UREDBA KOMISIJE (EU) 2019/2021

z dne 1. oktobra 2019

o določitvi zahtev za okoljsko primerno zasnovo za elektronske prikazovalnike v skladu z Direktivo 2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta in spremembi Uredbe Komisije (ES) št. 1275/2008 ter razveljavitvi Uredbe Komisije (ES) št. 642/2009

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju člena 114 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Direktive 2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o vzpostavitvi okvira za določanje zahtev za okoljsko primerno zasnovo izdelkov, povezanih z energijo (1), in zlasti člena 15(1) Direktive,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) V skladu z Direktivo 2009/125/ES bi morala Komisija določiti zahteve za okoljsko primerno zasnovo izdelkov, povezanih z energijo, ki predstavljajo pomemben obseg prodaje in trgovanja v Uniji ter imajo pomemben vpliv na okolje in znaten potencial, da ga z boljšo zasnovo brez prekomernih stroškov izboljšajo.

(2) Komisija je v Uredbi Komisije (ES) št. 642/2009 (2) določila zahteve za okoljsko primerno zasnovo televizorjev in v skladu z navedeno uredbo bi morala Komisija uredbo pregledovati glede na tehnološki napredek.

(3) Sporočilo Komisije COM(2016) 773 (3) (delovni načrt za okoljsko primerno zasnovo), ki ga je pripravila Komisija z uporabo člena 16(1) Direktive 2009/125/ES, določa prednostne delovne naloge v okviru okoljsko primerne zasnove in označevanja z energijskimi nalepkami za obdobje 2016–2019. V delovnem načrtu za okoljsko primerno zasnovo so opredeljene skupine izdelkov, povezanih z energijo, ki jih je treba obravnavati kot prednostne pri izvajanju pripravljalnih študij in končnem sprejetju izvedbenih ukrepov ter pregledu Uredbe (ES) št. 642/2009.

(4) Za ukrepe iz delovnega načrta za okoljsko primerno zasnovo se ocenjuje, da bi leta 2030 skupno lahko prinesli več kot 260 TWh letnih prihrankov končne energije, kar ustreza zmanjšanju emisij toplogrednih plinov za približno 100 milijonov ton na letni ravni leta 2030. Elektronski prikazovalniki so ena od skupin izdelkov, navedenih v delovnem načrtu.

(5) V skladu s členom 6 Uredbe (ES) št. 642/2009 je Komisija pregledala uredbo glede na tehnološki napredek ter analizirala tehnične, okoljske in ekonomske vidike televizorjev in drugih elektronskih prikazovalnikov. Pregled je bil opravljen v tesnem sodelovanju z deležniki in zainteresiranimi stranmi iz Unije in tretjih držav. Rezultati pregleda so bili objavljeni in predstavljeni posvetovalnemu forumu, ustanovljenemu na podlagi člena 18 Direktive 2009/125/ES.

(6) V pregledu je bilo ugotovljeno, da obstaja potreba po uvedbi novih zahtev za okoljsko primerno zasnovo, povezanih z energijo, za televizorje in da bi se morale iste zahteve zaradi hitro rastočega prekrivanja funkcij med različnimi tipi prikazovalnikov uporabljati tudi za druge prikazovalnike, kot so računalniški monitorji. Projektorji uporabljajo zelo drugačne tehnologije in bi morali biti zato zunaj področja uporabe te uredbe.

(7) Digitalni informacijski prikazovalniki se uporabljajo na javnih mestih, kot so letališča, postaje podzemne železnice in železniške postaje, prodajalne, izložbe trgovin, restavracije, muzeji, hoteli, konferenčni centri ali na izpostavljenih mestih zunaj stavb ter predstavljajo pomemben trg v vzponu. Njihove potrebe po energiji so drugačne in običajno presegajo potrebe drugih elektronskih prikazovalnikov, ker se pogosto uporabljajo v svetlih prostorih in so stalno v delovanju. Minimalne zahteve za digitalne informacijske prikazovalnike v stanju delovanja bi se morale ovrednotiti, ko bodo na voljo dodatni podatki, vendar bi morale zanje veljati najmanj minimalne zahteve za načine v stanju izključenosti, pripravljenosti in omrežne pripravljenosti ter za učinkovito rabo materialov.

(8) Letna poraba energije televizorjev v Uniji je leta 2016 znašala več kot 3 % porabe električne energije v Evropski uniji. Pričakovana poraba energije televizorjev, monitorjev in digitalnih informacijskih prikazovalnikov naj bi bila leta 2030 blizu 100 TWh/leto. Ocenjuje se, da bo ta uredba skupaj s spremljajočo uredbo o označevanju z energijskimi nalepkami do leta 2030 skupno porabo zmanjšala za 39 TWh/leto.

(9) Določiti bi bilo treba posebne zahteve za potrebe elektronskih prikazovalnikov po električni moči v stanju pripravljenosti, omrežne pripravljenosti ali izključenosti. Zato se zahteve iz Uredbe Komisije (ES) št. 1275/2008 (4), ki se ne uporabljajo za televizorje, ne bi smele več uporabljati za druge tipe elektronskih prikazovalnikov, ki spadajo na področje uporabe te uredbe. Zato bi bilo treba Uredbo (ES) št. 1275/2008 ustrezno spremeniti.

(10) Elektronski prikazovalniki za poklicno uporabo, kot je urejanje videoposnetkov, računalniško podprto oblikovanje, grafika ali za sektor radiodifuzije, imajo večjo zmogljivost in zelo posebne funkcije ter zanje kljub običajno večji porabi energije ne bi smele veljati zahteve glede energijske učinkovitosti v stanju delovanja, ki veljajo za bolj splošne izdelke.

(11) Sporočilo Komisije o krožnem gospodarstvu (5) in sporočilo o delovnem načrtu za okoljsko primerno zasnovo (6) poudarjata pomen uporabe okvira za okoljsko primerno zasnovo za podporo pri prehodu na z viri gospodarnejše in krožno gospodarstvo. Tudi uvodna izjava 11 in člen 4 Direktive 2012/19/EU Evropskega parlamenta in Sveta (7) se sklicujeta na Direktivo 2009/125/ES in navajata, da bi morale zahteve za okoljsko primerno zasnovo olajšati ponovno uporabo, razstavljanje in predelavo odpadne električne in elektronske opreme (OEEO) z obravnavanjem vprašanj višje v proizvodni verigi ter tako olajšati doseganje ciljev glede preprečevanja in predelave odpadkov v državah članicah iz Direktive (EU) 2018/851 Evropskega parlamenta in Sveta (8). Poleg tega Sklep št. 1386/2013/EU Evropskega parlamenta in Sveta (9) o splošnem okoljskem akcijskem programu Unije do leta 2020 vključuje cilj „spreminjanj[a] Unije v z viri gospodarno, zeleno in konkurenčno nizkoogljično gospodarstvo“. Zahteve, ki jih bo moralo biti mogoče izvajati in uveljaviti v fazi načrtovanja izdelkov, so lahko primerne za optimizacijo učinkovite rabe virov in materiala ob koncu življenjske dobe. Nazadnje bi morala Komisija v skladu z akcijskim načrtom Unije za krožno gospodarstvo (10) zagotoviti, da se pri določanju ali reviziji meril za okoljsko primerno zasnovo posebna pozornost namenja vidikom, ki so pomembni za krožno gospodarstvo. Ta uredba bi morala zato določiti ustrezne zahteve, ki niso povezane z energijo, s čimer bi se prispevalo k ciljem krožnega gospodarstva, vključno z zahtevami za olajšanje popravil in razpoložljivosti rezervnih delov.

(12) Zasloni s tekočimi kristali (LCD) s površino zaslona, večjo od 100 kvadratnih centimetrov, spadajo na področje uporabe zahtev iz člena 8 in Priloge VII k Direktivi 2012/19/EU v zvezi s selektivno obdelavo materialov in sestavnih delov OEEO, kar pomeni, da je treba take zaslone odstraniti iz izdelka, v katerega so vgrajeni. Glede na to, da imajo poleg tega zasloni s površino zaslona, manjšo ali enako 100 kvadratnim centimetrom, zelo omejeno porabo energije, bi morali biti vsi taki elektronski prikazovalniki zunaj področja uporabe te uredbe tako glede energije kot glede zahtev, ki prispevajo k ciljem krožnega gospodarstva.

(13) Ko se televizorji, računalniški monitorji, digitalni informacijski prikazovalniki, profesionalni prikazovalniki, prikazovalniki za radiodifuzijo, varnostni prikazovalniki in prikazovalniki, vgrajeni v tablične računalnike, namizne ali prenosne računalnike „vse v enem“, ob koncu življenjske dobe pripeljejo v obrat za zbiranje odpadne električne in elektronske opreme, jih med seboj načeloma ni mogoče razlikovati. Zato bi morale zanje veljati enake zahteve glede ustrezne obravnave ob koncu življenjske dobe in bi morali prav tako olajšati doseganje ciljev krožnega gospodarstva. Vendar bi morali biti elektronski prikazovalniki, vgrajeni v računalnike, kot so tablični računalniki, prenosni računalniki ali integrirani namizni računalniki, čeprav jih skoraj ni mogoče razlikovati od drugih elektronskih prikazovalnikov, zajeti v pregledu Uredbe Komisije (EU) št. 617/2013 (11) o računalnikih.

(14) Razrez elektronskih prikazovalnikov povzroči veliko izgubo virov in ovira cilje krožnega gospodarstva, kot je predelava nekaterih redkih in dragocenih materialov. Poleg tega člen 8(1) in (2) Direktive 2012/19/EU od držav članic zahteva, da se vsi ločeno zbrani odpadki primerno obdelajo, kar vključuje najmanj selektivno obdelavo več sestavnih delov (ki so običajno prisotni v elektronskih prikazovalnikih) pri pripravi za predelavo ali recikliranje in pred razrezom. Razstavljanje najmanj posebnih sestavnih delov, navedenih v Prilogi VII k navedeni direktivi, bi bilo zato treba olajšati. Poleg tega člen 15 določa brezplačno zagotavljanje informacij s strani proizvajalcev, da se olajša priprava za ponovno uporabo ter pravilno in okolju prijazno ravnanje z OEEO, ki se lahko zagotovi z uporabo prostovoljne elektronske platforme (12).

(15) Prisotnost halogeniranih zaviralcev gorenja je velika težava pri recikliranju plastike elektronskih prikazovalnikov. Nekateri halogeni so bili zaradi visoke toksičnosti omejeni z Direktivo 2011/65/EU Evropskega parlamenta in Sveta (13), vendar se morda še vedno uporabljajo v starih prikazovalnikih, drugi pa so še vedno dovoljeni. Nadzor največje dovoljenje vsebnosti nedovoljenih spojin v reciklirani plastiki ni stroškovno učinkovit, zaradi česar se sežiga vsa. Alternativne rešitve bi obstajale za kosovne plastične dele v elektronskem prikazovalniku, kot sta ohišje in stojalo, kar bi omogočilo višji donos reciklirane plastike. Uporaba halogeniranih zaviralcev gorenja v teh delih bi morala biti omejena.

(16) Prisotnost kadmija, zelo toksične in rakotvorne snovi, v prikazovalnih ploščah je dodatna ovira za učinkovito upravljanje toka odpadkov. Uporabo nekaterih nevarnih snovi v električni in elektronski opremi, vključno s kadmijem, omejuje Direktiva 2011/65/EU. Vendar uporaba kadmija v elektronskih prikazovalnikih spada med uporabe iz Priloge III, ki so izvzete iz omejitve za omejen čas. Proizvajalci bi zato morali prikazovalnike, ki vsebujejo kadmij, označiti s posebno oznako, da se olajša pravilno in okolju prijazno predelavo ob koncu življenjske dobe.

(17) Ustrezni parametri izdelkov bi se morali meriti z uporabo zanesljivih, točnih in ponovljivih metod, ki upoštevajo priznane najsodobnejše merilne metode, vključno s harmoniziranimi standardi, če so na voljo, ki jih sprejmejo evropske organizacije za standardizacijo iz Priloge I k Uredbi (EU) št. 1025/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (14).

(18) V skladu s členom 8 Direktive 2009/125/ES bi morala ta uredba podrobno določiti postopke za ocenjevanje skladnosti, ki se uporabljajo.

(19) Za lažja preverjanja skladnosti bi morali proizvajalci, uvozniki ali pooblaščeni zastopniki v tehnični dokumentaciji v skladu s prilogama IV in V k Direktivi 2009/125/ES navesti informacije, ki se nanašajo na zahteve iz te uredbe. Za namene nadzora trga bi bilo treba proizvajalcem, uvoznikom ali pooblaščenim zastopnikom omogočiti, da se sklicujejo na zbirko podatkov o izdelkih, če tehnična dokumentacija v skladu z Delegirano uredbo Komisije (EU) 2019/2013 (15) vsebuje iste informacije.

(20) Za izboljšanje učinkovitosti te uredbe in zaščito potrošnikov bi bilo treba prepovedati dajanje na trg izdelkov, ki v preizkusnih pogojih samodejno spremenijo svoje delovanje, da izboljšajo deklarirane parametre.

(21) Poleg pravno zavezujočih zahtev iz te uredbe bi bilo treba določiti okvirna merila uspešnosti za najboljše razpoložljive tehnologije, da se zagotovi, da so informacije o okoljski učinkovitosti izdelkov iz te uredbe v njihovem življenjskem ciklu splošno in zlahka dostopne, in sicer v skladu s točko 2 dela 3 Priloge I k Direktivi 2009/125/ES.

(22) S pregledom te uredbe bi se morala oceniti ustreznost in uspešnost njenih določb pri doseganju ciljev. Pri izbiri časa pregleda bi bilo treba upoštevati hitrost tehnološkega napredka pri izdelkih, ki so zajeti v tej uredbi.

(23) Uredbo (ES) št. 642/2009 bi bilo zato treba razveljaviti.

(24) Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega s členom 19 Direktive 2009/125/ES.

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1 Predmet urejanja in področje uporabe 1. Ta uredba določa zahteve za okoljsko primerno zasnovo za dajanje na trg in v uporabo elektronskih prikazovalnikov, vključno s televizorji, monitorji in digitalnimi informacijskimi prikazovalniki. 2. Ta uredba se ne uporablja za: (a) katere koli elektronske prikazovalnike s površino zaslona, ki je manjša ali enaka 100 kvadratnih centimetrov; (b) projektorje: (c) videokonferenčne sisteme vse v enem; (d) medicinske prikazovalnike; (e) naglavno opremo za navidezno resničnost; (f) prikazovalnike, ki so ali bodo vgrajeni v izdelki, navedeni v členu 2(3)(a) in členu 2(4) Direktive 2012/19/EU; (g) prikazovalnike, ki so sestavni deli ali podsklopi izdelkov, ki so zajeti v izvedbenih ukrepih, sprejetih na podlagi Direktive 2009/125/ES. 3. Zahteve iz točk A in B Priloge II se ne uporabljajo za naslednje prikazovalnike: (a) prikazovalnike za radiodifuzijo; (b) profesionalne prikazovalnike; (c) varnostne prikazovalnike; (d) digitalne interaktivne table; (e) digitalne okvirje za fotografije. (f) digitalne informacijske prikazovalnike. 4. Zahteve iz točk A, B in C Priloge II se ne uporabljajo za naslednje prikazovalnike: (a) prikazovalnike stanja, (b) kontrolne plošče.

Člen 2 Opredelitve pojmov V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1) „elektronski prikazovalnik“ pomeni prikazovalni zaslon in povezano elektroniko, katerih glavna funkcija je prikazovanje vizualnih informacij iz ožičenih ali brezžičnih virov. (2) „televizor“ pomeni elektronski prikazovalnik, ki je zasnovan predvsem za prikazovanje in sprejemanje avdiovizualnih signalov ter je sestavljen iz elektronskega prikazovalnika in enega ali več uglaševalnikov/sprejemnikov; (3) „uglaševalnik/sprejemnik“ pomeni elektronsko vezje, ki zazna televizijski radiodifuzni signal, kot sta prizemni digitalni ali satelitski, vendar ne internetnega enovrstnega signala, in omogoča izbiro televizijskega kanala iz skupine radiodifuznih kanalov; (4) „monitor“ ali „računalniški monitor“ ali „računalniški zaslon“ pomeni elektronski prikazovalnik, namenjen eni osebi za gledanje od blizu, na primer za pisalno mizo; (5) „digitalni informacijski prikazovalnik“ pomeni elektronski prikazovalnik, ki je zasnovan predvsem za prikazovanje vsebin, da si jih v okoljih, ki niso namizna ali domača, lahko ogleda več ljudi. Njegove specifikacije vključujejo vse naslednje lastnosti: (a) edinstven identifikator, ki omogoča pošiljanje podatkov na posebni prikazovalni zaslon; (b) funkcijo za onemogočenje nepooblaščenega dostopa do nastavitev prikazovalnika in prikazane slike; (c) omrežno povezavo (ki obsega ožičen ali brezžičen vmesnik) za nadzor, spremljanje ali sprejemanje informacij za prikaz iz oddaljenih virov za enovrstno ali večvrstno predvajanje, ki niso radiodifuzni viri; (d) zasnovan je tako, da ga je mogoče obesiti, namestiti ali pritrditi na fizično strukturo, kar omogoča gledanje več ljudem, in ni dan na trg s talnim stojalom; (e) nima vgrajenega uglaševalnika za prikazovanje radiodifuznih signalov; (6) „površina zaslona“ pomeni gledalno površino elektronskega prikazovalnika, ki se izračuna tako, da se največja širina gledalne slike pomnoži z največjo višino gledalne slike vzdolž površine zaslona (ravnega ali ukrivljenega); (7) „digitalni okvir za fotografije“ pomeni elektronski prikazovalnik, ki prikazuje izključno mirujoče vizualne informacije; (8) „projektor“ pomeni optično napravo za obdelavo analognih ali digitalnih slikovnih in video informacij v kateri koli obliki za moduliranje svetlobnega vira in projekcijo nastale slike na zunanjo površino; (9) „prikazovalnik stanja“ pomeni prikazovalnik, ki se uporablja za prikazovanje preprostih, vendar spreminjajočih se informacij, kot so izbrani kanal, čas ali poraba energije. Zgolj svetlobni kazalnik se ne šteje za prikazovalnik stanja; (10) „kontrolna plošča“ pomeni elektronski prikazovalnik, katerega glavna funkcija je prikazovanje slik, povezanih s stanjem delovanja izdelka; interakcijo z uporabnikom lahko omogoča na dotik ali na druge načine za upravljanje delovanja izdelka. Lahko se vgradi v izdelke ali se posebej zasnuje in trži za uporabo izključno z izdelkom; (11) „videokonferenčni sistem vse v enem“ pomeni namenski sistem, zasnovan za videokonference in sodelovanje, ki je vgrajen v eno samo ohišje in katerega specifikacija vključuje vse naslednje lastnosti: (a) podporo posebnega videokonferenčnega protokola ITU-T H.323 ali IETF SIP, kot ga dobavi proizvajalec; (b) kamere, zmogljivost prikaza in obdelave za dvosmerni video v realnem času, vključno z odpornostjo pri izgubi paketa; (c) zmogljivosti zvočnikov in zvočne obdelave za dvosmerno prostoročno zvočno komunikacijo v realnem času, vključno z odpravo odmeva; (d) funkcijo šifriranja; (e) HiNA; (12) „visoka omrežna razpoložljivost (HiNA)“ pomeni visoko omrežno razpoložljivost, kot je opredeljena v členu 2 Uredbe Komisije (ES) št. 1275/2008; (13) „prikazovalnik za radiodifuzijo“ pomeni elektronski prikazovalnik, ki je zasnovan in se trži za profesionalno uporabo s strani radiodifuznih in videoprodukcijskih hiš za ustvarjanje video vsebin. Njegove specifikacije vključujejo vse naslednje lastnosti: (a) funkcijo kalibriranja barv; (b) funkcijo analize vhodnih signalov za spremljanje vhodnih signalov in odkrivanje napak, kot je nadzornik oblike valov/vektroskop, omejevanje na RGB, možnost preverjanja stanja video signala pri dejanski ločljivosti slikovnih točk, prepleteni način in orodje za označevanje na zaslonu; (c) serijski digitalni vmesnik (SDI) ali video po IP (VoIP), vgrajen v izdelek; (d) ni namenjen za uporabo v javnih prostorih; (14) „digitalna interaktivna tabla“ pomeni elektronski prikazovalnik, ki omogoča neposredno interakcijo uporabnika s prikazano sliko. Digitalna interaktivna tabla je zasnovana predvsem za predstavitve, izobraževanja ali sodelovanje na daljavo, vključno s prenosom zvočnih in video signalov. Njena specifikacija vključuje vse naslednje lastnosti: (a) predvsem je zasnovana tako, da se lahko obesi, namesti na talno stojalo, postavi na polico ali mizo ali pritrdi na fizično strukturo, da jo lahko gleda več ljudi; (b) nujno se uporablja z računalniško programsko opremo s posebnimi funkcijami za upravljanje vsebine in interakcijo; (c) je vgrajena v računalnik ali posebej zasnovana, da se uporabi z računalnikom, za delovanje programske opreme iz točke (b); (d) površina zaslona prikazovalnika je večja od 40 dm2; (e) interakcija uporabnika na dotik s prstom ali pisalom ali na drug način, na primer z gibi rok ali glasom; (15) „profesionalni prikazovalnik“ pomeni elektronski prikazovalnik, ki je zasnovan in dan na trg za profesionalno uporabo za urejanje videa in grafičnih slik. Njegova specifikacija vključuje vse naslednje lastnosti: (a) kontrastno razmerje je najmanj 1000:1, izmerjeno pri pravokotnici do navpične ravnine zaslona, in najmanj 60: 1, izmerjeno pri vodoravnem kotu gledanja najmanj 85° glede na navedeno pravokotnico in najmanj 83° od pravokotnice na ukrivljenem zaslonu, s stekleno zaščito zaslona ali brez nje; (b) privzeta ločljivost je najmanj 2,3 megapiksla; (c) barvna lestvica je 38,4 % CIE LUV ali več (kar ustreza več kot 99 % barvnega prostora Adobe RGB in več kot 100 % barvnega prostora sRGB). Spremembe barvnega prostora so dopustne, če je nastali barvni prostor najmanj 38,4 % CIE LUV. Izenačenost barv in svetilnosti je enaka, kot se zahteva za monitorje razreda 1; (16) „varnostni prikazovalnik“ pomeni elektronski prikazovalnik, čigar specifikacija vključuje vse naslednje lastnosti: (a) funkcijo samonadzora, ki lahko oddaljenemu strežniku posreduje najmanj eno od naslednjih informacij: — stanje moči, — notranjo temperaturo iz termičnega varovala proti preobremenitvi, — vir video signala, — vir zvočnega signala in zvočno stanje (glasnost/izklopljen zvok), — model in različico strojne programske opreme; (b) specialistično standardno obliko, ki jo določi uporabnik in olajša namestitev prikazovalnika v bivališča ali konzole za profesionalno uporabo; (17) „vgrajen“, kadar se nanaša na prikazovalnik, ki je del drugega izdelka kot funkcionalni sestavni del, pomeni elektronski prikazovalnik, ki ne more delovati neodvisno od izdelka in je od njega odvisen pri izvajanju svojih funkcij, tudi glede napajanja; (18) „medicinski prikazovalnik“ pomeni elektronski prikazovalnik, ki ga zajema področje uporabe: (a) Direktive Sveta 93/42/EGS (16) o medicinskih pripomočkih ali (b) Uredbe (EU) 2017/745 Evropskega parlamenta in Sveta (17) o medicinskih pripomočkih ali (c) Direktive Sveta 90/385/EGS (18) o približevanju zakonodaje držav članic o aktivnih medicinskih pripomočkih za vsaditev ali (d) Direktive 98/79/ES Evropskega parlamenta in Sveta (19) o in vitro diagnostičnih medicinskih pripomočkih ali (e) Uredbe (EU) 2017/746 Evropskega parlamenta in Sveta (20) o in vitro diagnostičnih medicinskih pripomočkih; (19) „monitor razreda 1“ pomeni monitor za ocenjevanje tehnične kakovosti slik na visoki ravni na ključnih točkah v postopku priprave ali radiodifuzije, kot so na primer zajemanje slik, postprodukcija, prenos in shranjevanje; (20) „naglavna oprema za navidezno resničnost“ pomeni napravo, ki se nosi na glavi in prikazuje stereoskopske slike za vsako oko ter ima funkcije sledenja gibov glave, s čimer uporabniku omogoča poglobljeno izkušnjo navidezne resničnosti. Za namene prilog so v Prilogi I določene dodatne opredelitve pojmov.

Člen 3 Zahteve za okoljsko primerno zasnovo Zahteve za okoljsko primerno zasnovo iz Priloge II se uporabljajo od datumov, ki so v njej navedeni.

Člen 4 Ocena skladnosti 1. Postopek za ocenjevanje skladnosti iz člena 8 Direktive 2009/125/ES je notranji nadzor snovanja iz Priloge IV k navedeni direktivi ali sistem upravljanja iz Priloge V k navedeni direktivi. 2. Za ocenjevanje skladnosti v skladu s členom 8 Direktive 2009/125/ES so v tehnični dokumentaciji navedeni razlog, zakaj nekateri plastični deli niso označeni v skladu z izvzetjem iz točke D(2) Priloge II, ter podrobnosti in rezultati izračunov iz Priloge III k tej uredbi. 3. Kadar so bile informacije iz tehnične dokumentacije za določen model pridobljene: (a) od modela, ki ima enake tehnične značilnosti, pomembne za tehnične informacije, ki jih je treba navesti, vendar ga proizvaja drug proizvajalec, ali (b) z izračunom na podlagi zasnove ali ekstrapolacije od drugega modela istega ali drugega proizvajalca, ali oboje, tehnična dokumentacija vsebuje podrobnosti o takem izračunu, oceni, ki jo je opravil proizvajalec za preverjanje natančnosti izračuna, in, če je primerno, izjavo, da sta modela različnih proizvajalcev enaka. Tehnična dokumentacija vključuje seznam vseh enakovrednih modelov, vključno z identifikacijskimi oznakami. 4. Tehnična dokumentacija vključuje informacije v zaporedju in kot je določeno v Prilogi VI k Uredbi (EU) 2019/2013. Za namene tržnega nadzora se lahko proizvajalci, uvozniki ali pooblaščeni zastopniki brez poseganja v točko 2(g) Priloge IV k Direktivi 2009/125/ES sklicujejo na tehnično dokumentacijo, naloženo v zbirko podatkov o izdelkih, ki vsebuje iste informacije, kot so določene v Uredbi (EU) 2019/2013.

Člen 5 Postopek preverjanja za namene tržnega nadzora Organi države članice pri izvajanju tržnega nadzora iz člena 3(2) Direktive 2009/125/ES uporabljajo postopek preverjanja iz Priloge IV k tej uredbi.

Člen 6 Izogibanje in posodobitve programske opreme Proizvajalec, uvoznik ali pooblaščeni zastopnik na trg ne daje izdelkov, ki so bili zasnovani tako, da lahko zaznajo preizkušanje (npr. s prepoznavanjem preizkusnih pogojev ali preizkusnega cikla) in se posebej odzovejo s samodejnim spreminjanjem delovanja med preizkusom, in sicer s ciljem doseganja ugodnejše ravni za kateri koli parameter, ki ga proizvajalec, uvoznik ali pooblaščeni zastopnik deklarira v tehnični dokumentaciji ali vključi v katero koli priloženo dokumentacijo. Poraba energije izdelka in katerega koli drugega deklariranega parametra se po posodobitvi programske ali strojne programske opreme ne poslabša, če se izmeri po enakem preizkusnem standardu, kot je bil prvotno uporabljen v preizkusu za izjavo o skladnosti, razen ob izrecni privolitvi končnega uporabnika pred izvedbo posodobitve. Zaradi zavrnitve posodobitve ne sme priti do spremembe delovanja. Zaradi posodobitve programske opreme se nikoli ne spremeni delovanje izdelka na način, da postane neskladen z zahtevami za okoljsko primerno zasnovo, ki se uporabljajo v izjavi o skladnosti.

Člen 7 Okvirna merila uspešnosti Okvirna merila uspešnosti za najučinkovitejše izdelke in tehnologije, dostopne na trgu v času sprejetja te uredbe, so določena v Prilogi V.

Člen 8 Pregled Komisija pregleda to uredbo z vidika tehnološkega napredka in rezultate ocene, če je ustrezno vključno z osnutkom predloga revizije, predstavi posvetovalnemu forumu najpozneje do 25. decembra 2022. Pri tem pregledu se zlasti ocenijo: (a) potreba po posodobitvi opredelitev ali področja uporabe uredbe; (b) ustreznost ravnovesja med strogostjo za večje in manjše izdelke; (c) potreba po prilagoditvi regulativnih zahtev zaradi novih razpoložljivih tehnologij, kot so HDR, način 3D, visoka hitrost predvajanja, stopnje ločljivosti nad UHD-8K; (d) ustreznost dodelitev; (e) ustreznost določitve zahtev za energijsko učinkovitost v stanju delovanja za digitalne informacijske prikazovalnike ali druge prikazovalnike, ki niso zajeti; (f) ustreznost določitve različnih ali dodatnih zahtev za povečanje trajnosti ter olajšanje popravil in ponovne uporabe, vključno s časovnim okvirom za dajanje na voljo rezervnih delov ter za priložitev standardiziranega zunanjega napajalnika; (g) ustreznost določitve različnih ali dodatnih zahtev za izboljšanje razstavljanja ob koncu življenjske dobe in možnosti recikliranja, vključno v zvezi s kritičnimi surovinami in posredovanjem informacij izvajalcem recikliranja; (h) zahteve za učinkovito rabo virov pri prikazovalnikih, vgrajenih v izdelke, ki so zajeti z Direktivo 2009/125/ES, ter v druge izdelke, ki spadajo na področje uporabe Direktive 2012/19/EU.

Člen 9 Sprememba Uredbe (ES) št. 1275/2008 Priloga I k Uredbi (ES) št. 1275/2008 se spremeni: (a) točka 2 se nadomesti z naslednjim: „2. Oprema za informacijsko tehnologijo, namenjena predvsem uporabi v domačem okolju, razen namiznih računalnikov, integriranih namiznih računalnikov in prenosnih računalnikov, kot so opredeljeni v Uredbi Komisije (EU) št. 617/2013, ter elektronskih prikazovalnikov, ki jih zajema Uredba (EU) 2019/2021 ( *1 ) (*1) Uredba Komisije (EU) 2019/2021 z dne 1. oktobra 2019 o določitvi zahtev za okoljsko primerno zasnovo za elektronske prikazovalnike v skladu z Direktivo 2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta in spremembi Uredbe Komisije (ES) št. 1275/2008 ter razveljavitvi Uredbe Komisije (ES) št. 642/2009 (UL L 315, 5.12.2019, str. 241).“" (b) v točki 3 se zadnji vnos nadomesti z naslednjim: „in druga oprema za namene snemanja ali reproduciranja zvoka ali slik, vključno s signali ali drugimi tehnologijami za distribucijo zvoka in slike, ki ne poteka po telekomunikacijskih kanalih, razen elektronskih prikazovalnikov, ki jih zajema Uredba (EU) 2019/2021“.

Člen 10 Razveljavitev Uredba (ES) št. 642/2009 se razveljavi s 1. marcem 2021.

Člen 11 Začetek veljavnosti in uporaba Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Uporablja se od 1. marca 2021. Vendar se prvi odstavek člena 6 uporablja od 25. decembra 2019.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, 1. oktobra 2019 Za Komisijo Predsednik Jean-Claude JUNCKER

(1) UL L 285, 31.10.2009, str. 10.

(2) Uredba Komisije (ES) št. 642/2009 z dne 22. julija 2009 o izvajanju Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/32/ES glede zahtev za okoljsko primerno zasnovo televizorjev (UL L 191, 23.7.2009, str. 42).

(3) Sporočilo Komisije. Delovni načrt za okoljsko primerno zasnovo za obdobje 2016–2019, COM(2016) 773 final z dne 30. novembra 2016.

(4) Uredba Komisije (ES) št. 1275/2008 z dne 17. decembra 2008 o izvajanju Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/32/ES glede zahtev za okoljsko primerno zasnovo za porabo energije pri električni in elektronski gospodinjski ter pisarniški opremi v stanju pripravljenosti in izključenosti ter omrežnem stanju pripravljenosti (UL L 339, 18.12.2008, str. 45).

(5) Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij: Zaprtje zanke – akcijski načrt EU za krožno gospodarstvo, COM(2015) 614 final z dne 2. decembra 2015.

(6) Sporočilo Komisije: Delovni načrt za okoljsko primerno zasnovo za obdobje 2016–2019, COM(2016) 773 final z dne 30. novembra 2016.

(7) Direktiva 2012/19/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o odpadni električni in elektronski opremi (OEEO) (UL L 197, 24.7.2012, str. 38).

(8) Direktiva (EU) 2018/851 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o spremembi Direktive 2008/98/ES o odpadkih (UL L 150, 14.6.2018, str. 109).

(9) Sklep št. 138682013/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. novembra 2013 o splošnem okoljskem akcijskem programu Unije do leta 2020 „Dobro živeti ob upoštevanju omejitev našega planeta“ (UL L 354, 28.12.2013, str. 171).

(10) COM(2015) 614 final.

(11) Uredba Komisije (EU) št. 617/2013 z dne 26. junija 2013 o izvajanju Direktive 2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta glede zahtev za okoljsko primerno zasnovo računalnikov in računalniških strežnikov (UL L 175, 27.6.2013, str. 13).

(12) „Informacije za izvajalce recikliranja – platforma I4R“ za izmenjavo informacij med proizvajalci električne in elektronske opreme (EEO) ter izvajalci recikliranja EEO: http://www.i4r-platform.eu.

(13) Direktiva 2011/65/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2011 o omejevanju uporabe nekaterih nevarnih snovi v električni in elektronski opremi (UL L 174, 1.7.2011, str. 88).

(14) Uredba (EU) št. 1025/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o evropski standardizaciji, spremembi direktiv Sveta 89/686/EGS in 93/15/EGS ter direktiv 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES, 2009/23/ES in 2009/105/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Sklepa Sveta 87/95/EGS in Sklepa št. 1673/2006/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 316, 14.11.2012, str. 12).

(15) Delegirana uredba Komisije (EU) 2019/2013 z dne 11. marca 2019 o dopolnitvi Uredbe (EU) 2017/1369 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z označevanjem elektronskih prikazovalnikov z energijskimi nalepkami in razveljavitvi Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 1062/2010 (glej stran 1 tega Uradnega lista).

(16) Direktiva Sveta 93/42/EGS z dne 14. junija 1993 o medicinskih pripomočkih (UL L 169, 12.7.1993, str. 1).

(17) Uredba (EU) 2017/745 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2017 o medicinskih pripomočkih, spremembi Direktive 2001/83/ES, Uredbe (ES) št. 178/2002 in Uredbe (ES) št. 1223/2009 ter razveljavitvi direktiv Sveta 90/385/EGS in 93/42/EGS (UL L 117, 5.5.2017, str. 1).

(18) Direktiva Sveta 90/385/EGS z dne 20. junija 1990 o približevanju zakonodaje držav članic o aktivnih medicinskih pripomočkih za vsaditev (UL L 189, 20.7.1990, str. 17).

(19) Direktiva 98/79/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. oktobra 1998 o in vitro diagnostičnih medicinskih pripomočkih (UL L 331, 7.12.1998, str. 1).

(20) Uredba (EU) 2017/746 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2017 o in vitro diagnostičnih medicinskih pripomočkih ter razveljavitvi Direktive 98/79/ES in Sklepa Komisije 2010/227/EU (UL L 117, 5.5.2017, str. 176).