SL Uradni list Evropske unije L 327/20

UREDBA (EU) 2017/2226 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

z dne 30. novembra 2017

o vzpostavitvi sistema vstopa/izstopa (SVI) za evidentiranje podatkov o vstopu in izstopu ter podatkov o zavrnitvi vstopa državljanov tretjih držav pri prehajanju zunanjih meja držav članic in določitvi pogojev za dostop do SVI zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj ter o spremembi Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma in uredb (ES) št. 767/2008 ter (EU) št. 1077/2011

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti točk (b) in (d) člena 77(2) ter točke (a) člena 87(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

po posvetovanju z Odborom regij,

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Komisija je v svojem sporočilu z dne 13. februarja 2008 z naslovom „Priprava naslednjih ukrepov pri upravljanju meja v Evropski uniji“ v okviru strategije Unije za integrirano upravljanje meja poudarila, da je treba vzpostaviti sistem vstopa/izstopa (SVI), in sicer za elektronsko evidentiranje časa in kraja vstopa in izstopa državljanov tretjih držav, ki jim je bil dovoljen vstop za kratkoročno bivanje na ozemlju držav članic, ter za izračun trajanja njihovega dovoljenega bivanja.

(2) Evropski svet je na zasedanju 19. in 20. junija 2008 poudaril pomen nadaljnjega dela pri razvoju strategije Unije za integrirano upravljanje meja, vključno z boljšo uporabo sodobnih tehnologij za izboljšanje upravljanja zunanjih meja.

(3) Komisija se je v svojem sporočilu z dne 10. junija 2009 z naslovom „Območje svobode, varnosti in pravice za državljane“ zavzela za vzpostavitev sistema elektronskega evidentiranja vstopov na ozemlje držav članic in izstopov z njega na zunanjih meja, da bi zagotovili učinkovitejše upravljanje dostopa na to ozemlje.

(4) Evropski svet je na zasedanju 23. in 24. junija 2011 pozval k pospešitvi dela v zvezi s „pametnimi mejami“. Komisija je 25. oktobra 2011 objavila sporočilo z naslovom „Pametne meje – možnosti in nadaljnji razvoj“.

(5) Evropski svet je v svojih strateških smernicah, sprejetih junija 2014, poudaril, da je zaradi schengenskega območja, ki ljudem omogoča potovanje brez nadzora na notranjih mejah, in vse večjega števila ljudi, ki potujejo v Unijo, potrebno učinkovito upravljanje skupnih zunanjih meja Unije, da se zagotovi močna zaščita. Podaril je tudi, da mora Unija uporabiti vse razpoložljive instrumente, da pri tem podpre države članice, v ta namen pa bi bilo treba stroškovno učinkovito posodobiti integrirano upravljanje zunanjih meja, da se zagotovi pametno upravljanje meja, med drugim s sistemom vstopa/izstopa, in ga podpreti z novo agencijo za obsežne informacijske sisteme (eu-LISA).

(6) Komisija je v svojem sporočilu z dne 13. maja 2015 z naslovom „Evropska agenda o migracijah“ navedla, da se bo nova faza začela s pobudo o pametnih mejah za povečanje učinkovitosti prehodov meje, s čimer se bo olajšal prehod za veliko večino potnikov iz tretjih držav, ki potujejo v dobri veri, hkrati pa okrepil boj proti nedovoljenim migracijam z vzpostavitvijo evidence vseh čezmejnih premikov državljanov tretjih držav, in sicer ob polnem upoštevanju sorazmernosti.

(7) Da bi še dodatno izboljšali upravljanje zunanjih meja in predvsem da bi preverili spoštovanje določb o obdobju dovoljenega bivanja na ozemlju držav članic, bi bilo treba vzpostaviti SVI, in sicer za elektronsko evidentiranje časa in kraja vstopa in izstopa državljanov tretjih držav, ki jim je bil dovoljen vstop za kratkoročno bivanje na ozemlju držav članic, in izračun trajanja dovoljenega bivanja. Ta sistem bi moral nadomestiti obveznost žigosanja potnih listov državljanov tretjih držav, ki velja za vse države članice.

(8) Opredeliti je treba cilje SVI, skupine podatkov, ki jih je treba vnesti v sistem, in namene, za katere se ti uporabljajo, merila za njihov vnos, organe, pooblaščene za dostop do podatkov, podrobnejša pravila o obdelavi podatkov in varstvu osebnih podatkov ter tehnično strukturo SVI, pravila glede njegovega delovanja in uporabe ter interoperabilnosti z drugimi informacijskimi sistemi. Prav tako je treba opredeliti pristojnosti za SVI.

(9) SVI bi bilo treba uporabljati za državljane tretjih držav, ki jim je bil dovoljen vstop za kratkoročno bivanje na ozemlju držav članic. Uporabljati bi ga bilo treba tudi za državljane tretjih držav, ki jim je bil zavrnjen vstop za kratkoročno bivanje.

(10) SVI bi bilo treba uporabljati na zunanjih mejah držav članic, ki v celoti uporabljajo schengenski pravni red. Zaželeno je, da naj bi države članice, ki še ne uporabljajo v celoti schengenskega pravnega reda, začele v celoti uporabljati ta pravni red pred začetkom delovanja SVI. Vendar pa je treba v primeru, če ni mogoče odpraviti nadzora na notranjih mejah pred začetkom delovanja SVI, določiti pogoje za uporabo SVI s strani tistih držav članic, ki še ne uporabljajo v celoti določb schengenskega pravnega reda, in sprejeti določbe o delovanju in uporabi SVI na notranjih mejah, kjer še ni bilo mogoče odpraviti nadzora. Kar zadeva pogoje za delovanje SVI, bi ga bilo treba uporabljati na zunanjih mejah držav članic, ki še ne uporabljajo v celoti določb schengenskega pravnega reda, vendar pa je bilo zanje že opravljeno preverjanje po veljavnem postopku za schengensko evalvacijo in jim je bil za namene uporabe SVI dovoljen pasiven dostop do vizumskega informacijskega sistema (VIS), ustanovljenega z Odločbo Sveta 2004/512/ES (3), ter so zanje v skladu z zadevnim aktom o pristopu tudi začele veljati določbe schengenskega pravnega reda, ki se nanašajo na schengenski informacijski sistem (SIS), ustanovljen z Uredbo (ES) št. 1987/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (4). Kar zadeva določbe o delovanju in uporabi SVI s strani držav članic, ki izpolnjujejo te pogoje, bi bilo SVI treba uporabljati na vseh notranjih mejah tistih držav članic, kjer nadzor še ni bil odpravljen. Vendar pa bi bilo treba na teh mejah uporabljati posebne določbe v zvezi z delovanjem in uporabo SVI, da se čim bolj zmanjša učinek postopka mejne kontrole na teh mejah, a brez vplivanja na raven varnosti in pravilnega delovanja SVI ter brez poseganja v druge obveznosti glede nadzora meje, določene v Uredbi (EU) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta (5).

(11) Trajanje dovoljenega bivanja državljanov tretjih držav na ozemlju držav članic za namene te uredbe je določeno v veljavnem schengenskem pravnem redu.

(12) SVI bi moral vključevati avtomatizirani kalkulator. Pri izračunu celotne omejitve 90 dni v katerem koli obdobju 180 dni bi moral avtomatizirani kalkulator upoštevati bivanja na ozemlju držav članic, ki uporabljajo SVI. Pri izračunu celotne omejitve 90 dni v katerem koli obdobju 180 dni pri naslednjem vstopu državljana tretje države na ozemlje držav članic bi bilo treba upoštevati vsa podaljšanja dovoljenega bivanja. Bivanja na ozemlju držav članic, ki še ne uporabljajo SVI, bi bilo treba izračunati ločeno na podlagi žigov v potnih listinah državljanov tretjih držav.

(13) Avtomatizirani kalkulator bi moral upoštevati bivanja na ozemlju držav članic, ki še ne uporabljajo v celoti schengenskega pravnega reda, vendar uporabljajo SVI, samo za namene preverjanja spoštovanja celotne omejitve 90 dni v katerem koli obdobju 180 dni in preverjanja obdobja veljavnosti schengenskega vizuma za kratkoročno bivanje. Avtomatizirani kalkulator ne bi smel upoštevati trajanja bivanja, odobrenega na podlagi nacionalnega vizuma za kratkoročno bivanje, ki ga je izdala država članica, ki še ne uporablja v celoti schengenskega pravnega reda, vendar uporablja SVI. Pri izračunu trajanja bivanja, dovoljenega na podlagi schengenskega vizuma za kratkoročno bivanje, avtomatizirani kalkulator ne bi smel upoštevati bivanj na ozemlju držav članic, ki še ne uporabljajo v celoti schengenskega pravnega reda, vendar uporabljajo SVI.

(14) Določiti bi bilo treba natančna pravila glede odgovornosti za razvoj in delovanje SVI ter glede odgovornosti držav članic za njihovo povezavo s SVI. Za razvoj in operativno upravljanje centraliziranega SVI v skladu s to uredbo bi morala biti pristojna Evropske agencija za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov s področja svobode, varnosti in pravice, ustanovljena z Uredbo (EU) št. 1077/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (6), navedeno uredbo pa bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.

(15) Cilji SVI bi morali biti izboljšanje upravljanja zunanjih meja, preprečevanje nedovoljenega priseljevanja in lažje upravljanje migracijskih tokov. SVI bi moral zlasti in po potrebi prispevati k ugotavljanju identitete oseb, ki ne izpolnjujejo ali ne izpolnjujejo več pogojev glede trajanja dovoljenega bivanja na ozemlju držav članic. Poleg tega bi moral prispevati k preprečevanju, odkrivanju in preiskovanju terorističnih kaznivih dejanj in drugih hudih kaznivih dejanj.

(16) SVI bi moral biti sestavljen iz centralnega sistema (v nadaljnjem besedilu: centralni sistem SVI), v katerem deluje računalniško podprta osrednja podatkovna zbirka biometričnih in alfanumeričnih podatkov, nacionalnega enotnega vmesnika v vsaki državi članici, varnega komunikacijskega kanala med centralnim sistemom SVI in centralnim vizumskim informacijskim sistemom (v nadaljnjem besedilu: centralni sistem VIS) v okviru VIS, ter varne in šifrirane komunikacijske infrastrukture med centralnim sistemom SVI in nacionalnimi enotnimi vmesniki. Vse države članice bi morale svojo nacionalno mejno infrastrukturo varno povezati z nacionalnim enotnim vmesnikom. Da bi zagotovili generiranje statističnih podatkov in poročanje, bi bilo treba vzpostaviti repozitorij podatkov na centralni ravni. Da bi lahko državljani tretjih držav v vsakem trenutku preverili preostanek dovoljenega bivanja, bi bilo treba razviti spletno storitev. Spletna storitev bi morala prevoznikom omogočati tudi, da preverijo, ali so državljani tretjih držav, ki imajo schengenski vizum za kratkoročno bivanje, izdan za enkratni ali dvakratni vstop, že izkoristili število vstopov, dovoljenih na podlagi svojega vizuma. V razvojni fazi spletne storitve bi se bilo treba posvetovati z ustreznimi deležniki. Pri določitvi tehničnih specifikacij za dostop prevoznikov do portala bi bilo treba čim bolj omejiti učinek na potovanja potnikov in prevoznike. V ta namen bi bilo treba preučiti možnosti ustrezne povezave z relevantnimi sistemi.

(17) Vzpostaviti bi bilo treba interoperabilnost med SVI in VIS prek povezave s kanalom za neposredno komunikacijo med centralnima sistemoma VIS in SVI, da bi mejnim organom, ki uporabljajo SVI, omogočili vpogled v VIS za pridobivanje podatkov v zvezi z vizumi, zaradi oblikovanja ali posodobitve evidenc o vstopu/izstopu ali evidenc o zavrnitvi vstopa, jim omogočili preverjanje veljavnosti vizuma in identitete imetnika vizuma z iskanjem s prstnimi odtisi neposredno v VIS na mejah, na katerih se uporablja SVI, in jim omogočili preverjanje identitete državljanov tretjih držav, ki so izvzeti iz vizumske obveznosti, v VIS s prstnimi odtisi. Interoperabilnost bi morala mejnim organom in organom, pristojnim za izdajo vizumov, ki uporabljajo VIS, omogočiti tudi neposreden vpogled v SVI iz VIS, da bi lahko obravnavali vloge za izdajo vizumov in odločitve, povezane s temi vlogami, in omogočiti organom, pristojnim za izdajo vizumov, posodabljanje podatkov v zvezi z vizumi v SVI, če je vizum razveljavljen, preklican ali podaljšan. Uredbo (ES) št. 767/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (7) bi bilo zato treba ustrezno spremeniti. Ko zadevni organ začne ustrezni postopek, bi moralo biti pridobivanje podatkov v zvezi z vizumi iz VIS, njihov uvoz v SVI in posodabljanje podatkov iz VIS v SVI avtomatizirano. Pri vzpostavljanju interoperabilnosti med SVI in VIS bi bilo treba upoštevati načelo omejitve namena.

(18) V tej uredbi bi bilo treba določiti organe držav članic, ki se jim lahko odobri dostop do SVI zaradi vnosa, spremembe ali izbrisa podatkov ali vpogleda vanje za posebne namene SVI v obsegu, ki je potreben za izpolnjevanje njihovih nalog.

(19) Vsaka obdelava podatkov iz SVI bi morala biti sorazmerna z zastavljenimi cilji in potrebna za izpolnjevanje nalog pristojnih organov. Pristojni organi bi morali pri uporabi SVI zagotoviti spoštovanje človekovega dostojanstva in integritete oseb, katerih podatki se zahtevajo, ter ne bi smeli diskriminirati oseb na podlagi spola, barve kože, narodnosti ali socialnega porekla, genetskih značilnosti, jezika, vere ali prepričanja, političnega ali drugega mnenja, pripadnosti narodnostni manjšini, premoženja, rojstva, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti.

(20) SVI bi moral evidentirati in obdelovati alfanumerične in biometrične podatke predvsem za namene izboljšanja upravljanja zunanjih meja, preprečevanja nedovoljenega priseljevanja in lažjega upravljanja migracijskih tokov. Poleg tega bi moral biti mogoč dostop do osebnih podatkov iz SVI tudi zato, da bi prispevali k preprečevanju, odkrivanju in preiskovanju terorističnih kaznivih dejanj in drugih hudih kaznivih dejanj le pod pogoji, določenimi v tej uredbi. Uporaba biometričnih podatkov je kljub posegu v zasebnost potnikov upravičena iz dveh razlogov. Prvič, biometrični podatki so zanesljiva metoda za ugotavljanje identitete državljanov tretjih držav, ki se nahajajo na ozemlju držav članic, vendar pri sebi nimajo potnih listin ali drugih sredstev za ugotavljanje identitete, kar je običajno pri migrantih brez urejenega statusa. Drugič, biometrični podatki omogočajo zanesljivejše ujemanje podatkov o vstopu in izstopu potnikov, ki potujejo v dobri veri. Kadar se podobe obraza in podatki o prstnih odtisih uporabljajo skupaj, se lahko zmanjša število prstnih odtisov, ki jih je treba evidentirati, rezultat ugotavljanja identitete pa je enako natančen.

(21) Če je to fizično mogoče, bi morali biti v SVI evidentirani štirje prstni odtisi posameznega državljana tretje države, izvzetega iz vizumske obveznosti, da bi omogočili natančno preverjanje in ugotavljanje identitete, s čimer bi zagotovili, da državljan tretje države še ni evidentiran z drugo identiteto ali drugo potno listino, ter zagotovili, da je na voljo dovolj podatkov za zagotovitev uresničevanja ciljev SVI v vseh primerih. Preverjanje prstnih odtisov državljanov tretjih držav, ki so imetniki vizumov, bi se moralo izvajati v VIS. Podobe obraza državljanov tretjih držav, ki so izvzeti iz vizumske obveznosti, kot tudi tistih, ki so imetniki vizuma, bi bilo treba evidentirati v SVI. Prstne odtise in podobo obraza bi bilo treba uporabljati kot biometrične identifikatorje za preverjanje identitete državljanov tretjih držav, ki so bili predhodno evidentirani v SVI, dokler se njihova individualna dokumentacija ne izbriše. Nacionalni organi bi morali zaradi upoštevanja posebnosti posameznih mejnih prehodov in različnih vrst meja za vsak mejni prehod določiti, ali bi bilo treba prstne odtise in podobo obraza uporabljati kot glavni biometrični identifikator za izvajanje zahtevanih preverjanj.

(22) V okviru boja proti terorističnim kaznivim dejanjem in drugim hudim kaznivim dejanjem je potrebno, da imajo imenovani organi pri opravljanju svojih nalog najnovejše informacije. Dostop do podatkov v VIS za namene preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj se je že izkazal za uporabnega pri ugotavljanju identitete ljudi, ki so umrli nasilne smrti, ali kot pomoč preiskovalcem, da so znatno napredovali v primerih, povezanih s trgovino z ljudmi, terorizmom ali nedovoljenim prometom s prepovedanimi drogami. Dostop do podatkov iz SVI je potreben zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja terorističnih kaznivih dejanj, navedenih v Direktivi (EU) 2017/541 Evropskega parlamenta in Sveta (8), ali drugih hudih kaznivih dejanj, navedenih v Okvirnem sklepu Sveta 2002/584/PNZ (9). Podatke iz SVI, bi moralo biti mogoče uporabljati kot orodje za preverjanje identitete, kadar državljan tretje države uniči svoje dokumente in kadar imenovani organi preiskujejo kaznivo dejanje z uporabo prstnih odtisov ali podobe obraza in želijo ugotoviti identiteto. Te podatke bi moralo biti mogoče uporabljati tudi kot orodje za zbiranje dokazov s sledenjem potovanju osebe, osumljene storitve kaznivega dejanja, ali žrtve kaznivega dejanja. Zato bi morali biti podatki iz SVI pod pogoji in z omejitvami iz te uredbe na voljo imenovanim organom držav članic in Agenciji Evropske unije za sodelovanje na področju kazenskega pregona, ustanovljeni z Uredbo (EU) 2016/794 Evropskega parlamenta in Sveta (10) (v nadaljnjem besedilu: Europol). Pogoji za dostop do SVI zaradi preprečevanja, odkrivanja ali preiskovanja terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj bi morali imenovanim organom držav članic omogočati obravnavo primerov osumljencev, ki uporabljajo več identitet. S tem namenom bi moral biti mogoč dostop do SVI tudi takrat, kadar pride do dobljenega „zadetka“ med vpogledom v ustrezno zbirko podatkov še pred dostopanjem do SVI. Za namen preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj bi moralo iskanje v zbirki podatkov iz SVI veljati za sorazmerno, če obstaja prevladujoča skrb za javno varnost. Vsako iskanje mora biti ustrezno utemeljeno in sorazmerno z interesom, na katerega se sklicuje.

(23) Pravico do vpogleda v podatke iz SVI, bi morali imeti samo imenovani organi, pristojni za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj, glede katerih lahko države članice zagotovijo, da se zanje uporabljajo vse določbe iz te uredbe in iz Direktive (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta (11), pravilno uporabo navedenih določb pa lahko preverijo pristojni organi, vključno z nadzornim organom, ustanovljenim v skladu z Direktivo (EU) 2016/680.

(24) Europol ima ključno vlogo pri sodelovanju med organi držav članic na področju preiskovanja čezmejnega kriminala s spodbujanjem preprečevanja kriminala, izvajanja analiz in preiskav po vsej Uniji. Posledično bi moral imeti tudi Europol dostop do podatkov iz SVI v okviru svojih nalog in v skladu z Uredbo (EU) 2016/794. Evropski nadzornik za varstvo podatkov bi moral spremljati obdelavo podatkov s strani Europola in zagotavljati popolno skladnost z veljavnimi predpisi o varstvu podatkov.

(25) Dostop do SVI zaradi preprečevanja, odkrivanja ali preiskovanja terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj pomeni poseg v temeljni pravici posameznika do spoštovanja zasebnega življenja in varstva osebnih podatkov oseb, katerih osebni podatki se obdelujejo v SVI. Vsak takšen poseg mora biti v skladu s pravom, ki mora biti dovolj natančno opredeljeno, da posameznikom omogoči prilagoditev vedenja, prav tako pa mora posameznike ščititi pred samovoljo ter dovolj jasno navesti obseg prostega preudarka, poverjenega pristojnim organom, in način njegovega uveljavljanja. Vsak poseg v navedene temeljne pravice mora biti omejen na to, kar je v demokratični družbi nujno za zaščito upravičenega in sorazmernega interesa, ter mora biti sorazmeren z upravičenim ciljem, ki ga zasleduje.

(26) Primerjava podatkov na podlagi daktiloskopskih sledi, ki jih je mogoče najti na kraju kaznivega dejanja (v nadaljnjem besedilu: sledi prstnih odtisov), je bistvena na področju policijskega sodelovanja. Možnost primerjave sledi prstnih odtisov s podatki o prstnih odtisih, shranjenimi v SVI, kadar obstajajo utemeljeni razlogi za domnevo, da bi bil storilec ali žrtev kaznivega dejanja lahko evidentiran v SVI, je potrebna za preprečevanje, odkrivanje ali preiskovanje terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj s strani imenovanih organov držav članic, kadar so na primer sledi prstnih odtisov edini dokazi na kraju kaznivega dejanja.

(27) Imenovati je treba pristojne organe držav članic in centralne točke dostopa, prek katerih se zahteva dostop do podatkov iz SVI, ter voditi evidenco operativnih enot, ki so v okviru imenovanih organov pooblaščene, da zahtevajo takšen dostop za posebne namene preprečevanja, odkrivanja ali preiskovanja terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj.

(28) Zahteve za dostop do podatkov iz SVI bi morale vložiti operativne enote v okviru imenovanih organov pri centralni točki dostopa in bi morale biti ustrezno utemeljene. Operativne enote v okviru imenovanih organov, ki so pooblaščene, da zahtevajo dostop do podatkov iz SVI, ne bi smele opravljati funkcije organa, pristojnega za preverjanje. Centralna točka dostopa bi morala biti telo ali subjekt, ki v skladu z nacionalnim pravom lahko opravlja javno funkcijo in katerega osebje bi moralo biti z vidika kakovosti in številčnosti zmožno učinkovito preverjati, ali so v vsakem primeru izpolnjeni pogoji za zahtevanje dostopa do SVI. Centralne točke dostopa bi morale biti neodvisne od imenovanih organov in odgovorne, da neodvisno zagotavljajo strogo izpolnjevanje pogojev za dostop, kot so določeni v tej uredbi. V nujnih primerih, kadar je predčasen dostop do podatkov potreben zaradi odziva na posebno in dejansko nevarnost, povezano s terorističnimi kaznivimi dejanji ali drugimi hudimi kaznivimi dejanji, bi morala biti centralna točka dostopa sposobna zahtevo obdelati takoj in preverjanje opraviti naknadno.

(29) Da bi zaščitili osebne podatke in preprečili sistematična iskanja, bi bilo treba podatke iz SVI obdelovati le v določenih primerih ter zaradi preprečevanja, odkrivanja ali preiskovanja terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj. Imenovani organi in Europol bi morali dostop do SVI zahtevati le, če imajo utemeljene razloge za domnevo, da bodo s takšnim dostopom dobili informacije, ki jim bodo znatno pomagale pri preprečevanju, odkrivanju ali preiskovanju terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj.

(30) Poleg tega bi bilo treba dostop do SVI zaradi ugotavljanja identitete neznanih osumljencev, storilcev ali žrtev terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj dovoliti le pod pogojem, da so že bila izvedena iskanja v nacionalnih zbirkah podatkov držav članic in je bilo poleg tega v celoti izvedeno iskanje s sistemi za avtomatizirano identifikacijo prstnih odtisov vseh drugih držav članic v skladu s Sklepom Sveta 2008/615/PNZ (12) ali da iskanje ni bilo v celoti izvedeno v dveh dneh od njegovega začetka.

(31) Države članice bi morale za učinkovito primerjavo in izmenjavo osebnih podatkov v celoti izvajati in uporabljati veljavne mednarodne sporazume, pa tudi veljavno pravo Unije o izmenjavi osebnih podatkov, zlasti Sklep 2008/615/PNZ.

(32) Osebne podatke, ki so shranjeni v SVI, bi bilo treba v sistemu hraniti le toliko časa, kot je nujno potrebno za namene, za katere se podatki obdelujejo. Dovolj je, da se podatki v zvezi z državljani tretjih držav, ki so spoštovali roke glede trajanja dovoljenega bivanja, zaradi upravljanja meja hranijo v SVI tri leta, da državljanov tretjih držav pred iztekom navedenega obdobja ne bo treba ponovno evidentirati v SVI. S triletnim obdobjem hrambe podatkov se bo zmanjšala potreba po pogostem ponovnem evidentiranju, kar bo koristilo tudi vsem potnikom, saj se bo zmanjšal povprečni čas, potreben za prehod meje, pa tudi čakalna doba na mejnih prehodih. Tudi za potnika, ki na ozemlje držav članic vstopi le enkrat, bo to, da drugih potnikov, ki so že evidentirani v SVI, pred iztekom tega triletnega obdobja hrambe podatkov ne bo treba ponovno evidentirati, pomenilo krajšo čakalno dobo na mejnem prehodu. Triletno obdobje hrambe podatkov je potrebno tudi zato, da se olajšajo in pospešijo prehodi meje, vključno z uporabo avtomatiziranih in samopostrežnih sistemov. Prav tako bi bilo primerno določiti triletno hrambo podatkov za državljane tretjih držav, ki jim je bil zavrnjen vstop za kratkoročno bivanje. Vsak par evidenc o vstopu/izstopu državljanov tretjih držav, ki so družinski člani državljanov Unije, za katere se uporablja Direktiva 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta (13), ali državljanov tretjih držav, ki imajo pravico do prostega gibanja v skladu s pravom Unije, in nimajo dovoljenja za prebivanje na podlagi navedene direktive, bi bilo treba hraniti največ eno leto po datumu izstopa z ozemlja držav članic, povezanega z navedeno evidenco. Po izteku ustreznega obdobja hrambe podatkov bi bilo treba podatke samodejno izbrisati.

(33) Podatke o državljanih tretjih držav, ki v obdobju dovoljenega bivanja ne izstopijo z ozemlja držav članic, je treba hraniti pet let, in sicer zaradi podpore pri ugotavljanju identitete in postopku vračanja. Po petih letih bi bilo treba te podatke samodejno izbrisati, razen če obstajajo razlogi, da se jih izbriše že prej.

(34) Osebne podatke državljanov tretjih držav, ki so spoštovali trajanje dovoljenega bivanja, in državljanov tretjih držav, ki jim je bil vstop za kratkoročno bivanje zavrnjen, je treba hraniti tri leta, osebne podatke državljanov tretjih držav, ki v obdobju dovoljenega bivanja niso izstopili z ozemlja držav članic, pa pet let, da lahko mejni policist izvede potrebno analizo tveganja, ki jo zahteva Uredba (EU) 2016/399, preden potniku dovoli vstop na ozemlje držav članic. V okviru obdelave vlog za izdajo vizuma na konzularnih predstavništvih je treba preučiti tudi potovalno zgodovino prosilca, da se oceni uporaba predhodno izdanih vizumov in preveri, ali je spoštoval pogoje glede bivanja. Žigosanje potnih listov bo nadomestil vpogled v SVI. Potovalna zgodovina, ki je na voljo v SVI, bi zato morala zajemati obdobje, ki zadostuje za izdajo vizuma. Pri izvajanju analiz tveganja na meji in pri obdelavi vlog za izdajo vizuma bi bilo treba preveriti potovalno zgodovino državljanov tretjih držav, da se ugotovi, ali so v preteklosti prekoračili najdaljše dovoljeno trajanje bivanja. Zato je treba osebne podatke državljanov tretjih držav, ki v obdobju dovoljenega bivanja ne izstopijo z ozemlja držav članic, hraniti daljše obdobje, in sicer pet let, v primerjavi z državljani tretjih držav, ki so spoštovali trajanje dovoljenega bivanja, in državljani tretjih držav, ki jim je bil vstop za kratkoročno bivanje zavrnjen.

(35) Določiti bi bilo treba pravila glede odgovornosti držav članic za škodo, ki bi izhajala iz kakršne koli kršitve te uredbe.

(36) Brez poseganja v podrobnejša pravila glede obdelave osebnih podatkov iz te uredbe bi se za obdelavo osebnih podatkov, ki jo ob uporabi te uredbe izvajajo države članice, morala uporabljati Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta (14), razen če to obdelavo izvajajo imenovani organi držav članic ali centralne točke dostopa držav članic zaradi preprečevanja, preiskovanja ali odkrivanja terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj.

(37) Brez poseganja v podrobnejša pravila glede uporabe osebnih podatkov iz te uredbe se za obdelavo osebnih podatkov, ki jih pristojni organi držav članic obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja ali odkrivanja terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj v skladu s to uredbo, uporabljajo nacionalni zakoni in predpisi, tudi upravni, sprejeti v skladu z Direktivo (EU) 2016/680.

(38) Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (15) bi se morala uporabljati za dejavnosti institucij ali organov Unije pri izvajanju njihovih nalog v vlogi odgovornega subjekta za operativno upravljanje SVI.

(39) Osebni podatki, ki jih država članica pridobi v skladu s to uredbo, se ne bi smeli posredovati ali dajati na voljo kateri koli tretji državi, mednarodni organizaciji ali zasebnemu subjektu s sedežem v Uniji ali zunaj nje. Kot izjema od tega pravila pa bi moralo biti mogoče posredovati takšne osebne podatke tretji državi ali mednarodni organizaciji, če je takšno posredovanje potrebno zaradi zagotavljanja pomoči pri ugotavljanju identitete državljana tretje države v zvezi z njegovo vrnitvijo in se pri tem upoštevajo strogi pogoji. Če ni bil sprejet sklep o ustreznosti varstva v obliki izvedbenega akta na podlagi Uredbe (EU) 2016/679 ali ustrezni zaščitni ukrepi, ki veljajo za posredovanje v skladu z navedeno uredbo, bi moralo biti mogoče, da se za namene vračanja podatki iz SVI lahko izjemoma posredujejo tretji državi ali mednarodni organizaciji, samo če je to potrebno zaradi pomembnih razlogov javnega interesa, kot je določeno v navedeni uredbi.

(40) Osebne podatke, ki jih države članice pridobijo v skladu s to uredbo, bi moralo biti mogoče posredovati tretji državi tudi v izjemno nujnem primeru, če obstaja neposredna nevarnost, povezana s terorističnim kaznivim dejanjem, ali kadar obstaja neposredna nevarnost za življenje ljudi, povezana s hudim kaznivim dejanjem. Neposredno nevarnost za življenje ljudi bi bilo treba razlagati tako, da vključuje nevarnost, ki je posledica hudega kaznivega dejanja, storjenega proti določeni osebi, kot je huda telesna poškodba, nedovoljena trgovina s človeškimi organi in tkivi, ugrabitev, protipraven odvzem prostosti in jemanje talcev, spolno izkoriščanje otrok in otroška pornografija ter posilstvo. Takšne podatke bi moralo biti dovoljeno posredovali tretji državi samo, če je zagotovljeno vzajemno posredovanje informacij o evidencah o vstopu/izstopu, ki jih ima tretja država prosilka, državam članicam, ki uporabljajo SVI. Pristojni organi držav članic, katerih imenovani organi imajo dostop do SVI v skladu s to uredbo, bi morali imeti možnost, da posredujejo podatke iz SVI državam članicam, ki ne uporabljajo SVI, in državam članicam, za katere se ne uporablja ta uredba. Takšno posredovanje informacij bi moralo biti mogoče samo na podlagi ustrezno utemeljene zahteve in omejeno na primere, v katerih je potrebno zaradi preprečevanja, odkrivanja ali preiskave terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj. Država članica, ki uporablja SVI, bi morala imeti možnost, da posreduje takšne informacije samo, če je zagotovljeno vzajemno posredovanje informacij o evidencah o vstopu/izstopu, ki jih ima država članica prosilka, državam članicam, ki uporabljajo SVI. Za vsako naknadno obdelavo podatkov, pridobljenih iz SVI, se uporablja Direktiva (EU) 2016/680.

(41) V vsaki državi članici bi nadzorni organ, ustanovljen v skladu z Uredbo (EU) 2016/679, moral spremljati zakonitost obdelave osebnih podatkov s strani držav članic, Evropski nadzornik za varstvo podatkov pa bi moral spremljati dejavnosti institucij in organov Unije v zvezi z obdelavo osebnih podatkov. Evropski nadzornik za varstvo podatkov in nadzorni organi bi morali medsebojno sodelovati pri spremljanju SVI.

(42) V vsaki državi članici bi nadzorni organ, ustanovljen v skladu z Direktivo (EU) 2016/680, bi morali spremljati zakonitost obdelave osebnih podatkov s strani držav članic zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj.

(43) Poleg določb o informacijah, ki jih je treba zagotoviti v skladu z Uredbo (EU) 2016/679, bi bilo treba državljanom tretjih držav, katerih osebni podatki se bodo vnesli v SVI, zagotoviti ustrezne informacije v zvezi z vnosom teh podatkov. Te informacije bi morale zagotoviti države članice v pisni obliki, na kakršen koli ustrezen način, vključno z letaki, plakati ali katerimi koli drugimi ustreznimi elektronskimi sredstvi.

(44) Da bi zagotovili učinkovito spremljanje izvajanja te uredbe, bi bilo treba to uredbo ocenjevati v rednih časovnih presledkih.

(45) Države članice bi morale določiti pravila o kaznih, ki se uporabljajo za kršitve določb te uredbe, in zagotoviti njihovo izvajanje.

(46) Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (16).

(47) Ker ciljev te uredbe, in sicer vzpostavitve SVI ter določitve skupnih obveznosti, pogojev in postopkov za uporabo podatkov, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi obsega in učinka predlaganega ukrepa lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji (PEU). V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev.

(48) Po začetku delovanja SVI bi bilo treba spremeniti Konvencijo o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah (17) (v nadaljnjem besedilu: Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma), glede dvostranskih sporazumov, ki jih sklenejo države članice, in glede dovoljenega trajanja bivanja za državljane tretjih držav, izvzete iz vizumske obveznosti, ki presega 90 dni v katerem koli obdobju 180 dni. Komisija bi morala v splošno oceno SVI vključiti oceno uporabe dvostranskih sporazumov držav članic. Moralo bi biti mogoče, da Komisija v prvo ocenjevalno poročilo vključi možnosti glede postopne ukinitve takih dvostranskih sporazumov in njihove nadomestitve z instrumentom Unije.

(49) Predvideni stroški SVI so nižji kot proračun, ki je za pametne meje namenjen v okviru Uredbe (EU) št. 515/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (18). V skladu s tem bi morala Komisija po sprejetju te uredbe z delegiranim aktom, določenim v Uredbi (EU) št. 515/2014, prerazporediti znesek, ki je trenutno namenjen razvoju informacijskih sistemov za podporo upravljanja migracijskih tokov na zunanjih mejah.

(50) Ta uredba ne posega v Direktivo 2004/38/ES.

(51) V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen PEU in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja. Ker ta uredba nadgrajuje schengenski pravni red, se Danska v skladu s členom 4 navedenega protokola v šestih mesecih od dne, ko Svet sprejme to uredbo, odloči, ali jo bo prenesla v svoje nacionalno pravo.

(52) Ta uredba predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerih Združeno kraljestvo v skladu s Sklepom Sveta 2000/365/ES ne sodeluje (19); Združeno kraljestvo torej ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanj ni zavezujoča in se v njem ne uporablja.

(53) Ta uredba predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerih Irska v skladu s Sklepom Sveta 2002/192/ES ne sodeluje (20); Irska torej ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja.

(54) Ta uredba za Islandijo in Norveško predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Svetom Evropske unije ter Republiko Islandijo in Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda (21), ki spadajo na področje iz točke A člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES (22).

(55) Ta uredba za Švico predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda (23), ki spadajo na področje iz točke A člena 1 Sklepa 1999/437/ES, v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2008/146/ES (24) in člena 3 Sklepa Sveta 2008/149/PNZ (25).

(56) Ta uredba za Lihtenštajn predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda (26), ki spadajo na področje iz točke A člena 1 Sklepa 1999/437/ES v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2011/350/EU (27) in členom 3 Sklepa Sveta 2011/349/EU (28).

(57) Za Ciper, Bolgarijo, Romunijo in Hrvaško določbe iz te uredbe glede SIS in VIS, predstavljajo določbe, ki temeljijo na schengenskem pravnem redu oziroma so z njim kako drugače povezane v smislu člena 3(2) Akta o pristopu iz leta 2003, člena 4(2) Akta o pristopu iz leta 2005 oziroma člena 4(2) Akta o pristopu iz leta 2011, ki jih je treba brati v povezavi s sklepi Sveta 2010/365/EU (29), (EU) 2017/733 (30) in (EU) 2017/1908 (31). Poleg tega je za delovanje SVI potrebno omogočiti pasivni dostop do VIS in zagotoviti, da so te države začele izvajati vse določbe schengenskega pravnega reda v zvezi s SIS, v skladu z zadevnimi sklepi Sveta. Ti pogoji so lahko izpolnjeni šele potem, ko je uspešno zaključeno preverjanje po veljavnem postopku za schengensko evalvacijo. Zato bi morale SVI uporabljati samo tiste države članice, ki izpolnjujejo navedene pogoje ob začetku delovanja SVI. Države članice, ki SVI ne uporabljajo od začetka njegovega delovanja, bi morale biti povezane s SVI po postopku, določenem v tej uredbi, takoj ko so izpolnjeni vsi navedeni pogoji

(58) Opravljeno je bilo posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov v skladu s členom 28(2) Uredbe (ES) št. 45/2001, ki je podal mnenje 21. septembra 2016.

(59) V tej uredbi so določena stroga pravila glede dostopa do SVI in potrebni zaščitni ukrepi za tak dostop. V njej so določene tudi pravice posameznikov do dostopa, popravka, dopolnitve, izbrisa in pravnega varstva, zlasti pravica do sodnega varstva, in nadzor obdelave podatkov s strani neodvisnih javnih organov. V tej uredbi so torej spoštovane temeljne pravice in upoštevana načela, priznana z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti pravica do človekovega dostojanstva, prepoved suženjstva in prisilnega dela, pravica do svobode in varnosti, spoštovanje zasebnega in družinskega življenja, varstvo osebnih podatkov, pravica do nediskriminacije, pravice otroka, pravice starejših, vključenost invalidov in pravica do učinkovitega pravnega sredstva in poštenega sojenja.

(60) Ta uredba ne posega v obveznosti, ki izhajajo iz Ženevske konvencije z dne 28. julija 1951 o statusu beguncev, kakor je bila dopolnjena z Newyorškim protokolom z dne 31. januarja 1967 –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Predmet urejanja

1. S to uredbo se vzpostavlja „sistem vstopa/izstopa“ (SVI) za:

(a) evidentiranje in shranjevanje datuma, časa ter kraja vstopa in izstopa državljanov tretjih držav, ki prehajajo meje držav članic, na katerih se uporablja SVI;

(b) izračun trajanja dovoljenega bivanja teh državljanov tretjih držav;

(c) izdajanje opozoril državam članicam, ko se dovoljeno bivanje izteče; in

(d) evidentiranje in shranjevanje datuma, časa in kraja zavrnitve vstopa državljanov tretjih držav, ki jim je bil zavrnjen vstop za kratkoročno bivanje, ter za evidentiranje organa države članice, ki je vstop zavrnil, in razlogov za zavrnitev.

2. Zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj so v tej uredbi določeni tudi pogoji, pod katerimi lahko imenovani organi držav članic in Europol pridobijo dostop do SVI zaradi vpogleda.

Člen 2

Področje uporabe

1. Ta uredba se uporablja za:

(a) državljane tretjih držav, ki jim je bil dovoljen vstop za kratkoročno bivanje na ozemlju držav članic in pri katerih je treba ob prehajanju meja, na katerih se uporablja SVI, opraviti mejno kontrolo v skladu z Uredbo (EU) 2016/399; in

(b) državljane tretjih držav – pri vstopu na ozemlje držav članic in izstopu s tega ozemlja – ki: (i) so družinski člani državljana Unije, za katerega se uporablja Direktiva 2004/38/ES, ali državljana tretje države, ki na podlagi sporazuma med Unijo in njenimi državami članicami na eni strani in tretjo državo na drugi strani uživa pravico do prostega gibanja, enakovredno pravici državljanov Unije; in (ii) nimajo dovoljenja za prebivanje na podlagi Direktive 2004/38/ES ali dovoljenja za prebivanje na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 1030/2002 (32).

2. Ta uredba se uporablja tudi za državljane tretjih držav, ki jim je zavrnjen vstop za kratkoročno bivanje na ozemlje držav članic v skladu s členom 14 Uredbe (EU) 2016/399.

3. Ta uredba se ne uporablja za:

(a) državljane tretjih držav, ki so družinski člani državljana Unije, za katerega se uporablja Direktiva 2004/38/ES, in ki imajo dovoljenje za prebivanje na podlagi navedene direktive, ne glede na to, ali tega državljana Unije spremljajo oziroma se mu pridružijo;

(b) državljane tretjih držav, ki so družinski člani državljana tretje države, ne glede na to, ali tega državljana tretje države spremljajo oziroma se mu pridružijo, kadar: (i) ta državljan tretje države na podlagi sporazuma med Unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter tretjo državo na drugi strani uživa pravico do prostega gibanja, enakovredno pravici državljanov Unije; in (ii) imajo ti državljani tretjih držav dovoljenje za prebivanje na podlagi Direktive 2004/38/ES ali dovoljenje za prebivanje na podlagi Uredbe (ES) št. 1030/2002;

(c) imetnike dovoljenj za prebivanje iz točke 16 člena 2 Uredbe (EU) 2016/399, ki niso zajeti v točkah (a) in (b) tega odstavka;

(d) državljane tretjih držav, ki uveljavljajo pravico do mobilnosti v skladu z Direktivo 2014/66/EU Evropskega parlamenta in Sveta (33) ali Direktivo (EU) 2016/801 Evropskega parlamenta in Sveta (34);

(e) imetnike vizumov za dolgoročno bivanje;

(f) državljane Andore, Monaka in San Marina ter imetnike potnega lista, ki ga je izdala Vatikanska mestna država;

(g) osebe ali kategorije oseb, ki so izvzete iz mejne kontrole ali uživajo ugodnosti na podlagi posebnih pravil v zvezi z mejno kontrolo iz točke (g) člena 6a(3) Uredbe (EU) 2016/399;

(h) osebe ali kategorije oseb iz točk (h), (i), (j) in (k) člena 6a(3) Uredbe (EU) 2016/399.

4. Določbe te uredbe, ki se nanašajo na izračun trajanja dovoljenega bivanja in izdajanje opozoril državam članicam, ko se dovoljeno bivanje izteče, se ne uporabljajo za državljane tretjih držav, ki:

(a) so družinski člani državljana Unije, za katerega se uporablja Direktiva 2004/38/ES, ali državljana tretje države, ki na podlagi sporazuma med Unijo in njenimi državami članicami na eni strani in tretjo državo na drugi strani uživa pravico do prostega gibanja, enakovredno pravici državljanov Unije; in

(b) nimajo dovoljenja za prebivanje na podlagi Direktive 2004/38/ES ali dovoljenja za prebivanje na podlagi Uredbe (ES) št. 1030/2002.

Člen 3

Opredelitev pojmov

1. V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(1) „zunanje meje“ pomeni zunanje meje, kakor so opredeljene v točki 2 člena 2 Uredbe (EU) 2016/399;

(2) „notranje meje“ pomeni notranje meje, kakor so opredeljene v točki 1 člena 2 Uredbe (EU) 2016/399;

(3) „mejni organ“ pomeni mejnega policista, ki v skladu z nacionalno zakonodajo izvaja mejno kontrolo, kot je opredeljena v točki 11 člena 2 Uredbe (EU) 2016/399;

(4) „organ, pristojen za priseljevanje“ pomeni pristojni organ, ki je v skladu z nacionalnim pravom odgovoren za eno ali več od naslednjega: (a) preverjanje na ozemlju držav članic, ali so izpolnjeni pogoji za vstop na ozemlje držav članic ali za bivanje na njem; (b) preučevanje pogojev in sprejemanje odločitev v zvezi s prebivanjem državljanov tretjih držav na ozemlju držav članic, kolikor ta organ ni „organ za presojo“, kot je opredeljen v točki (f) člena 2 Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta (35), ter, kadar je ustrezno, za svetovanje v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 377/2004 (36); (c) vračanje državljanov tretjih držav v tretjo državo izvora ali tranzita;

(5) „organ, pristojen za izdajo vizumov“ pomeni organ, pristojen za izdajo vizumov, kakor je opredeljen v točki 3 člena 4 Uredbe (ES) št. 767/2008;

(6) „državljan tretje države“ pomeni vsako osebo, ki ni državljan Unije v smislu člena 20(1) PDEU, razen oseb, ki na podlagi sporazumov med Unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter tretjimi državami na drugi strani uživajo pravico do prostega gibanja, enakovredno pravici državljanov Unije do prostega gibanja;

(7) „potna listina“ pomeni potni list ali drug enakovreden dokument, s katerim je imetnik upravičen do prehoda zunanjih meja in v katerega se lahko pritrdi vizum;

(8) „kratkoročno bivanje“ pomeni bivanja na ozemlju držav članic, ki trajajo največ 90 dni v katerem koli obdobju 180 dni, kot je navedeno v členu 6(1) Uredbe (EU) 2016/399;

(9) „vizum za kratkoročno bivanje“ pomeni vizum, kakor je opredeljen v točki (a) točke 2 člena 2 Uredbe (ESU) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (37);

(10) „nacionalni vizum za kratkoročno bivanje“ pomeni dovoljenje, ki ga izda država članica, ki še ne uporablja v celoti določb schengenskega pravnega reda, in sicer za načrtovano bivanje na ozemlju te države članice, ki traja največ 90 dni v katerem koli obdobju 180 dni;

(11) „dovoljeno bivanje“ pomeni natančno število dni, ko sme državljan tretje države zakonito bivati na ozemlju držav članic, z začetkom od datuma vstopa v skladu z veljavnimi določbami;

(12) „odgovorna država članica“ pomeni državo članico, ki je vnesla podatke v SVI;

(13) „preverjanje“ pomeni postopek primerjave sklopov podatkov zaradi potrjevanja zatrjevane identitete osebe (preverjanje s primerjanjem z enim vzorcem);

(14) „ugotavljanje identitete“ pomeni postopek ugotavljanja identitete osebe s primerjanjem več sklopov podatkov v zbirki podatkov (preverjanje s primerjanjem z več vzorci);

(15) „alfanumerični podatki“ pomeni podatke, ki so predstavljeni s črkami, številkami, posebnimi znaki, razmiki med znaki in z ločili;

(16) „podatki o prstnih odtisih“ pomeni podatke, povezane s štirimi prstnimi odtisi, in sicer kazalca, sredinca, prstanca in mezinca na desni roki, kadar ta roka ni na voljo, pa na levi roki;

(17) „podoba obraza“ pomeni digitalno sliko obraza;

(18) „biometrični podatki“ pomeni podatke o prstnih odtisih in podobo obraza;

(19) „oseba, ki je prekoračila obdobje dovoljenega bivanja“ pomeni državljana tretje države, ki ne izpolnjuje ali ne izpolnjuje več pogojev glede trajanja dovoljenega kratkoročnega bivanja na ozemlju držav članic;

(20) „eu-LISA“ pomeni Evropsko agencijo za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov na področju svobode, varnosti in pravice, ustanovljeno z Uredbo (EU) št. 1077/2011;

(21) „nadzorni organi“ pomeni nadzorni organ, ustanovljen v skladu s členom 51(1) Uredbe (EU) 2016/679, oziroma nadzorni organ, ustanovljen v skladu s členom 41(1) Direktive (EU) 2016/680;

(22) „podatki iz SVI“ pomeni vse podatke, shranjene v centralnem sistemu SVI v skladu s členom 14 in členi 16 do 20;

(23) „preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj“ pomeni preprečevanje, odkrivanje ali preiskovanje terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj;

(24) „teroristično kaznivo dejanje“ pomeni kaznivo dejanje po nacionalnem pravu, ki ustreza ali je enakovredno enemu izmed kaznivih dejanj iz Direktive (EU) 2017/541;

(25) „hudo kaznivo dejanje“ pomeni kaznivo dejanje, ki ustreza ali je enakovredno enemu izmed kaznivih dejanj iz člena 2(2) Okvirnega Sklepa 2002/584/PNZ, če se po nacionalnem pravu kaznuje z zaporno kaznijo ali ukrepom odvzema prostosti z najvišjo zagroženo kaznijo najmanj treh let;

(26) „imenovani organ“ pomeni organ, ki ga država članica imenuje na podlagi člena 29 kot odgovornega za preprečevanje, odkrivanje ali preiskovanje terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj;

(27) „samopostrežni sistem“ pomeni samopostrežni sistem, kakor je opredeljen v točki 23 člena 2 Uredbe (EU) 2016/399;

(28) „elektronski prehod“ pomeni elektronski prehod, kakor je opredeljen v točki 24 člena 2 Uredbe (EU) 2016/399;

(29) „stopnja neuspelih vpisov“ (FTER) pomeni delež evidentiranj, pri katerih vneseni biometrični podatki niso dovolj kakovostni;

(30) „stopnja napačne pozitivne identifikacije“ (FPIR) pomeni delež dobljenih ujemanj pri iskanju biometričnih podatkov, ki se ne nanašajo na preverjanega potnika;

(31) „stopnja napačne negativne identifikacije“ (FNIR) pomeni delež zgrešenih ujemanj pri iskanju biometričnih podatkov, čeprav so bili potnikovi biometričnimi podatki evidentirani.

2. Izrazi, opredeljeni v členu 4 Uredbe (EU) 2016/679, imajo v tej uredbi enak pomen, kolikor organi držav članic osebne podatke obdelujejo za namene iz člena 6(1) te uredbe.

3. Izrazi, opredeljeni v členu 3 Direktive (EU) 2016/680, imajo v tej uredbi enak pomen, kolikor organi držav članic osebne podatke obdelujejo za namene iz člena 6(2) te uredbe.

Člen 4

Meje, na katerih se uporablja SVI, in uporaba SVI na teh mejah

1. SVI se uporablja na zunanjih mejah.

2. Države članice, ki schengenski pravni red uporabljajo v celoti, uvedejo SVI na svojih notranjih mejah z državami članicami, ki schengenskega pravnega reda še ne uporabljajo v celoti, a uporabljajo SVI.

3. Države članice, ki schengenski pravni red uporabljajo v celoti, in države članice, ki schengenskega pravnega reda še ne uporabljajo v celoti, a uporabljajo SVI, uvedejo SVI na svojih notranjih mejah z državami članicami, ki schengenskega pravnega reda še ne uporabljajo v celoti in ne uporabljajo SVI.

4. Države članice, ki schengenskega pravnega reda še ne uporabljajo v celoti, vendar uporabljajo SVI, uvedejo SVI na svojih notranjih mejah, kot so opredeljene v točkah (b) in (c) člena 2(1) Uredbe (EU) 2016/399.

5. Z odstopanjem od tretjega in četrtega pododstavka člena 23(2) ter od člena 27, država članica, ki še ne uporablja schengenskega pravnega reda v celoti, vendar uporablja SVI, uvede SVI brez biometričnih funkcij na svojih kopenskih notranjih mejah z državo članico, ki schengenskega pravnega reda še ne uporablja v celoti, vendar uporablja SVI. Na teh notranjih mejah se, kadar državljan tretje države še ni evidentiran v SVI, oblikuje individualna dokumentacija brez evidentiranja biometričnih podatkov. Biometrični podatki se dodajo na naslednjem mejnem prehodu, kjer se SVI uporablja z biometričnimi funkcijami.

Člen 5

Vzpostavitev SVI

eu-LISA razvije SVI in zagotovi njegovo operativno upravljanje, vključno s funkcijami za obdelavo biometričnih podatkov iz točke (d) člena 16(1) in točk (b) in (c) člena 17(1), kakor tudi ustrezno varnost SVI.

Člen 6

Cilji SVI

1. Cilji SVI so, da se z evidentiranjem in hrambo podatkov v SVI in z zagotavljanjem dostopa državam članicam do takih podatkov:

(a) izboljša učinkovitost mejne kontrole z izračunom in spremljanjem trajanja dovoljenega bivanja pri vstopu in izstopu državljanov tretjih držav, ki jim je bil dovoljen vstop za kratkoročno bivanje;

(b) zagotavlja pomoč pri ugotavljanju identitete državljanov tretjih držav, ki ne izpolnjujejo ali ne izpolnjujejo več pogojev za vstop na ozemlje držav članic ali za kratkoročno bivanje na njem;

(c) omogoča ugotavljanje identitete in odkrivanje oseb, ki so prekoračile obdobje dovoljenega bivanja, in pristojnim nacionalnim organom držav članic omogoča, da sprejmejo ustrezne ukrepe;

(d) omogoči elektronsko preverjanje zavrnitev vstopa v SVI;

(e) omogoči avtomatizacija mejne kontrole za državljane tretjih držav;

(f) organom, pristojnim za izdajo vizumov, omogoči dostop do informacij o zakoniti rabi predhodno izdanih vizumov;

(g) državljane tretjih držav obvešča o trajanju njihovega dovoljenega bivanja;

(h) zbirajo statistični podatki o vstopih in izstopih, zavrnitvah vstopov in prekoračitvah obdobja dovoljenega bivanja državljanov tretjih držav, da se izboljša ocenjevanje tveganja prekoračitve obdobja dovoljenega bivanja in podpre oblikovanje migracijske politike Unije na podlagi dokazov;

(i) preprečujejo zlorabe identitete in zlorabe potnih listin;

2. Cilji SVI so, da se z omogočanjem dostopa imenovanim organom v skladu s pogoji iz te uredbe:

(a) prispeva k preprečevanju, odkrivanju in preiskovanju terorističnih kaznivih dejanj in drugih hudih kaznivih dejanj;

(b) omogoča pridobivanje informacij za preiskave, povezane s terorističnimi kaznivimi dejanji ali drugimi hudimi kaznivimi dejanji, vključno z ugotavljanjem identitete storilcev, osumljencev in žrtev teh kaznivih dejanj, ki so prešli zunanje meje.

3. SVI podpira države članice, če je to ustrezno, pri uporabi njihovih nacionalnih programov za poenostavitev, vzpostavljenih v skladu členom 8d Uredbe (EU) 2016/399, da bi poenostavili prehajanje meja za državljane tretjih držav z:

(a) omogočanjem, da imajo pristojni nacionalni organi iz člena 8d Uredbe (EU) 2016/399 dostop do informacij o predhodnih kratkoročnih bivanjih ali zavrnitvah vstopa za namene obravnave vlog za dostop do nacionalnih programov za poenostavitev ter sprejetje odločitev iz člena 25 te uredbe;

(b) obveščanjem mejnih organov o odobritvi dostopa do nacionalnega programa za poenostavitev.

Člen 7

Tehnična struktura SVI

1. SVI sestavljajo:

(a) centralni sistem (v nadaljnjem besedilu: centralni sistem SVI);

(b) nacionalni enotni vmesnik v vsaki državi članici, ki temelji na skupnih tehničnih specifikacijah in je enak za vse države članice ter omogoča povezavo centralnega sistema SVI in nacionalnih mejnih infrastruktur v državah članicah na varen način;

(c) varni komunikacijski kanal med centralnim sistemom SVI in centralnim sistemom VIS;

(d) komunikacijska infrastruktura med centralnim sistemom SVI in nacionalnimi enotnimi vmesniki, ki mora biti varna in šifrirana;

(e) spletna storitev iz člena 13;

(f) repozitorij podatkov, ustanovljen na centralni ravni, kot je navedeno v členu 63(2).

2. Centralni sistem SVI gosti agencija eu-LISA na svojih tehničnih mestih. Zagotavlja funkcionalnosti iz te uredbe v skladu s pogoji glede razpoložljivosti, kakovosti in hitrosti v skladu s členom 37(3).

3. Brez poseganja v Odločbo Komisije 2008/602/ES (38), imata komunikacijska infrastruktura SVI in komunikacijska infrastruktura VIS iz člena 1(2) Odločbe Sveta 2004/512/ES določene skupne komponente strojne in programske opreme. Zagotovi se logično ločevanje podatkov iz VIS in podatkov iz SVI.

Člen 8

Interoperabilnost z VIS

1. eu-LISA vzpostavi varen komunikacijski kanal med centralnim sistemom SVI in centralnim sistemom VIS, da se omogoči interoperabilnost med SVI in VIS. Neposreden vpogled iz SVI v VIS in obratno je mogoč le, če je tako določeno v tej uredbi in Uredbi (ES) št. 767/2008. Ko zadevni organ začne ustrezni postopek, mora biti pridobivanje podatkov v zvezi z vizumi iz VIS, njihov uvoz v SVI in posodabljanje podatkov iz VIS v SVI avtomatizirano.

2. Interoperabilnost mejnim organom, ki uporabljajo SVI, omogoči vpogled iz SVI v VIS zaradi:

(a) pridobivanja podatkov v zvezi z vizumi neposredno iz VIS in njihovega uvoza v SVI, da se v SVI oblikuje ali posodobi evidenca o vstopu/izstopu ali evidenca o zavrnitvi vstopa imetnika vizuma v skladu s členi 14, 16 in 18 te uredbe ter členom 18a Uredbe (ES) št. 767/2008;

(b) pridobivanja podatkov v zvezi z vizumi neposredno iz VIS in njihovega uvoza v SVI, da se posodobi evidenca o vstopu/izstopu v primeru razveljavitve, preklica ali podaljšanja vizuma v skladu s členom 19 te uredbe ter členi 13, 14 in 18a Uredbe (ES) št. 767/2008;

(c) preverjanja v skladu s členom 23 te uredbe in členom 18(2) Uredbe (ES) št. 767/2008 verodostojnosti in veljavnosti ustreznega vizuma ali izpolnjevanja pogojev za vstop na ozemlje držav članic v skladu s členom 6 Uredbe (EU) 2016/399;

(d) preverjanja na mejah, na katerih se uporablja SVI, ali je bil državljan tretje države, ki je izvzet iz vizumske obveznosti, predhodno evidentiran v VIS v skladu s členom 23 te uredbe in členom 19a Uredbe (ES) št. 767/2008; ter

(e) če se identiteta imetnika vizuma preverja na podlagi prstnih odtisov, zaradi preverjanja identitete imetnika vizuma na mejah, na katerih se uporablja SVI, na podlagi primerjave prstnih odtisov imetnika vizuma s prstnimi odtisi v VIS v skladu s členom 23 te uredbe in členom 18(6) Uredbe (ES) št. 767/2008.

3. Interoperabilnost omogoča organom, ki so pristojni za izdajo vizumov in uporabljajo VIS, vpogled v SVI iz VIS zaradi:

(a) obravnavanja vlog za izdajo vizuma in sprejemanja odločitev, povezanih s temi vlogami, v skladu s členom 24 te uredbe in členom 15(4) Uredbe (ES) št. 767/2008;

(b) za države članice, ki schengenskega pravnega reda še ne uporabljajo v celoti, vendar uporabljajo SVI, zaradi obravnavanja vlog za izdajo nacionalnih vizumov za kratkoročno bivanje in sprejemanja odločitev o njih;

(c) posodobitve podatkov v zvezi z vizumi v evidenci o vstopu/izstopu v primeru razveljavitve, preklica ali podaljšanja vizuma v skladu s členom 19 te uredbe ter členoma 13 in 14 Uredbe (ES) št. 767/2008.

4. Za delovanje spletne storitve SVI iz člena 13, VIS ločeno zbirko podatkov, ki je namenjena samo za branje, iz člena 13(5) dnevno posodablja z enosmerno pridobitvijo najmanjše potrebne podmnožice podatkov iz VIS.

Člen 9

Dostop do SVI za vnos, spremembo in izbris podatkov ter za vpogled vanje

1. Dostop do SVI za vnos, spremembo in izbris podatkov iz člena 14 in členov 16 do 20 ter za vpogled vanje je omejen izključno na ustrezno pooblaščeno osebje nacionalnih organov posamezne države članice, ki so pristojni za namene iz členov 23 do 35. Navedeni dostop je omejen na obseg, potreben za izvajanje nalog teh nacionalnih organov v skladu s temi nameni, in mora biti sorazmeren z zasledovanimi cilji.

2. Vse države članice imenujejo pristojne nacionalne organe, ki so za namene te uredbe mejni organi, organi, pristojni za izdajo vizumov, in organi za priseljevanje. Ustrezno pooblaščeno osebje pristojnih nacionalnih organov ima dostop do SVI za vnos, spremembo in izbris podatkov ter za vpogled vanje. Vse države članice seznam teh pristojnih nacionalnih organov nemudoma sporočijo agenciji eu-LISA. Na tem seznamu podrobno navedejo, za kateri namen ima posamezni organ dostop do podatkov, shranjenih v SVI.

3. Organi, ki so pooblaščeni za vpogled v podatke iz SVI, ali za dostop do njih zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj, se imenujejo v skladu s poglavjem IV.

Člen 10

Splošna načela

1. Vsi pristojni organi, pooblaščeni za dostop do SVI, zagotovijo, da je uporaba SVI nujna, primerna in sorazmerna.

2. Vsak pristojni organ zagotovi, da je uporaba SVI, vključno z zbiranjem biometričnih podatkov, v skladu z zaščitnimi ukrepi, določenimi v Konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, Listini Evropske unije o temeljnih pravicah ter v Konvenciji Združenih narodov o otrokovih pravicah. Zlasti pri zbiranju podatkov o otroku se upoštevajo predvsem koristi otroka.

Člen 11

Avtomatizirani kalkulator in obveznost obveščanja državljanov tretjih držav o preostanku dovoljenega bivanja

1. SVI vključuje avtomatizirani kalkulator, ki za državljane tretjih držav, evidentirane v SVI, prikazuje najdaljše trajanje dovoljenega bivanja.

Avtomatizirani kalkulator se ne uporablja za državljane tretjih držav, ki:

(a) so družinski člani državljana Unije, za katerega se uporablja Direktiva 2004/38/ES, ali državljana tretje države, ki na podlagi sporazuma med Unijo in njenimi državami članicami na eni strani in tretjo državo na drugi strani uživa pravico do prostega gibanja, enakovredno pravici državljanov Unije; in

(b) nimajo dovoljenja za prebivanje na podlagi Direktive 2004/38/ES ali dovoljenja za prebivanje na podlagi Uredbe (ES) št. 1030/2002.

2. Avtomatizirani kalkulator pristojne organe obvešča o naslednjem:

(a) pri vstopu, najdaljšem trajanju dovoljenega bivanja državljanov tretjih držav in o tem, ali je že izkoriščeno število dovoljenih vstopov na podlagi vizuma za kratkoročno bivanje, izdanega za enkratni ali dvakratni vstop;

(b) pri kontrolah ali preverjanjih, ki se izvajajo na ozemlju držav članic, o preostanku dovoljenega bivanja državljanov tretjih držav ali o trajanju njihove prekoračitve obdobja dovoljenega bivanja;

(c) pri izstopu, o vsaki prekoračitvi obdobja dovoljenega bivanja državljanov tretjih držav;

(d) pri obravnavi vlog za izdajo vizumov za kratkoročno bivanje in pri odločanju o njih, o najdaljšem preostalem trajanju dovoljenega bivanja na podlagi načrtovanih datumov vstopa.

3. Mejni organi državljana tretje države obvestijo o najdaljšem trajanju dovoljenega bivanja, pri katerem se upoštevata število vstopov in trajanje bivanja, ki ga dovoljuje vizum, v skladu s členom 8(9) Uredbe (EU) 2016/399. Te informacije zagotovi mejni policist ob mejni kontroli ali se zagotovijo z uporabo opreme, ki je nameščena na mejnem prehodu in omogoča državljanu tretje države vpogled v spletno storitev, kot je navedeno v členu 13(1) in (2) te uredbe.

4. Za državljane tretjih držav, za katere velja vizumska obveznost in bivajo na podlagi vizuma za kratkoročno bivanje ali nacionalnega vizuma za kratkoročno bivanje v državi članici, ki schengenskega pravnega reda še ne uporablja v celoti, a uporablja SVI, avtomatizirani kalkulator ne pokaže dovoljenega bivanja na podlagi vizuma za kratkoročno bivanje ali nacionalnega vizuma za kratkoročno bivanje.

V primeru, navedenem v prvem pododstavku, avtomatizirani kalkulator preveri samo:

(a) spoštovanje splošne omejitve 90 dni v katerem koli obdobju 180 dni; in

(b) pri vizumih za kratkoročno bivanje, spoštovanje obdobja veljavnosti takšnih vizumov.

5. Za namen preverjanja, ali so državljani tretjih držav, ki imajo vizum za kratkoročno bivanje, izdan za enkratni ali dvakratni vstop, že izkoristili število vstopov, dovoljenih z vizumom za kratkoročno bivanje, avtomatizirani kalkulator upošteva samo vstope na ozemlje držav članic, ki v celoti uporabljajo schengenski pravni red. To preverjanje pa se ne izvede pri vstopu na ozemlje držav članic, ki še ne uporabljajo schengenskega pravnega reda v celoti, vendar uporabljajo SVI.

6. Avtomatizirani kalkulator se uporablja tudi za kratkoročna bivanja na podlagi vizuma za kratkoročno bivanje z omejeno ozemeljsko veljavnostjo, izdanega na podlagi točke (b) člena 25(1) Uredbe (ES) št. 810/2009. V tem primeru avtomatizirani kalkulator upošteva dovoljeno bivanje, kot je določeno v takšnem vizumu, ne glede na to, ali celotno bivanje zadevnega državljana tretje države presega 90 dni v katerem koli obdobju 180 dni.

Člen 12

Mehanizem za obveščanje

1. SVI vključuje mehanizem, ki samodejno prepozna, katere evidence o vstopu/izstopu ne vsebujejo datuma izstopa, ki neposredno sledi datumu izteka dovoljenega bivanja, ter samodejno prepozna tudi evidence, pri katerih je prekoračeno najdaljše trajanje dovoljenega bivanja.

2. Za državljane tretjih držav, ki mejo prestopijo na podlagi veljavnega poenostavljenega tranzitnega dokumenta, izdanega v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 693/2003 (39), SVI vključuje mehanizem, ki samodejno prepozna, katere evidence o vstopu/izstopu ne vsebujejo datuma izstopa, ki neposredno sledi datumu izteka dovoljenega bivanja, in samodejno prepozna tudi evidence, pri katerih je bilo prekoračeno najdaljše trajanje dovoljenega bivanja.

3. Pristojnim nacionalnim organom, imenovanim v skladu s členom 9(2), je na voljo seznam, ki ga ustvari SVI in vsebuje podatke iz členov 16 in 17 o vseh osebah, identificiranih kot osebe, ki so prekoračile obdobje dovoljenega bivanja, zato da ti organi lahko sprejmejo ustrezne ukrepe.

Člen 13

Spletna storitev

1. Da lahko državljani tretjih držav kadar koli preverijo preostanek dovoljenega bivanja, jim varen internetni dostop do spletne storitve, ki jo eu-LISA gosti na svojih tehničnih mestih, omogoča, da vnesejo podatke, ki se zahtevajo v skladu s točko (b) člena 16(1), ter svoj načrtovani datum vstopa ali izstopa oziroma obojega. Na tej podlagi državljani tretjih držav prek spletne storitve prejmejo odgovor OK/NOT OK in informacijo o preostalem dovoljenem bivanju.

2. Z odstopanjem od odstavka 1, za načrtovano bivanje v državi članici, ki še ne uporablja v celoti schengenskega pravnega reda, vendar uporablja SVI, prek spletne storitve ni mogoče prejeti nobenih informacij glede dovoljenega bivanja na podlagi vizuma za kratkoročno bivanje ali nacionalnega vizuma za kratkoročno bivanje

V primeru iz prvega pododstavka državljani tretjih držav s pomočjo spletne storitve lahko preverijo spoštovanje splošne omejitve 90 dni v katerem koli obdobju 180 dni in prejmejo informacijo o preostalem dovoljenem bivanju v okviru te omejitve. Ta informacija se nanaša na bivanja v obdobju 180 dni pred poizvedovanjem prek spletne storitve ali njihovim načrtovanim datumom vstopa ali izstopa oziroma obojega.

3. Zaradi izpolnjevanja obveznosti, določene v točki (b) člena 26(1) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, prevozniki uporabljajo spletno storitev, da preverijo, ali so državljani tretjih držav, ki imajo vizum za kratkoročno bivanje, izdan za enkratni ali dvakratni vstop, že izkoristili število vstopov, dovoljenih na podlagi svojega vizuma, ali ne. Prevozniki predložijo podatke iz točk (a), (b) in (c) člena 16(1) te uredbe. Na tej podlagi prevozniki prek spletne storitve prejmejo odgovor OK/NOT OK. Prevozniki lahko poslane informacije in prejet odgovor shranijo v skladu z veljavnim pravom. Prevozniki vzpostavijo avtentikacijsko shemo, s katero zagotovijo, da lahko do spletne storitve dostopa samo pooblaščeno osebje. Odgovor OK/NOT OK ni mogoče šteti za odločitev o dovolitvi ali zavrnitvi vstopa v skladu z Uredbo (EU) 2016/399.

4. Za namen izvajanja člena 26(2) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma ali namen reševanja kakršnih koli morebitnih sporov na podlagi člena 26 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, eu-LISA vodi dnevnike vseh postopkov obdelave podatkov, ki jih v okviru spletne storitve izvedejo prevozniki. Ti dnevniki vsebujejo datum in čas vsakega postopka, podatke, uporabljene pri poizvedovanju, podatke, posredovane prek spletne storitve, in ime zadevnega prevoznika.

Dnevniki se hranijo dve leti. Dnevniki morajo biti z ustreznimi ukrepi zaščiteni pred nepooblaščenim dostopom.

5. Spletna storitev uporablja ločeno zbirko podatkov, ki je namenjena samo za branje in se dnevno posodablja z enosmerno pridobitvijo najmanjše potrebne podmnožice podatkov v SVI in VIS. eu-LISA je odgovorna za varnost spletne storitve, za varnost osebnih podatkov, ki jih vsebuje, in za postopek pridobitve osebnih podatkov v ločeno zbirko podatkov, ki je namenjena samo za branje.

6. Prevozniki prek spletne storitve ne morejo preverjati, ali so državljani tretjih držav z nacionalnim vizumom za kratkoročno bivanje, izdanim za enkratni ali dvakratni vstop, že izkoristili število vstopov, dovoljenih na podlagi tega vizuma.

7. Komisija sprejme izvedbene akte glede podrobnih pravil o pogojih delovanja spletne storitve ter pravil o varstvu podatkov in varnosti, ki se uporabljajo za spletno storitev. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 68(2).

POGLAVJE II

VNOS IN UPORABA PODATKOV S STRANI PRISTOJNIH ORGANOV

Člen 14

Postopki za vnos podatkov v SVI

1. Mejni organi v skladu s členom 23 preverijo, ali je bila v SVI za državljana tretje države oblikovana predhodna individualna dokumentacija, preverijo pa tudi njegovo identiteto. Kadar državljan tretje države za predhodni vpis podatkov ali za izvajanje mejnih kontrol uporabi samopostrežni sistem, se preverjanje izvede prek tega sistema.

2. Kadar je bila oblikovana predhodna individualna dokumentacija za državljana tretje države oblikovana, mejni organ po potrebi:

(a) posodobi podatke v tej individualni dokumentaciji, in sicer podatke iz členov 16, 17 in 18, kot je ustrezno, ter

(b) vnese evidenco o vstopu za vsak vstop in evidenco o izstopu za vsak izstop v skladu s členoma 16 in 17 ali, kadar je ustrezno, evidenco o zavrnitvi vstopa v skladu s členom 18.

Evidenca iz točke (b) prvega pododstavka tega odstavka se poveže z individualno dokumentacijo zadevnega državljana tretje države.

Kadar je ustrezno, se evidenci o vstopu/izstopu zadevnega državljana tretje države dodajo podatki iz člena 19(1), (2), (4) in (5). Potne listine in identitete, ki jih državljan tretje države zakonito uporablja, se dodajo v individualno dokumentacijo državljana tretje države.

Kadar je predhodna individualna dokumentacija že evidentirana in državljan tretje države predloži veljavno potno listino, ki se razlikuje od predhodno evidentirane potne listine, se v skladu s členom 15 posodobijo tudi podatki iz točke (d) člena 16(1) in točke (b) člena 17(1).

3. Kadar je treba vnesti ali posodobiti podatke v evidenci o vstopu/izstopu imetnika vizuma, lahko mejni organi podatke iz točk (c) do (f) člena 16(2) te uredbe pridobijo iz VIS in uvozijo v SVI v skladu s členom 8 te uredbe in členom 18a Uredbe (ES) št. 767/2008.

4. Kadar državljan tretje države predhodno ni bil evidentiran v SVI, mejni organ za tega državljana tretje države oblikuje individualno dokumentacijo, tako da vnese podatke iz členov 16(1) in (6), 17(1) ter 18(1), kakor je ustrezno.

5. Kadar državljan tretje države za predhodni vpis podatkov uporabi samopostrežni sistem, se uporablja člen 8a Uredbe (EU) 2016/399. V tem primeru lahko državljan tretje države predhodno vpiše podatke individualne dokumentacije ali, kadar je ustrezno, podatke v evidenci o vstopu/izstopu, ki jih je treba posodobiti. Podatke ob sprejetju odločitve o dovolitvi ali zavrnitvi vstopa v skladu z Uredbo (EU) 2016/399 potrdijo mejni organi. Podatki iz točk (c) do (f) člena 16(2) te uredbe in se lahko pridobijo iz VIS in uvozijo v SVI.

6. Kadar državljan tretje države za izvajanje mejnih kontrol uporabi samopostrežni sistem, se uporablja člen 8b Uredbe (EU) 2016/399. V tem primeru se preverjanje iz odstavka 1 tega člena izvede prek samopostrežnega sistema.

7. Kadar državljan tretje države za prehod zunanjih meja ali notranjih meja, kjer nadzor ni bil odpravljen, uporabi elektronski prehod, se uporablja člen 8b Uredbe (EU) 2016/399. V tem primeru se evidenca o vstopu/izstopu ustrezno evidentira in poveže z zadevno individualno dokumentacijo prek elektronskega prehoda.

8. Brez poseganja v člen 20 te uredbe in člen 12(3) Uredbe (EU) 2016/399 lahko v primeru, kadar se kratkoročno bivanje državljana tretje države, ki se nahaja na ozemlju države članice, začne neposredno po bivanju na podlagi dovoljenja za prebivanje ali vizuma za dolgoročno bivanje in predhodna individualna dokumentacija ni bila oblikovana, državljan tretje države od pristojnih organov iz člena 9(2) te uredbe zahteva, da oblikujejo individualno dokumentacijo in evidenco o vstopu/izstopu, tako da vnesejo podatke iz člena 16(1), (2) in (6) ter člena 17(1) te uredbe. Namesto podatkov iz točke (a) člena 16(2) te uredbe navedeni pristojni organi vnesejo datum začetka kratkoročnega bivanja, namesto podatkov iz točke (b) člena 16(2) te uredbe pa vnesejo ime organa, ki je vnesel te podatke.

Člen 15

Podoba obraza državljanov tretjih držav

1. Kadar je treba ustvariti individualno dokumentacijo ali posodobiti podobo obraza iz točke (d) člena 16(1) in točke (b) člena 17(1), se podoba obraza posname v živo.

2. Z odstopanjem od odstavka 1 se v izjemnih primerih, kadar ni mogoče izpolniti zahtev glede kakovosti in ločljivosti za vnos podobe obraza, posnete v živo, v SVI, lahko podoba obraza pridobi elektronsko s čipa elektronske strojno berljive potne listine (electronic Machine Readable Travel Document – eMRTD). V takšnih primerih se podoba obraza vključi v individualno dokumentacijo šele potem, ko se z elektronskim postopkom preveri, ali podoba obraza, evidentirana na čipu elektronske strojno berljive potne listine, ustreza posneti podobi obraza zadevnega državljana tretje države.

3. Vsaka država članica enkrat letno pošlje Komisiji poročilo o uporabi odstavka 2. To poročilo vključuje informacijo o številu zadevnih državljanov tretjih držav in obrazložitev, zakaj so bili obravnavani kot izjemni primeri.

4. Podoba obraza državljanov tretjih držav mora biti v ustrezni ločljivosti in kakovosti slike, da jo je mogoče uporabiti pri avtomatiziranem ugotavljanju ujemanja biometričnih podatkov.

5. Komisija v dveh letih po začetku delovanja SVI pripravi poročilo o standardih kakovosti podob obraza, shranjenih v VIS, in o tem, ali omogočajo ugotavljanje ujemanja biometričnih podatkov z namenom uporabe podob obraza, shranjenih v VIS na mejah in na ozemlju držav članic zaradi preverjanja identitete državljanov tretjih držav, za katere velja vizumska obveznost, brez shranjevanja teh podob obraza v SVI. Komisija to poročilo posreduje Evropskemu parlamentu in Svetu. Kadar meni, da je ustrezno, Komisija poročilu priloži zakonodajne predloge, vključno s predlogi za spremembo te uredbe, Uredbe (ES) št. 767/2008 ali obeh glede uporabe podob obraza državljanov tretjih držav, ki so shranjene v VIS, za namene, navedene v tem odstavku.

Člen 16

Osebni podatki državljanov tretje države, za katere velja vizumska obveznost

1. Na mejah, na katerih se uporablja SVI, mejni organ oblikuje individualno dokumentacijo državljana tretje države, za katerega velja vizumska obveznost, tako da vnese naslednje podatke:

(a) priimek; ime ali imena; datum rojstva; državljanstvo ali državljanstva; spol;

(b) vrsto in številko potne listine ali potnih listin ter tričrkovno oznako države izdajateljice potne listine ali potnih listin;

(c) datum izteka veljavnosti potne listine ali potnih listin;

(d) podobo obraza iz člena 15.

2. Ob vsakem vstopu državljana tretje države, za katerega velja vizumska obveznost, se na meji, na kateri se uporablja SVI, v evidenco o vstopu/izstopu vnesejo naslednji podatki:

(a) datum in čas vstopa;

(b) vstopni mejni prehod in organ, ki je dovolil vstop;

(c) kadar je ustrezno, status tega državljana tretje države, v katerem je navedeno, da gre za državljana tretje države, ki: (i) je družinski član državljana Unije, za katerega se uporablja Direktiva 2004/38/ES, ali državljana tretje države, ki na podlagi sporazuma med Unijo in njenimi državami članicami na eni strani in tretjo državo na drugi strani uživa pravico do prostega gibanja, enakovredno pravici državljanov Unije; in (ii) nima dovoljenja za prebivanje na podlagi Direktive 2004/38/ES ali dovoljenja za prebivanje na podlagi Uredbe (ES) št. 1030/2002.

(d) številka vizumske nalepke, vključno s tričrkovno oznako države članice izdajateljice, vrsto vizuma za kratkoročno bivanje, končni datum najdaljšega trajanja bivanja, dovoljenega na podlagi vizuma za kratkoročno bivanje, ki se mora posodobiti ob vsakem vstopu, in, kadar je ustrezno, datum izteka veljavnosti vizuma za kratkoročno bivanje;

(e) ob prvem vstopu na podlagi vizuma za kratkoročno bivanje, število vstopov in trajanje bivanja, dovoljenega na podlagi vizuma za kratkoročno bivanje, kot je navedeno na vizumski nalepki za kratkoročno bivanje;

(f) kadar je ustrezno, informacijo o tem, da je bil vizum za kratkoročno bivanje izdan z omejeno ozemeljsko veljavnostjo na podlagi točke (b) člena 25(1) Uredbe (ES) št. 810/2009;

(g) za države članice, ki še ne uporabljajo v celoti schengenskega pravnega reda, vendar uporabljajo SVI, kadar je ustrezno, obvestilo, da je državljan tretje države za vstop izkoristil nacionalni vizum za kratkoročno bivanje.

Evidenca o vstopu/izstopu iz prvega pododstavka se poveže z individualno dokumentacijo zadevnega državljana tretje države na podlagi individualne referenčne številke, ki se v SVI ustvari ob oblikovanju navedene individualne dokumentacije.

3. Ob vsakem izstopu državljana tretje države, za katerega velja vizumska obveznost, se na meji, na kateri se uporablja SVI, v evidenco o vstopu/izstopu vnesejo naslednji podatki:

(a) datum in čas izstopa;

(b) izstopni mejni prehod.

Kadar zadevni državljan tretje države uporablja drug vizum, kot je vizum, evidentiran v zadnji evidenci o vstopu, se temu ustrezno posodobijo podatki v evidenci o vstopu/izstopu, navedeni v točkah (d) do (g) odstavka 2.

Evidenca o vstopu/izstopu iz prvega pododstavka se poveže z individualno dokumentacijo zadevnega državljana tretje države,

4. Kadar datumu izteka dovoljenega bivanja ne sledi neposredno datum izstopa, se v SVI evidenca o vstopu/izstopu označi z zastavico, podatki državljana tretje države, za katerega velja vizumska obveznost in ki je bil identificiran kot oseba, ki je prekoračila obdobje dovoljenega bivanja, pa se vnesejo v seznam iz člena 12.

5. Mejni organ lahko za vnos ali posodobitev evidence o vstopu/izstopu državljana tretje države, za katerega velja vizumska obveznost, podatke iz točk (c) do (f) odstavka 2 tega člena pridobi iz VIS in jih uvozi v SVI v skladu s členom 18a Uredbe (ES) št. 767/2008.

6. Kadar je državljan tretje države upravičenec v nacionalnem programu za poenostavitev posamezne države članice v skladu s členom 8d Uredbe (EU) 2016/399, zadevna država članica v individualno dokumentacijo tega državljana vnese obvestilo, pri čemer navede nacionalni program za poenostavitev zadevne države članice.

7. Posebne določbe iz Priloge II se uporabljajo za državljane tretjih držav, ki prestopijo mejo na podlagi veljavnega poenostavljenega tranzitnega dokumenta.

Člen 17

Osebni podatki državljanov tretjih držav, izvzetih iz vizumske obveznosti

1. Mejni organ oblikuje individualno dokumentacijo državljana tretje države, izvzetega iz vizumske obveznosti, tako da vnese naslednje:

(a) podatke, določene v točkah (a), (b) in (c) člena 16(1);

(b) podobo obraza, kot je navedeno v členu 15;

(c) podatke o prstnih odtisih na desni roki, če je ta na voljo, sicer pa ustrezne podatke o prstnih odtisih na levi roki; podatki o prstnih odtisih morajo imeti zadostno ločljivost in biti dovolj kakovostni, da jih je mogoče uporabiti pri avtomatiziranemu ugotavljanju ujemanja biometričnih podatkov;

(d) kadar je ustrezno, podatke, določene v členu 16(6).

2. Za državljane tretjih držav, izvzete iz vizumske obveznosti, se smiselno uporabljajo točke (a), (b) in (c) člena 16(2), točki (a) in (b) člena 16(3) ter člen 16(4).

3. Otroci, mlajši od 12 let, so izvzeti iz obveznosti odvzema prstnih odtisov.

4. Osebe, pri katerih je odvzem prstnih odtisov fizično nemogoč, so izvzete iz obveznosti odvzema prstnih odtisov.

Če je fizični odvzem nemogoč le začasno, se to evidentira v SVI, oseba pa da prstne odtise pri izstopu ali pri naslednjem vstopu. Ta informacija se izbriše iz SVI, potem ko so odvzeti prstni odtisi. Mejni organi lahko zahtevajo dodatna pojasnila v zvezi z razlogi za to, da začasno ni mogoče odvzeti prstnih odtisov. Države članice zagotovijo, da so uvedeni ustrezni postopki za zagotovitev spoštovanja dostojanstva osebe, če se pri odvzemu prstnih odtisov pojavijo težave.

5. Če je zadevna oseba izvzeta iz obveznosti odvzema prstnih odtisov v skladu z odstavkom 3 ali 4, se v posebno podatkovno polje vnese „ni relevantno“.

Člen 18

Osebni podatki državljanov tretjih držav, ki jim je bil vstop zavrnjen

1. Kadar mejni organ v skladu s členom 14 Uredbe (EU) 2016/399 in s Prilogo V k navedeni uredbi sprejme odločitev o zavrnitvi vstopa državljana tretje države za kratkoročno bivanje na ozemlju držav članic in če za zadevnega državljana tretje države v SVI še ni evidentirana predhodna dokumentacija, mejni organ oblikuje individualno dokumentacijo, v katero vnese:

(a) za državljane tretjih držav, za katere velja vizumska obveznost: alfanumerične podatke, zahtevane v skladu s členom 16(1) te uredbe in, kadar je ustrezno, podatke iz člena 16(6) te uredbe;

(b) za državljane tretjih držav, izvzete iz vizumske obveznosti: alfanumerične podatke, zahtevane v skladu s členom 17(1) te uredbe.

2. Kadar je državljanu tretje države zavrnjen vstop iz razlogov, navedenih v točki B, D ali H dela B Priloge V k Uredbi (EU) 2016/399 in če za zadevnega državljana tretje države v SVI ni evidentirana predhodna dokumentacija z biometričnimi podatki, mejni organ oblikuje individualno dokumentacijo, v katero vnese alfanumerične podatke, ki se zahtevajo v skladu s členom 16(1) ali členom 17(1) te uredbe, kakor je ustrezno, in tudi naslednje podatke:

(a) za državljane tretjih držav, za katere velja vizumska obveznost, podobo obraza iz točke (d) člena 16(1) te uredbe;

(b) za državljane tretjih držav, izvzete iz vizumske obveznosti, biometrične podatke, zahtevane v skladu s točkama (b) in (c) člena 17(1) te uredbe;

(c) za državljane tretjih držav, za katere velja vizumska obveznost in niso evidentirani v VIS, podobo obraza iz točke (d) člena 16(1) te uredbe in podatke o prstnih odtisih iz točke (c) člena 17(1) te uredbe.

3. Z odstopanjem od odstavka 2 tega člena v primeru, če se uporabi razlog iz točke H dela B Priloge V k Uredbi (EU) 2016/399 in so biometrični podatki državljana tretje države evidentirani v razpisu ukrepa v SIS, na podlagi katerega je zavrnjen vstop, se biometrični podatki državljana tretje države ne vnesejo v SVI.

4. Kadar je državljanu tretje države zavrnjen vstop iz razloga iz točke I dela B Priloge V k Uredbi (EU) 2016/399 in v SVI ni bila evidentirana predhodna dokumentacija z biometričnimi podatki za zadevnega državljana tretje države, se biometrični podatki evidentirajo v SVI samo v primeru, kadar je vstop zavrnjen zato, ker se za tega državljana tretje države šteje, da predstavlja nevarnost za notranjo varnost, vključno z elementi javnega reda, če je ustrezno.

5. Kadar je državljanu tretje države vstop zavrnjen na podlagi razloga iz točke J dela B Priloge V k Uredbi (EU) 2016/399, mejni organ oblikuje individualno dokumentacijo tega državljana tretje države brez vnosa biometričnih podatkov. Če ima državljan tretje države elektronsko strojno berljivo potno listino, se podoba obraza pridobi iz te elektronske strojno berljive potne listine.

6. Kadar mejni organ v skladu s členom 14 Uredbe (EU) 2016/399 in s Prilogo V k navedeni uredbi sprejme odločitev o zavrnitvi vstopa državljana tretje države za kratkoročno bivanje na ozemlju držav članic, se v ločeno evidenco o zavrnitvi vstopa vnesejo naslednji podatki:

(a) datum in čas zavrnitve vstopa,

(b) mejni prehod;

(c) organ, ki je zavrnil vstop;

(d) točka oziroma točke, ki ustrezajo razlogom za zavrnitev vstopa v skladu z delom B Priloge V k Uredbi (EU) 2016/399.

Poleg tega se za državljane tretjih držav, za katere velja vizumska obveznost, vnesejo v evidenco o zavrnitvi vstopa tudi podatki iz točk (d) do (g) člena 16(2) te uredbe.

Pristojni mejni organ lahko za oblikovanje ali posodobitev evidence o zavrnitvi vstopa državljanov tretjih držav, za katere velja vizumska obveznost, podatke iz točk (d), (e) in (f) člena 16(2) te uredbe pridobi iz VIS in jih uvozi v SVI v skladu s členom 18a Uredbe (ES) št. 767/2008.

7. Evidenca o zavrnitvi vstopa iz odstavka 6 mora biti povezana z individualno dokumentacijo zadevnega državljana tretje države.

Člen 19

Podatki, ki se dodajo ob preklicu, razveljavitvi ali podaljšanju dovoljenja za kratkoročno bivanje

1. Kadar se dovoljenje za kratkoročno bivanje ali vizum prekliče ali razveljavi ali kadar se trajanje dovoljenega bivanja ali vizuma podaljša, pristojni organ, ki je o tem odločil, v zadnjo ustrezno evidenco o vstopu/izstopu doda naslednje podatke:

(a) informacije o statusu, ki kažejo, da je bilo dovoljenje za kratkoročno bivanje ali vizum preklicano ali razveljavljeno ali da je bilo trajanje dovoljenega bivanja ali vizum podaljšano;

(b) identiteta organa, ki je preklical ali razveljavil dovoljenje za kratkoročno bivanje ali vizum ali podaljšal trajanje dovoljenega bivanja ali vizum;

(c) kraj in datum odločitve o preklicu ali razveljavitvi dovoljenja za kratkoročno bivanje ali vizuma ali za podaljšanje trajanja dovoljenega bivanja ali vizuma;

(d) kadar je ustrezno, številko nove vizumske nalepke, vključno s tričrkovno oznako države izdajateljice;

(e) kadar je ustrezno, obdobje, za katero je bilo podaljšano trajanje dovoljenega bivanja;

(f) kadar je ustrezno, nov datum izteka veljavnosti dovoljenega bivanja ali vizuma.

2. Kadar je bilo trajanje dovoljenega bivanja podaljšano v skladu s členom 20(2) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, pristojni organ, ki je podaljšal trajanje dovoljenega bivanja, v zadnjo ustrezno evidenco o vstopu/izstopu doda podatke v zvezi z obdobjem podaljšanja dovoljenega bivanja in, kadar je ustrezno, navedbo, da je bilo dovoljeno bivanje podaljšano v skladu s točko (b) člena 20(2) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma.

3. Kadar je bila sprejeta odločitev o razveljavitvi, preklicu ali podaljšanju vizuma, organ, pristojen za izdajo vizumov, ki je sprejel odločitev, nemudoma pridobi podatke iz odstavka 1 tega člena iz VIS in jih uvozi neposredno v SVI v skladu s členoma 13 in 14 Uredbe (ES) št. 767/2008.

4. V evidenci o vstopu/izstopu se navedejo razlogi za preklic ali razveljavitev kratkoročnega bivanja, ki so:

(a) odločba o vrnitvi, sprejeta na podlagi Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta (40);

(b) katera koli druga odločitev pristojnih organov države članice v skladu z nacionalnim pravom, na podlagi katerih je potrebna vrnitev, odstranitev ali prostovoljni odhod državljana tretje države, ki ne izpolnjuje ali ne izpolnjuje več pogojev za vstop na ozemlje držav članic ali bivanje na njem.

5. V evidenci o vstopu/izstopu se navedejo razlogi za podaljšanje trajanja dovoljenega bivanja.

6. Kadar oseba na podlagi odločitve iz odstavka 4 tega člena odide ali je odstranjena z ozemlja držav članic, pristojni organ v skladu s členom 14(2) v povezano evidenco o vstopu/izstopu vnese podatke o tem vstopu.

Člen 20

Podatki, ki se dodajo v primeru ovrženja domneve, da državljan tretje države ne izpolnjuje pogojev glede trajanja dovoljenega bivanja

Ne glede na člen 22 lahko v primeru, kadar za državljana tretje države, ki se nahaja na ozemlju ene od držav članic, ni bila oblikovana individualna dokumentacija v SVI ali kadar za takega državljana tretje države ne obstaja zadnja ustrezna evidenca o vstopu/izstopu, pristojni organi lahko domnevajo, da zadevni državljan tretje države ne izpolnjuje ali ne izpolnjuje več pogojev glede trajanja dovoljenega bivanja na ozemlju držav članic.

V primeru iz prvega odstavka tega člena se uporablja člen 12 Uredbe (EU) 2016/399 in, če se ta domneva ovrže v skladu s členom 12(3) navedene uredbe, pristojni organi:

(a) v SVI po potrebi oblikujejo individualno dokumentacijo za zadevnega državljana tretje države;

(b) posodobijo zadnjo evidenco o vstopu/izstopu, tako da vnesejo manjkajoče podatke v skladu s členoma 16 in 17 te uredbe; ali

(c) izbrišejo obstoječo dokumentacijo, kadar je tak izbris določen v členu 35 te uredbe.

Člen 21

Nadomestni postopki, kadar je tehnično nemogoče vnesti podatke ali v primeru izpada delovanja SVI

1. Kadar je tehnično nemogoče vnesti podatke v centralni sistem SVI ali v primeru izpada njegovega delovanja, se podatki iz členov 16 do 20 začasno shranijo na nacionalnem enotnem vmesniku. Kadar to ni mogoče, se podatki začasno shranijo lokalno v elektronski obliki. V obeh primerih se podatki v centralni sistem SVI vnesejo, takoj ko to ni več tehnično nemogoče oziroma po odpravi izpada delovanja. Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe in uporabijo potrebno infrastrukturo, opremo in vire za zagotovitev, da se lahko takšna začasna lokalna hramba izvede kadar koli in za kateri koli njihov mejni prehod.

2. Brez poseganja v obveznost izvajanja mejne kontrole v skladu z Uredbo (EU) 2016/399, v izjemnih razmerah, ko je tehnično nemogoče vnesti podatke v centralni sistem SVI in v nacionalni enotni vmesnik ter je tehnično nemogoče začasno shraniti podatke lokalno v elektronski obliki, mejni organ ročno shrani podatke iz členov 16 do 20 te uredbe, razen biometričnih podatkov, ter odtisne vstopni ali izstopni žig v potno listino državljana tretje države. Navedeni podatki se vnesejo v centralni sistem SVI, takoj ko je to tehnično mogoče.

V izjemnih razmerah iz prvega pododstavka tega odstavka države članice obvestijo Komisijo o žigosanju potnih listin. Komisija sprejme izvedbene akte o podrobnih pravilih o informacijah, ki jih je treba poslati Komisiji. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom s pregledom iz člena 68(2).

3. V SVI se navede, da so bili podatki iz členov 16 do 20 vneseni zaradi nadomestnega postopka in da v individualni dokumentaciji, oblikovani na podlagi odstavka 2 tega člena, manjkajo biometrični podatki. Biometrični podatki se vnesejo v SVI pri naslednjem prehodu meje.

Člen 22

Prehodno obdobje in prehodni ukrepi

1. Da bi pri vstopu in izstopu preverili, ali državljani tretjih držav, ki jim je bil dovoljen vstop za kratkoročno bivanje, v 180 dneh po začetku delovanja SVI niso presegli najdaljšega trajanja dovoljenega bivanja in, kadar je ustrezno, pri vstopu preverili, da državljani tretjih držav niso presegli števila vstopov, dovoljenih na podlagi vizuma za kratkoročno bivanje, izdanega za enkratni ali dvakratni vstop, pristojni mejni organi upoštevajo bivanja na ozemlju držav članic v 180 dneh pred vstopom ali izstopom, in sicer tako, da poleg podatkov o vstopu/izstopu, evidentiranih v SVI, preverijo tudi žige v potnih listinah.

2. Kadar državljan tretje države vstopi na ozemlje držav članic pred začetkom delovanja SVI in ga zapusti po začetku delovanja SVI, se individualna dokumentacija državljana tretje države oblikuje pri izstopu, v evidenco o vstopu/izstopu pa se v skladu s členom 16(2) vnese datum vstopa, kot je žigosan v potnem listu. To pravilo ni omejeno na 180 dni po začetku delovanja SVI iz odstavka 1 tega člena. V primeru razlik med vstopnim žigom in podatki iz SVI, se upošteva žig.

Člen 23

Uporaba podatkov za preverjanje na mejah, na katerih se uporablja SVI

1. Mejni organi imajo dostop do SVI za preverjanje identitete in predhodnega evidentiranja državljana tretje države, po potrebi za posodobitev podatkov, evidentiranih v SVI, in za vpogled v podatke v obsegu, ki je potreben za izvajanje mejne kontrole.

2. Pri izvajanju nalog iz odstavka 1 tega člena imajo mejni organi dostop do iskanja s podatki iz točk (a), (b) in (c) člena 16(1) ter točke (a) člena 17(1).

Poleg tega mejni organi za namene vpogleda v VIS zaradi preverjanja v skladu s členom 18 Uredbe (ES) št. 767/2008 za državljane tretjih držav, za katere velja vizumska obveznost, izvedejo iskanje v VIS neposredno iz SVI, pri čemer uporabijo iste alfanumerične podatke, ali, kadar je ustrezno, vpogledajo v VIS v skladu s členom 18(2a) Uredbe (ES) št. 767/2008.

Če se pri iskanju v SVI s podatki iz prvega pododstavka tega odstavka izkaže, da so v SVI evidentirani podatki o zadevnem državljanu tretje države, mejni organi primerjajo podobo obraza državljana tretje države, posneto v živo, s podobo obraza iz točke (d) člena 16(1) in točke (b) člena 17(1) te uredbe, oziroma pri državljanih tretjih držav, izvzetih iz vizumske obveznosti, mejni organi preverijo prstne odtise v SVI, pri državljanih tretjih držav, za katere velja vizumska obveznost, pa prstne odtise preverijo neposredno v VIS v skladu s členom 18 Uredbe (ES) št. 767/2008. Mejni organi lahko pri preverjanju prstnih odtisov imetnikov vizumov v VIS začnejo iskanje v VIS neposredno iz SVI, kot je določeno v členu 18(6) navedene uredbe.

Če preverjanje podobe obraza ni uspešno, se izvede preverjanje prstnih odtisov, in obratno.

3. Če se pri iskanju s podatki iz odstavka 2 izkaže, da so v SVI evidentirani podatki o državljanu tretje države, ima mejni organi pravico do vpogleda v podatke iz individualne dokumentacije zadevnega državljana tretje države in evidence oziroma evidenc o vstopu/izstopu ali evidence o zavrnitvi vstopa ali z njo povezanih evidenc.

4. Kadar se pri iskanju po alfanumeričnih podatkih iz odstavka 2 tega člena izkaže, da v SVI niso evidentirani podatki o državljanu tretje države, kadar preverjanje državljana tretje države v skladu z odstavkom 2 tega člena ni uspešno ali kadar obstajajo dvomi glede identitete državljana tretje države, imajo mejni organi dostop do podatkov za ugotavljanje identitete v skladu s členom 27 te uredbe.

Poleg tega se za ugotavljanje identitete iz prvega pododstavka tega odstavka uporabljajo naslednje določbe:

(a) če se pri državljanu tretje države, za katerega velja vizumska obveznost, pri iskanju v VIS s podatki iz člena 18(1) Uredbe (ES) št. 767/2008 izkaže, da so podatki tega državljan tretje države evidentirani v VIS, se izvede preverjanje prstnih odtisov v VIS v skladu s členom 18(5) Uredbe (ES) št. 767/2008. Mejni organ lahko v ta namen začne iskanje v VIS iz SVI, kot je določeno v členu 18(6) Uredbe (ES) št. 767/2008. Kadar preverjanje državljana tretje države v skladu z odstavkom 2 tega člena ni uspešno, imajo mejni organi dostop do podatkov iz VIS za ugotavljanje identitete v skladu s členom 20 Uredbe (ES) št. 767/2008.

(b) Pri državljanih tretjih držav, ki so izvzeti iz vizumske obveznosti in glede katerih v SVI po ugotavljanju identitete v skladu s členom 27 te uredbe ni mogoče najti nobenih podatkov, se izvede iskanje v VIS v skladu s členom 19a Uredbe (ES) št. 767/2008. Mejni organ lahko začne iskanje v VIS iz SVI v skladu s členom 19a Uredbe (ES) št. 767/2008.

5. Za državljane tretjih držav, katerih podatki so evidentirani v SVI, a je njihovo individualno dokumentacijo v SVI oblikovala država članica, ki še ne uporablja v celoti schengenskega pravnega reda, uporablja pa SVI, in so bili njihovi podatki vneseni v SVI na podlagi nacionalnega vizuma za kratkoročno bivanje, mejni organi opravijo vpogled v VIS v skladu s točko (a) drugega pododstavka odstavka 4, kadar namerava državljan tretje države prvič po oblikovanju individualne dokumentacije prestopiti mejo države članice, ki v celoti uporablja schengenski pravni red in uporablja SVI.

POGLAVJE III

UPORABA SVI S STRANI DRUGIH ORGANOV

Člen 24

Uporaba SVI pri obravnavi vizumov in odločanju o njih

1. Organi, pristojni za izdajo vizumov, v skladu z Uredbo (ES) št. 810/2009 opravijo vpogled v SVI pri obravnavi vlog za izdajo vizuma in sprejemanju odločitev v zvezi z njimi, med drugim odločitev glede razveljavitve, preklica ali podaljšanja obdobja veljavnosti izdanih vizumov.

Organi, pristojni za izdajo vizumov, v državah članicah, ki schengenskega pravnega reda še ne uporabljajo v celoti, uporabljajo pa SVI, poleg tega opravijo vpogled v SVI pri obravnavi vlog za izdajo nacionalnih vizumov za kratkoročno bivanje in pri sprejemanju odločitev v zvezi z njimi, vključno z odločitvami o razveljavitvi, preklicu ali podaljšanju obdobja veljavnosti izdanih nacionalnih vizumov za kratkoročno bivanje.

2. Organi, pristojni za izdajo vizumov, imajo pravico do iskanja v SVI neposredno iz VIS z enim ali več od naslednjih podatkov:

(a) podatki iz točk (a), (b) in (c) člena 16(1);

(b) številko vizumske nalepke vizuma za kratkoročno bivanje, vključno s tričrkovno oznako države članice izdajateljice iz točke (d) člena 16(2);

(c) podatki o prstnih odtisih ali podatki o prstnih odtisih skupaj s podobo obraza.

3. Če se pri iskanju s podatki iz odstavka 2 izkaže, da so v SVI evidentirani podatki o državljanu tretje države, imajo organi, pristojni za izdajo vizumov, pravico do vpogleda v podatke iz individualne dokumentacije zadevnega državljana tretje države in evidenc o vstopu/izstopu, kakor tudi vseh evidenc o zavrnitvi vstopa, ki so povezane z zadevno individualno dokumentacijo. Organi, pristojni za izdajo vizumov, imajo pravico do vpogleda v avtomatizirani kalkulator, da preverijo najdaljše preostalo trajanje dovoljenega bivanja. Organom, pristojnim za izdajo vizumov, se pri obravnavi novih vlog za izdajo vizuma in pri sprejemanju odločitev o njih prav tako omogoči vpogled v SVI in v avtomatizirani kalkulator, da lahko samodejno določijo najdaljše trajanje dovoljenega bivanja.

4. Organi, pristojni za izdajo vizumov, države članice, ki še ne uporablja v celoti schengenskega pravnega reda, vendar uporablja SVI, imajo pravico do iskanja v SVI z enim ali več podatkov iz odstavka 2. Če se pri iskanju izkaže, da so v SVI evidentirani podatki o državljanu tretje države, imajo pravico do vpogleda v podatke iz individualne dokumentacije zadevnega državljana tretje države in evidenc o vstopu/izstopu, kakor tudi vseh evidenc o zavrnitvi vstopa, ki so povezane z zadevno individualno dokumentacijo. Organi, pristojni za izdajo vizumov, države članice, ki še ne uporablja v celoti schengenskega pravnega reda, vendar uporablja SVI, imajo pravico do uporabe avtomatiziranega kalkulatorja za namen ugotavljanja najdaljšega preostalega trajanja dovoljenega bivanja. Organi, pristojni za izdajo vizumov, se pri obravnavi novih vlog za izdajo vizuma in pri sprejemanju odločitev o njih prav tako omogoči tudi vpogled v SVI in njegov avtomatizirani kalkulator, da lahko določijo najdaljše trajanje dovoljenega bivanja.

Člen 25

Uporaba SVI pri obravnavi vlog za dostop do nacionalnih programov za poenostavitev

1. Pristojni organi iz člena 8d Uredbe (EU) 2016/399 vpogledajo v SVI pri obravnavi vlog za dostop do nacionalnih programov za poenostavitev iz navedenega člena v zvezi z uporabo SVI in sprejemanjem odločitev v zvezi s temi vlogami, vključno z odločitvami o zavrnitvi, preklicu ali podaljšanju obdobja veljavnosti dostopa do nacionalnih programov za poenostavitev v skladu z navedenim členom.

2. Pristojni organ ima pravico do iskanja z enim ali več od naslednjega:

(a) podatki iz točk (a), (b) in (c) člena 16(1) ali podatki iz točke (a) člena 17(1);

(b) podatki o prstnih odtisih ali podatki o prstnih odtisih skupaj s podobo obraza.

3. Če se pri iskanju s podatki iz odstavka 2 izkaže, da so v SVI evidentirani podatki o državljanu tretje države, ima pristojni organ pravico do vpogleda v podatke iz individualne dokumentacije zadevnega državljana tretje države in evidenc o vstopu/izstopu, pa tudi vseh evidenc o zavrnitvi vstopa, ki so povezane z zadevno individualno dokumentacijo.

Člen 26

Dostop do podatkov za preverjanje na ozemlju držav članic

1. Organi držav članic, pristojni za priseljevanje, imajo dostop do iskanja s podatki iz točk (a), (b) in (c) člena 16(1) ter točke (a) člena 17(1) za namene preverjanja identitete državljana tretje države, ali kontrole ali preverjanja, ali izpolnjuje pogoje za vstop ali bivanje na ozemlju držav članic, ali obojega.

Če se pri iskanju izkaže, da so v SVI evidentirani podatki o zadevnem državljanu tretje države, lahko organi, pristojni za priseljevanje:

(a) primerjajo podobo obraza državljana tretje države, posneto v živo, s podobo obraza iz točke (d) člena 16(1) in točke (b) člena 17(1) te uredbe; ali

(b) pri državljanih tretjih držav, izvzetih iz vizumske obveznosti, preverijo prstne odtise v SVI, pri državljanih tretjih držav, za katere velja vizumska obveznost, pa preverijo prstne odtise v VIS v skladu s členom 19 Uredbe (ES) št. 767/2008.

2. Če se pri iskanju s podatki iz odstavka 1 izkaže, da so v SVI evidentirani podatki o državljanu tretje države, imajo organi, pristojni za priseljevanje, pravico do vpogleda v avtomatizirani kalkulator, podatke iz individualne dokumentacije zadevnega državljana tretje države, v evidenco oziroma evidence o vstopu/izstopu in v vse evidence o zavrnitvi vstopa, ki so povezane z zadevno individualno dokumentacijo.

3. Kadar se pri iskanju s podatki iz odstavka 1 tega člena izkaže, da v SVI niso evidentirani podatki o državljanu tretje države, kadar preverjanje državljana tretje države ni uspešno ali kadar obstajajo dvomi glede identitete državljana tretje države, imajo organi, pristojni za priseljevanje, dostop do podatkov za ugotavljanje identitete v skladu s členom 27.

Člen 27

Dostop do podatkov za ugotavljanje identitete

1. Mejni organi ali organi, pristojni za priseljevanje, imajo dostop do iskanja s podatki o prstnih odtisih ali s podatki o prstnih odtisih skupaj s podobo obraza, pri čemer je edini namen ugotavljanje identitete državljana tretje države, ki je bil morda že prej evidentiran v SVI z drugo identiteto ali ki ne izpolnjuje ali ne izpolnjuje več pogojev za vstop ali bivanje na ozemlju držav članic.

Kadar se pri iskanju s podatki o prstnih odtisih ali s podatki o prstnih odtisih skupaj s podobo obraza izkaže, da v SVI še niso evidentirani podatki o zadevnem državljanu tretje države, se do podatkov za ugotavljanje identitete osebe dostopa v VIS v skladu s členom 20 Uredbe (ES) št. 767/2008. Na mejah, na katerih se uporablja SVI, pristojni orga