ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(4)

kot del takšnih celovitih pristopov podpirajo razvoj jezikovne ozaveščenosti v šolah ter ustanovah za poklicno izobraževanje in usposabljanje z: (a) dejavnim podpiranjem in priznavanjem mobilnosti učečih in učiteljev, vključno z izkoriščanjem priložnosti, ki jih ponujajo ustrezni programi Unije za financiranje; (b) krepitvijo kompetenc v učnih jezikih kot osnovo za nadaljnje učne in izobraževalne dosežke v šoli za vse učeče in zlasti tiste z migrantskim ali begunskim ozadjem ali iz prikrajšanih okolij; (c) pomočjo učečim pri širjenju njihovih kompetenc v učnih jezikih, in sicer s podpiranjem učiteljev pri njihovem odnosu do uporabe posameznega jezika na njihovem tematskem področju, vključno z ozaveščanjem o različnih jezikovnih registrih in specifičnem besedišču; (d) spodbujanjem kontinuitete jezikovnega izobraževanja med različnimi ravnmi šolanja; (e) spoštovanjem jezikovne raznolikosti učečih in izkoriščanjem te raznolikosti kot učnega vira, vključno z vključevanjem staršev, drugih skrbnikov in širše lokalne skupnosti v jezikovno izobraževanje; (f) razmislekom o možnostih za oceno in vrednotenje jezikovnih kompetenc, ki niso del učnega načrta, temveč so bile pridobljene z neformalnim učenjem (ko gre na primer za učeče z migrantskim, begunskim ali dvojezičnim ozadjem) ali z vključitvijo v formalni šolski sistem druge države, v kateri je učeči živel prej; lahko bi na primer povečali število jezikov, ki jih je mogoče dodati v zaključne kvalifikacije učečih; (g) večjo uporabo skupnega evropskega jezikovnega okvira, zlasti zato, da bi spodbudili k oblikovanju še boljših učnih načrtov ter še boljšega testiranja in ocenjevanja na jezikovnem področju; (h) zagotavljanjem podpore šolam pri oblikovanju lastnega pristopa do učenja jezikov, ob upoštevanju nacionalne zakonodaje, in pomočjo šolam, da bi dejavno izpostavljale in se opirale na svojo jezikovno raznolikost; (i) omogočanjem šolam in izobraževalnim centrom, da okrepijo svojo evropsko perspektivo, na primer s kontinuirano uporabo evropskega jezikovnega priznanja, oblikovanjem šolskih priznanj s posebno evropsko perspektivo in organizacijo državnih dogodkov v zvezi z jezikovno raznolikostjo;
(13)

Naložbe so med krizo močno upadle in se še niso vrnile na raven iz leta 2007. Kljub povečanju leta 2017 je raven naložb v primerjavi z drugimi državami Unije še vedno nizka. Zasebne naložbe so še posebej šibke, saj jih ovirajo strukturni dejavniki. Ti vključujejo manj ugodno poslovno okolje, finančne omejitve, povezane z nezadostno razvitimi kapitalskimi trgi, oslabljena bančna posojila in pomanjkanje visoko usposobljenih ljudi, med drugim tudi zaradi bega možganov in omejenega vseživljenjskega učenja. Neopredmetena sredstva, kot so raziskave in razvoj, inovacije in usposabljanje delavcev, so ključnega pomena za povečanje produktivnosti in gospodarske rasti ter lahko pomagajo pojasniti razlike v produktivnosti med državami. Vendar so naložbe v ta sredstva še vedno pod povprečjem Unije. To je posledica velikega števila mikro podjetij, pomanjkanja specializacije v sektorjih z visoko intenzivnostjo znanja ter omejene digitalizacije in digitalnih spretnosti in znanj. Hkrati so se zmanjšali skupni javnofinančni odhodki za raziskave in razvoj. Financiranje malih in srednjih podjetij je še vedno močno odvisno od bančnega sektorja in posojanje ostaja šibko, čeprav so stroški financiranja na najnižji ravni doslej. Obstajajo tudi velike regionalne razlike pri naložbah v raziskave in razvoj, uvajanju nedavnih pobud politike za inovativna podjetja in kakovosti izobraževanja. Na podlagi sedanje ocene rezultatov različnih industrijskih ukrepov, uvedenih v okviru pobud „Finančna sredstva za rast“ ter „Industrija/podjetništvo 4.0“, se zdi, da bi bilo primerno vzpostaviti dolgoročni okvir politik za podporo naložbam, ki so zmožne okrepiti različne dejavnike, potrebne za podporo inovacijam, kot so razpoložljivost posojil, močna raziskovalna osnova, visoka izobrazba ter ustrezna znanja in spretnosti. Poleg tega se zdi primerno tudi preučiti obstoječe razlike v regionalnih industrijskih in izobraževalnih sistemih.
(10)

Kljub nizki brezposelnosti in visoki stopnji prostih delovnih mest je bila nominalna rast plač v letu 2017 zmerna, in sicer 1,5 %. To je manj od stopnje, ki bi jo bilo mogoče pričakovati glede na inflacijo, produktivnost in brezposelnost. Zmerno rast plač je mogoče delno povezati s počasno rastjo produktivnosti, preostalo stagnacijo na trgu dela in povečano razdrobljenostjo trga dela. Vlada je leta 2017 sprejela več fiskalnih ukrepov, s katerimi je zmanjšala davčno obremenitev dela in katerih namen je povišati neto razpoložljiv dohodek gospodinjstev zaposlenih oseb. Dodatno povečanje neto razpoložljivega dohodka gospodinjstev z oblikovanjem pogojev za spodbujanje rasti plač in reformiranjem drugega stebra pokojninskega sistema, da ta postane bolj pregleden, medgeneracijsko pravičnejši in odpornejši na pretrese, bi podpiralo domače povpraševanje in prispevalo k uravnoteženju euroobmočja.
12.

podpre države članice pri izvajanju določb tega priporočila z orodji in instrumenti financiranja, ki so na voljo, kot je program Erasmus+, zlasti z učno mobilnostjo na vseh stopnjah izobraževanja in s poudarkom na šolah, nadnacionalnih projektih, mreži eTwinning in dejavnostih programa Jean Monnet;
(14)

Splošna raven znanj in spretnosti odraslega prebivalstva ostaja med najnižjimi v Uniji in omejuje potencial države za inovacije in konkurenčnost. To vključuje digitalna znanja in spretnosti: v letu 2017 je samo 50 % državljanov v starosti 16–74 let imelo osnovna ali nadosnovna digitalna znanja in spretnosti (v primerjavi s povprečjem Unije, ki znaša 57 %). Država izvaja programe na tem področju (zlasti program Qualifica in nacionalno pobudo za digitalna znanja in spretnosti Incode 2030), vendar bo njihova učinkovitost pri izpopolnjevanju osnovnih znanj in spretnosti delavcev (numeričnih, pisnih in digitalnih) in v končni fazi izboljšanju produktivnosti odvisna od obsega in kakovosti nudenega usposabljanja in ne zgolj od priznavanja pridobljenih spretnosti in znanj. Medtem ko dokazi kažejo, da nedavna povišanja minimalne plače (ki je od leta 2014 skupaj zrasla za 18,3 %) niso škodovala stopnji zaposlenosti nizko usposobljenih delavcev, pa je precejšne povečanje števila zajetih delavcev, do 20,4 % v tretji četrtini leta 2017, povzročilo povečano kompresijo plač. To lahko vodi do zmanjšanja dodatka k plači za znanja in spretnosti, zlasti med nizko usposobljenimi in srednje usposobljenimi delavci, ter tako zmanjša spodbudo za nizko usposobljene delavce, da vlagajo v izobraževanje in usposabljanje. Vlada skupaj s socialnimi partnerji pozorno spremlja razvoj minimalne plače.
(9)

Da se podobna neravnotežja ne bi pojavljala tudi v prihodnje, je treba dokončno oblikovati ukrepe za izboljšanje bančnega nadzora, potrebna pa so tudi nadaljnja prizadevanja za izboljšanje nebančnega nadzora. Ključni izzivi za nacionalne organe ostajajo sredstva, ki jih je težko vrednotiti, in boj proti nepoštenim poslovnim praksam, vključno s povezanimi strankami in povezanim kreditiranjem. Bolgarska narodna banka je začela izvajati načrt za reformo in razvoj bančnega nadzora, tudi na podlagi ugotovitev Svetovne banke in Mednarodnega denarnega sklada. Ta načrt se zdaj izvaja, vendar ga bo morda treba spremeniti glede na ugotovitve programa za ocenjevanje finančnega sektorja. Pomanjkljivosti pri nadzoru, ki so bile ugotovljene s pregledi jamstvenega in pokojninskega sklada, kažejo na potrebo po tem, da bi komisija za finančni nadzor razvila in začela izvajati celovit načrt za okrepitev nadzora, tudi z izboljšanjem svojega notranjega upravljanja in delovanja. Da se zagotovi popolna verodostojnost, bi tak načrt moral temeljiti na mednarodnih najboljših praksah na tem področju in bi moral biti pripravljen in izveden v tesnem sodelovanju z ustreznimi evropskimi organi, po potrebi z vključevanjem prispevkov tretjih ponudnikov storitev.
(6)

Ta nova obdobja spremljajo dodatne postopkovne zahteve za države članice, ki morajo biti izpolnjene pred ponovno uvedbo ali podaljšanjem nadzora na notranjih mejah. Od držav članic se zlasti zahteva, da svoja uradna obvestila utemeljijo z oceno tveganja, ki dokazuje, da je načrtovana ponovna uvedba ali podaljšanje nadzora na notranjih mejah skrajni ukrep, in ki pojasnjuje, kako bi nadzor na notranjih mejah pomagal obravnavati ugotovljeno grožnjo. Poleg tega mora Komisija zdaj izdati mnenje, kadar koli nadzor na notranjih mejah presega obdobje šestih mesecev. Spremenjene so bile tudi določbe v zvezi s „postopkom posvetovanja“ po izdanem mnenju Komisije, ki odražajo novo vlogo evropske mejne in obalne straže in Europola ter zagotavljajo, da se rezultati takega posvetovanja, zlasti kar zadeva sodelovanje sosednjih držav članic, ustrezno upoštevajo. Vse te spremembe so namenjene zagotovitvi, da se ponovna uvedba nadzora na notranjih mejah uporabi le, kadar je to nujno in upravičeno, ter da ne presega nujnega in upravičenega obdobja.
(12)

Litva je preložila začetek veljavnosti nove delovnopravne zakonodaje in druge zakonodaje o novem socialnem modelu. To je priložnost za zagotovitev ravnovesja med prožnostjo in varnostjo v odnosih med delavci in delodajalci. Visok delež ljudi, ki jim grozi revščina ali socialna izključenost, in vse večja dohodkovna neenakost ostajata glavna izziva za Litvo. Razmerje med dohodki najbogatejših 20 % gospodinjstev in dohodki najrevnejših 20 % gospodinjstev se je zvišalo s 5,3 v letu 2012 na 7,5 v letu 2015 in je drugo najvišje v Uniji. To škodi gospodarski rasti, makroekonomski stabilnosti in razvoju vključujoče družbe. Mreža socialne varnosti tega izziva za zdaj še ne obravnava učinkovito, in sicer zaradi nizkih odhodkov za socialno zaščito. Poleg tega je razlika v dohodkovni neenakosti pred obdavčitvijo in socialnimi transferji ter po njih med najmanjšimi v Uniji. Vendar je boj proti revščini in socialni izključenosti visoko na dnevnem redu vlade. Zakonodaja o novem socialnem modelu predvideva povečanje ustreznosti in dosega nadomestil za brezposelnost, poleg tega pa potekajo razprave o izboljšanju ustreznosti socialne pomoči. Te pomembne odločitve je še treba sprejeti in izvesti. Za odpravo revščine med starejšimi je Litva leta 2016 v pokojninsko zakonodajo vključila mehanizem usklajevanja, ki se lahko uporabi za povečanje ustreznosti pokojnin.
(10)

Visoki prispevki za socialno varnost v povezavi z visokimi davki obremenjujejo podjetja in lahko odvračajo od zasebnih naložb ter zavirajo rast podjetij in nove zaposlitve. Izvajanje ukrepov politike za zmanjšanje stroškov dela se nadaljuje, in sicer se je aprila 2016 začela druga faza znižanj prispevkov delodajalcev za socialno varnost, načrtovana v okviru pakta za odgovornost in solidarnost. Poleg tega je vlada za leto 2017 povečala davčne olajšave za konkurenčnost in zaposlovanje (CICE) s 6 % na 7 %. Ti ukrepi za zmanjšanje davčnega primeža v stroških dela so od leta 2013 izboljšali konkurenčnost Francije, vendar nakopičene pretekle izgube še niso nadomeščene. V smislu povprečne plače je imela Francija leta 2015 najvišje prispevke delodajalcev za socialno varnost v Uniji, izračunane kot delež skupnih stroškov dela, ki jih plača delodajalec, se pa ti prispevki zmanjšujejo. Nedavne ocene teh ukrepov so pokazale njihov pozitiven učinek na zaposlovanje in stopnje dobička podjetij, vendar so potrebne nadaljnje ocene, da se v celoti ovrednoti njihov vpliv na plače, naložbe, zaposlovanje in dobičke podjetij. Nedavne ocene kažejo tudi, da bi konsolidacija shem za zmanjšanje stroškov dela in njihovo preoblikovanje v trajno znižanje socialnih prispevkov optimizirala njihove učinke na zaposlenost in naložbe.
SL Uradni list Evropske unije C 58/2

PRIPOROČILO SVETA

z dne 21. februarja 2017

o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (deveti ERS) za proračunsko leto 2015

(2017/C 58/02)

SVET EVROPSKE UNIJE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Sporazuma o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi, podpisanega 23. junija 2000 v Cotonouju (1), kot je bil spremenjen s Sporazumom, podpisanim v Luxembourgu 25. junija 2005 (2),

ob upoštevanju Notranjega sporazuma med predstavniki vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o financiranju in upravljanju pomoči Skupnosti v okviru finančnega protokola k Sporazumu o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami, podpisanemu v Cotonouju (Benin) dne 23. junija 2000, in o dodelitvi finančne pomoči čezmorskim državam in ozemljem, za katere se uporablja četrti del Pogodbe ES (3) (v nadaljnjem besedilu: Notranji sporazum), s katerim je bil med drugim ustanovljen deveti Evropski razvojni sklad (deveti ERS), in zlasti člena 32(3) Notranjega sporazuma,

ob upoštevanju Finančne uredbe z dne 27. marca 2003 v zvezi z 9. Evropskim razvojnim skladom (4) in zlasti členov 96 do 103 Uredbe,

po preučitvi izkaza prihodkov in odhodkov in bilance stanja v zvezi z dejavnostmi devetega ERS na dan 31. decembra 2015 ter Letnega poročila Računskega sodišča o dejavnostih, financiranih iz osmega, devetega, desetega in enajstega Evropskega razvojnega sklada (ERS), za proračunsko leto 2015 skupaj z odgovori Komisije (5), vsebovanimi v navedenem letnem poročilu,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) V skladu s členom 32(3) Notranjega sporazuma, Evropski parlament na priporočilo Sveta podeli Komisiji razrešnico za finančno upravljanje devetega ERS.

(2) Komisija je dejavnosti devetega ERS v proračunskem letu 2015 na splošno zadovoljivo izvajala –

PRIPOROČA, da Evropski parlament podeli Komisiji razrešnico za izvajanje dejavnosti devetega ERS za proračunsko leto 2015.

V Bruslju, 21. februarja 2017 Za Svet Predsednik E. SCICLUNA

(1) UL L 317, 15.12.2000, str. 3.

(2) UL L 209, 11.8.2005, str. 27.

(3) UL L 317, 15.12.2000, str. 355.

(4) UL L 83, 1.4.2003, str. 1.

(5) UL C 375, 13.10.2016, str. 287.
(3)

Leta 2015 je bilo v Uniji 64 milijonov ljudi, kar je več kot četrtina prebivalstva v starosti od 25 do 64 let, ki so opustili formalno izobraževanje in usposabljanje s kvalifikacijo največ nižje sekundarne izobrazbe. Sicer ne obstajajo načini merjenja ravni osnovnih znanj in spretnosti teh oseb, vendar je raziskava Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) o znanjih in spretnostih odraslih (PIAAC), v kateri so preučili ravni bralne in matematične pismenosti ter reševanja problemov v tehnološko razvitih okoljih, pokazala, da je bil v 20 državah članicah delež odraslih v starosti od 16 do 65 let z najnižjo ravnijo usposobljenosti podobno visok.
(1)

Komisija je 26. novembra 2015 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2016. Evropski svet je na zasedanju 17. in 18. marca 2016 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 26. novembra 2015 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Avstrijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja. To priporočilo je Evropski svet potrdil na zasedanju 18. in 19. februarja 2016, Svet pa ga je sprejel 8. marca 2016 (3). Avstrija bi morala kot država, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev ekonomske in monetarne unije zagotoviti, da to priporočilo v celoti in pravočasno izvede.
(8)

Naložbe na Češkem ostajajo pod povprečjem EU na prebivalca in so zelo skoncentrirane v regiji glavnega mesta. Upravne in regulativne ovire še naprej zmanjšujejo učinkovitost poslovnega okolja ter ovirajo naložbe. Pri izvajanju prometnih in energetskih infrastrukturnih projektov obstajajo določena ozka grla. Poleg tega je bilo črpanje sredstev EU v programskem obdobju 2007–2013 počasno, in sicer predvsem zaradi zapletenih postopkov, pomanjkljivosti v sistemih upravljanja in nadzora, neučinkovitosti postopkov javnega naročanja ter šibke upravne zmogljivosti organov, ki so vključeni v izvajanje projektov. Kar zadeva prometno infrastrukturo, upravne ovire za naložbe vključujejo dolgotrajne postopke za izdajo dovoljenj za uporabo zemljišč in zamude, ki so posledica pritožbenih postopkov na protimonopolnem uradu. Kar zadeva energijsko učinkovitost, so javni programi za zmanjšanje energijske intenzivnosti razdrobljeni in stroškovno neučinkoviti. Obstajajo znaki, da se prihranki energije ne izboljšujejo v skladu z nacionalnim akcijskim načrtom za energijsko učinkovitost. Kar zadeva storitve, obstajajo določeni dokazi o regulativni restriktivnosti. To velja zlasti za nekatere posamezne sektorje poklicnih storitev, za katere se ovire za vstop in opravljanje zdijo višje od povprečja EU. Tudi nezadostna uporaba kakovostnih spletnih javnih storitev ovira poslovno okolje in odraža pomanjkljivosti ponudbe. Storitve e-uprave ne izkoriščajo v celoti tehnoloških možnosti za izboljšanje uporabniške izkušnje in so med najmanj izpopolnjenimi v Uniji. Razpoložljivi dokazi kažejo na razmeroma visoko stopnjo davčnih utaj na Češkem. Reševanje te težave, zlasti kar zadeva DDV, je visoko med prednostnimi nalogami politike. Po drugi strani pa se ne načrtujejo nobeni ukrepi za znižanje razmeroma visokih stroškov, povezanih s plačevanjem davkov, ali za poenostavitev davčnega sistema. Storitve v zvezi z vnaprejšnjim izpolnjevanjem obrazcev, ki jih ponujajo davčni organi, so omejene. Davkoplačevalci premalo uporabljajo sisteme za elektronsko oddajanje davčnih napovedi, čeprav je bil na področju DDV dosežen določen napredek. Poleg tega so stroški pobiranja davkov po najnovejših mednarodnih poročilih razmeroma visoki. Visoki prispevki delodajalcev za socialno varnost prispevajo k na splošno visoki stopnji obdavčitve dela, diverzifikacija na druga področja, kot so davki na premoženje, pa je omejena.
(4)

Fiskalne politike so v EMU vprašanje ključnega skupnega interesa. Odgovorne fiskalne politike na nacionalni ravni, ki spoštujejo skupna fiskalna pravila, so bistvene za podpiranje vzdržnosti dolga in delovanja fiskalnih stabilizatorjev, ki blažijo šoke v posameznih državah. Poleg tega je pomembno doseči tudi ustrezno fiskalno naravnanost na ravni euroobmočja kot celote, ki bi odražala ravnotežje med dolgoročno fiskalno vzdržnostjo in kratkoročno makroekonomsko stabilizacijo, ter se izogniti procikličnim fiskalnim politikam. Fiskalni napor, ki ga morajo posamezne države članice vložiti, je odvisen od njihovega položaja glede na zahteve iz Pakta za stabilnost in rast, poleg tega pa bi morale države članice preučiti potrebe po stabilizaciji in upoštevati morebitne učinke prelivanja po euroobmočju. Da bi to dosegli, je treba okrepiti usklajevanje fiskalnih politik v euroobmočju, pri tem pa v celoti spoštovati Pakt za stabilnost in rast. V tem kontekstu se zdi večinoma nevtralna skupna fiskalna naravnanost, ki se za euroobmočje pričakuje v letu 2016, ustrezna glede na splošno makroekonomsko okolje in navzdol usmerjena tveganja za gospodarsko rast. V letu 2017 bi se morale fiskalne politike na podlagi napovedi za postopno zmanjšanje proizvodne vrzeli izogniti procikličnosti in zmanjšati javni dolg, da bi obnovile fiskalne rezerve. To bi se moralo odražati pri pripravi posodobljenih programov za stabilnost spomladi 2016 ob upoštevanju najnovejših gospodarskih in fiskalnih gibanj. Fiskalne strategije še niso dovolj rasti prijazne. Kot je poudarjeno v priporočilu Sveta državam članicam euroobmočja (3) ki je bil sprejet 14. julija 2015, bi morale države članice euroobmočja voditi tematske razprave o izboljšanju kakovosti in vzdržnosti javnih financ.
(9)

Javnofinančni odhodki za dolgotrajno oskrbo naj bi se do leta 2060 zaradi staranja prebivalstva več kot podvojili. To za Slovenijo predstavlja precejšen izziv za fiskalno vzdržnost. Delež prebivalstva, starega 80 let ali več, naj bi se potrojil, in sicer s 4,6 % v letu 2013 na 12,4 % v letu 2060. Med letoma 2003 in 2013 so se skupni odhodki za dolgotrajno oskrbo povečali za 85 %, pri čemer so zasebni odhodki naraščali hitreje od javnofinančnih. V Sloveniji ni celostnega sistema dolgotrajne oskrbe. Slovenija osredotoča svojo porabo na formalne prejemke v naravi, ki se večinoma porabijo za institucionalno oskrbo in ne za oskrbo na domu, čeprav sta oba podatka pod povprečjem v EU. Veliko je še možnosti za povečanje stroškovne učinkovitosti zdravstvenega sistema z okrepitvijo ukrepov za izboljšanje nadzorne vloge primarne oskrbe, prehodom z bolnišnične oskrbe na ambulantno zdravljenje, izboljšanjem učinkovitosti in upravljanja bolnišnic, izboljšanjem postopkov za sklepanje pogodb in plačevanje zdravstvenih storitev, razvojem boljšega informacijskega sistema za stroške za prilagoditev uvoženih diagnostičnih skupin ter nadaljnjim razvojem okvira za spremljanje kakovosti. Delež skupnih javnih naročil je nizek in veliko poudarka je na merilu za dodelitev naročila po „najnižji ceni“. Izveden je bil celovit pregled sistema zdravstvenega varstva in vlada je konec leta 2015 sprejela Resolucijo nacionalnega plana zdravstvenega varstva 2016–2025, ki jo je Državni zbor nato sprejel marca 2016. Resolucija predstavlja strateški načrt razvoj zdravstvenega sistema. Nekateri njeni ukrepi se že izvajajo, medtem ko so predlogi za druge ključne zavezujoče izvedbene ukrepe v pripravi in še niso bili predstavljeni. Prav tako ostaja nejasno, ali bodo pri reformi obravnavana ključna vprašanja, kot so vgrajeni sistemi samodejnih stabilizatorjev, ki bi ublažili nihanja prihodkov v poslovnem ciklu, ali dostop do storitev in kakovost njihovega zagotavljanja. Sprejetje Zakona o dolgotrajni oskrbi ter Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju je bilo večkrat odloženo in po trenutnem načrtu, ki se zdi optimističen, naj bi bila sprejeta v drugi polovici leta 2016.
(9)

Davčne reforme so prispevale k fiskalni prilagoditvi, vendar bi bilo mogoče dodatno zmanjšati izkrivljanja v davčnem sistemu ter njegovo učinkovitost še izboljšati in poskrbeti, da bo bolj prijazen rasti in okolju. Pri obdavčitvi nepremičnin je prišlo do prehoda na periodične davke, vendar je davčna osnova še vedno razmeroma ozka, ker so nekatere vrste nestanovanjskih nepremičnin izvzete iz obdavčitve. Sistem obdavčitve dela je dokaj zapleten zaradi kompleksne ureditve socialnih prispevkov. Znižane davčne stopnje in davčne oprostitve pri davkih na potrošnjo in okoljskih davkih ožijo davčno osnovo. Zaradi ničelne in znižanih stopenj DDV je učinkovitost sistema davka na dodano vrednost pod povprečjem EU, zdi pa se tudi, da ni sistematičnega vrednotenja tovrstnih davčnih izdatkov. Izboljšati bi bilo mogoče učinkovitost davčnih instrumentov na področju okolja in odpraviti okoljsko škodljive subvencije. Nedavne spremembe pravil o davčni rezidenci so pozitiven ukrep, čeprav bo njihov učinek verjetno mogoče oceniti šele čez čas. V zadnjih letih so se začele izvajati večje reforme fiskalnega okvira. Nova pravila in postopki, zlasti srednjeročni okvir za odhodke, naj bi po pričakovanju zagotovili zaščito pred prociklično fiskalno politiko in so ključni za fiskalno vzdržnost. Vendar ima vlada v skladu z veljavnimi pravili precejšnje diskrecijske pravice za spremembo zgornjih mej odhodkov, ki niso omejene na vnaprej določene nepredvidene odhodke, zaradi tega pa so srednjeročni proračunski načrti manj zanesljivi.