B.

v ta namen spodbujajo razvoj naslednjih usmeritev in pri tem upoštevajo svoje nacionalne okvire in zakonodajo na področju prostovoljnih dejavnosti in svoje splošne nacionalne prednostne naloge, obstoječe možnosti na lokalni ravni ter režime javne porabe: 1. izboljšanje poznavanja o prostovoljnih dejavnostih na svojem ozemlju in pošiljanje teh informacij Evropski komisiji, da jih razpošlje naprej; 2. zagotavljanje lahke dostopnosti informacij o možnostih za prostovoljne dejavnosti v tujini za mlade ter za tiste, ki so dejavni pri mladinskem delu in v mladinskih organizacijah; 3. zagotavljanje informacij vsem zadevnim akterjem o pravicah in možnostih, ki jih na evropski in nacionalni ravni zagotavljajo obstoječe določbe o čezmejnih prostovoljnih dejavnostih; 4. spodbujanje izmenjave informacij o možnostih za prostovoljne dejavnosti v drugih državah članicah ter poenostavitev postopkov s ciljem, da se olajša mladim prostovoljcem iz posameznih držav članic sodelovanje v prostovoljnih dejavnostih v drugih državah članicah; 5. po potrebi sprejetje prožnega pristopa k razvijanju možnosti za čezmejne prostovoljne dejavnosti v Evropi, na primer z naslednjimi ukrepi: — podpiranje razvoja gostiteljskih zmogljivosti za čezmejne prostovoljce, — podpiranje vzpostavitve točk za stik za mlade evropske prostovoljce v povezavi z nacionalnimi agencijami programa Mladi v akciji, če je to smotrno, — spodbujanje uporabe obstoječih evropskih mehanizmov, ki lahko pripomorejo k mobilnosti mladih, kot so na primer izkaznice mobilnosti, — spodbujanje čezmejne mobilnosti tistih, ki so dejavni pri mladinskem delu in v mladinskih organizacijah, — podpiranje večje obveščenosti in usposabljanja o čezmejnih prostovoljnih dejavnostih mladih za tiste, ki so dejavni pri mladinskem delu in v mladinskih organizacijah, lokalnih organih in organizacijah civilne družbe; 6. krepitev ozaveščenosti glede pomena medkulturnih kompetenc in učenja jezikov med mladimi, da bi zmanjšali ovire za njihovo čezmejno mobilnost; 7. spodbujanje organizatorjev prostovoljnih dejavnosti, da ob upoštevanju izkušenj EVS razvijejo orodja za samoocenjevanje, da bi zagotovili kakovost čezmejnih prostovoljnih dejavnostih, v katerih sodelujejo; 8. spodbujanje organizatorjev v državah članicah, ki pošiljajo oziroma sprejemajo prostovoljce, naj sodelujejo pri dajanju zagotovil glede zaščite mladih prostovoljcev in prejemnikov storitev. Ta bi morala vsebovati zadostne informacije o prostovoljni dejavnosti, njenih organizatorjih in prostovoljcu, da bi lahko obe strani sprejeli ozaveščeno odločitev o ustreznosti zadevne dejavnosti in izpolnili morebitne pravne zahteve; 9. dodatna preučitev ustreznih določb socialne zaščite prek ustreznih obstoječih forumov EU, da bi v celoti izkoristili vse možnosti skladno z zakonodajo EU in nacionalnimi zakonodajami; 10. spodbujanje ustreznega priznavanja učnih rezultatov prostovoljnih dejavnosti v skladu z določbami Skupnosti in znotraj nacionalnih sistemov ali okvirov kvalifikacij, če ti obstajajo; 11. na ravni EU spodbujanje uporabe instrumentov, ki lahko poenostavijo čezmejne prostovoljne dejavnosti z zagotavljanjem preglednosti kvalifikacij, kot so Europass, Youthpass in evropsko ogrodje kvalifikacij; 12. posvečanje posebne pozornosti mladim z manj priložnostmi, da bi se izboljšal njihov dostop do prostovoljnih dejavnosti in zlasti čezmejnih prostovoljnih dejavnosti.