike letalskih informacij predlaga nadzorni svet upravljavca letališča, odobri pa jih odbor v skladu s pristojnostmi, ki so mu izrecno zaupane na podlagi statuta družbe.

(41) Veljavne pristojbine so bile v zborniku letalskih informacij objavljene 7. junija 2007 pod referenčno številko GEN 4.1-17 (v nadaljnjem besedilu: zbornik letalskih informacij za leto 2007), kot sledi: Preglednica 4: Letalske pristojbine v skladu z zbornikom letalskih informacij za leto 2007 (v EUR) Pristojbina Minimalna pristojbina Cena na enoto Pristanek 50 7 /tono Osvetlitev 50 2,10 /tono Parkiranje 15 0,15 /tono/uro Potniške storitve — mednarodni leti — notranji leti — varnost — – tranzit ali transfer 8 /potnika 3 /potnika 7 /potnika 5 /potnika

(42) Zbornik letalskih informacij za leto 2007 določa znižanja pristojbin za pristanek na podlagi števila pristankov, kot je povzeto v naslednji preglednici: Preglednica 5: Znižanja letaliških pristojbin v skladu z zbornikom letalskih informacij za leto 2007 Mednarodni leti Število pristankov/leto Rabat (v %) 250 –500 10 501 –1 200 20 1 201 –2 000 30 2 001 –2 500 40 2 501 –3 000 50 3 001 –3 500 60 3 501 –4 000 70 > 4 001 85

(43) Poleg tega se novim letalskim prevoznikom, ki opravijo najmanj dva leta na teden, in novim destinacijam, ki še niso povezane z mednarodnim letališčem Temišvar, za šest mesecev odobri 50-odstotni popust na pristojbine za pristanek.

(44) Letališke pristojbine, ki so se uporabljale leta 2008, so bile v zborniku letalskih informacij objavljene 23. oktobra 2008 pod referenčno številko GEN 4.1-17 (v nadaljnjem besedilu: zbornik letalskih informacij za leto 2008), kot sledi: Preglednica 6: Veljavne letališke pristojbine (zbornik letalskih informacij za leto 2008) v EUR Pristojbina Minimalna pristojbina Cena na enoto Pristanek 50 7 /tono Osvetlitev 50 2,10 /tono Parkiranje 15 0,15 /tono/uro Potniške storitve — mednarodni leti — notranji leti — varnost — tranzit ali transfer — – osebe z zmanjšano mobilnostjo 8 /potnika 5 /potnika 10 /potnika 1,50 /potnika 0,20 /potnika

(45) V skladu z zbornikom letalskih informacij za leto 2008 so se pristojbine za varnost potnikov s 7 EUR/potnika leta 2007 zvišale na 10 EUR/potnika. Potniška pristojbina za tranzit ali transfer potnikov se je s 5 EUR/potnika znižala na 1,50 EUR/potnika. Poleg tega je upravljavec letališča za osebe z zmanjšano mobilnostjo uvedel pristojbino v višini 0,20 EUR.

(46) Zbornik letalskih informacij za leto 2008 določa znižanja pristojbin za pristanek na podlagi števila pristankov v predhodnem letu, kot sledi: Preglednica 7: Znižanje letaliških pristojbin (zbornik letalskih informacij za leto 2008) Mednarodni leti Število pristankov/leto Rabat (v %) 250 –500 10 501 –1 200 20 1 201 –2 000 30 2 001 –2 500 40 2 501 –3 000 50 3 001 –3 500 60 > 3 501 70

(47) Zbornik letalskih informacij za leto 2008 določa tudi 50-odstotni popust pri pristojbinah za pristanek za 12 mesecev za nove letalske prevoznike na mednarodnem letališču Temišvar, ki opravijo vsaj tri lete tedensko z zrakoplovom z vsaj 70 sedeži. Za vsako novo destinacijo se šest mesecev uporablja 50-odstotni popust na pristojbine za pristanek.

(48) Upravljavec letališča poleg navedenih popustov in znižanj odobri tudi delno povračilo plačil, prejetih na podlagi pristojbine za vkrcanje (preglednica 8). Preglednica 8: Povračilo prihodkov na podlagi pristojbine za vkrcanje v skladu z zbornikom letalskih informacij za leto 2008 Število vkrcanih potnikov/leto, ki jih prepelje uporabnik Povračilo 150 001 –300 000 10 % 300 001 –500 000 20 % > 500 001 30 %

3.2.2 Zbornik letalskih informacij za leto 2010

(49) Sprememba letaliških pristojbin na mednarodnem letališču Temišvar je bila objavljena 26. avgusta 2010 (v nadaljnjem besedilu: zbornik letalskih informacij za leto 2010). Upravljavec letališča je uvedel novo kategorijo popustov za zrakoplove z največjo maso pri vzletu več kot 70 ton: Preglednica 9: Popusti v skladu z zbornikom letalskih informacij za leto 2010 za zrakoplove z največjo maso pri vzletu več kot 70 ton Število vkrcanih potnikov/mesec, ki jih prepelje uporabnik Popust (v %) 0 –10 000 0 10 001 –18 000 72 18 001 –36 000 82 > 36 000 85

3.3 Ukrep 3 – sporazumi med upravljavcem letališča in družbo Wizz Air iz leta 2008

(50) Upravljavec letališča in družba Wizz Air sta sredi leta 2008 podpisala vrsto sporazumov, v katerih so bili določeni načela njunega sodelovanja ter pogoji, v skladu s katerimi lahko letalski prevoznik uporablja letališko infrastrukturo in storitve. Podpisani sporazumi so zajemali (i) memorandum o soglasju, (ii) sporazum o trženju, (iii) sporazum o poslovanju in (iv) sporazum o zemeljski oskrbi (v nadaljnjem besedilu skupaj: sporazumi iz leta 2008). Družba Wizz Air je začela na podlagi sporazumov iz leta 2008 dejavnosti z mednarodnega letališča Temišvar opravljati konec leta 2008. Leta 2009 je postopoma povečala število mednarodnih destinacij, do katerih je letela z zrakoplovi tipa A320 (z 280 sedeži).

3.3.1 Memorandum o soglasju z dne 25. junija 2008

(51) Upravljavec letališča in družba Wizz Air sta memorandum o soglasju podpisala 25. junija 2008. Podpisan je bil za začetno obdobje treh let plus eno leto, v katerim bi ga stranki lahko prekinili zaradi kršitve pogodbe. V njem so bili določeni splošna načela njunega sodelovanja ter pogoji za uporabo letališke infrastrukture in storitev s strani družbe Wizz Air.

(52) Upravljavec letališča se je strinjal, da bo najpozneje do 1. januarja 2011 razširil potniški terminal ter tako njegovo letno zmogljivost povečal na do tri milijone potnikov. Strinjal se je tudi, da bo kategorijo vzletno-pristajalne steze za pristanek in vzlet pred koncem leta 2009 nadgradi na kategorijo III v obe smeri ter družbi Wizz Air zagotovi zahtevane slote.

(53) Družba Wizz Air se je strinjala, da bo za upravljavca letališča izvajala dejavnosti trženja. Zlasti je bilo dogovorjeno, da se bodo promovirale destinacije, iz katerih ali v katere družba Wizz Air opravlja lete na letališče oziroma z njega, da bi se povečalo število odhajajočih in prihajajočih potnikov na letališču. V zameno se je upravljavec letališča strinjal s plačilom pristojbin za trženje, katerih višina bo odvisna od števila pristankov in prepeljanih potnikov.

3.3.2 Sporazum o trženju z dne 30. julija 2008

(54) Sporazum o trženju sta stranki podpisali 30. julija 2008 in ga sklenili za začetno triletno obdobje z začetkom 11. decembra 2008. Trajanje sporazuma o trženju bi se lahko po začetnem triletnem obdobju podaljšalo za eno leto.

(55) Sporazum o trženju določa pogoje dejavnosti trženja, ki jih bo izvajala družba Wizz Air, da bi se povečalo število odhajajočih in prihajajočih potnikov na letališču.

(56) V sporazumu o trženju so podrobno opredeljene naslednje dejavnosti trženja, ki naj bi jih izvajala družba Wizz Air: — promocija mednarodnega letališča Temišvar ter letov družbe Wizz Air na navedeno letališče in/ali z njega v spletni reviji družbe in njeni reviji na krovu, — oglaševanje mednarodnega letališča Temišvar na spletnem mestu družbe, — oblikovanje strategije trženja za mednarodno letališče Temišvar in družbo Wizz Air, — oglaševalske akcije v zvezi s storitvami zračnega prevoza na mednarodnem letališču Temišvar ter — druge dejavnosti za spodbujanje povečanja števila potnikov na mednarodnem letališču Temišvar.

(57) Dejavnosti trženja naj bi se izvajale v romunskih in tujih medijih.

(58) Upravljavec letališča je moral v zameno za dejavnosti trženja družbi Wizz Air plačati pristojbino za trženje, ki je bila odvisna od zagotovljenega števila odhajajočih potnikov.

(59) Sporazum o trženju je določal, da je treba v primeru zvišanja pristojbin, ki se urejajo s sporazumom o poslovanju ali sporazumom o zemeljski oskrbi, pristojbino za trženje spremeniti tako, kot so bile spremenjene letališke pristojbine.

(60) Poleg tega ima upravljavec letališča do družbe Wizz Air naslednje obveznosti: — družbi Wizz Air mora omogočati uporabo infrastrukture mednarodnega letališča Temišvar za komercialne dejavnosti in dejavnosti trženja, — podpirati mora stike družbe Wizz Air z lokalnimi javnimi in poslovnimi subjekti, — družbi Wizz Air mora zagotoviti svoje izkušnje, znanje in stike z lokalnimi marketinškimi službami in mediji, — družbo Wizz Air mora vključiti v svoje promocijske dejavnosti in dejavnosti trženja, — družbi Wizz Air mora zagotoviti oglaševalski prostor na mednarodnem letališču Temišvar in — podpirati družbo Wizz Air pri dejavnostih v zvezi z odnosi z javnostmi.

(61) Sporazum o trženju je določal, da mora družba Wizz Air račun za pristojbino za trženje izdati po tem, ko ji upravljavec letališča izstavi predračun za stroške v skladu s sporazumom o poslovanju in sporazumom o zemeljski oskrbi.

(62) V skladu s sporazumom o trženju je morala družba Wizz Air upravljavcu letališča vsaj enkrat letno predložiti poročila, v katerih so opisane dejavnosti trženja, ki jih je izvedla (tj. opis dejavnosti trženja, ciljnih skupin, oglaševanja, pogostosti, izbranega medija, zneskov, porabljenih za dejavnosti trženja).

3.3.3 Prekinitev sporazuma o trženju in plačilo pristojbin za trženje s strani upravljavca letališča

(63) Upravljavec letališča se je 11. februarja 2010 odločil za prekinitev sporazuma o trženju.

(64) Kar zadeva pravila o javnem naročanju, je romunski nacionalni organ za reguliranje in spremljanje javnega naročanja sklenil, da dodelitev sporazuma o trženju brez izvedbe katerega od postopkov za oddajo javnega naročila iz nacionalne zakonodaje pomeni kršitev teh pravil in se kaznuje z denarno kaznijo, ki znaša med 70 000 in 100 000 RON.

(65) Upravljavec letališča je od družbe Wizz Air prejel račune v skupnem znesku 2 560 992,90 EUR za storitve trženja v obdobju od oktobra 2008 do januarja 2010. Romunski organi trdijo, da upravljavec letališča tega zneska ni plačal in da bo obveznost plačila iz sporazuma o trženju poravnana v skladu z gospodarskim pravom.

(66) Iz računov, ki jih je družba Wizz Air izstavila upravljavcu letališča, je razvidno, da so bile pristojbine za trženje zaračunane z nekajmesečno zamudo.

3.3.4 Sporazum o poslovanju z dne 1. avgusta 2008

(67) Sporazum o poslovanju je bil sklenjen 1. avgusta 2008 za obdobje od 11. decembra 2008 do 10. decembra 2009 in se ob vsaki obletnici začetka njegove veljavnosti samodejno podaljša za nadaljnja 12-mesečna obdobja (v nadaljnjem besedilu: sporazum o poslovanju) (12). V njem so bili podrobno opredeljeni zahteve glede storitev, ki jih mora upravljavec letališča zagotavljati družbi Wizz Air (potniške storitve, storitve varovanja, storitve transferja/tranzita), ter določene veljavne letališke pristojbine, ki jih mora plačati družba Wizz Air, pa tudi popusti in oprostitve plačil pristojbin.

(68) Pristojbine so bile v bistvu enake (13) kot v zborniku letalskih informacij za leto 2008. Poleg tega je bil letalski prevoznik šest mesecev upravičen do 50-odstotnega popusta za povečanje pogostosti letov.

(69) Plačila storitev so zapadla 30 dni po prejemu računa „brez odbitka zaradi kakršne koli domnevne nasprotne terjatve ali kako drugače“. Letna raven zamudnih obresti pri plačilu je bila določena na 6,5 % . Kazni naj bi bile določene na računu.

(70) Kršitev zaupnosti pogodbe naj bi bila sankcionirana z denarno kaznijo v višini 10 000 EUR.

(71) Sporazum o poslovanju je bil 25. junija 2010 spremenjen z novo shemo popustov, ki je zajemala obdobje do 6. februarja 2011. Ta nova shema popustov je enaka shemi iz zbornika letalskih informacij za leto 2010.

3.3.5 Sporazum o zemeljski oskrbi z dne 1. avgusta 2008

(72) Sporazum o zemeljski oskrbi je bil priloga k standardnemu sporazumu o zemeljski oskrbi iz aprila 2004 in je veljal od 11. decembra 2008 do 10. decembra 2009, pri čemer naj bi se ob vsaki obletnici začetka njegove veljavnosti samodejno podaljšal za nadaljnja 12-mesečna obdobja (14).

(73) V sporazumu o zemeljski oskrbi so bili stroški oskrbe za potniško letalo Airbus A320 določeni na 150 EUR za eno zemeljsko oskrbo, ki je zajemala prihod in nato odhod. Storitve „na zahtevo“ niso bile vključene, ampak je bilo določeno, da se bodo zaračunale posebej.

(74) Računi za storitve oskrbe so morali biti izdani najpozneje 5. dne naslednjega meseca. Plačati jih je bilo treba v 30 dneh od datuma prejema računa. Letne zamudne obresti so bile določene na 6,5 %.

(75) Sporazum o zemeljski oskrbi je bil 1. februarja 2010 podaljšan za eno leto z začetkom 6. februarja 2010. Določba v sporazumu o trženju, ki je omogočala, da se sporazuma o zemeljski oskrbi in poslovanju po prenehanju veljavnosti ali prekinitvi sporazuma o trženju prekineta takoj in brez vsake odškodnine, je bila razglašena za nično.

(76) Sporazum o zemeljski oskrbi je bil 25. junija 2010 spremenjen z novo shemo popustov, ki se je uporabljala za stroške oskrbe in storitve na zahtevo ter je zajemala obdobje do 6. februarja 2011. Nova shema popustov je bila uvedena 15. junija 2010 s sklepom upravnega odbora upravljavca letališča. Ta nova shema popustov je enaka shemi iz zbornika letalskih informacij za leto 2010.

3.4 Ukrep 4 – neplačilo letaliških pristojbin, zaračunanih družbi Wizz Air za obdobje od oktobra 2009 do februarja 2010

(77) Upravljavec letališča je družbi Wizz Air 28. aprila 2010 poslal poziv za plačilo računov, izdanih od oktobra 2009 do februarja 2010, v višini 2 825 360 EUR za pristojbine, ki jih je bilo treba plačati na podlagi sporazumov o poslovanju in zemeljski oskrbi.

(78) Do sprejetja sklepa o začetku postopka je družba Wizz Air plačala le 264 367,10 EUR v prvi polovici leta 2010, in zdi se, da ni upravljavec letališča sprejel nobenih drugih ukrepov, da bi pobral zapadle zneske.

4. RAZLOGI ZA ZAČETEK POSTOPKA PREISKAVE

(79) Komisija je v sklepu o začetku postopka sklenila, da osnovna stopnja letaliških pristojbin iz zbornikov letalskih informacij za leta 2007, 2008 in 2010 ni pomenila državne pomoči.

(80) Vendar se je v sklepu o začetku postopka odprlo vprašanje, ali so bili naslednji ukrepi dodeljeni pod tržnimi pogoji in zato ne vključujejo državne pomoči. Če državno pomoč vključujejo, je vprašanje, ali bi se lahko taka državna pomoč štela za združljivo z notranjim trgom: — letno financiranje poslovanja, dodeljeno upravljavcu letališča v letih 2007, 2008 in 2009, — popusti in rabati v skladu z zborniki letalskih informacij za leta 2007, 2008 in 2010, — sporazumi med družbo Wizz Air in upravljavcem letališča iz leta 2008, — neplačilo letaliških pristojbin, zaračunanih družbi Wizz Air za obdobje od oktobra 2009 do februarja 2010.

4.1 Ukrep 1 – letno financiranje poslovanja, dodeljeno upravljavcu letališča v obdobju 2007–2009

(81) Komisija je predhodno menila, da letno financiranje, dodeljeno upravljavcu letališča, ni v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu, ker niso bili predloženi poslovni načrt ali napovedi donosnosti, ker manjšinski delničar (družba Fondul Proprietatea) očitno ni prispeval k financiranju pod enakimi pogoji in ker ni bilo jasno, ali je upravljavec letališča delničarjem dosledno izplačeval ustrezne dividende.

4.2 Ukrep 2 – popusti in rabati v skladu z zborniki letalskih informacij za leta 2007, 2008 in 2010

(82) Komisija je predhodno menila, da popusti in rabati iz zbornika letalskih informacij za leto 2007 pomenijo državno pomoč, za zbornika letalskih informacij za leti 2008 in 2010 pa ni mogla izključiti, da sta vključevala državno pomoč. Ni mogla izključiti, da je bila nekaterim uporabnikom mednarodnega letališča Temišvar s takimi rabati in popusti dodeljena selektivna prednost. Kar zadeva novi rabat za zrakoplove z največjo maso pri vzletu več kot 70 ton, določen v zborniku letalskih informacij za leto 2010, je Komisija menila, da je pomenil državno pomoč, saj na prvi pogled ni zadostoval za kritje stroškov upravljavca letališča. Poleg tega je Komisija zaradi razlike v pristojbinah za nacionalne in mednarodne potnike ter potnike v tranzitu podvomila o nediskriminatornosti shem.

4.3 Ukrep 3 – sporazumi med družbo Wizz Air in upravljavcem letališča iz leta 2008

(83) Komisija je predhodno menila, da sporazumi iz leta 2008 z družbo Wizz Air niso bili sklenjeni pod običajnimi tržnimi pogoji in da je zato družba Wizz Air prejela selektivno gospodarsko prednost. Zato je predhodno menila, da so sporazumi iz leta 2008 pomenili državno pomoč.

4.4 Ukrep 4 – neplačilo letaliških pristojbin, zaračunanih družbi Wizz Air za obdobje od oktobra 2009 do februarja 2010

(84) Komisija je predhodno menila, da ne more izključiti, da neplačilo letaliških pristojbin vključuje državno pomoč, saj niso bili sprejeti nobeni koraki za izvršbo.

5. PRIPOMBE ROMUNIJE

5.1 Ukrep 1 – letno financiranje, dodeljeno upravljavcu letališča v obdobju 2007–2009

(85) Romunija je pojasnila, da je domnevna pomoč za tekoče poslovanje, dodeljena upravljavcu letališča, dejansko povezana s stroški naložb in ne pomeni državne pomoči. Naložbene projekte vsebuje preglednica 3 iz tega sklepa.

(86) Kar zadeva financiranje izboljšanja vzletno-pristajalne steze in razširitve ploščadi za zrakoplove v letih 2007, 2008 in 2009, je Romunija trdila, da je bilo tako financiranje izvedeno v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu. Po mnenju Romunije je načelo udeleženca v tržnem gospodarstvu izpolnjeno, če se vlaga v sredstva, ki so v državni lasti ter ustvarjajo prihodke od dividend in koncesijskih dajatev. V tem primeru je Romunija izračunala koncesijsko dajatev v višini 2 % bruto dohodka, prejetega s koncesijo. Romunija je navedla, da sta razvojni načrt in ocena zmogljivosti mednarodnega letališča Temišvar, pripravljena leta 2006 (v nadaljnjem besedilu: ocena zmogljivosti), kazala ekonomsko vzdržnost naložb. Menila je, da je bilo ekonomsko vzdržnost mogoče pričakovati, saj bi se s povečanjem števila potnikov in izboljšanjem učinkovitosti povečali prihodki od upravljanja letališke infrastrukture. Po njenih navedbah so bile naložbe potrebne tudi za izpolnitev zahtev glede varovanja v letalstvu (da bi se zlasti preprečil nepooblaščen dostop do letal) in obvladovanje operativnih potreb, ki so posledica rasti prometa. Romunija je navedla tudi, da se je infrastruktura uporabljala ne le za komercialne dejavnosti, ampak tudi za vojaške dejavnosti, uradne misije, misije iskanja in reševanja, letalski prevoz humanitarne in nujne pomoči ter lete OZN, Rdečega križa in Rdečega polmeseca in podobno. Navedla je, da dejavnosti nacionalnega interesa (vojaške misije in misije nacionalne obrambe, humanitarne in reševalne misije ipd.) spadajo v okvir javne službe. Trdila je, da je moral upravljavec letališča v skladu z romunsko zakonodajo omogočiti brezplačno uporabo letališke infrastrukture za te nekomercialne dejavnosti.

(87) Glede financiranja opreme za varovanje v letu 2008 je Romunija trdila, da se to financiranje nanaša na dejavnosti, ki spadajo v okvir javne službe. Navedla je, da so se te naložbe zahtevale z Uredbo (ES) št. 2320/2002 Evropskega parlamenta in Sveta, Uredbo Komisije (ES) št. 622/2003 in nacionalno zakonodajo. Poleg tega je navedla, da je oprema za varovanje upravljavcu letališča pomagala pri izpolnjevanju zahtev glede varnosti meja, uvedenih z Uredbo (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta.

(88) Glede financiranja razširitve in izboljšanja terminala za lete zunaj schengenskega območja v letih 2007, 2008, 2009 in 2010 je Romunija trdila, da je bilo to financiranje izvedeno v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu ali pa povezano z dejavnostmi, ki so spadale na področje javne politike. Po njenem mnenju so te naložbe temeljile na ekonomskih razlogih za pripravo letališča na večje število potnikov. Navedla je, da je država ravnala z mislijo na možnosti dolgotrajnejše donosnosti. Poleg tega je pojasnila, da so bile naložbe potrebne za izpolnitev obveznosti Romunije za pridružitev schengenskemu območju. Zlasti je navedla, da so bile naložbe potrebne za skladnost z Uredbo (ES) št. 2320/2002 Evropskega parlamenta in Sveta ter Uredbo (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta.

(89) Glede financiranja razvoja dovozne ceste in parkirišča leta 2007 je Romunija trdila, da je bilo to financiranje izvedeno v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu. Navedla je, da je bila v zvezi s to naložbo leta 2005 izvedena študija izvedljivosti, ki je vključevala poslovni načrt in oceno donosnosti naložbe. Po navedbah Romunije je analiza donosnosti pokazala priložnost za znatne prihodke.

(90) Glede financiranja opreme za osvetlitev leta 2008 je Romunija trdila, da je bilo to financiranje izvedeno v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu. Po njenem mnenju je bila naložba v opremo za osvetlitev potrebna za zagotovitev optimalne uporabe letališke infrastrukture ter varnosti potnikov in zrakoplovov. Navedla je, da se je naložba naknadno tudi izkazala za donosno.

5.2 Ukrep 2 – popusti in rabati v skladu z zborniki letalskih informacij za leta 2007, 2008 in 2010

5.2.1 Zbornika letalskih informacij za leti 2007 in 2008

(91) Romunija je trdila, da upravljavec letališča od leta 2007 posluje dobičkonosno in da se dobiček od takrat stalno povečuje. V zvezi s tem so pristojbine, ki jih je uporabljal upravljavec letališča, pokrivale stroške opravljenih storitev.

(92) Romunija je navedla, da odločitve o uporabi letaliških pristojbin temeljijo na zapiskih o ekonomskem in finančnem ozadju, ki jih je pripravil specializirani oddelek upravljavca letališča.

(93) Po navedbah Romunije so bile letališke pristojbine objavljene v zborniku letalskih informacij in so se nediskriminatorno uporabljale za vse uporabnike.

(94) Romunija je pojasnila, da je upravni odbor upravljavca letališča zbornika letalskih informacij za leti 2007 in 2008 odobril približno dva meseca pred začetkom veljavnosti zadevnega zbornika letalskih informacij.

(95) Po navedbah Romunije so bile zaradi poslovnega modela družbe Carpatair, tj. modela vozlišč in manjših letališč, letališke zmogljivosti v konicah prihodov potnikov družbe Carpatair skoraj popolnoma zapolnjene. Po drugi strani je bila zmogljivost zunaj konic preslabo izkoriščena. Zato so bili dodatni stroški zaradi povečanja števila potnikov, oskrbovanih na mednarodnem letališču Temišvar, vsaj zunaj konic, ki so nastale zaradi modela poslovanja družbe Carpatair, zelo nizki, saj je bila večina stroškov fiksnih. Zato je bilo tudi za nizke letališke pristojbine ocenjeno, da prinašajo dodaten dohodek. To dokazuje 39-odstotno povečanje prihodkov iz poslovanja, ki ga je v obdobju 2008–2010 ugotovil upravljavec letališča in je bilo doseženo z le 22-odstotnim povišanjem stroškov poslovanja.

(96) Po navedbah Romunije rabati in popusti, vključeni v zbornika letalskih informacij za leti 2007 in 2008, odražajo ekonomijo obsega za upravljavca letališča, ki je rezultat visokih fiksnih stroškov upravljanja letališča. To pomeni, da obstaja močna spodbuda za nadaljnje povečanje obsega. Rabati in popusti so namenjeni spodbujanju in povečanju gospodarske dejavnosti, pri kateri se letališka infrastruktura najučinkoviteje uporablja.

5.2.2 Zbornik letalskih informacij za leto 2010

(97) Po navedbah Romunije je upravljavec letališča dajatve in znižanja, objavljene v zborniku letalskih informacij za leto 2010, določil sam. Romunija je navedla, da pristojbin in znižanj ni mogoče pripisati državi.

(98) Romunija je trdila, da je bil zbornik letalskih informacij za leto 2010 sprejet v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu. Po njenem mnenju bi bilo treba pri analizi skladnosti z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu upoštevati prihodke iz neletalskih dejavnosti, zunanje upravljanje mreže in povečanje vrednosti družbe. Približno 14 % prihodkov upravljavca letališča je bilo prihodkov iz neletalskih dejavnosti. Po navedbah Romunije potniki nizkocenovnih letalskih prevoznikov v trgovinah na letališču običajno bolj kupujejo časopise, hrano, pijačo ali podobno kot drugi potniki, saj nizkocenovni letalski prevozniki teh stvari na krovu običajno ne zagotavljajo.

(99) Romunija je menila, da je zbornik letalskih informacij za leto 2010 letalske prevoznike spodbudil k privabljanju več potnikov. Navedla je, da se je promet na mednarodnem letališču Temišvar med uporabo zbornika letalskih informacij za leto 2010 pozitivno razvijal (glej preglednico 10). Preglednica 10: Letališče Temišvar – prihodki in število potnikov Skupno število potnikov Skupni prihodki v RON (EUR) 2008 831 404 22 033 887 (5 983 079 ) 2009 944 167 34 977 836 (8 254 746 ) 2010 1 137 218 37 565 399 (8 923 110 )

(100) Romunija je pojasnila, da so bile letališke pristojbine, ki so se uporabljale za družbo Carpatair, znižane za 70 % za pristanke in 50 % za osvetlitev. Na transfernega potnika se je zaračunalo le 1,5 EUR. Glede na zbornik letalskih informacij za leto 2010 je največje znižanje letaliških pristojbin, ki so se uporabljale za družbo Wizz Air, znašalo med 67 % in 72 %. Popusti v višini od 72 % in 85 % se za družbo Wizz Air nikoli niso uporabili, ker ni nikoli dosegla ustreznih pragov. Po navedbah Romunije so bili do znižanja pristojbin glede na doseženo raven potnikov ali premikov upravičeni tudi drugi letalski prevozniki.

(101) Romunija je navedla, da znižanje letaliških pristojbin v zborniku letalskih informacij za leto 2010 odraža oportunitetne stroške upravljavca letališča pri zagotavljanju storitev družbam, ki uporabljajo majhne zrakoplove in imajo daljši obračalni čas v primerjavi z zagotavljanjem storitev večjim zrakoplovom, ki pripeljejo večje število potnikov na pristanek. Namen zbornika letalskih informacij za leto 2010 je bil privabiti letalske prevoznike s krajšimi obračalnimi časi, da bi se omogočilo večje število obračanj na uro in s tem izboljšala operativna zmogljivost upravljavca letališča glede števila pristankov na uro.

(102) Romunija je navedla, da popusti, ki so se uporabljali za družbo Wizz Air, odražajo tudi manjši obseg uporabljenih storitev. Družba Wizz Air je ponujala le neposredne lete, zato ni potrebovala prostorov in storitev, potrebnih za transfer. Upravljavec letališča mora pri tranzitnih letih podvojiti število varnostnih naprav. Po navedbah Romunije se 60 % potnikov družbe Wizz Air na let prijavi prek spleta, zaradi česar je pri okencih za prijavo na let potrebnega precej manj osebja. Potniki družbe Wizz Air imajo manj prtljage, zaradi česar je za ravnanje z njo potrebnega manj osebja in prostorov. Po navedbah Romunije so rutinsko čiščenje zrakoplovov med obračalnim časom zagotavljale ekipe družbe Wizz Air.

5.3 Ukrep 3 – sporazumi med družbo Wizz Air in upravljavcem letališča iz leta 2008

(103) Romunija je trdila, da se nobena od naložb v obnovo vozne steze ali razširitev ploščadi ni izvedla izrecno zaradi prisotnosti družbe Wizz Air. Po njenih navedbah so se naložbe, ki jih je izvedla država kot glavna delničarka, začele izvajati, preden je družba Wizz Air objavila namero glede izvajanja dejavnosti na mednarodnem letališču Temišvar. Romunija je navedla, da se tudi naložbe in popravila, plačani z lastnimi sredstvi upravljavca letališča, niso izvedli zaradi prisotnosti družbe Wizz Air ali katerega drugega letalskega prevoznika na mednarodnem letališču Temišvar, ampak so se izvedli zaradi zagotovitve varnostnih razmer, potrebnih za dobro izvajanje letališke dejavnosti. Popravila so se izvedla zaradi običajne obrabe, ne pa za letalskega prevoznika ali zaradi njega.

(104) Po navedbah Romunije je memorandum o soglasju, kot je navedeno v njegovi preambuli, načelni dogovor, s katerim se strankam niso nalagale pravne obveznosti. Romunija je trdila, da sporazum razen za kršitev klavzule o zaupnosti ne določa sankcij za morebitne kršitve. Poleg tega, da ni bila določena nobena veljavna obveznost v zvezi z zagotavljanjem storitev, navedenih v memorandumu o soglasju, upravljavec letališča v zadevnem obdobju ni izvedel nobenih infrastrukturnih del razen tistih, ki sploh niso bila povezana z dejavnostmi družbe Wizz Air.

(105) Romunija je navedla, da je v memorandumu o soglasju izražena namera strank, da začneta pogajanja v dobri veri glede morebitnega sodelovanja, ki bi bilo določeno na podlagi obveznih sporazumov. Romunija je trdila, da so bili taki obvezni sporazumi res sklenjeni in so tako rekoč nadomestili memorandum o soglasju; to so bili sporazumi o poslovanju, zemeljski oskrbi in trženju.

(106) Po mnenju Romunije je upravljavec letališča ob podpisu sporazumov iz leta 2008 z družbo Wizz Air ravnal v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu. Da bi to trditev utemeljila, je Komisiji poslala predhodni poslovni načrt, ki je bil naknadno rekonstruiran, kar je kazalo, da se je zaradi sporazumov z družbo Wizz Air iz leta 2008 pričakovalo povečanje števila potnikov in dobička.

5.4 Ukrep 4 – neplačilo letaliških pristojbin, zaračunanih družbi Wizz Air za obdobje od oktobra 2009 do februarja 2010

(107) Romunija je navedla, da je upravljavec letališča glede plačila letaliških pristojbin, ki mu jih je dolgovala družba Wizz Air, ukrepal samostojno. Po njenem mnenju odločitve v zvezi s tem zato ni mogoče pripisati romunski državi.

(108) Romunija je trdila, da je bila odločitev upravljavca letališča glede plačila letaliških pristojbin, ki mu jih je dolgovala družba Wizz Air, v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu.

(109) Po navedbah Romunije so bili zneski, ki jih je bilo treba povrniti družbi Wizz Air in jih od nje izterjati, pobotani 1. marca 2014 s sporazumom o poravnavi št. 20310 (15) med upravljavcem letališča in družbo Wizz Air (v nadaljnjem besedilu: sporazum o poravnavi).

(110) Romunija je trdila, da so 20. novembra 2014 dolgovi upravljavca letališča do družbe Wizz Air znašali 0 EUR, dolgovi družbe Wizz Air do upravljavca letališča pa 122 861,67 EUR za dejavnosti, izvedene od 1. oktobra 2014 do 31. oktobra 2014, in 1 256,12 EUR za najem upravnega območja na mednarodnem letališču Temišvar. Po navedbah Romunije so ti zneski zapadli 30. novembra 2014.

6. PRIPOMBE TRETJIH OSEB

6.1 Družba Carpatair

6.1.1 Ukrep 3 – sporazumi med družbo Wizz Air in upravljavcem letališča iz leta 2008

(111) Po navedbah družbe Carpatair različne sheme v korist delovanja družbe Wizz Air na mednarodnem letališču Temišvar pomenijo državno pomoč. Družba Carpatair je ocenila, da je domnevna pomoč, ki je bila družbi Wizz Air dodeljena od oktobra 2008 do decembra 2010, znašala 5,5 milijona EUR. Dodeljena naj bi bila na podlagi sporazuma o trženju (2,6 milijona EUR) ter v obliki popustov na podlagi zbornika letalskih informacij in sporazuma o poslovanju (2,9 milijona EUR). Poleg tega je družba Carpatair trdila, da je upravljavec letališča družbi Wizz Air leta 2011 še naprej zagotavljal zadevni ukrep, ki bi do konca leta 2011 pomenil 8,3 milijona EUR.

(112) Družba Carpatair je predložila pripombe v zvezi z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu. Po njenem mnenju bi vlagatelj v tržnem gospodarstvu odločitve sprejel na podlagi posebnosti letališča. Zaradi njegove lokacije in prizadevanj družbe Carpatair se je od leta 2000 postopoma vzpostavljal sistem vozlišč in manjših letališč, tako da je družba Carpatair leta 2008, ko je prišla družba Wizz Air, zagotavljala 38 % prihodkov upravljavca letališča. K temu je prispevalo zlasti dejstvo, da je lahko družba Carpatair privabila stabilen promet poslovnežev iz Romunije, Italije, Moldavije, Ukrajine in Nemčije.

(113) Družba Carpatair je nadalje trdila, da je imelo mednarodno letališče Temišvar leta 2007 836 574 potnikov, leta 2008 pa 890 704 potnike. Običajno bi bili to osnova in referenca glede prihodkov, na podlagi katerih bi si zasebni vlagatelj prizadeval ustvariti dodatne prihodke. Upravljavec letališča bi si moral predvsem prizadevati, da bi preprečil zmanjšanje obstoječih dejavnosti in prihodkov. Vendar po navedbah družbe Carpatair upravljavec letališča tega ni upošteval, posledično pa je imelo mednarodno letališče Temišvar leta 2013 le 757 009 potnikov. To je bilo 15 % manj kot pred prihodom družbe Wizz Air. Preudaren vlagatelj bi torej upošteval, da je prav ta promet prinesel visokokakovosten donos, in bi prednost, ki se je zagotovila družbi Wizz Air, omejil le na nove rute. Vendar se to ni zgodilo. S sporazumom o trženju se je za tri leta zagotovil 85-odstotni rabat na vse pristojbine, storitve oskrbe in celo uporabljeni material na vseh rutah, med drugim torej tudi na polovici rut, na katerih je že letela družba Carpatair. Pameten vlagatelj bi vedel, da bo oslabitev njegove glavne stranke, tj. družbe Carpatair, uničila obstoječe vozlišče in z njim povezane vire. Pameten zasebni vlagatelj bi moral poznati dejanske stopnje donosnosti v panogi, zlasti pri tistih letalskih prevoznikih, ki so upravljali model vozlišč in manjših letališč. Glede na to, da bi bila po izvedbi domnevne pomoči izgubljena le polovica prihodkov iz poslovanja na mednarodnem letališču Temišvar (20 % celotnih prihodkov družbe Carpatair), bi zmanjšanje donosnosti predstavljalo 15-odstotno izgubo celotnih prihodkov od 5 % dobička. Zadevna izguba, izražena v absolutnih številkah, je pomenila 10–15 milijonov EUR negativnega vpliva na leto.

(114) Družba Carpatair je navedla, da bi preudaren vlagatelj razkril rezultate študije, naročene leta 2006, ki je pokazala, da je potrebno popravilo vzletno-pristajalne steze v vrednosti 30 milijonov EUR. To informacijo je leta 2010 dal na voljo novi direktor letališča. Preudaren zasebni vlagatelj se ravna po možnostih dolgotrajnejše donosnosti, zaradi katerih se lahko odpove kratkoročnemu mejnemu dobičku, ki ga prinašajo še tako nizki dodatni prihodki, kot je 1 EUR na potnika. Jasno je, da upravljavec letališča ni razmišljal o dolgotrajni donosnosti, ko je prezrl stroške popravila vzletno-pristajalne steze in – nasprotno – dovolil njeno uporabo letalskemu prevozniku, za katerega je bilo gotovo, da jo bo preobremenil in poškodoval. Preudaren vlagatelj v letalskem sektorju bi takemu letalskemu prevozniku zaračunal pribitek za vsak premik, pri katerem bi prišlo do preobremenitve.

(115) Družba Carpatair je trdila, da je upravljavec letališča na začetku leta 2012 za podaljšanje njene pogodbe postavil pogoj, da se strinja z dogovori z družbo Wizz Air in pogoji teh dogovorov.

(116) Družba Carpatair je trdila, da načelo udeleženca v tržnem gospodarstvu ni izpolnjeno. Trdila je, da predhodna analiza ni bila opravljena in da Komisiji ni bil predložen poslovni načrt v skladu s smernicami o financiranju letališč in zagonski državni pomoči letalskim družbam z odhodi z regionalnih letališč iz leta 2005 (16) (v nadaljnjem besedilu: smernice za letalski sektor iz leta 2005).

(117) Družba Carpatair je zavrnila trditve Romunije glede dejstva, da je treba v analizo načela udeleženca v tržnem gospodarstvu vključiti prihodke iz neletalskih dejavnosti. Trdila je, da Romunija ni mogla predložiti podrobne ekonomske analize tega, kako bi bile subvencije družbi Wizz Air upravičene s povečanim dobičkom od neletalskih dejavnosti.

6.1.2 Smernice za letalski sektor iz leta 2014

(118) Po navedbah družbe Carpatair smernice za letalski sektor iz leta 2014 potrjujejo, da so bili ukrepi državna pomoč. Načelo udeleženca v tržnem gospodarstvu ni bilo upoštevano, ker ni bilo predhodnega poslovnega načrta, zato romunski organi Komisiji niso predložili takega načrta ali napovedi donosnosti sporazumov iz leta 2008.

(119) Po trditvah družbe Carpatair najnovejši finančni podatki upravljavca letališča potrjujejo, da pomoč ni združljiva. Družba je trdila, da se je zaradi državne pomoči zmanjšala donosnost upravljavca letališča in da pomoč ni izpolnjevala kumulativnih pogojev za zagonsko pomoč.

(120) Družba Carpatair je nadalje obvestila Komisijo, da je pri romunskem svetu za konkurenco vložila pritožbo, v kateri je trdila, da je upravljavec letališča zlorabil svoj prevladujoči položaj, ko je letalskim prevoznikom ponujal diskriminatorne pogoje.

6.2 Wizz Air

6.2.1 Ukrep 2 – popusti in rabati v skladu z zborniki letalskih informacij za leta 2007, 2008 in 2010

(121) Družba Wizz Air je trdila, da 85-odstotni popust, mogoč v skladu z zbornikom letalskih informacij za leto 2010, ni bil nikoli uporabljen. Pač pa je bil potem, ko je romunsko ministrstvo za promet nasprotovalo zgornji shemi pristojbin, uporabljen povprečni največ 73-odstotni popust.

(122) Poleg tega je družba Wizz Air trdila, da na podlagi zbornikov letalskih informacij za leta 2007, 2008 in 2010 ni bila deležna nobene selektivnosti in prednosti. Drugi letalski prevozniki uporabljajo enako velike zrakoplove z enako največjo maso pri vzletu kot družba Wizz Air, zato bi lahko imeli korist od enake stopnje popusta.

(123) Družba Wizz Air je trdila, da je upravljavec letališča od njenega prihoda spodbujal splošni trend uporabe večjih zrakoplovov in da se je število potnikov v obdobju 2007–2010 povečalo za 36 %, pri čemer se je število premikov povečalo le za 2 %.

(124) Družba Wizz Air je v nasprotju z družbo Carpatair ponujala nizkocenovne storitve, njeno poslovanje pa je bilo učinkovito. Zato je bilo ekonomsko smotrno, da je letališče, ki je ravnalo kot udeleženec v tržnem gospodarstvu, za zagotavljanje cenejše infrastrukture in storitev zaračunalo nižje pristojbine. Družba Wizz Air je trdila, da je okrepila promet na letališču s povečanjem prihodkov iz letalskih in neletalskih dejavnosti.

6.2.2 Ukrep 3 – sporazumi med družbo Wizz Air in upravljavcem letališča iz leta 2008

(125) Družba Wizz Air je trdila, da neobstoj predhodnega poslovnega načrta ni dokaz, da romunski organi niso ravnali kot udeleženec v tržnem gospodarstvu.

(126) Družba Wizz Air je najela gospodarskega svetovalca, tj. družbo Oxera Consulting Ltd, da bi pripravil ekonomsko oceno načela udeleženca v tržnem gospodarstvu v zvezi z letališčem. Cilj poročila, ki ga je družba Oxera Komisiji predložila 27. oktobra 2011, je bil ugotoviti, ali so sporazumi med upravljavcem letališča in družbo Wizz Air prestali preskus udeleženca v tržnem gospodarstvu.

(127) Analiza, ki jo je opravila družba Oxera, je bila osredotočena na sporazume iz leta 2008 ter zbornike letalskih informacij iz let 2007, 2008 in 2010.

(128) Po mnenju družbe Oxera bi bilo treba pristojbine, ki jih je družba Wizz Air plačevala na mednarodnem letališču Temišvar, primerjati s pristojbinami, ki jih je plačevala na podobnih letališčih v ustreznem časovnem okviru.

(129) V analizi, ki jo je opravila družba Oxera, so bila za namene te analize kot ustrezni primerjalniki izbrana tri letališča. Po trditvah družbe Oxera sta lastniška struktura in struktura financiranja teh letališč takšni, da bodo vsa ta letališča verjetno ravnala kot letališča „zasebnih vlagateljev“, hkrati pa so ta letališča destinacije družbe Wizz Air, ki so na splošno primerljive v več razsežnostih.

(130) Družba Oxera je na podlagi podatkov, ki jih je prejela od družbe Wizz Air, sklenila, da je mogoče splošne pristojbine, ki jih je letalski prevoznik plačeval na mednarodnem letališču Temišvar, primerjati z ustreznimi pristojbinami, ki jih je plačeval na treh primerljivih letališčih v obdobjih 2008–2009 in 2010–2011, in sicer na potnika in na obračanje.

(131) Po navedbah družbe Oxera je analiza pokazala, da je splošna višina pristojbin, ki jih je družba Wizz Air plačevala na mednarodnem letališču Temišvar v skladu s podrobno obravnavanimi sporazumi, v povprečju višja od primerljive povprečne višine pristojbin, ki jih je plačevala na primerjalnih letališčih. Nižje cene, ki jih je družba Wizz Air plačevala na primerljivih letališčih, kažejo, da bi zasebni vlagatelj verjetno sklenil pogodbo pod enakimi pogoji, kot sta posel sklenila upravljavec letališča in družba Wizz Air.

(132) Ocena donosnosti sporazumov je pokazala, da bi bil razumen vlagatelj iz zasebnega sektorja pripravljen skleniti enak posel z družbo Wizz Air. Na podlagi analize donosnosti bi bilo torej mogoče sklepati, da je upravljavec letališča s tem, ko je z družbo Wizz Air sklenil različne sporazume, ravnal v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu.

(133) Družba Oxera je na splošno sklenila, da rezultat primerjalne analize in analize donosnosti sporazumov kaže, da so bile pristojbine, ki jih je družba Wizz Air plačevala na mednarodnem letališču Temišvar, skladne z višino pristojbin, ki bi jih družbi Wizz Air v podobnih okoliščinah ponudil vlagatelj v tržnem gospodarstvu, ki ima v lasti letališče.

6.2.3 Ukrep 4 – neplačilo letaliških pristojbin, zaračunanih družbi Wizz Air za obdobje od oktobra 2009 do februarja 2010

(134) Po mnenju družbe Wizz Air domnevni neporavnani znesek, ki ga je dolgovala upravljavcu letališča, nedvomno ni pomenil pomoči. Družba Wizz Air je trdila, da ima vzajemne terjatve do upravljavca letališča zaradi razveljavitve postopka pobota med upravljavcem letališča in družbo Wizz Air.

(135) Družba Wizz Air je trdila, da pripisljivost državi ni dokazana, ker Komisija ni dokazala, da bi bila država vpletena v neplačevanje dolgovanih pristojbin.

(136) Domnevne pomoči, ki naj bi jo upravljavec letališča dodelil letalskim prevoznikom, ob sklicevanju na sodno prakso Sodišča v sodbi v zadevi Stardust Marine (17) ni mogoče pripisati romunski državi. Po mnenju družbe Wizz Air se zdi, da je upravljavec letališča deloval avtonomno in brez odobritve ali celo vednosti romunske države. Posredovanje romunske vlade je zajemalo le odredbe za razveljavitev nekaterih ukrepov, ki jih je sprejel upravljavec letališča, a jih je vlada naknadno zavrnila.

6.2.4 Smernice za letalski sektor iz leta 2014

(137) Družba Wizz Air je ponovila svojo trditev, da sporazumi z upravljavcem letališča iz leta 2008 na podlagi smernic za letalski sektor iz leta 2014 niso pomenili državne pomoči.

(138) Po mnenju družbe Wizz Air so bili sporazumi med upravljavcem letališča in družbo Wizz Air v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu. Kot dokazuje poročilo družbe Oxera, sta se v tem primeru uporabili primerjava s tržno ceno in predhodna analiza donosnosti, opisani v smernicah za letalski sektor iz leta 2014.

(139) Družba Wizz Air je menila, da se domnevna državna pomoč upravljavcu letališča, če je obstajala, ni prenesla na družbo Wizz Air. Pri tem se je sklicevala na točki 11 in 65 smernic za letalski sektor iz leta 2014, v skladu s katerima velja, da kadar je letališče prejemnik pomoči, se prednost, ki izhaja iz take pomoči, ne prenese na določenega letalskega prevoznika, če je ustrezna infrastruktura odprta za vse letalske prevoznike in ni namenjena le določenemu letalskemu prevozniku, letalski prevozniki pa tudi plačajo tarife, ki pokrijejo najmanj dodatne stroške njihovega delovanja na letališču.

(140) Družba Wizz Air je trdila, da so ti pogoji izpolnjeni. V ustreznem obdobju ni bila edini letalski prevoznik, ki je na mednarodnem letališču Temišvar uporabljal zrakoplove z največjo maso pri vzletu več kot 70 ton, zato so morda imeli drugi letalski prevozniki korist od podobnih ali večjih rabatov na letališke pristojbine kot družba Wizz Air.

(141) Družba Wizz Air je na podlagi točke 172 smernic za letalski sektor iz leta 2014 sklenila, da bi bilo treba tudi ob morebitni ugotovitvi, da je upravljavec letališča prejel pomoč, združljivost te pomoči oceniti na podlagi smernic za letalski sektor iz leta 2014, in sicer z intenzivnostmi pomoči, dovoljenimi za letališča z manj kot 700 000 potniki.

6.3 Upravljavec letališča

6.3.1 Ukrep 3 – sporazumi med družbo Wizz Air in upravljavcem letališča iz leta 2008

(142) Upravljavec letališča je navedel, da sporazumi iz leta 2008 ne vključujejo državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU.

(143) Po mnenju upravljavca letališča ni bilo selektivnosti. Domnevna pomoč družbi Wizz Air je bila vsem primerljivim letalskim prevoznikom na voljo pregledno in nediskriminatorno.

(144) Upravljavec letališča je trdil, da se je dogovor o trženju nanašal na storitve trženja, ki naj bi jih družba Wizz Air zagotovila upravljavcu letališča. Take dogovore bi ponudil drugim letalskim prevoznikom, vendar ni mogel, ker so bila njegova sredstva za oglaševanje omejena.

(145) Upravljavec letališča je trdil, da nima dostopa do državnih sredstev. Državna sredstva so bila uporabljena le za zagotavljanje nediskriminatorne infrastrukture, kot so vozne steze, ploščadi, oprema za varovanje ter naprave in oprema na terminalih.

(146) Upravljavec letališča je trdil, da je deloval avtonomno. Dejstvo, da ima Romunija 80 % delnic letališča, ne pomeni, da ima država neposreden ali posreden nadzor nad zadevnimi viri.

(147) Načelo udeleženca v tržnem gospodarstvu je bilo v sporazumih iz leta 2008 upoštevano v vseh pogledih. Upravljavec letališča je navedel, da je pred sklenitvijo sporazumov iz leta 2008 izvedel izračune. Po njegovem mnenju ni bilo pravne obveznosti, na podlagi katere bi bilo treba pripraviti poslovni načrt. Upravljavec letališča ni poznal razlogov za hrambo dokumentacije.

(148) Namen poročila družbe RBB (18), ki ga je poslal upravljavec letališča, je bil oceniti dodatne stroške in koristi upravljavca letališča na podlagi sporazumov iz leta 2008. V skladu s poročilom je imel upravljavec letališča celo v tistih treh letih, v katerih je nosil stroške na podlagi sporazuma o trženju, zaradi sporazumov iz leta 2008 pozitiven donos.

(149) V poročilu družbe RBB je bilo izboljšanje učinkovitosti letališča obravnavano kot rezultat delovanja družbe Wizz Air. Podatki so pokazali, da je družba Wizz Air prepeljala znatno večje število potnikov na premik letala kot drugi letalski prevozniki, ki so delovali na letališču. Ko je upravljavec letališča družbo Wizz Air dodal v portfelj strank, si je z le majhnim povečanjem števila premikov zrakoplovov zagotovil znatno povečanje števila potnikov.

(150) Zaradi tega vzorca rasti se je povečala donosnost letališča: v obdobju 2008–2010 so se skupni prihodki upravljavca letališča iz poslovanja povečali za 39 %, skupni stroški poslovanja pa le za 22 %.

(151) V skladu s poročilom družbe RBB so podatki pokazali, da je družba Wizz Air prinesla delež prihodkov iz letalskih dejavnosti, ki je bil sorazmeren z njenim deležem potnikov in premikov letal na mednarodnem letališču Temišvar ali večji od njega. Nasprotno je bilo v poročilu družbe RBB navedeno, da so podatki pokazali, da je družba Carpatair k prihodkom upravljavca letališča stalno prispevala manj, kot bi bilo skladno z njeno uporabo zmogljivosti mednarodnega letališča Temišvar, kakor je bila izmerjena z njenim deležem potnikov in premikov letal.

(152) Poročilo je pokazalo, da je družba Carpatair pri upravljavcu letališča dosegla boljše pogoje kot drugi letalski prevozniki, vključno z družbo Wizz Air. To dosledno plačevanje prenizkega zneska glede na uporabo zmogljivosti odraža sorazmerno neučinkovitost poslovnega modela družbe Carpatair, kar zadeva izkoriščenost letališča, saj temelji na velikem številu premikov letal, na katerih je razmeroma malo potnikov.

(153) V skladu s študijo, ki jo je pripravila Univerza v Temišvaru, so bile naložbe upravljavca letališča donosne in koristne. Prav tako naj bi upravljavec letališča ravnal v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu.

(154) V študiji je bilo navedeno, da je imel upravljavec letališča pravilno strategijo, usmerjeno v povečanje števila potnikov in premikov letal. V ta namen je bila na primeru pristojbin na drugih letališčih v državi in tujini pripravljena ugodna shema popustov, zlasti za letalske prevoznike, ki prevažajo veliko število potnikov in upravljajo zrakoplove velike zmogljivosti. Poleg tega so najemnine za prostore v stavbi terminala v skladu s tržnimi cenami, pristojbine pa so bile združljive s tistimi, ki so se v Temišvaru zaračunavale za lokacije iste vrste.

6.3.2 Smernice za letalski sektor iz leta 2014 (ukrepa 1 in 3)

(155) Upravljavec letališča je trdil, da na podlagi smernic za letalski sektor iz leta 2014 ni bilo nezakonite državne pomoči. Tudi če bi bila pomoč dodeljena, bi bila združljiva z notranjim trgom v skladu s členom 107(3)(c) PDEU.

(156) Po mnenju upravljavca letališča je pomoč upravljavcu letališča prispevala k natančno opredeljenemu cilju skupnega interesa, saj je povečala mobilnost državljanov Evropske unije in povezljivost okrožja Temiš z vzpostavitvijo dostopnih točk za polete znotraj EU, se bojevala proti preobremenjenosti letalskega prevoza na velikih letaliških vozliščih EU in spodbujala regionalni razvoj v okrožju Temiš.

(157) Upravljavec letališča je navedel, da je bila naložba namenjena ustvarjanju nove zmogljivosti na mednarodnem letališču Temišvar in da nova infrastruktura srednjeročno ustreza napovedanim potrebam letalskih prevoznikov, potnikov in špediterjev v zaledju mednarodnega letališča Temišvar.

(158) Po mnenju upravljavca letališča dogovori med družbo Wizz Air in upravljavcem letališča na podlagi preskusa udeleženca v tržnem gospodarstvu niso pomenili državne pomoči.

(159) Upravljavec letališča je uporabil dva različna pristopa, ki sta za preskus udeleženca v tržnem gospodarstvu opisana v smernicah za letalski sektor iz leta 2014.

(160) Upravljavec letališča je trdil, da cena, ki jo letališče zaračuna določenemu letalskemu prevozniku, ustreza tržni ceni: spomnil je na poročilo družbe RBB, ki je pokazalo, da so bile letalske pristojbine, ki jih je družba Carpatair plačala leta 2010, nižje od pristojbin, ki so bile zaračunane družbi Wizz Air.

(161) Po mnenju upravljavca letališča so dogovori prispevali k donosnosti letališča s povečanjem dodatnih stroškov in koristi: v skladu s poročilom družbe RBB so dogovori z družbo Wizz Air upravljavcu letališča v obdobju 2008–2010 prinesli dodatni dobiček.

(162) Poleg tega so letalske pristojbine, zaračunane družbi Wizz Air, upravljavcu letališča zagotavljale stalni tok prihodkov zaradi neprekinjenega izvajanja dejavnosti, približno 50 % dodatnih stroškov, ki jih je imel upravljavec letališča, pa se je nanašalo na enkratno plačilo za trženje v letu 2009.

(163) Zato sporazumi iz leta 2008 niso pomenili državne pomoči.

6.4 Evropsko združenje regionalnih letalskih prevoznikov

6.4.1 Ukrep 3 – sporazumi med družbo Wizz Air in upravljavcem letališča iz leta 2008

(164) Evropsko združenje regionalnih letalskih prevoznikov (ERA) (19) je trdilo, da so ukrepi, zagotovljeni družbi Wizz Air, državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU.

(165) Združenje ERA je menilo, da so finančni podatki bistveni dokaz kršitve in bi jih bilo zato treba razkriti.

(166) Po mnenju združenja ERA bi moral biti obstoj jasnega poslovnega načrta bistveni element analize vsake dodeljene pomoči. Tak načrt bi moral nedvoumno dokazovati finančno vzdržnost rute.

(167) Združenje ERA je poudarilo, da so za letalsko industrijo značilne običajno nizke marže in zahteve po velikih kapitalskih naložbah. Zato se ob tako velikih prednostih, financiranih iz državnih sredstev, hitro zgodi, da tisti prevozniki, ki prednosti niso deležni, zapustijo trg.

(168) Po mnenju združenja ERA rezultat ni le izkrivljanje konkurence, ampak tudi potencialna monopolna prevlada subvencioniranega upravljavca letališča, ki ostane na trgu. Dolgoročni učinek na potrošnika je zvišanje cen in zmanjšanje izbire.

6.5 Družba Eurojet

6.5.1 Ukrep 2 – popusti in rabati v skladu z zborniki letalskih informacij za leta 2007, 2008 in 2010

(169) Eurojet, družba, ki izvaja poslovne čarterske polete in deluje tudi v Romuniji, se je strinjala, da se letalskemu prevozniku odobri popust, kadar neletalske dejavnosti predstavljajo pomemben delež prihodkov letališča.

(170) Vendar je bil po mnenju družbe Eurojet 85-odstotni popust za prevoznike, ki uporabljajo zrakoplove z maso, večjo od 70 ton, nedvomno uveden v izključno korist enega samega prevoznika.

7. OCENA UKREPA 1 – LETNO FINANCIRANJE POSLOVANJA, DODELJENO UPRAVLJAVCU LETALIŠČA

7.1 Obstoj pomoči

(171) V skladu s členom 107(1) PDEU „je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami“.

(172) Za opredelitev ukrepa kot državne pomoči v smislu te določbe morajo biti torej izpolnjeni naslednji kumulativni pogoji: (a) upravičenec je podjetje; (b) ukrep se financira iz državnih sredstev in ga je mogoče pripisati državi; (c) prejemniku zagotavlja gospodarsko prednost; (d) prednost je selektivna ter (e) ukrep mora izkrivljati ali bi lahko izkrivljal konkurenco in lahko prizadene trgovino med državami članicami.

(173) Komisija je v sklepu o začetku postopka predhodno menila, da javno financiranje, dodeljeno upravljavcu letališča, pomeni državno pomoč. Na podlagi informacij, ki so bile na voljo ob pripravi sklepa o začetku postopka, je menila, da tako javno financiranje pomeni pomoč za tekoče poslovanje.

(174) Po objavi sklepa o začetku postopka je Romunija trdila, da letna nepovratna sredstva niso pomenila pomoči za tekoče poslovanje, ampak so bila namenjena naložbam na mednarodnem letališču Temišvar. Trdila je tudi, da izvedene naložbe niso pomenile državne pomoči, saj so spadale na področje javne politike ali pa so bile v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu.

(175) Komisija je opozorila, da je treba razlikovati med pomočjo za naložbe in pomočjo za tekoče poslovanje. V skladu s smernicami za letalski sektor iz leta 2014 je pomoč za naložbe opredeljena kot pomoč za financiranje osnovnih sredstev, zlasti za pokritje „vrzeli v financiranju stroškov investicijskega vzdrževanja“. Pomoč za tekoče poslovanje je opredeljena kot pomoč za pokritje „vrzeli v financiranju poslovanja“, ki je določena vnaprej kot fiksen znesek, bodisi v obliki vnaprejšnjega plačila bodisi obliki periodičnih obrokov za pokritje pričakovanih stroškov poslovanja (periodična plačila pavšalnih zneskov).

(176) Komisija ugotavlja, da so se naložbeni projekti, ki jih je predložila Romunija (preglednica 3), nanašali na financiranje osnovnih sredstev in so bili v računovodskih izkazih upoštevani pri naložbah v osnovna sredstva. Komisija zato na podlagi informacij, ki jih je Romunija zagotovila po sklepu o začetku postopka, zlasti pravnih aktov, s katerimi so bili naložbeni projekti odobreni, tako financiranje obravnava kot financiranje naložbenih projektov.

(177) Komisija bo analizirala, ali naložbe, ki jih je predložila Romunija (preglednica 3), pomenijo državno pomoč. Nato bo letni znesek za naložbe, ki ne pomenijo državne pomoči, odštela od skupnega letnega zneska za naložbe. Morebitna razlika je letni znesek pomoči za naložbe, dodeljen upravljavcu letališča.

(178) Komisija bo nato analizirala, ali je morebitna pomoč za naložbe, dodeljena upravljavcu letališča, združljiva.

7.1.1 Gospodarska dejavnost in pojem podjetje

7.1.1.1 Načela

(179) V skladu z ustaljeno sodno prakso mora Komisija najprej ugotoviti, ali je upravljavec letališča podjetje v smislu člena 107(1) PDEU. Pojem podjetje zajema vse subjekte, ki opravljajo gospodarsko dejavnost, ne glede na njihov pravni status in način financiranja (20). Vsaka dejavnost, ki vključuje ponujanje blaga ali storitev na določenem trgu, je gospodarska dejavnost.

(180) V skladu z ustaljeno sodno prakso je treba upravljanje in izgradnjo letališke infrastrukture kot gospodarsko dejavnost, ki se uvršča na področje nadzora državnih pomoči, obravnavati od 12. decembra 2000, tj. datuma sodbe v zadevi Aéroports de Paris (21). Ko začne upravljavec letališča opravljati gospodarske dejavnosti, tako da zagotavlja plačljive letališke storitve, se ne glede na svoj pravni status ali način financiranja šteje za podjetje v smislu člena 107(1) PDEU, zato se pravila o državni pomoči iz Pogodbe lahko uporabljajo za prednosti, ki mu jih je dodelila država ali so mu bile dodeljene iz državnih sredstev.

(181) Čeprav je treba upravljavce letališč šteti za podjetja v smislu člena 107(1) PDEU, je treba spomniti, da niso nujno vse dejavnosti upravljavca letališča gospodarske (22).

(182) Sodišče je menilo, da dejavnosti, ki običajno spadajo v pristojnost države pri izvrševanju njenih uradnih pooblastil kot javnega organa, niso gospodarske narave in ne spadajo na področje uporabe pravil o državni pomoči (23).

(183) Zato financiranje dejavnosti, ki spadajo na področje javne politike, ali infrastrukture, neposredno povezane z navedenimi dejavnostmi, na splošno ne pomeni državne pomoči (24). Dejavnosti na letališču, kot so kontrola zračnega prometa, policija, carina, gasilci, dejavnosti, nujne za varovanje civilnega letalstva pred dejanji nezakonitega vmešavanja in naložbe v zvezi z infrastrukturo in opremo, potrebno za izvajanje teh dejavnosti, se na splošno štejejo za negospodarske (25).

(184) Vendar javno financiranje negospodarskih dejavnosti ne sme povzročiti neupravičene diskriminacije med letalskimi prevozniki in upravljavci letališč. V skladu z ustaljeno sodno prakso dejansko pomeni prednost, kadar javni organi prevzamejo breme stroškov, ki jih imajo podjetja pri izvajanju gospodarskih dejavnosti (26). Če je torej v nekem pravnem sistemu običajno, da letalski prevozniki ali upravljavci letališča krijejo stroške nekaterih storitev, medtem ko nekaterim letalskim prevoznikom ali upravljavcem letališča, ki zagotavljajo enake storitve po pooblastilu istih javnih organov, ni treba kriti teh stroškov, imajo lahko zadnjenavedeni prednost, čeprav te storitve same po sebi veljajo za negospodarske (27).

7.1.1.2 Uporaba v obravnavanem primeru

(185) Upravljavec letališča se ukvarja z izgradnjo, vzdrževanjem in upravljanjem letališke infrastrukture. Zagotavlja letališke storitve in uporabnikom – ponudnikom komercialnega letalstva in uporabnikom nekomercialnega splošnega letalstva – zaračunava za uporabo letališke infrastrukture, s čimer infrastrukturo izkorišča v komercialne namene. Zato je treba skleniti, da je upravljavec letališča v obdobju, ki se ocenjuje, opravljal gospodarsko dejavnost, zaradi česar se šteje za podjetje v smislu člena 107(1) PDEU.

(186) Romunija je trdila, da je treba za stroške, ki izhajajo iz naslednjih dejavnosti, šteti, da spadajo na področje javne politike (uvodni izjavi 87 in 88): — naložbe v obnovo vzletno-pristajalne steze in razširitev ploščadi so povezane z nekomercialnimi dejavnostmi na mednarodnem letališču Temišvar (kot so vojaške dejavnosti, uradne misije, misije iskanja in reševanja, humanitarni in nujni leti), — naložbe v opremo za varovanje, — naložbe v razvoj terminala za lete zunaj schengenskega območja, katerih namen je bil zagotoviti skladnost z zahtevami EU za pristanke letov z območja, ki ni schengensko območje, na terminalu – takrat je Romunija pričakovala, da bo leta 2011 postala članica schengenskega območja.

(187) Glede naložb v obnovo vzletno-pristajalne steze in razširitev ploščadi v letih 2007, 2008 in 2009 je Komisija spomnila, da kadar se infrastruktura uporablja za gospodarske in negospodarske dejavnosti, javno financiranje spada v področje uporabe pravil o državni pomoči samo, kolikor krije stroške, povezane z gospodarskimi dejavnostmi.

(188) Vendar so bile v tem primeru naložbe v obnovo vozne steze in razširitev ploščadi potrebne zlasti zaradi komercialne uporabe letaliških zmogljivosti. Romunija je trdila, da so bile naložbe potrebne za izpolnitev potreb zaradi napovedi glede povečanja komercialnega prometa, da bi se ustvarili dodatni prihodki za upravljavca letališča in povečala njegova donosnost (uvodna izjava 86). Komisija je opozorila, da se zaradi financiranja negospodarske dejavnosti letališča ne smejo navzkrižno subvencionirati gospodarske dejavnosti letališča. Za namene tega sklepa meni, da so naložbe v obnovo vzletno-pristajalne steze in razširitev ploščadi v celoti povezane z gospodarskimi dejavnostmi, zato ne spadajo na področje javne politike.

(189) Glede naložb v opremo za varovanje je Komisija opozorila, da se dejavnosti, nujne za varovanje civilnega letalstva pred dejanji nezakonitega vmešavanja, ter naložbe v zvezi z infrastrukturo in opremo, potrebno za izvajanje navedenih dejavnosti, na splošno štejejo za negospodarske. Po mnenju Komisije so nadzor nad oddano prtljago, potniki, ročno prtljago ter dostopom javnosti do varovanega območja na letališču ukrepi, ki spadajo na področje varovanja civilnega letalstva pred dejanji nezakonitega vmešavanja (28).

(190) Romunija je potrdila, da država v skladu z romunskim pravnim redom financira opremo za varovanje vsem letališčem na podlagi sklepa vlade št. 1661 z dne 6. decembra 2007.

(191) Komisija meni, da so naložbe v opremo za varovanje v letu 2008, kot jih je predložila Romunija, nujne za varovanje civilnega letalstva pred dejanji nezakonitega vmešavanja. Naložbe zato spadajo v okvir javne službe in torej ne pomenijo državne pomoči.

(192) Glede naložb v razvoj terminala za lete zunaj schengenskega območja je Romunija navedla, da so bile prvotne naložbe v razširitev terminala izvedene iz ekonomskih razlogov, vendar so bile potrebne tudi za vzpostavitev terminala, skladnega z varnostnimi ukrepi, ki se zahtevajo s pravili EU o varovanju v civilnem letalstvu in nadzoru schengenskih meja. Ti ukrepi se nanašajo zlasti na ločevanje potnikov. Ni bilo natančno določeno, katere naložbe so bile nujno potrebne za skladnost s takimi pravili in s tem za izvajanje javnih pooblastil.

(193) Komisija je opozorila, da se zaradi financiranja negospodarske dejavnosti letališča ne smejo navzkrižno subvencionirati gospodarske dejavnosti letališča. Na podlagi trditve Romunije meni, da so bile naložbe v terminale v veliki meri izvedene za gospodarske namene. Za namene tega sklepa meni, da naložbe v terminale za lete zunaj schengenskega območja ne spadajo na področje javne politike.

(194) Skratka, Komisija ugotavlja, da: (i) naložbe v obnovo vzletno-pristajalne steze in razširitev ploščadi v letih 2007, 2008 in 2009 ne spadajo na področje javne politike in zato pomenijo gospodarsko dejavnost; (ii) naložbe v opremo za varovanje v letu 2008 spadajo na področje javne politike in zato ne pomenijo državne pomoči; (iii) naložbe v razvoj terminala za lete zunaj schengenskega območja v letih 2007, 2008 in 2009 ne spadajo na področje javne politike in so zato gospodarska dejavnost.

7.1.2 Državna sredstva in pripisljivost državi

7.1.2.1 Načela

(195) Da bi zadevni ukrepi pomenili državno pomoč, se morajo financirati z državnimi sredstvi, odločitev o odobritvi ukrepa pa mora biti mogoče pripisati državi.

(196) Pojem državna pomoč se uporablja za vsako prednost, ki jo iz državnih sredstev dodeli država sama ali posrednik, ki deluje na podlagi dodeljenih pooblastil (29). Sredstva lokalnih organov so za uporabo člena 107 PDEU državna sredstva (30).

7.1.2.2 Uporaba v obravnavanem primeru

(197) Javno financiranje, dodeljeno upravljavcu letališča, je bilo odobreno s sklepoma vlade št. 615/2002 in št. 1212/2007 (uvodna izjava 39), pri čemer so bila to neposredna nepovratna sredstva iz proračuna nacionalnega organa, in sicer romunskega ministrstva za promet. Sredstva so bila dodeljena za naložbene projekte in evidentirana kot naložbe v osnovna sredstva. Sredstva so bila dodeljena za celotno naložbo na podlagi proračuna, odobrenega za zadevno leto.

(198) Komisija zato meni, da se financirajo iz državnih sredstev in jih je tudi mogoče pripisati državi.

7.1.3 Selektivnost

7.1.3.1 Načela

(199) Da bi državni ukrep spadal na področje uporabe člena 107(1) PDEU, mora dajati prednost „posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga“. Zato se lahko za državno pomoč štejejo le državni ukrepi v korist podjetjem, s katerimi je prednost dodeljena selektivno.

(200) Kot je potrdilo Sodišče, kadar je država pogoje v sklenjeni pogodbi selektivno ponudila enemu gospodarskemu subjektu ali več, in ne na podlagi objektivnih meril, ki izhajajo iz splošno veljavnega besedila in ki se uporabljajo za vse gospodarske subjekte, je to lahko skupaj z drugimi elementi znak državne pomoči (31).

7.1.3.2 Uporaba v obravnavanem primeru

(201) V zadevnem primeru je država finančno pomoč ponudila in dodelila enemu samemu podjetju – upravljavcu letališča. To je individualni ukrep. Ukrep 1 je bil zato po definiciji selektiven v smislu člena 107(1) PDEU.

7.1.4 Gospodarska prednost

7.1.4.1 Načela

(202) Prednost v smislu člena 107(1) PDEU je vsaka gospodarska korist, ki je podjetje ne bi pridobilo pod običajnimi tržnimi pogoji, tj. brez posredovanja države. Pomemben je le učinek ukrepa na podjetje, ne pa vzrok ali cilj posredovanja države. Prednost pomeni vsako izboljšanje finančnega položaja podjetja zaradi posredovanja države.

(203) Vendar se javna sredstva, ki jih država da neposredno ali posredno na voljo podjetju v okoliščinah, ki ustrezajo običajnim tržnim pogojem, ne morejo obravnavati kot državna pomoč (32) (v nadaljnjem besedilu: načelo udeleženca v tržnem gospodarstvu).

(204) Načelo udeleženca v tržnem gospodarstvu se uporablja le, če je država ravnala kot zasebni udeleženec na trgu v primerljivih okoliščinah.

(205) Regionalni ali politični preudarki se za namene preskusa udeleženca v tržnem gospodarstvu ne smejo upoštevati. Pozitivne posledice za gospodarstvo ali dostopnost regije, v kateri je podjetje, se ne bi smele upoštevati (33).

(206) Preskus udeleženca v tržnem gospodarstvu bi moral temeljiti na informacijah in predvidljivih razvojnih trendih, ki so bili na voljo ob dodelitvi javnega financiranja, in ne na analizah na podlagi poznejših razmer (34).

(207) V zvezi z javnim financiranjem letališč bi morala biti analiza skladnosti s preskusom udeleženca v tržnem gospodarstvu utemeljena na jasnih predhodnih možnostih prihodnjih donosov za subjekt, ki dodeli financiranje (35). Vse napovedi glede prometa, ki se uporabijo za ta namen, bi morale biti realne, pri čemer bi bilo treba zanje izvesti smiselno analizo občutljivosti. Neobstoj poslovnega načrta kaže na to, da se načelo udeleženca v tržnem gospodarstvu morda ne upošteva (36).

(208) Države članice lahko ob neobstoju poslovnega načrta zagotovijo analizo ali notranje dokumente javnih organov ali zadevnega letališča, iz katerih je jasno razvidno, da predhodna analiza dokazuje upoštevanje načela udeleženca v tržnem gospodarstvu (37).

(209) V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča mora država članica sama dokazati, da je ravnala kot preudaren zasebni vlagatelj (38), in Komisiji predložiti dokaze v ta namen (39).

7.1.4.2 Uporaba v obravnavanem primeru

(210) Da bi lahko Komisija v obravnavanem primeru ocenila, ali je upravljavec letališča z javnim financiranjem pridobil prednost, ki je pod običajnimi tržnimi pogoji ne bi, mora primerjati ravnanje javnih organov, ki zagotavljajo neposredna nepovratna sredstva za naložbe in kapitalske injekcije, z ravnanjem udeleženca v tržnem gospodarstvu, ki se brez upoštevanja vsakršnih preudarkov socialne, regionalne in sektorske politike med trajanjem naložbe ravna po možnostih dolgotrajnejše donosnosti (40). Te možnosti so še posebno pomembne za naložbe v infrastrukturo, ki pogosto vključujejo visoke finančne zneske in lahko zagotovijo pozitivno donosnost šele po veliko letih. Pri vsaki oceni donosnosti letališča je treba upoštevati prihodke letališča.

(211) Komisija ugotavlja, da je imela država sprva v lasti 100 % delnic upravljavca letališča (uvodna izjava 28). Vendar se je njen delež konec leta 2008 zmanjšal na 80 %. Velikost vladnega deleža delnic v primerjavi z deležem stroškov, ki jih je financirala, se upošteva pri oceni skladnosti z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu.

(212) Komisija mora svojo oceno utemeljiti na informacijah in predpostavkah, ki so bile ustreznim romunskim organom na voljo ob dodelitvi javnega financiranja (41).

(213) Po mnenju Romunije so bile v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu izvedene naslednje naložbe (uvodna izjava 86): — financiranje obnove vzletno-pristajalne steze in razširitve ploščadi v letih 2007, 2008 in 2009, — financiranje razvoja terminala za lete zunaj schengenskega območja v letih 2007, 2008 in 2009, — financiranje razvoja dovozne ceste in parkirišča leta 2007 ter — financiranje opreme za osvetlitev leta 2008.

(214) Po mnenju Romunije so bile te naložbe izvedene na podlagi možnosti dolgotrajnejše donosnosti, od katerih bi lahko imela država korist v dveh vlogah: kot delničarka, ki prejema dividende, in kot lastnica, ki prejema koncesijske dajatve (izračunane kot 2 % bruto dohodka, prejetega z izkoriščanjem koncesije) (uvodna izjava 86). Romunija je navedla, da sta razvojni načrt, pripravljen leta 2006, in ocena zmogljivosti, pripravljena leta 2006, pokazala ekonomsko vzdržnost naložb. Menila je, da je bilo ekonomsko vzdržnost mogoče pričakovati, saj bi se s povečanjem števila potnikov in izboljšanjem učinkovitosti povečali prihodki od upravljanja letališke infrastrukture (uvodna izjava 86).

(215) Komisija bo najprej proučila, ali predhodne študije izvedljivosti, ki jih je Romunija zagotovila za navedene naložbe, zadostujejo za dokazovanje skladnosti z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu.

Študije izvedljivosti

(216) Romunija je predložila študije izvedljivosti, pripravljene v zvezi z naložbami, povezanimi z obnovo vzletno-pristajalne steze in razširitvijo ploščadi, za razvoj terminala za lete zunaj schengenskega območja, razvoj dovozne ceste in parkirišča ter opremo za osvetlitev. Cilj študij izvedljivosti je oceniti splošno donosnost projektov, ki so prejeli državne naložbe. Zato se uporabljajo za analizo, ali je Romunija vlagala v projekte, za katere se je pričakovalo, da bodo donosni.

(217) V študiji izvedljivosti za obnovo vzletno-pristajalne steze in razširitev ploščadi je bila ugotovljena neto sedanja vrednost v višini 3,791 milijona EUR in 10,56-odstotna interna stopnja donosnosti (ob uporabi 5-odstotne diskontne stopnje). Komisija je ugotovila, da ima ta študija več pomanjkljivosti. Zlasti neto sedanja vrednost kaže pomembna odstopanja v primerjavi z neto sedanjimi vrednostmi, določenimi v naknadnih študijah izvedljivosti. Petindvajsetletno obdobje, zajeto v napovedi, je predolgo glede na omejeno naravo vrste obnovitvenih naložb, ki jih izvaja Romunija, zlasti ob upoštevanju njenega omejenega prispevka k splošnemu povečanju števila potnikov. V naknadni študiji izvedljivosti je bilo za to naložbo nasprotno obravnavano znatno krajše obdobje, zajeto v napovedi (šest let). Poleg tega študija ne vključuje razvoja prometa, ki bi moral biti osnova za napovedane prihodke. Predvidene stopnje inflacije niso pojasnjene in so zelo nizke (1,5 % od 11. leta) glede na takratno stopnjo inflacije (4,7 % leta 2007 in 7,9 % leta 2008). Petodstotna diskontna stopnja ni pojasnjena in se zdi prenizka, zlasti v primerjavi z drugimi sočasnimi naložbami, kot sta posodobitev in razširitev parkirišča. Komisiji se zato ta študija ne zdi razumna. Poleg tega je bil velik del naložb izveden leta 2007, študija pa je bila pripravljena julija 2008. Ta študija izvedljivosti zato ne more potrditi donosnosti naložb, kot se zahteva s preskusom udeleženca v tržnem gospodarstvu (42).

(218) Glede študije izvedljivosti za razvoj terminala za lete zunaj schengenskega območja je Komisija ugotovila, da se v študiji pri izračunu neto sedanje vrednosti terminala naložba ni štela za stroške. Zato te študije izvedljivosti ne more sprejeti kot dokaza o skladnosti z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu. Poleg tega je bila študija pripravljena junija 2008 in se zdi, da se nanaša le na naložbe v letu 2009.

(219) Za študijo izvedljivosti za posodobitev in razširitev parkirišča, na podlagi katere so bile izvedene naložbe v zvezi z razvojem dovozne ceste in parkirišča, Komisija meni, da je razumna. V študiji je predvideno 15-odstotno povečanje prihodkov zaradi pričakovanega povečanja števila uporabnikov parkirišč, povezanega s povečanjem števila potnikov. V študiji je bila ob uporabi 15-odstotne diskontne stopnje v pričakovanem osemletnem življenjskem obdobju naložbe ugotovljena pozitivna neto sedanja vrednost. Komisiji se zdi 15-odstotna diskontna stopnja razumna, življenjska doba naložbe pa zadržano kratka. Študija je pokazala, da se bo naložba amortizirala že po petih letih. Študija je bila pripravljena novembra 2005, zato je primerna za potrditev skladnosti naložbe, izvedene leta 2007, z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu. Poleg tega Komisija ugotavlja, da je imela vlada ob odločitvi za financiranje posodobitve in razširitve parkirišča v lasti 100 % delnic upravljavca letališča. Zato neto sedanje vrednosti projekta ni treba sorazmerno prilagoditi.

(220) Romunija je navedla, da je upoštevni datum študije izvedljivosti za opremo za osvetlitev datum, na katerega jo je pripravila družba IPTANA SA, ki je začela študijo pripravljati avgusta 2007 na podlagi pogodbe št. 1016/22.8.2007, tehnični in ekonomski odbor ministrstva za promet pa ji je pozitivno mnenje izdal v mnenju št. 33/1998, ki je bilo revidirano leta 2007. Točni datum, na katerega je bila študija pripravljena, pa ni na voljo. Študija izvedljivosti za opremo za osvetlitev ni vključevala analize donosnosti, ampak je vsebovala oceno stroškov za ta projekt. Zato ni pokazala, kako je upravljavec letališča pri ravnanju izhajal iz možnosti dolgotrajnejše donosnosti. Komisija zato te študije izvedljivosti ne more sprejeti kot dokaza o skladnosti z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu.

(221) Komisija na podlagi navedenega meni, da predhodna študija izvedljivosti, pripravljena v zvezi z naložbami, povezanimi z dovozno cesto in parkiriščem, zadošča kot dokaz skladnosti z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu. Komisija meni, da študije izvedljivosti za obnovo vozne steze in razširitve ploščadi, osvetlitev in terminal za lete zunaj schengenskega območja ne dokazujejo skladnosti z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu.

Naknadno rekonstruirane predhodne študije donosnosti

(222) Upravljavec letališča je predložil tudi predhodne študije donosnosti, ki so bile naknadno rekonstruirane za naložbe iz uvodne izjave 213.

(223) Glede naložb v obnovo vzletno-pristajalne steze in razširitev ploščadi sta bili v naknadno rekonstruirani študiji donosnosti ugotovljeni neto sedanja vrednost v višini 1 784 600,12 EUR in 13,12-odstotna interna stopnja donosnosti. Uporabljena je bila 9,1-odstotna diskontna stopnja. V rekonstruirani naknadni študiji je predvidena drugačna napoved glede potniškega prometa, kot je bila predhodno na voljo na podlagi razvojnega načrta. Te napovedi glede potnikov so bolj zadržane, ocenjeno število potnikov pa je manjše, kot je vključeno v razvojni načrt. Pričakovana donosnost bi bila zato celo višja, če bi se upoštevala napoved glede števila potnikov iz razvojnega načrta. Kljub temu Komisija ugotavlja, da se ocenjeni stroški naložb razlikujejo od predhodne študije izvedljivosti, pripravljene julija 2008. Komisija ne more preveriti, ali so predpostavke o stroških naložb take, kot bi se lahko predhodno pričakovale. Zato ni mogoče skleniti, da so upoštevane predpostavke tiste, ki bi bile na voljo pred dodelitvijo javnega financiranja, za rekonstruirano študijo pa ni mogoče šteti, da zagotavlja zanesljivo predhodno analizo donosnosti.

(224) Glede naložb v opremo za osvetlitev sta bili v naknadno rekonstruirani študiji donosnosti, ki jo je predložil upravljavec letališča, ugotovljeni neto sedanja vrednost v višini 226 066,84 EUR in 26,9-odstotna interna stopnja donosnosti. Uporabljena je bila 9,1-odstotna diskontna stopnja. V rekonstruirani naknadni študiji je predvidena drugačna napoved glede potniškega prometa, kot je bila predhodno na voljo v razvojnem načrtu. Te uporabljene napovedi glede potnikov so bolj zadržane, saj je ocenjeno število potnikov manjše, kot je vključeno v razvojni načrt. Pričakovana donosnost bi bila zato celo višja, če bi se upoštevala napoved glede števila potnikov iz razvojnega načrta. Ta naknadno rekonstruirana predhodna analiza se zdi smiselna za potrditev predhodnih možnosti prihodnjih donosov naložb v opremo za osvetlitev v letu 2008.

(225) Upravljavec letališča je predložil naknadno rekonstruirano študijo donosnosti za naložbe v terminal za lete zunaj schengenskega območja. V tej študiji sta bili ugotovljeni neto sedanja vrednost v višini 2 536 094,92 EUR in 14,71-odstotna interna stopnja donosnosti. Uporabljena je bila 8,67-odstotna diskontna stopnja. V rekonstruirani naknadni študiji je predvidena drugačna napoved glede potniškega prometa, kot je bila predhodno na voljo v razvojnem načrtu. Te uporabljene napovedi glede potnikov so bolj zadržane, ocenjeno število potnikov pa je manjše, kot je vključeno v razvojni načrt. Kljub temu Komisija ne more preveriti, ali so predpostavke o stroških naložb take, kot bi se lahko predhodno pričakovale. Poleg tega ni jasno, kako so naložbeni stroški v rekonstruirani študiji povezani s stroški naložb, predvidenimi v predhodni študiji donosnosti, pripravljeni junija 2008 (uvodna izjava 218). Zato ni mogoče skleniti, da so upoštevane predpostavke tiste, ki bi bile na voljo pred dodelitvijo javnega financiranja, za rekonstruirano študijo pa zato ni mogoče šteti, da zagotavlja zanesljivo predhodno analizo donosnosti za naložbe v terminal za lete zunaj schengenskega območja.

7.1.4.3 Sklepna ugotovitev o gospodarski prednosti

(226) Kot je pojasnjeno zgoraj, Komisija meni, da je Romunija pri naložbah v projekt razvoja dovozne ceste in parkirišča na mednarodnem letališču Temišvar, kakor jih prikazuje preglednica 3, ravnala v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu. Komisija je zato sklenila, da s financiranjem v zvezi s to naložbo upravljavcu letališča ni bila dodeljena gospodarska prednost.

(227) Glede ostalih treh naložbenih projektov (obnova vozne steze in razširitev ploščadi, razvoj terminala za lete zunaj schengenskega območja in oprema za osvetlitev) je Komisija sklenila, da je bila z javnim financiranjem teh treh naložbenih projektov upravljavcu letališča dodeljena gospodarska prednost.

7.1.5 Izkrivljanje konkurence in učinek na trgovino med državami članicami

7.1.5.1 Načela

(228) Če pomoč, ki jo dodeli država članica, krepi položaj podjetja v primerjavi z drugimi podjetji, ki konkurirajo na notranjem trgu Unije, je treba šteti, da navedena pomoč negativno vpliva na ta trg (43).

(229) Ker je upravljanje letališča gospodarska dejavnost, si po eni strani konkurirajo letališča, da bi privabila letalske prevoznike in ustrezen zračni promet (potniški in tovorni), po drugi strani pa upravljavci letališč, ki si lahko konkurirajo, da bi se jim zaupalo upravljanje zadevnega letališča. Poleg tega si lahko zlasti v zvezi z nizkocenovnimi prevozniki in ponudniki čarterskih poletov konkurirajo letališča z različnimi zaledji in celo v različnih državah članicah, da bi pritegnila navedene letalske prevoznike.

(230) Javno financiranje letališča lahko zato izkrivlja konkurenco med letališči. Konkurenco med letališči je mogoče oceniti glede na merila, ki jih izberejo letalski prevozniki, in zlasti s primerjavo dejavnikov, kot so vrsta ponujenih letaliških storitev in zadevne stranke, prebivalstvo ali gospodarska dejavnost, preobremenjenost, možnost dostopa po kopnem ter tudi višina pristojbin za uporabo letališke infrastrukture in storitev (44).

(231) Kot je navedeno v točki 40 smernic za letalski sektor iz leta 2005 in potrjeno v točki 45 smernic za letalski sektor iz leta 2014, s področja uporabe člena 107(1) PDEU ni mogoče izvzeti niti manjših letališč. Poleg tega je v točki 45 smernic za letalski sektor iz leta 2014 izrecno navedeno, da „sorazmerna majhnost podjetja, ki prejme javno financiranje, ne izključi a priori možnosti, da bi bila trgovina med državami članicami prizadeta“.

7.1.5.2 Uporaba v obravnavanem primeru

(232) V obdobju, ki se ocenjuje, je bilo mednarodno letališče Temišvar drugo največje letališča v Romuniji (uvodna izjava 31). Letno je imelo približno 900 000 potnikov. Leži v bližini letališča Arad, ki je oddaljeno 50 km, in dve uri vožnje od letališča Caransebes (uvodna izjava 34). Mednarodne lete z mednarodnega letališča Temišvar v druge dele Unije opravljajo številni različni letalski prevozniki, ki letijo tudi z različnih letališč v Romuniji in drugih državah članicah. Vzletno-pristajalna steza na mednarodnem letališču Temišvar je dovolj dolga in letalskim prevoznikom omogoča lete na srednje razdalje do mednarodnih destinacij, s čimer lahko letališče privabi letalske prevoznike v škodo drugih podobnih letališč v drugih državah članicah. Z gospodarsko prednostjo, ki je bila z neposrednimi nepovratnimi sredstvi za naložbe v tem primeru dodeljena upravljavcu letališča, je bil okrepljen njegov gospodarski položaj, saj je lahko začel poslovati, ne da bi mu bilo treba kriti vse stroške naložb, ki so neločljivo povezani s tem.

(233) Zato je treba za ukrepe, ki se ocenjujejo, šteti, da bi lahko izkrivljali konkurenco in vplivali na trgovino med državami članicami.

7.1.6 Sklepna ugotovitev glede obstoja državne pomoči

(234) Komisija je na podlagi navedenega sklenila, da javno financiranje razvoja dovozne ceste in parkirišča v letu 2007 ter opreme za varovanje v letu 2008 ne pomeni državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU.

(235) Vendar Komisija meni, da javno financiranje razvoja terminala za lete zunaj schengenskega območja, izboljšanja vozne steze in razširitve ploščadi ter opreme za osvetlitev pomeni državno pomoč upravljavcu letališča v smislu člena 107(1) PDEU.

7.2 Vrsta pomoči: obstoječa ali nova

(236) Komisija opozarja, da se na podlagi določb Priloge V k Aktu o pogojih pristopa Republike Bolgarije in Romunije (45)„programi pomoči in posamična pomoč, odobrena za področje prometa, ki so se v novi državi članici začeli izvajati pred dnem pristopa in se izvajajo tudi po tem dnevu, pod naslednjimi pogoji štejejo za obstoječo pomoč v smislu člena 88(1) Pogodbe ES: o ukrepih pomoči se v štirih mesecih od dne pristopa obvesti Komisijo. […] Ti ukrepi pomoči se do konca tretjega leta od dne pristopa štejejo za ‚obstoječo‘ pomoč v smislu člena 88(1) Pogodbe ES.“

(237) Iz navedenega sledi, da se bo v primeru Romunije ureditev, predvidena v Prilogi V, uporabljala le za pomoč, ki je začela veljati pred 1. januarjem 2007 in se je po tem datumu nadaljevala, če bo o tej pomoči Komisija obveščena v štirih mesecih od dne pristopa.

(238) Romunija je trdila, da je bilo javno financiranje naložb na mednarodnem letališču Temišvar za leto 2007 odobreno n