2.

Za namene tega priporočila se uporabljajo opredelitve pojmov iz direktiv 2008/57/ES in 2004/49/ES. Zlasti izrazi „prevoznik v železniškem prometu“, „upravljavec železniške infrastrukture“, „imetniki vozil“ in „subjekt, zadolžen za vzdrževanje“ se uporabljajo na podlagi njihovih vlog in odgovornosti, kot so opredeljene v členih 3 in 4 Direktive 2004/49/ES. Subjekti, ki izpolnjujejo eno od vlog, omenjenih v teh členih, lahko izpolnjujejo tudi druge vloge (npr. prevoznik v železniškem prometu ali upravljavec železniške infrastrukture je lahko hkrati tudi imetnik vozil). Uporabljajo se tudi naslednje opredelitve pojmov: (a) „stanje načrtovanega delovanja“ pomeni običajen način delovanja in predvidljive slabše pogoje (vključno z obrabo) v okviru obsega in pogojev uporabe, ki so določeni v tehnični dokumentaciji in dokumentaciji o vzdrževanju. To stanje vključuje vse pogoje, v katerih se namerava podsistem uporabljati, in njegove tehnične omejitve; (b) „osnovne značilnosti zasnove“ pomeni značilnosti podsistema, kot so opredeljene v potrdilu o pregledu tipa ali zasnove; (c) „varna vključitev“ pomeni, da ukrepi, s katerimi se zagotavlja vključitev nekega elementa (npr. novega tipa vozila, projekta omrežja, podsistema, dela, sestavnega dela, komponente, programske opreme, postopka, organizacije) v večji sistem, ne povzročajo nesprejemljivega tveganja za nastali sistem; (d) „ugotovitev tehnične združljivosti z omrežjem“ pomeni preverjanje parametrov tipa vozila, pomembnih za tehnično združljivost z danim omrežjem, in, po potrebi, skladnosti z mejnimi vrednostmi, določenimi za to omrežje, ter dokumentiranje tega v tehnično dokumentacijo, priloženo ES-izjavi o verifikaciji; parametri vključujejo fizične značilnosti in funkcije; preverjanje je treba izvesti v skladu s predpisi, ki se uporabljajo za dano omrežje; (e) „tehnična združljivost“ pomeni zmožnost dveh ali več strukturnih podsistemov ali njihovih delov z vsaj enim skupnim vmesnikom, da vzajemno delujejo, pri tem pa ohranijo svoje stanje načrtovanega delovanja in pričakovano raven učinkovitosti; (f) „ocenjevalni organ“ pomeni priglašeni organ, pristojni organ ali organ za oceno tveganja; (g) „priglašeni organ“ pomeni organ, kot je opredeljen v členu 2(j) Direktive 2008/57/ES; (h) „pristojni organ“ pomeni organ, ki ga država članica imenuje v skladu s členom 17(3) Direktive 2008/57/ES za preverjanje skladnosti podsistema z nacionalnimi predpisi; (i) „organ za oceno tveganja“ pomeni organ, kot je opredeljen v členu 3(14) Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 402/2013 (4); (j) „ES-izjava o verifikaciji“ pomeni ES-izjavo o verifikaciji podsistema, izdano v skladu s členom 18 in Prilogo V k Direktivi 2008/57/ES, ki je izjava, da podsistem izpolnjuje zahteve zadevne evropske zakonodaje, vključno z morebitnimi nacionalnimi predpisi, ki se uporabljajo za izvajanje bistvenih zahtev Direktive 2008/57/ES; (k) „projekt omrežja“ pomeni projekt za začetek obratovanja nove, obnovljene ali nadgrajene fiksne opreme, ki jo sestavlja več kot en strukturni podsistem; (l) „značilnosti omrežja“ pomeni značilnosti omrežja, kot so opisane v TSI in, po potrebi, v nacionalnih predpisih; (m) „tehnična dokumentacija, priložena ES-izjavi o verifikaciji“ pomeni skupek celotne dokumentacije, ki jo zbere prosilec, kot zahteva vsa veljavna zakonodaja EU za podsistem; (n) „dokumentacija, predložena za pridobitev dovoljenja“ pomeni dokumentacijo, ki jo prosilec predloži nacionalnemu varnostnemu organu ob predložitvi vloge za dovoljenje; (o) „prosilec“ pomeni podpisnika ES-izjave o verifikaciji v skladu s členom 18 Direktive 2008/57/ES, ki prosi za dovoljenje za začetek obratovanja podsistema. Če se v skladu s členom 15 Direktive 2008/57/ES zahteva skupna varnostna metoda za ovrednotenje in oceno tveganja, prosilec za dovoljenje v skladu s skupno varnostno metodo za ovrednotenje in oceno tveganja postane „predlagatelj“; (p) „prosilec za dovoljenje za vozilo/projekt omrežja“ pomeni subjekt, ki zaprosi za dovoljenje za začetek obratovanja vozila oziroma za začetek obratovanja projekta omrežja. Če se v skladu s členom 15 Direktive 2008/57/ES zahteva skupna varnostna metoda za ovrednotenje in oceno tveganja, prosilec za dovoljenje v skladu s skupno varnostno metodo za ovrednotenje in oceno tveganja postane „predlagatelj“.