SL Uradni list Evropske unije L 58/1

DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) 2018/273

z dne 11. decembra 2017

o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta glede sistema dovoljenj za zasaditev vinske trte, registra vinogradov, spremnih dokumentov in certificiranja, registra o prejemu in izdaji, obveznega prijavljanja, uradnega obveščanja in objavljanja sporočenih informacij ter o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta glede ustreznih preverjanj in kazni, spremembi uredb Komisije (ES) št. 555/2008, (ES) št. 606/2009 in (ES) št. 607/2009 ter razveljavitvi Uredbe Komisije (ES) št. 436/2009 in Delegirane uredbe Komisije (EU) 2015/560

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 922/72, (EGS) št. 234/79, (ES) št. 1037/2001 in (ES) št. 1234/2007 (1) ter zlasti členov 69 in 89, člena 145(4), člena 147(3) in člena 223(2) Uredbe ter točke 5 oddelka D dela II Priloge VIII k navedeni uredbi,

ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (ES) št. 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (2) ter zlasti člena 64(6) in člena 89(5) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Uredba (EU) št. 1308/2013 je razveljavila in nadomestila Uredbo Sveta (ES) št. 1234/2007 (3). Poglavje III naslova I in oddelek 2 poglavja II naslova II dela II Uredbe (EU) št. 1308/2013 vsebujeta pravila glede sistema dovoljenj za zasaditev vinske trte in njegovega upravljanja, registra vinogradov, spremnih dokumentov in certificiranja, registra o prejemu in izdaji ter zahtev glede obveščanja v vinskem sektorju ter Komisijo pooblaščata, da v zvezi s tem sprejme delegirane in izvedbene akte. Navedeni akti bi morali nadomestiti ustrezne določbe uredb Komisije (ES) št. 555/2008 (4) in (ES) št. 436/2009 (5), pa tudi nekatere določbe uredb Komisije (ES) št. 606/2009 (6) in (ES) št. 607/2009 (7) glede certificiranja sortnih vin in upravnih pravil v zvezi z registri o prejemu in izdaji. Novi delegirani akt bi moral zaradi poenostavitve vključevati tudi določbe Delegirane uredbe Komisije (EU) 2015/560 (8).

(2) Zaradi pravne varnosti bi bilo treba opredeliti nekatere izraze, ki se uporabljajo v tej uredbi in Izvedbeni uredbi Komisije (EU) 2018/274 (9). Opredeliti je treba različne vrste vinogradniških površin in izvajalcev v zvezi s posebnimi pravicami in zahtevami, ki so za vsakega od njih predvidene v obeh uredbah.

(3) Člen 62 Uredbe (EU) št. 1308/2013 določa splošne zahteve za države članice v zvezi z izdajo dovoljenja za zasaditev vinske trte na podlagi vloge pridelovalca, ki namerava zasaditi ali ponovno zasaditi vinsko trto. Vendar so v skladu z odstavkom 4 navedenega člena nekatera območja izvzeta iz sistema dovoljenj. Določiti je treba pravila o pogojih za uporabo navedenega izvzetja. Območja, namenjena za poskuse ali za matične nasade za cepiče, bi se morala uporabljati samo za določene namene, da bi preprečili izogibanje novemu sistemu. Proizvodi vinske trte s takšnih območij se ne bi smeli tržiti, razen če države članice menijo, da ni tveganja motenj na trgu. Obstoječi vinogradniški poskusi in matični nasadi za cepiče bi morali biti še naprej dovoljeni na podlagi pravil, ki so se zanje uporabljala pred začetkom veljavnosti Delegirane uredbe (EU) 2015/560. Zaradi zagotavljanja, da območja, katerih vino ali proizvodi vinske trte so namenjeni izključno porabi na gospodarstvu vinogradnika, ne prispevajo k motnjam na trgu, je treba določiti omejitev površine in za izvzetje določiti pogoj, da se vinogradnik ne ukvarja s pridelavo vina za trg. Iz istega razloga bi bilo treba to izvzetje razširiti tudi na organizacije brez trgovske dejavnosti. Glede območij, ki jih je vzpostavil pridelovalec, ki je izgubil določeno površino, zasajeno z vinsko trto, zaradi obveznega odkupa v javnem interesu v skladu z nacionalnim pravom, bi bilo treba določiti pogoj glede največje površine novega območja, da bi se izognili negativnemu vplivu na splošne cilje sistema dovoljenj za zasaditev vinske trte.

(4) V členu 64(1) in (2) Uredbe (EU) št. 1308/2013 so določena pravila o izdaji dovoljenj za nove zasaditve ter merila za upravičenost in prednostna merila, ki jih lahko uporabljajo države članice. Določiti bi bilo treba posebne pogoje, povezane z nekaterimi merili za upravičenost in prednostnimi merili, da bi vzpostavili enake konkurenčne pogoje za njihovo uporabo ter preprečili izogibanje sistemu dovoljenj s strani pridelovalcev, ki se jim dovoljenja izdajo. Poleg tega bi bilo treba ohraniti tri dodatna merila, ki so se uvedla z Delegirano uredbo (EU) 2015/560: merilo za upravičenost v zvezi s prilastitvijo slovesa zaščitenih geografskih označb; prednostno merilo za tiste pridelovalce, ki izpolnjujejo pravila sistema in na svojem gospodarstvu nimajo opuščenih vinogradov, ter prednostno merilo za neprofitne organizacije s socialnim namenom, ki so prejele zemljišča, zasežena v primeru terorizma in drugih vrst kriminala. Merilo za upravičenost je odziv na potrebo po zaščiti slovesa določenih geografskih označb na podoben način, kot je zaščiten sloves določenih označb porekla, in zagotavlja, da jih nove zasaditve ne ogrožajo. Prvo prednostno merilo na podlagi dokazov o upoštevanju pravil sistema dovoljenj in dejstva, da niso vložili vloge za dovoljenje za novo zasaditev, daje prednost nekaterim vlagateljem, ki imajo površine, zasajene z vinsko trto, ki se ne uporabljajo za pridelavo in za katere bi lahko vložili vlogo za ponovno zasaditev. Namen drugega prednostnega merila je dati prednost neprofitnim organizacijam s socialnim namenom, ki so prejele površine, zasežene v primeru terorizma in drugih vrst kriminala, da bi spodbudili socialno uporabo zemljišč, ki se sicer morda ne bi več uporabljale za pridelavo.

(5) Glede na člen 118 Uredbe (EU) št. 1306/2013 ter za obravnavanje naravnih in socialno-ekonomskih razlik in različnih strategij gospodarskih akterjev za rast na navedenih različnih območjih posameznega ozemlja bi bilo treba državam članicam dovoliti različno uporabo meril za upravičenost in prednostnih meril iz člena 64(1) in (2) Uredbe (EU) št. 1308/2013 ter treh dodatnih meril za upravičenost in prednostnih meril na regionalni ravni, glede na to, ali gre za določena območja, upravičena do zaščitene označbe porekla (v nadaljnjem besedilu: ZOP), določena območja, upravičena do zaščitene geografske označbe (v nadaljnjem besedilu: ZGO), ali območja brez geografske označbe. Takšne razlike pri uporabi navedenih meril na različnih območjih posameznega ozemlja bi morale vedno temeljiti na razlikah med navedenimi območji.

(6) Da bi se odzvali na primere izogibanja, ki v tej uredbi niso predvideni, bi morale države članice sprejeti ukrepe za preprečitev izogibanja merilom za upravičenost ali prednostnim merilom s strani vlagateljev vlog za dovoljenja, kadar njihove dejavnosti niso zajete v posameznih določbah proti izogibanju iz te uredbe v zvezi s posameznimi merili za upravičenost in prednostnimi merili.

(7) Člen 66(2) Uredbe (EU) št. 1308/2013 določa možnost soobstoja vinskih trt, za katere se je pridelovalec zavezal, da jih bo izkrčil, in novozasajenih vinskih trt. Da bi preprečili nepravilnosti, bi morale države članice imeti možnost, da z ustreznimi sredstvi zagotovijo, da se načrt o izkrčitvi uresniči, vključno z zahtevo za polog varščine ob izdaji dovoljenja za predvideno ponovno zasaditev. Poleg tega je treba določiti, da se, če se izkrčitev ne izvede v štiriletnem roku iz navedene določbe, vinske trte, zasajene na zadevni površini, štejejo za nedovoljene.

(8) Člen 66(3) Uredbe (EU) št. 1308/2013 državam članicam omogoča, da na podlagi priporočila priznanih in reprezentativnih strokovnih organizacij omejijo ponovno zasaditev na območjih, ki so upravičena do pridelave vin z zaščiteno označbo porekla ali zaščiteno geografsko označbo. Opredeliti bi bilo treba razloge za takšne odločitve o omejitvi, da se pojasnijo omejitve njihovega področja uporabe, hkrati pa zagotoviti skladnost sistema in preprečiti izogibanje navedenemu sistemu. Zagotoviti bi bilo treba, da samodejnost izdajanja dovoljenj za ponovne zasaditve iz člena 66(1) Uredbe (EU) št. 1308/2013 ne ovira možnosti držav članic, da omejijo izdajanje dovoljenj za določena območja v skladu s členom 63(2)(b) in (3) navedene uredbe. Kljub temu bi bilo treba pojasniti, da se nekateri posebni primeri ne smejo obravnavati kot izogibanje sistemu.

(9) Člen 145 Uredbe (EU) št. 1308/2013 določa, da morajo nekatere države članice voditi register vinogradov, ki vsebuje posodobljene podatke o pridelovalni zmogljivosti. Podrobnosti o informacijah, ki jih je treba vključiti v register vinogradov, bi bilo treba določiti v tej uredbi.

(10) V skladu s členom 147(1) Uredbe (EU) št. 1308/2013 se lahko vinski proizvodi dajo v promet na ozemlju Unije le skupaj z uradno odobrenim spremnim dokumentom. Določiti bi bilo treba pravila o uporabi navedenega spremnega dokumenta.

(11) Izkušnje v državah članicah kažejo, da lahko obseg izvzetij iz obveznosti prevoza vinskih proizvodov s spremnim dokumentom zajema daljše razdalje in večji razpon dejavnosti, s čimer se olajša gibanje vina, ne da bi se preprečila zadovoljiva raven sledljivosti vinskih proizvodov. Zlasti bi bilo treba izvzeti grozdni sok in mošt, uvrščena pod oznaki KN 2009 61 in 2009 69, dobavljena izvajalcem, ki ne pridelujejo vina, saj ti izvajalci niso pod nadzorom organov, odgovornih za vinski sektor, sledljivost navedenih proizvodov pa se lahko zagotovi s trgovinskim dokumentom.

(12) Direktiva Sveta 2008/118/ES (10) vsebuje usklajene ureditve za nekatero trošarinsko blago, vključno z nekaterimi alkoholnimi pijačami, in določa elektronski administrativni dokument in druge dokumente, ki morajo spremljati pošiljke takega blaga. Da bi se oblikovala enotna pravila, ki se uporabljajo v Uniji, in poenostavile upravne formalnosti za izvajalce, je treba zagotoviti, da se dokumenti, ki spremljajo pošiljke vinskih proizvodov zaradi uporabe predpisov o trošarini, štejejo tudi za priznane spremne dokumente v smislu Uredbe (EU) št. 1308/2013.

(13) Ob upoštevanju člena 40 Direktive 2008/118/ES ter zaradi pospešitve upravnih formalnosti za izvajalce in zagotavljanja večjih jamstev glede zanesljivosti certificiranja in sledljivosti vinskih proizvodov, bi bilo treba za pošiljke vinskih proizvodov manjših pridelovalcev in pošiljke vinskih proizvodov, za katere se ne plačuje trošarina, priznati uporabo poenostavljenega informacijskega sistema za izdajo elektronskih spremnih dokumentov, ki ga vzpostavijo države članice in zagotavlja uporabo trgovinskega dokumenta, ki vsebuje vsaj podrobnosti, potrebne za identifikacijo proizvoda in sledenje njegovemu gibanju. Vendar bi bilo treba za to, da se državam članicam, ki takega informacijskega sistema še ne uporabljajo, omogoči njegova vzpostavitev, zagotoviti prehodno obdobje, v katerem se lahko uporabljajo papirni in elektronski spremni dokumenti.

(14) Ob upoštevanju člena 30 Direktive 2008/118/ES bi bilo treba državam članicam omogočiti, da uporabljajo poenostavljene postopke in dokumente, s katerimi bi lahko spremljali gibanje vinskih proizvodov, ki se izvaja izključno na njihovem ozemlju.

(15) Spremni dokumenti se lahko uporabljajo tudi za potrditev nekaterih lastnosti vinskih proizvodov na splošno in njihovega letnika ali sort vinske trte ter zlasti ZOP ali ZGO. Da se zagotovi enaka obravnava vseh izvajalcev, bi morala ta uredba določati pogoje, pod katerimi se lahko spremni dokumenti uporabijo za tako certificiranje. Da bi se poenostavile upravne formalnosti za izvajalce in bi bili pristojni organi razbremenjeni rutinskih opravil, bi bilo treba sprejeti določbo, da pristojni organi pooblastijo pošiljatelje, da izpolnijo spremne dokumente in v njih sami potrdijo poreklo ali izvor ter lastnosti vinskih proizvodov, letnik ali sorte vinske trte, iz katerih so pridelani proizvodi, ter ZOP ali ZGO vina.

(16) Kadar morajo izvajalci na zahtevo tretjih držav predložiti posebna potrdila v zvezi z lastnostmi vinskih proizvodov, bi bilo treba s to uredbo omogočiti uporabo certificiranja za izvožene vinske proizvode ter zagotoviti pogoje za njegovo pristnost in uporabo.

(17) V skladu s carinskimi predpisi se za dokazilo o izvozu vinskih proizvodov poleg spremnih dokumentov zahtevajo še dopolnilni dokumenti, kot so izvozne deklaracije. Zato bi bilo treba določiti dodatne postopke za izdajo in potrditev navedenih dokumentov skladno s pravili, določenimi v Uredbi (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (11) ali na njeni podlagi.

(18) Z vinskimi proizvodi, ki se prevažajo neustekleničeni, je lažje goljufati kot z ustekleničenimi proizvodi, opremljenimi z etiketo in zapiralom za enkratno uporabo. Zato bi bilo treba za take pošiljke zahtevati, da je pristojni organ v kraju natovarjanja predhodno obveščen o podrobnostih, vključenih v spremni dokument, razen če se uporablja informacijski sistem, ki omogoča, da je pristojni organ v kraju raztovarjanja obveščen o navedenih podrobnostih.

(19) Da bi se pristojnim organom olajšalo preverjanje prevozov pošiljk proizvodov iz tretjih držav, sproščenih v prosti promet, ali proizvodov iz Unije, ki so se najprej izvozili in nato ponovno uvozili v Unijo, bi bilo treba zahtevati, da se na dokumentih, ki spremljajo pošiljke takih proizvodov po sprostitvi v prosti promet, navede sklic na dokumente, uporabljene za sprostitev v prosti promet, v primeru proizvodov s poreklom iz Unije pa na spremni dokument, izdan ob prvotni odpremi, ali kateri drug sprejeti dokument, ki dokazuje poreklo proizvodov.

(20) Zaradi pravne varnosti bi bilo treba določiti pravila za uskladitev ukrepov, ki jih prejemnik sprejme v primeru zavrnitve proizvoda, ki se je prevažal s spremnim dokumentom, in opredeliti, s katerim spremnim dokumentom se lahko proizvod pozneje prevaža.

(21) Za obravnavanje primerov, v katerih pristojni organ ugotovi ali utemeljeno sumi, da je pošiljatelj resno kršil pravila Unije ali nacionalna pravila v vinskem sektorju glede prevoza vinskih proizvodov na podlagi spremnih dokumentov ali glede proizvodnih pogojev ali sestave takih proizvodov, in da bi se pristojnim organom omogočilo spremljanje naknadnega gibanja ali odločanje o prihodnji uporabi zadevnega proizvoda, je treba določiti podrobne določbe v zvezi s postopkom, ki ga bo morda pristojni organ moral izvesti glede spremnih dokumentov, ter izmenjavo informacij in vzajemno pomočjo med pristojnimi organi v takih primerih.

(22) Da bi se zagotovil odvračilni učinek ali obnovila zakonitost v primeru manjših kršitev, povezanih s spremnimi dokumenti za prevoz vinskih proizvodov, bi bilo treba določiti pravila, ki pristojnemu organu, ki je odkril nepravilnosti, omogočajo, da z ustreznimi ukrepi uredi tak prevoz ali sprejme ustrezne ukrepe v zvezi z nepravilnostmi, vključno s prepovedjo trženja zadevnih proizvodov, in o tem obvesti pristojni organ v kraju natovarjanja.

(23) Zaradi pravne varnosti je treba zagotoviti pravila, povezana s primeri višje sile ali nepredvidljivimi dogodki med prevozom, da je prevoznik seznanjen z zahtevami, potrebnimi za ureditev zadevnega prevoza.

(24) Člen 90 Uredbe (EU) št. 1308/2013 določa, da je treba uvoženim vinskim proizvodom, zajetim v navedenem členu, priložiti potrdilo, ki ga v državi porekla proizvoda izda pristojni organ, in analizno poročilo, ki ga sestavi organ ali urad, ki ga imenuje tretja država porekla. Da bi se zmanjšalo število dokumentov, ki se zahtevajo za uvoz v Unijo, in olajšalo preverjanje pristojnih organov držav članic, bi bilo treba navedeno potrdilo in analizno poročilo združiti in vključiti v en sam dokument, tj. dokument VI-1. Da bi se zagotovila pravna varnost in olajšala trgovina, bi bilo treba sprejeti določbo, da se za tak dokument šteje, da potrjuje lastnosti vinskega proizvoda, letnika ali sort vinske trte oziroma ZOP ali ZGO.

(25) Zaradi uskladitve in zmanjšanja upravnega bremena za izvajalce in države članice bi bilo treba izvzetja iz zahteve po predložitvi dokumenta VI-1 za vinske proizvode, ki se uvozijo v Unijo, uskladiti z veljavnimi izvzetji za dokumente, ki spremljajo pošiljke vinskih proizvodov po njihovi sprostitvi v prosti promet v Uniji, s sistemom oprostitev carin v Uniji iz Uredbe Sveta (ES) št. 1186/2009 (12) in z izvzetji, ki izhajajo iz posebnih konvencij o diplomatskih odnosih, sklenjenih s tretjimi državami.

(26) Da bi se pristojnim organom držav članic omogočila uporaba usklajenih postopkov in enake vrste dokumenta ne glede na namembno državo članico uvoženih proizvodov, bi bilo treba zagotoviti vzorec dokumenta VI-1 in njegovega izvlečka, izvlečka VI-2, pa tudi podrobnosti v zvezi s postopkom, ki ga je treba upoštevati pri njuni izdaji.

(27) Zaradi zagotavljanja, da vse zadevne strani upoštevajo isti postopek za sprostitev pošiljke v prosti promet, bi bilo treba določiti pravila za uporabo dokumenta VI-1 in izvlečka VI-2. Ob upoštevanju poslovne prakse bi bilo treba pojasniti, da je treba, če se pošiljka vina razdeli, pristojne organe pooblastiti, da dajo pod svojim nadzorom sestaviti izvlečke dokumenta VI-1, ki spremljajo vsako novo pošiljko, ki nastane z razdelitvijo.

(28) Da bi se olajšala trgovina in poenostavil posredni uvoz, je treba določiti pravila, ki določajo primere, ko se ne zahtevajo nobene druge analize za uvoz iz tretje države, ki ni država porekla vinskega proizvoda.

(29) Da bi se obravnavale posebnosti posebnih vin, kot so likerska vina in alkoholizirana vina za destilacijo ter vina z geografsko označbo, bi bilo treba določiti pravila v zvezi z uporabo dokumenta VI-1 za pošiljke takih vin. Da bi se olajšala naloga izvoznikov in organov, bi morala predložitev dokumenta VI-1 zadoščati za potrditev geografske označbe ali vinskega porekla alkohola, dodanega likerskim vinom ali alkoholiziranim vinom za destilacijo, če so izpolnjeni določeni pogoji.

(30) Da bi se olajšala trgovina s tretjimi državami, ki so sklenile sporazume z Unijo, ki vključujejo določbe o tesnejšem sodelovanju pri preprečevanju goljufij, in vzdržujejo dobre trgovinske odnose z Unijo, je treba pridelovalce iz navedenih držav pooblastiti, da sami izdajo dokumente VI-1, in navedene dokumente šteti za dokumente, ki jih izdajo pristojni organi tretjih držav ali organi ali uradi, ki jih imenujejo tretje države, v skladu s členom 90 Uredbe (EU) št. 1308/2013, in sicer podobno, kot je že dovoljeno za vina s poreklom iz Unije.

(31) Ob upoštevanju razvoja računalniških sistemov v vinskem sektorju in da bi se olajšalo spremljanje gibanja in preverjanj vinskih proizvodov, je treba dovoliti tudi uporabo računalniških sistemov in elektronskih dokumentov, ki jih izdajo pristojni organi tretjih držav ali neposredno izvajalci iz tretjih držav pod nadzorom svojih pristojnih organov. Uporaba računalniških sistemov bi morala kljub temu izpolnjevati določene minimalne pogoje in pridobiti priznanje Unije, da sistem pregledov, vzpostavljen v tretji državi, ponuja zadostna jamstva glede narave, porekla in sledljivosti vinskih proizvodov, ki se v Unijo uvozijo iz navedene tretje države. Zato je treba določiti navedene minimalne pogoje. Da bi se poenostavili in pospešili postopki izdaje izvlečkov VI-2 za izvajalce in pristojne organe, je treba organom držav članic omogočiti, da take izvlečke izdajo prek računalniških sistemov v skladu s postopki, ki jih določijo.

(32) V skladu s členom 147(2) Uredbe (EU) št. 1308/2013 morajo fizične ali pravne osebe, ki posedujejo vinske proizvode, voditi register o prejemu in izdaji navedenih proizvodov. Vendar bi za nekatere izvajalce, katerih zaloge ali prodaja ne presegajo nekaterih pragov ali ki prodajajo le v svojih prostorih, vodenje registra pomenilo nesorazmerno breme. Zato bi jih bilo treba izvzeti iz te obveznosti. Države članice bi morale zaradi preglednosti in nadzora voditi seznam tistih izvajalcev, ki morajo voditi register o prejemu in izdaji. Da bi se zagotovila sledljivost in spremljanje gibanja in zalog vinskih proizvodov, bi bilo treba določiti pravila v zvezi s potrebo po ločenem registru za vsako posamezno podjetje, podrobnostmi o načinu vodenja registra in dejavnostmi, ki jih je treba zabeležiti v registru.

(33) Ta uredba bi morala zagotoviti skupna pravila, ki se uporabljajo za vse izvajalce. Da bi se olajšali pregledi, bi bilo treba državam članicam kljub temu omogočiti, da določijo dopolnilna pravila glede podatkov o registraciji v zvezi z nekaterimi proizvodi ali postopki, ki jih je treba vključiti v register, in od izvajalcev zahtevati, da prijavijo nekatere obdelave, ki jih je treba zabeležiti v registru. Vendar bi lahko navedeno obveščanje pomenilo nesorazmerno upravno breme za nekatere izvajalce, zato se lahko upravičeno omeji možnost držav članic, da zahtevajo tako obveščanje.

(34) Da bi se olajšalo zbiranje informacij o trgu za spremljanje in upravljanje trga ter hkrati omejilo upravno breme, bi bilo treba določiti določbe za zagotovitev, da zadevni izvajalci s sedežem v državah članicah, ki morajo voditi register vinogradov, predložijo prijave pridelave in zalog. Vendar bi morale države članice, ki jim ni treba voditi registra vinogradov, imeti možnost, da zahtevajo take prijave. Da bi se preprečilo podvajanje podatkov, bi morale tiste države članice, ki so uvedle register vinogradov, ki za vsakega vinogradnika vsebuje letno posodobljene informacije o površini, zasajeni z vinsko trto, imeti možnost, da izvajalce izvzamejo iz obveznosti prijave površine v prijavah pridelave.

(35) Da bi se izboljšala sledljivost in upravljanje trga, bi morale imeti države članice možnost, da zbirajo dopolnilne podatke glede pridelave grozdja in mošta za pridelavo vina. Države članice bi morale v ta namen imeti možnost, da zahtevajo prijave pridelka grozdja.

(36) Da bi se izboljšala sledljivost in upravljanje trga, bi morale države članice imeti možnost, da zbirajo podatke o dejavnostih v zvezi z obdelavo ali trženjem potrganega grozdja in dobljenim moštom ali grozdnim sokom, ki bi se lahko izvajale med dejanskim datumom trgatve in datumi za predložitev prijav pridelave in pridelka grozdja.

(37) Pravila iz te uredbe zaradi izboljšanja preglednosti in upravljanja trga državam članicam ne bi smele preprečiti, da zahtevajo celovitejše informacije. Poleg tega bi morale države članice imeti možnost, da v primeru odsotnosti pridelave ali zalog izvajalce izvzamejo iz obveznosti predložitve prijav.

(38) Za namene člena 89 Uredbe (EU) št. 1306/2013 bi bilo treba določiti enotna pravila glede pregledov, ki jih je treba izvajati v zvezi z notranjim trgom. Zato bi bilo treba organom, pristojnim za spremljanje posedovanja in trženja vinskih proizvodov, zagotoviti potrebne instrumente za izvajanje učinkovitih pregledov v skladu z enotnimi pravili, ki se uporabljajo v vsej Uniji za pridelovalno zmogljivost, register vinogradov, spremne dokumente, certificiranje ter register o prejemu in izdaji.

(39) Da bi se zagotovili nemoteni pregledi in vzorčenje grozdja in vinskih proizvodov, bi bilo treba sprejeti določbe, s katerimi bi se stranem, ki so predmet pregledov, preprečilo oviranje navedenih pregledov in se od njih zahtevalo, da olajšajo vzorčenje in zagotovijo informacije, ki so potrebne v skladu s to uredbo.

(40) Da bi se državam članicam zagotovila učinkovita orodja za obravnavanje tveganja goljufivega ravnanja z vinom, je evropski referenčni center za nadzor v vinskem sektorju v okviru Skupnega raziskovalnega središča vzpostavil banko podatkov izotopskih analiz iz člena 89(5) Uredbe (EU) št. 1306/2013, ki jo tudi upravlja. Uporaba referenčnih izotopskih metod analize zagotavlja učinkovite preglede v zvezi z obogatitvijo vinskih proizvodov ali odkrivanjem dodajanja vode takim proizvodom. Banka podatkov izotopskih analiz skupaj z drugimi analiznimi metodami pomaga pri preverjanju skladnosti vinskih proizvodov s prijavljenim poreklom in sorto. Zato bi bilo treba sprejeti določbe za uporabo referenčnih izotopskih analiznih metod ter za vodenje in posodabljanje banke podatkov analiz.

(41) Države članice bi morale zagotoviti učinkovitost dela organov, pristojnih za preglede v vinskem sektorju. Zato bi bilo treba preglede usklajevati med pristojnimi organi v državah članicah, kjer je za preglede v vinskem sektorju pristojnih več organov, države članice pa bi morale imenovati en sam organ, pristojen za zvezo z drugimi državami članicami in Komisijo.

(42) Da bi se olajšali pregledi v vsej Uniji, bi morale države članice sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev, da imajo uradniki pristojnih organov ustrezna pooblastila za preiskavo, da se zagotovi skladnost s predpisi.

(43) Da bi se zagotovili sledljivost vinskih proizvodov in skladnost s pravili Unije v vinskem sektorju, bi bilo treba ohraniti usklajevanje pregledov in dostop pristojnih organov v vinskem sektorju do informacij. Da bi se ta usklajeni pristop izvajal v celoti, bi morali različni organi, ki sodelujejo pri pregledih vinskih proizvodov, za katere se plačuje trošarina, imeti dostop do informacij o gibanju teh proizvodov, ki se izvaja na podlagi Direktive 2008/118/ES in Uredbe (ES) št. 684/2009. V ta namen bi bilo treba upoštevati računalniško podprt sistem za gibanje in nadzor trošarinskih izdelkov, ki je bil vzpostavljen z Odločbo št. 1152/2003/ES Evropskega parlamenta in Sveta (13).

(44) Zaradi medsebojne odvisnosti trgov vinskega sektorja ter trgovine med državami članicami in tretjimi državami je potrebno tesno sodelovanje med različnimi organi, pristojnimi za preglede. Pristojni organi držav članic bi morali za učinkovito sodelovanje med državami članicami pri uporabi predpisov za vinski sektor imeti možnost, da se povežejo s pristojnimi službami druge države članice. Zato bi bilo treba določiti pravila, ki urejajo vzajemno pomoč na zahtevo. Da bi se poenostavil obračun stroškov, ki se nanašajo na odvzem in pošiljanje vzorcev, analizo in organoleptično preskušanje ter uporabo storitev strokovnjaka, je treba sprejeti načelo, da take stroške nosi pristojni organ države članice, ki naroči odvzem vzorcev ali storitve strokovnjaka.

(45) Da bi se okrepila učinkovitost vzajemne pomoči pristojnih organov, bi morala ta uredba vključevati določbo o dokazni moči ugotovitev pri pregledih, izvedenih v skladu s to uredbo, v državi članici, ki ni država članica, v kateri se je pregled izvedel.

(46) Zaradi učinkovitega boja proti goljufijam, zmanjšanja resnega tveganja goljufij in sprejemanja ustreznih ukrepov v primerih suma ali odkrite neskladnosti vinskih proizvodov s pravili Unije bi morali organi zadevnih držav članic za zvezo imeti možnost, da se medsebojno obveščajo o takih primerih. V ta namen bi morale zadevne države članice uporabljati informacijske sisteme, ki jih zagotovi Komisija.

(47) Člen 64 Uredbe (EU) št. 1306/2013 določa upravne kazni v primeru neizpolnjevanja meril za upravičenost, obveznosti in drugih zavez, ki izhajajo iz uporabe področne kmetijske zakonodaje. V skladu s členom 71(4) Uredbe (EU) št. 1308/2013 je treba določiti upravne kazni v zvezi z nedovoljenimi nasadi. Da bi zagotovili odvračilni učinek, bi morale države članice imeti možnost, da navedene kazni prilagodijo tržni vrednosti vin, ki se pridelujejo v zadevnih vinogradih. Najnižja vrednost navedenih kazni bi morala ustrezati povprečnemu letnemu dohodku na hektar vinogradov na ravni Unije, izmerjenemu kot bruto marža na hektar vinogradniških površin. Vzpostaviti bi bilo treba postopno stopnjevanje od te najnižje vrednosti, in sicer glede na trajanje neskladnosti. Državam članicam bi bilo prav tako treba dati možnost, da uporabijo višje najnižje kazni za pridelovalce na določenem območju, kjer je najnižja vrednost, določena na ravni Unije, nižja od ocenjenega povprečnega letnega dohodka na hektar zadevne površine. Takšno zvišanje najnižje vrednosti kazni bi moralo biti sorazmerno z ocenjenim povprečnim letnim dohodkom na hektar na območju z nedovoljeno vinogradniško površino.

(48) Glede na potrebo po zagotavljanju hitre in učinkovite zaščite potrošnikov je treba zagotoviti možnost, da se v primeru goljufije ali tveganja za zdravje potrošnikov izvajalcem, za katere je ugotovljeno ali se sumi, da ne upoštevajo pravil Unije o pridelavi ali prevozu vinskih proizvodov ali uporabi poenostavljenih ureditev ali elektronskih postopkov za uvoz, začasno prepove uporaba spremne dokumentacije in postopkov certificiranja.

(49) Da se zagotovita učinkovita uporaba te uredbe in ustrezno spremljanje vinskega trga, bi bilo treba za primere, ko se ne upoštevajo obveznosti vodenja registra o prejemu in izdaji, predložitve prijav ali obveščanja, določiti kazni z odvračilnim učinkom, ki jih bodo države članice uporabile glede na resnost in ponavljanje neskladnosti.

(50) Da se zagotovi pravična obravnava izvajalcev, bi bilo treba določiti pravila za primere očitnih napak in izjemnih okoliščin.

(51) V skladu s členom 223 Uredbe (EU) št. 1308/2013 bi bilo treba določiti pravila o informacijah, ki jih morajo države članice uradno sporočiti Komisiji. Zato je treba določiti naravo in vrsto informacij, ki jih je treba predložiti, ter pogoje objavljanja navedenih informacij.

(52) Da se olajša preverjanje dokumentov za uvoz vinskih proizvodov, ki so jih izdale tretje države, bi morala Komisija sestaviti in objaviti seznam pristojnih organov, imenovanih organov ali uradov ter pridelovalcev vina z izdanim dovoljenjem, ki jih zaradi priprave takih dokumentov priglasijo tretje države. Da bi se olajšale zahteve za komunikacijo in pomoč med državami članicami in Komisijo na eni ter tretjimi državami na drugi strani, bi morala Komisija organ za zvezo, ki je v vsaki posamezni tretji državi imenovan za stik z njo in drugimi članicami, tudi objaviti.

(53) Da bi se zagotovila kakovost vinskih proizvodov, bi bilo treba določiti določbe za izvajanje prepovedi čezmernega stiskanja grozdja. Za preverjanje pravilne uporabe navedene prepovedi je potrebno ustrezno spremljanje stranskih proizvodov pri pridelavi vina in njihove končne uporabe. Zato bi bilo treba določiti pravila o najnižjem odstotku alkohola, vsebovanega v stranskih proizvodih po stiskanju grozdja, in o pogojih za obvezno odstranjevanje stranskih proizvodov, ki jih posedujejo fizične ali pravne osebe ali skupine, pod nadzorom pristojnih organov držav članic. Ker so taki pogoji neposredno povezani s postopkom pridelave vina, bi jih bilo treba navesti skupaj z enološkimi postopki in veljavnimi omejitvami za proizvodnjo vina iz Uredbe (ES) št. 606/2009. Navedeno uredbo bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.

(54) Zaradi jasnosti in pravne varnosti bi bilo treba črtati določbe uredb (ES) št. 555/2008, (ES) št. 606/2009 in (ES) št. 607/2009, ki se nadomestijo s to uredbo in Izvedbeno uredbo (EU) 2018/274. Iz istega razloga bi bilo treba razveljaviti Uredbo (ES) št. 436/2009 in Delegirano uredbo (EU) 2015/560 –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I

UVODNE DOLOČBE

Člen 1

Predmet urejanja

Ta uredba določa pravila, ki dopolnjujejo Uredbo (EU) št. 1306/2013 oziroma (EU) št. 1308/2013 glede:

(a) sistema dovoljenj za zasaditev vinske trte;

(b) registra vinogradov;

(c) priznanih spremnih dokumentov, certificiranja in pravil za uvoz vina;

(d) registra o prejemu in izdaji;

(e) obveznih prijav;

(f) pregledov in banke podatkov izotopskih analiz;

(g) pristojnih organov in vzajemne pomoči med njimi;

(h) kazni;

(i) uradnega obveščanja in objave sporočenih informacij.

Člen 2

Opredelitev pojmov

1. V tej uredbi in Izvedbeni uredbi (EU) 2018/274 se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(a) „vinogradnik“ pomeni fizično ali pravno osebo ali skupino fizičnih ali pravnih oseb ne glede na pravni status, ki je skupini in njenim članom dodeljen z nacionalno zakonodajo, katere kmetijsko gospodarstvo je na ozemlju Unije, kot je določeno v členu 52 Pogodbe o Evropski uniji v povezavi s členom 355 Pogodbe o delovanju Evropske unije, in ki poseduje površino, zasajeno z vinsko trto, kadar se pridelek s te površine uporablja za pridelavo vinskih proizvodov za trg ali pa za površino veljajo izvzetja za poskuse ali za matične nasade za cepiče iz člena 3(2) te uredbe;

(b) „vinski proizvodi“ pomenijo proizvode iz dela XII Priloge I k Uredbi (EU) št. 1308/2013, razen vinskega kisa, uvrščenega pod oznaki KN 2209 00 11 in 2209 00 19;

(c) „vinogradniška parcela“ pomeni kmetijsko parcelo, kot je opredeljena v členu 67(4)(a) Uredbe (EU) št. 1306/2013, zasajeno z vinsko trto, ki je namenjena pridelavi vinskih proizvodov za trg, ali pa za površino veljajo izvzetja za poskuse ali za matične nasade za cepiče iz člena 3(2) te uredbe;

(d) „opuščena vinogradniška površina“ pomeni površino, zasajeno z vinsko trto, ki se že več kot pet vinskih let ne obdeluje za pridobivanje tržnih proizvodov, brez poseganja v posebne primere, ki jih opredelijo države članice, z njeno izkrčitvijo pa pridelovalec ni več upravičen do dodelitve dovoljenja za ponovno zasaditev v skladu s členom 66 Uredbe (EU) št. 1308/2013;

(e) „pridelovalec grozdja“ pomeni fizično ali pravno osebo ali skupino takih oseb ne glede na pravni status, ki je skupini in njenim članom dodeljen z nacionalno zakonodajo, ki zbira pridelek grozdja z območja, zasajenega z vinsko trto, da bi navedeno grozdje tržila za pridelavo vinskih proizvodov pri tretjih osebah ali ga predelala v vinske proizvode na svojem gospodarstvu ali v imenu katere se izvaja predelava za komercialne namene;

(f) „predelovalec“ pomeni fizično ali pravno osebo ali skupino takih oseb ne glede na pravni status, ki je skupini in njenim članom dodeljen z nacionalno zakonodajo, ki izvede predelavo ali v imenu katerih se izvede predelava vin, s katero so se pridobila vina, likerska vina, peneča in biser vina, gazirana peneča in biser vina, kakovostna peneča vina ali kakovostna aromatična peneča vina;

(g) „trgovec na drobno“ pomeni fizično ali pravno osebo ali skupino takih oseb ne glede na pravni status, ki je skupini in njenim članom dodeljen z nacionalno zakonodajo, katerih poslovna dejavnost vključuje neposredno prodajo vina in mošta potrošniku v majhnih količinah, ki jih opredeli vsaka država članica, ob upoštevanju posebnih lastnosti trgovine in distribucije, razen tistih, ki uporabljajo kleti, opremljene za skladiščenje, ali zmogljivosti za stekleničenje velikih količin vina, in tistih, ki se ukvarjajo s potujočo trgovino z vinom, ki se prevaža neustekleničeno;

(h) „stekleničenje“ pomeni polnjenje vina kot končnega proizvoda za komercialne namene v posode s prostornino, manjšo od 60 litrov;

(i) „polnilec“ pomeni fizično ali pravno osebo ali skupino takih oseb ne glede na pravni status, ki je skupini in njenim članom dodeljen z nacionalno zakonodajo, ki izvaja dejavnost stekleničenja vina ali v imenu katere se izvaja stekleničenje;

(j) „trgovec“ pomeni fizično ali pravno osebo ali skupino takih oseb ne glede na pravni status, ki je skupini in njenim članom dodeljen z nacionalno zakonodajo, razen zasebnih potrošnikov ali prodajalcev na drobno, ki ima zalogo vinskih proizvodov za komercialne namene ali ki sodeluje pri njihovi prodaji in jih morda tudi stekleniči, razen destilarn;

(k) „vinsko leto“ pomeni tržno leto za vinski sektor iz člena 6(d) Uredbe (EU) št. 1308/2013.

2. Za namene poglavij od IV do VIII te uredbe, razen člena 47, in poglavij od IV do VII Izvedbene uredbe (EU) 2018/274 „pridelovalec“ pomeni fizično ali pravno osebo ali skupino takih oseb ne glede na pravni status, ki je skupini in njenim članom dodeljen z nacionalno zakonodajo, ki sveže grozdje, mošt ali mlado vino še v vrenju sama predeluje v vino ali mošt za komercialne namene ali v imenu katere se izvaja predelava.

3. Za namene člena 10(1) „mali proizvajalec“ pomeni pridelovalca, ki na podlagi povprečne letne pridelave v vsaj treh zaporednih vinskih letih v povprečju pridela manj kot 1 000 hektolitrov vina v vinskem letu.

Države članice se lahko odločijo, da opredelitev „malega proizvajalca“ ne zajema pridelovalcev, ki kupujejo sveže grozdje, mošt ali mlado vino še v vrenju za predelavo v vino.

POGLAVJE II

SISTEM DOVOLJENJ ZA ZASADITEV VINSKE TRTE

Člen 3

Območja, izvzeta iz sistema dovoljenj za zasaditev vinske trte

1. Sistem dovoljenj za zasaditev vinske trte iz poglavja III naslova I dela II Uredbe (EU) št. 1308/2013 se ne uporablja za zasaditev ali ponovno zasaditev območij iz člena 62(4) navedene uredbe, ki izpolnjujejo ustrezne pogoje iz odstavkov 2, 3 in 4 tega člena.

2. O zasaditvi ali ponovni zasaditvi območij, namenjenih za poskuse ali za matične nasade za cepiče, je treba predhodno obvestiti pristojne organe. Uradno obvestilo vsebuje vse ustrezne informacije v zvezi z navedenimi območji ter obdobje, v katerem bo potekal poskus, ali obdobje pridelovanja v matičnem nasadu za cepiče. Pristojni organi se obvestijo tudi o podaljšanju teh obdobij.

Kadar velja, da tveganje motenj na trgu ne obstaja, se lahko države članice odločijo, da se v obdobjih iz prvega pododstavka lahko tržijo grozdje, pridelano na navedenih območjih, in vinski proizvodi, pridobljeni iz navedenega grozdja. Na koncu teh obdobij pridelovalec bodisi:

(a) pridobi dovoljenje v skladu s členom 64 ali 68 Uredbe (EU) št. 1308/2013 za zadevno območje, tako da se lahko grozdje, pridelano na navedenem območju, in vinski proizvodi, pridobljeni iz navedenega grozdja, tržijo, bodisi

(b) tako območje izkrči na lastne stroške v skladu s členom 71(1) Uredbe (EU) št. 1308/2013.

Vsa območja, namenjena za poskuse ali za matične nasade za cepiče, zasajena pred 1. januarjem 2016 po dodelitvi pravic do nove zasaditve, po navedenem datumu še naprej izpolnjujejo pogoje, določene za uporabo takšnih pravic, in sicer do konca obdobja poskusa ali obdobja pridelave v matičnem nasadu za cepiče, za katerega so bile te dodeljene. Po izteku navedenega obdobja se uporabljajo pravila iz prvega in drugega pododstavka.

3. Za zasaditev ali ponovno zasaditev območij, katerih vino ali proizvodi vinske trte so namenjeni izključno za porabo v gospodinjstvu vinogradnika, veljajo naslednji pogoji:

(a) površina ne presega 0,1 ha;

(b) zadevni vinogradnik se ne ukvarja s pridelavo vina za trg ali s pridelavo drugih vinskih proizvodov za trg.

Za namene tega odstavka lahko države članice nekatere organizacije brez trgovske dejavnosti štejejo za enakovredne gospodinjstvu vinogradnika.

Države članice se lahko odločijo, da je za zasaditve iz prvega pododstavka potrebno uradno obvestilo.

4. Pridelovalec, ki je površino, zasajeno z vinsko trto, izgubil zaradi obveznega odkupa v javnem interesu v okviru nacionalnega prava, je upravičen do zasaditve nove površine, če ta ne presega 105 % čiste kulture izgubljene površine. Novozasajena površina se evidentira v registru vinogradov.

5. V primeru izkrčitve površin, ki so upravičene do izvzetja iz odstavkov 2 in 3, se ne izda dovoljenje za ponovno zasaditev iz člena 66 Uredbe (EU) št. 1308/2013. Vendar se tako dovoljenje izda v primeru izkrčitve novozasajenih površin v skladu z izvzetjem iz odstavka 4.

Člen 4

Merila za izdajo dovoljenj

1. Kadar države članice uporabijo merilo za upravičenost iz člena 64(1)(c) Uredbe (EU) št. 1308/2013, se uporabljajo pravila iz oddelka A Priloge I k tej uredbi.

Države članice lahko uporabijo tudi dodatno objektivno in nediskriminacijsko merilo, da vloga ne pomeni znatnega tveganja prilastitve slovesa določenih zaščitenih geografskih označb, razen če javni organi ne dokažejo, da takšno tveganje obstaja.

Pravila v zvezi z uporabo tega dodatnega merila so določena v oddelku B Priloge I.

2. Kadar se države članice odločijo, da uporabijo eno ali več meril za upravičenost iz člena 64(1)(a) do (c) Uredbe (EU) št. 1308/2013 in dodatno merilo iz odstavka 1 tega člena, lahko pri izdajanju dovoljenj za nove zasaditve ta merila uporabljajo na nacionalni ravni ali nižji ravni ozemeljskih enot.

3. Kadar države članice uporabijo eno ali več prednostnih meril iz člena 64(2) Uredbe (EU) št. 1308/2013, se uporabijo pravila iz oddelkov od A do H Priloge II k tej uredbi.

Države članice lahko uporabijo tudi dodatna objektivna in nediskriminacijska merila v zvezi s predhodnim ravnanjem pridelovalcev in neprofitnih organizacij s socialnim namenom, ki so prejele površine, zasežene v primeru terorizma in drugih vrst kriminala. Pravila v zvezi z uporabo teh dodatnih meril so določena v oddelku I Priloge II.

4. Kadar se države članice odločijo, da pri izdajanju dovoljenj za nove zasaditve uporabijo eno ali več prednostnih meril iz člena 64(2)(a) do (h) Uredbe (EU) št. 1308/2013 in dodatnih meril iz odstavka 3 tega člena, lahko ta merila uporabijo enotno na nacionalni ravni ali z različno stopnjo pomembnosti na različnih območjih držav članic.

5. Uporaba enega ali več meril iz člena 64(2) Uredbe (EU) št. 1308/2013 kot meril za upravičenost na eni od geografskih ravni iz člena 63(2) se šteje za ustrezno utemeljeno za namene člena 64(1)(d) navedene uredbe, če je namenjena obravnavanju določenega problema, ki vpliva na vinogradniški sektor na določeni geografski ravni in ki ga je mogoče obravnavati le s takšno omejitvijo.

6. Brez poseganja v pravila iz prilog I in II v zvezi s posebnimi merili za upravičenost in prednostnimi merili države članice sprejmejo dodatne ukrepe, kadar je to potrebno, da se vlagateljem vlog za dovoljenja prepreči, da bi se izognili merilom za upravičenost in prednostnim merilom iz navedenih prilog.

Člen 5

Dovoljenja za predvideno ponovno zasaditev

Države članice lahko določijo, da se za izdajo dovoljenj pridelovalcem, ki načrtujejo izkrčitev površine, zasajene z vinsko trto, v skladu s členom 66(2) Uredbe (EU) št. 1308/2013, uporablja obveznost pologa varščine.

Če pridelovalci do konca četrtega leta od datuma nove zasaditve vinske trte površine ne izkrčijo, pa se za zadevno površino, ki ni bila izkrčena, uporablja člen 71 Uredbe (EU) št. 1308/2013.

Člen 6

Omejitve ponovnih zasaditev

Države članice lahko na podlagi člena 66(3) Uredbe (EU) št. 1308/2013 omejijo ponovne zasaditve, kadar je določena površina, ki bo ponovno zasajena, na območju, za katero je izdajanje dovoljenj za nove zasaditve omejeno v skladu s členom 63(2)(b) Uredbe (EU) št. 1308/2013, in če je taka odločitev upravičena zaradi potrebe, da bi se izognili dokazanemu tveganju znatnega razvrednotenja določene zaščitene označbe porekla (v nadaljnjem besedilu: ZOP) ali zaščitene geografske označbe (v nadaljnjem besedilu: ZGO).

Tveganje znatnega razvrednotenja iz prvega odstavka ne obstaja, če:

(a) je določena površina, ki bo ponovno zasajena, na istem območju ZOP ali ZGO kot izkrčena površina in zasaditev vinske trte ustreza isti specifikaciji ZOP ali ZGO kot izkrčena površina;

(b) je ponovna zasaditev namenjena pridelavi vin brez geografske označbe, če vlagatelj za nove zasaditve sprejme enake zaveze, kot so tiste iz točke 2 oddelkov A in B Priloge I k tej uredbi.

POGLAVJE III

REGISTER VINOGRADOV

Člen 7

Minimalni podatki iz registra vinogradov

1. Za namene člena 145(1) Uredbe (EU) št. 1308/2013 v državah članicah, ki izvajajo sistem dovoljenj za zasaditev vinske trte, posodobljeni podatki iz registra vinogradov vsebujejo vsaj podrobnosti in specifikacije iz prilog III in IV k tej uredbi v zvezi z vsakim vinogradnikom.

2. Za namene člena 145(3) Uredbe (EU) št. 1308/2013 v državah članicah, ki ne izvajajo sistema dovoljenj za zasaditev vinske trte, ampak izvajajo nacionalne podporne programe za prestrukturiranje ali preusmeritev vinogradov, posodobljeni podatki iz registra vinogradov vključujejo vsaj poenostavljene podrobnosti in specifikacije iz Priloge III k tej uredbi.

POGLAVJE IV

SPREMNI DOKUMENTI IN PRAVILA ZA UVOZ VINSKIH PROIZVODOV

ODDELEK I

SPREMNI DOKUMENTI ZA SPREMLJANJE IN CERTIFICIRANJE VINSKIH PROIZVODOV

Člen 8

Splošna pravila

1. Za namene člena 147(1) Uredbe (EU) št. 1308/2013 vsak prevoz vinskih proizvodov, ki se izvede med vinogradniki, pridelovalci grozdja, pridelovalci, predelovalci, polnilci ali trgovci ali od njih do prodajalcev na drobno, spremlja spremni dokument.

Izvajalci iz prvega pododstavka morajo biti sposobni spremni dokument pristojnim organom predložiti kadar koli med prevozom.

2. Spremni dokument se lahko uporabi le za eno pošiljko.

3. Države članice sestavijo in redno posodabljajo seznam izvajalcev iz tega člena. Kadar takšen seznam ali evidenca že obstaja za druge namene, se lahko uporabi tudi za namene te uredbe.

Člen 9

Izvzetja

1. Z odstopanjem od člena 8 spremni dokument ni potreben v naslednjih primerih:

(a) vinski proizvodi, ki se prevažajo od vinograda do prostorov za pridelavo vina, med prostoroma istega podjetja ali med prostori v lasti skupine pridelovalcev, brez spremembe lastnika, če se prevoz izvede za namene pridelave vina, predelave, skladiščenja ali stekleničenja, kadar celotna cestna razdalja ne presega 70 kilometrov in se prevoz izvede izključno na ozemlju ene same države članice ali ga odobrijo pristojni organi zadevnih držav članic;

(b) grozdne tropine in vinske droži: (i) ki se prevažajo v destilarno ali obrat za pridelavo kisa, kadar je proizvod opremljen z dobavnico pridelovalca pod pogoji, ki jih določijo pristojni organi države članice, v kateri se prevoz začne, ali (ii) kadar se prevoz izvede za umik proizvodov iz postopka pridelave vina ali katere koli druge predelave grozdja pod nadzorom pristojnih organov v skladu s členom 14(1)(b)(vii) in členom 18(2) Izvedbene uredbe (EU) 2018/274;

(c) grozdni sok in mošt, uvrščena pod oznaki KN 2009 61 in 2009 69, dobavljena izvajalcem, ki ne pridelujejo vina, kadar proizvod spremlja trgovinski dokument;

(d) vinski proizvodi, ki se pridelujejo in prevažajo izključno na ozemlju držav članic, za katere ne velja obveznost vodenja registra vinogradov v skladu s členom 145(1) Uredbe (EU) št. 1308/2013;

(e) naslednji primeri vinskih proizvodov, ki se prevažajo izključno na ozemlju države članice, v posodah nazivne prostornine največ 60 litrov: (i) vinski proizvodi v posodah z nazivno prostornino deset litrov ali manj, opremljenih z etiketo in zapiralom za enkratno uporabo, kadar celotna količina ne presega: — pet litrov ali pet kilogramov za zgoščeni grozdni mošt, prečiščen ali ne, — 100 litrov za vse druge proizvode; (ii) vino ali grozdni sok, namenjen diplomatskim predstavništvom, konzulatom in podobnim ustanovam, v okviru zanje odobrenih količin; (iii) vino ali grozdni sok: — v iznosih zasebnih gospodinjstev, ki niso namenjeni prodaji, — na krovu ladij, letal ali vlakov za tamkajšnjo porabo; (iv) vino, delno prevreto vino, delno prevreti grozdni mošt in grozdni mošt, ki jih prevažajo posamezniki in so namenjeni osebni porabi prejemnika ali prejemnikove družine, kadar količina, ki se prevaža, ne presega 30 litrov; (v) kateri koli proizvod, namenjen znanstvenim ali tehničnim poskusom, kadar celotna količina, ki se prevaža, ne presega enega hektolitra; (vi) tržni vzorci; (vii) vzorci za pristojni organ ali pooblaščeni laboratorij.

2. Kadar spremni dokument ni potreben, morajo biti pošiljatelji sposobni kadar koli dokazati točnost vseh informacij, zabeleženih v njihovem registru o prejemu in izdaji iz poglavja V ali drugih registrih, ki jih zahteva država članica, v kateri se je prevoz začel.

Člen 10

Priznani spremni dokumenti

1. Pristojni organi kot spremne dokumente priznajo naslednje dokumente, če so v skladu s pogoji iz odstavkov 2 do 5 in Priloge V:

(a) za vinske proizvode, ki se odpremijo znotraj države članice ali med državami članicami, brez poseganja v točko (b) tega pododstavka: (i) enega od dokumentov iz člena 21(6) ali člena 26(1)(a) Direktive 2008/118/ES za proizvode, ki se prevažajo pod režimom odloga plačila trošarine v Uniji, če je na njem razločno navedena enotna administrativna referenčna oznaka iz člena 21(3) navedene direktive (v nadaljnjem besedilu: številka ARC), če je sestavljen v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 684/2009 (14) in, kadar se uporabi dokument iz člena 26(1)(a) Direktive 2008/118/ES, če pošiljatelj izpolnjuje zahteve iz navedenega odstavka 1; (ii) za trošarinsko blago, ki se prevaža v Uniji, po sprostitvi v porabo v državi članici, kjer se je prevoz začel, poenostavljeni spremni dokument iz člena 34(1) Direktive 2008/118/ES, ki je sestavljen in se uporablja v skladu z Uredbo Komisije (EGS) št. 3649/92 (15); (iii) za vinske proizvode, za katere se plačuje trošarina, ki jih odpremijo mali proizvajalci v skladu s členom 40 Direktive 2008/118/ES, in za vinske proizvode, za katere se ne plačuje trošarina, enega od naslednjih dokumentov, sestavljenega pod pogoji, ki jih določi država članica odpreme: — kadar država članica uporablja informacijski sistem, natisnjena različica tako sestavljenega elektronskega administrativnega dokumenta ali katerega koli komercialnega dokumenta, na katerem je razločno navedena posebna administrativna oznaka (v nadaljnjem besedilu: oznaka MVV), ki jo je elektronskemu administrativnemu dokumentu dodelil ta sistem, če je dokument sestavljen v skladu z veljavnimi nacionalnimi pravili, — kadar država članica ne uporablja informacijskega sistema, administrativni dokument ali trgovinski dokument, na katerem je oznaka MVV, ki jo je dodelil pristojni organ, če sta dokument in njegova kopija potrjena v skladu z odstavkom 3 tega člena;

(b) za vinske proizvode, ki se odpremijo v tretjo držav ali na ozemlje iz člena 5(2) in (3) Direktive 2008/118/ES, enega od dokumentov iz točke (a)(i) ali (iii).

Dokumenti iz druge alinee točke (a)(iii) prvega pododstavka se lahko uporabljajo le do 31. decembra 2020.

2. Dokumenti iz točke (a) prvega pododstavka odstavka 1 vsebujejo informacije iz oddelka A Priloge V ali pristojnim organom omogočajo, da imajo dostop do teh informacij.

Kadar je na navedenih dokumentih navedena številka ARC, ki jo je dodelil računalniški sistem iz člena 21(2) Direktive 2008/118/ES, ali oznaka MVV, ki jo je dodelil informacijski sistem, ki ga je vzpostavila država članica odpreme iz prve alinee točke (a)(iii) prvega pododstavka odstavka 1, uporabljeni sistem vsebuje informacije iz oddelka A Priloge V k tej uredbi.

3. Dokumenti iz druge alinee točke (a)(iii) prvega pododstavka odstavka 1 in njihove kopije se pred odpremo potrdijo:

(a) z datumom, podpisom uradnika pristojnega organa in žigom, ki ga odtisne navedeni uradnik, ali

(b) z datumom, podpisom pošiljatelja in, odvisno od primera, njegovim: (i) posebnim žigom v skladu z vzorcem iz oddelka C Priloge V; (ii) žigom, ki ga predpišejo pristojni organi, ali (iii) znakom, narejenim z napravo za žigosanje, ki ga odobrijo pristojni organi.

Posebni žig ali predpisani žig iz točke (b) se lahko na obrazce vtisne vnaprej, če tiskanje opravi tiskarna, ki je bila pooblaščena za to.

4. Za vinske proizvode, uvožene iz tretje države, morajo dokumenti iz točke (a) prvega pododstavka odstavka 1 vsebovati sklic na potrdilo, izdano v državi porekla v skladu s členom 20.

5. Države članice lahko z odstopanjem od odstavka 1 kot spremne dokumente priznajo druge dokumente, vključno z dokumenti, izdanimi s pomočjo računalniškega postopka, ki je namenjen poenostavitvi postopka v zvezi s prevozom vinskih proizvodov, ki se izvaja izključno na njihovem ozemlju in kadar se vinski proizvodi neposredno izvažajo z njihovega ozemlja.

Člen 11

Certificiranje porekla ali izvora, lastnosti, letnika ali sorte vinske trte ter ZOP ali ZGO

1. Za dokumente iz točke (a)(i) in (iii) prvega pododstavka člena 10(1) se šteje, da potrjujejo poreklo ali izvor, kakovost in lastnosti vinskega proizvoda, letnik ali sorto oziroma sorte vinske trte, iz katerih je pridelan, ter, kjer je primerno, ZOP ali ZGO. V ta namen pošiljatelj ali pooblaščena oseba, ki deluje v imenu pošiljatelja, v okence 17l navedenih dokumentov vnese ustrezne informacije iz dela I Priloge VI.

2. Pošiljatelj točnost informacij, zahtevanih v skladu z odstavkom 1, potrdi na podlagi registra o prejemu in izdaji, ki ga je treba voditi v skladu s poglavjem V, ali potrjenih informacij iz dokumentov, ki so spremljali prejšnje pošiljke zadevnega proizvoda, in uradnih preverjanj skladnosti, ki so jih pristojni organi izvedli v skladu s poglavjem VII.

3. Če države članice za vinske proizvode, pridelane na njihovem ozemlju, zahtevajo potrdilo o ZOP ali ZGO, ki ga izda nadzorni organ, imenovan v ta namen, mora spremni dokument vsebovati sklic na navedeno potrdilo, ime in, kjer je primerno, elektronski naslov nadzornega organa.

Člen 12

Certificiranje izvoženih vinskih proizvodov

1. Kadar pristojni organi namembne tretje države zahtevajo potrdilo iz člena 11 za vinske proizvode, ki se odpremijo v navedeno tretjo državo, je navedeno potrdilo v eni od naslednjih oblik:

(a) elektronski administrativni dokument ali kateri koli drug trgovinski dokument, ki se uporablja v skladu s členom 21(6) Direktive 2008/118/ES, ali dokument iz člena 10(1)(a)(iii) te uredbe, če pošiljatelj ali pooblaščena oseba, ki deluje v imenu pošiljatelja, navede ustrezne informacije iz dela I Priloge VI k tej uredbi;

(b) posebno potrdilo za izvoz, sestavljeno na podlagi predloge in zahtev iz dela II Priloge VI k tej uredbi.

2. Za potrdilo iz odstavka 1(b) se šteje, da je pristno, kadar je potrjeno z datumom in podpisom pošiljatelja ali pooblaščene osebe, ki deluje v imenu pošiljatelja, in kadar pošiljatelj na potrdilu kot upravno sklicevanje navede številko ARC ali oznako MVV, ki jo je spremnemu dokumentu dodelil pristojni organ.

3. Člen 11(2) in (3) se smiselno uporablja za potrdilo iz odstavka 1.

Člen 13

Dokumenti, ki se uporabljajo kot dokazilo o izvozu

1. Ko vinski proizvodi krožijo z dokumentom iz točke (a)(i) prvega pododstavka člena 10(1), je dokazilo o izstopu s carinskega ozemlja Unije poročilo o izvozu iz člena 28 Direktive 2008/118/ES, ki ga sestavi carinski urad izvoza v skladu s členom 334 Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2015/2447 (16).

2. Ko vinski proizvodi krožijo z dokumentom iz točke (a)(iii) prvega pododstavka člena 10(1), se izstop s carinskega ozemlja Unije dokaže v skladu s členom 334 Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2015/2447. V tem primeru pošiljatelj ali pooblaščena oseba, ki deluje v imenu pošiljatelja, na spremni dokument napiše sklic izvozne deklaracije iz člena 331 navedene uredbe, ki jo izda carinski urad izvoza, pri čemer uporabi eno od navedb iz oddelka D Priloge V k tej uredbi.

3. Vinske proizvode, ki se začasno izvozijo po postopku pasivnega oplemenitenja iz člena 210(d) Uredbe (EU) št. 952/2013 v skladu s poglavjema I in V naslova VII Delegirane uredbe Komisije (EU) 2015/2446 (17) in poglavjem I naslova VII Izvedbene uredbe (EU) 2015/2447 v eno od držav članic Evropskega združenja za prosto trgovino (Efta) za skladiščenje, staranje in/ali pakiranje, poleg spremnega dokumenta spremlja še podatkovna kartica, določena s priporočilom Sveta za carinsko sodelovanje z dne 3. decembra 1963. Na navedeni kartici se v okencih, namenjenih poimenovanju proizvoda, navedejo poimenovanje v skladu s pravili Unije in nacionalnimi pravili ter količine vina, ki se prevaža.

Navedeni podatki so vzeti iz izvirnika spremnega dokumenta, ki je spremljal prevoz vina do carinskega urada, pri katerem se izda podatkovna kartica. Na podatkovni kartici se navedejo tudi vrsta, datum in številka dokumenta, ki je pred tem spremljal pošiljko.

Kadar se proizvodi iz prvega pododstavka vračajo na carinsko ozemlje Unije, podatkovno kartico ustrezno izpolni pristojni carinski urad Efte. Za navedeni dokument se šteje, da je enakovreden spremnemu dokumentu za prevoz do carinskega urada bodisi namembnega kraja v Uniji bodisi sprostitve v porabo, če so v dokumentu v okencu „Poimenovanje blaga“ navedeni podatki iz prvega pododstavka.

Ustrezni carinski urad v Uniji žigosa kopijo ali fotokopijo dokumenta, ki ga predloži prejemnik ali njegov predstavnik, in mu ga vrne za namene te uredbe.

Člen 14

Pošiljka nepakiranih vinskih proizvodov

1. Kadar se računalniški ali informacijski sistem iz prve alinee točke (a)(iii) prvega pododstavka člena 10(1) ali iz člena 10(5) ne uporablja ali ta sistem ne omogoča obveščanja pristojnega organa v kraju raztovarjanja, pošiljatelj pošiljke nepakiranih vinskih proizvodov najpozneje ob odhodu prevoznega sredstva pristojnemu organu, na ozemlju katerega je kraj natovarjanja, pošlje kopijo spremnega dokumenta za naslednje proizvode:

(a) proizvode s poreklom iz Unije, katerih količina presega 60 litrov: (i) vino za predelavo v vino z ZOP ali ZGO ali sortno vino ali arhivsko vino oziroma vino, namenjeno za pakiranje za trženje kot tako; (ii) delno prevreti grozdni mošt; (iii) zgoščeni grozdni mošt, prečiščen ali ne; (iv) sveži grozdni mošt, pri katerem je vrenje ustavljeno z dodatkom alkohola; (v) grozdni sok; (vi) zgoščeni grozdni sok;

(b) proizvode s poreklom zunaj Unije, katerih količina presega 60 litrov: (i) sveže grozdje, razen namiznega grozdja; (ii) grozdni mošt; (iii) zgoščeni grozdni mošt, prečiščen ali ne; (iv) delno prevreti grozdni mošt; (v) sveži grozdni mošt, pri katerem je vrenje ustavljeno z dodatkom alkohola; (vi) grozdni sok; (vii) zgoščeni grozdni sok; (viii) likersko vino za pripravo proizvodov, ki niso uvrščeni pod oznako KN 2204;

(c) proizvode, ne glede na njihovo poreklo in količino, ki se prevaža, brez poseganja v izvzetja iz člena 9: (i) vinske droži; (ii) grozdne tropine, namenjene destilaciji ali drugi obliki industrijske predelave; (iii) destilat izpirka tropin; (iv) alkoholizirano vino za destilacijo; (v) vino iz grozdja tistih sort, ki v klasifikaciji držav članic v skladu s členom 81 Uredbe (EU) št. 1308/2013 za upravno enoto, v kateri je bilo grozdje pridelano, niso navedene kot vinske sorte grozdja; (vi) proizvodi, ki se ne smejo dajati ali dobavljati za neposredno prehrano ljudi.

Pristojni organ, na ozemlju katerega je kraj natovarjanja, o začetku prevoza obvesti pristojni organ, na ozemlju katerega je kraj raztovarjanja.

2. Države članice lahko z odstopanjem od odstavka 1 določijo različna obdobja za pošiljanje kopije spremnega dokumenta za pošiljke vinskih proizvodov, ki se prevažajo izključno na njihovem ozemlju.

Člen 15

Pošiljke proizvodov iz tretjih držav ali proizvodov iz Unije, ki so se prvotno izvozili v tretjo državo

1. Spremni dokument za prevoz pošiljk proizvodov iz tretjih držav, sproščenih v prosti promet, na carinskem območju Unije, temelji na dokumentu VI-1 iz člena 20 ali enakovrednem dokumentu iz člena 26 ali 27 in vključuje naslednje informacije ali pristojnim organom omogoča dostop do teh informacij:

(a) številko dokumenta VI-1 ali sklic na enega od dokumentov iz členov 26 in 27;

(b) ime in naslov organa tretje države, ki je izpolnil dokument iz točke (a) ali pooblastil pridelovalca, da ga izpolni;

(c) datum, ko je bil dokument iz točke (a) izpolnjen.

Izvajalec mora biti vedno sposoben predložiti dokument VI-1, enakovredni dokument iz člena 26 ali 27 ali izvleček VI-2 iz člena 22, ko to zahtevajo pristojni organi držav članic.

2. Spremni dokument za prevoz pošiljk vinskih proizvodov s poreklom iz Unije, ki so se prvotno izvozile v tretjo državo ali na ozemlje iz člena 5(2) in (3) Direktive 2008/118/ES, na carinskem območju Unije vključuje naslednje informacije ali pristojnim organom omogoča dostop do teh informacij:

(a) sklic na spremni dokument iz točke (b) prvega pododstavka člena 10(1) te uredbe, izdan ob prvotni odpremi, ali

(b) sklice na druga dokazila, ki jih o poreklu proizvoda predloži uvoznik in za katera pristojni organ ob sprostitvi v prosti promet v Uniji presodi, da so zadostna.

3. Kadar se uporablja računalniški sistem iz člena 21(2) Direktive 2008/118/ES ali informacijski sistem, ki ga je vzpostavila država članica odpreme, uporabljeni sistem vsebuje informacije iz odstavkov 1 in 2 tega člena.

Člen 16

Zavrnitev s strani prejemnika

Kadar prejemnik zavrne del proizvoda ali celoten proizvod, ki se prevaža s spremnim dokumentom, na hrbtno stran dokumenta napiše besedi „zavrnil prejemnik“, skupaj z datumom in svojim podpisom, in kadar je to primerno, navedbo zavrnjene količine, v litrih ali kilogramih.

V tem primeru se lahko proizvod vrne pošiljatelju z istim spremnim dokumentom ali zadrži v prevoznikovih prostorih, dokler se za ta proizvod, ko se ponovno odpremi, ne izpolni nov spremni dokument.

Člen 17

Potrditev spremnih dokumentov v primeru resne kršitve ali neskladnosti

1. Kadar pristojni organ ugotovi ali utemeljeno sumi, da pošiljatelj prevaža ali je prevažal vinski proizvod, ki ni v skladu z določbami Unije ali nacionalnimi določbami, sprejetimi v skladu z določbami Unije, kar zadeva pogoje njegove pridelave ali njegovo sestavo, ali vinski proizvod, v zvezi s katerim je bila storjena resna kršitev, povezana s spremnimi dokumenti, lahko od pošiljatelja zahteva, da izpolni nov spremni dokument za navedeni vinski proizvod in od pristojnega organa zahteva njegovo potrditev.

Potrditev, ko se odobri, je lahko vezana na pogoje za prihodnjo uporabo proizvoda ali prepoved trženja proizvoda. Obsega žig, podpis uradnika pristojnega organa in datum.

2. Organ iz odstavka 1 obvesti organ s krajevno pristojnostjo na kraju natovarjanja. V primeru prevoza v Uniji se uporabljata vzajemna pomoč ali prijavljanje suma neskladnosti na podlagi členov 43 in 45.

Člen 18

Ukrepi v primeru kršitev, ki so povezane s spremnimi dokumenti in niso resne kršitve

1. Kadar pristojni organ ugotovi, da se pošiljka, ki jo mora spremljati dokument, prevaža brez takega dokumenta ali jo spremlja dokument, ki vsebuje napačne ali nepopolne podatke, sprejme ukrepe, potrebne za ureditev takega prevoza, in sicer popravi vse bistvene napake ali izpolni nov dokument.

Organ iz prvega pododstavka žigosa dokumente, popravljene ali izpolnjene v skladu z navedeno določbo. Popravljanje nepravilnosti ne sme zadržati zadevnega prevoza dlje, kakor je to nujno potrebno.

Ob ponavljajočih se nepravilnostih istega pošiljatelja organ iz prvega pododstavka odstavka 1 obvesti organ s krajevno pristojnostjo na kraju natovarjanja. V primeru prevoza v Uniji se uporabljata vzajemna pomoč ali prijavljanje suma neskladnosti na podlagi členov 43 in 45.

2. Kadar prevoza ni mogoče urediti v skladu s prvim pododstavkom odstavka 1, organ iz navedenega pododstavka ustavi prevoz. O ustavitvi prevoza in posledično sprejetih ukrepih obvesti pošiljatelja. Navedeni ukrepi lahko vključujejo prepoved trženja proizvoda.

Člen 19

Višja sila ali nepredvidljivi dogodki

Če je treba zaradi višje sile ali kakega nepredvidljivega dogodka med prevozom pošiljko, za katero se zahteva spremni dokument, razdeliti ali se ta v celoti ali delno izgubi, prevoznik od pristojnega organa, ki je najbližje kraju, v katerem se je zgodil dogodek ali primer višje sile, zahteva, da naredi zapisnik o dejstvih in sprejme potrebne ukrepe za ureditev zadevnega prevoza.

ODDELEK II

SPREMNI DOKUMENTI ZA SPROSTITEV UVOŽENIH VINSKIH PROIZVODOV V PROSTI PROMET

Člen 20

Potrdilo o skladnosti uvoženih vinskih proizvodov

1. Spremni dokument za uvoz vinskih proizvodov zajema potrdilo in analizno poročilo iz člena 90(3)(a) oziroma (b) Uredbe (EU) št. 1308/2013 ter je enotni dokument, ki se v nadaljnjem besedilu imenuje dokument VI-1. Vendar oddelka za analizno poročilo v dokumentu VI-1 ni treba izpolniti, če zadevni proizvod ni namenjen neposredni prehrani ljudi.

Pristojni organi in imenovani organi ali uradi iz člena 90(3)(a) in (b) Uredbe (EU) št. 1308/2013 so organi in uradi iz člena 51(1)(a) in (b) te uredbe v zvezi z zadevnimi tretjimi državami.

2. Dokument VI-1 se sestavi in uporabi v skladu s členi od 22 do 25 ter se šteje za potrdilo, da:

(a) ima uvoženi proizvod lastnosti vinskega proizvoda v skladu s pravom Unije ali v skladu z veljavnim dvostranskim sporazumom med Unijo in tretjo državo;

(b) je bil uvoženi proizvod pridobljen iz grozdja določenega letnika ali pridelan iz navedene sorte ali sort vinske trte;

(c) je uvoženi proizvod, če je ustrezno, v skladu s specifikacijami geografske označbe v skladu s Sporazumom Svetovne trgovinske organizacije o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine, zakonodajo Unije o geografskih označbah ali sporazumom o priznavanju in zaščiti geografskih označb med Unijo in tretjo državo, iz katere izvira vino.

Člen 21

Izvzetja

Z odstopanjem od člena 90(3) Uredbe (EU) št. 1308/2013 se uporabljajo naslednja izvzetja:

(a) dokumenta VI-1 ni treba predložiti za: (i) vinske proizvode v posodah z nazivno prostornino deset litrov ali manj, opremljenih z etiketo in zapiralom za enkratno uporabo, kadar skupna prepeljana količina ne glede na to, ali je sestavljena iz posameznih pošiljk ali ne, ne presega 100 litrov; (ii) vino in grozdni sok, ki sta del osebne lastnine fizičnih oseb, ki prenesejo običajno prebivališče iz tretje države v Unijo v smislu člena 3 Uredbe (ES) št. 1186/2009; (iii) vino, ki ga ena fizična oseba pošlje drugi fizični osebi v smislu člena 25 Uredbe (ES) št. 1186/2009 do največ 30 litrov na pošiljko; (iv) vino, grozdni mošt in grozdni sok v osebni prtljagi potnikov v smislu člena 41 Uredbe Sveta (ES) št. 1186/2009 do največ 30 litrov na potnika; (v) vino in grozdni sok za sejme, kot so opredeljeni v členu 90 Uredbe (ES) št. 1186/2009, če so zadevni proizvodi polnjeni v posode z etiketo, ki držijo največ dva litra in so opremljene z zapiralom za enkratno uporabo; (vi) količine vina, grozdnega mošta in grozdnega soka v posodah, razen tistih iz točke (v), ki se uvažajo za znanstvene in tehnične poskuse, pri čemer največja dovoljena količina znaša 100 litrov; (vii) vino in grozdni sok, ki se uvozita v skladu z določbami Dunajske konvencije o diplomatskih odnosih z dne 18. aprila 1961, Dunajske konvencije o konzularnih odnosih z dne 24. aprila 1963 ali drugih konzularnih konvencij ali v skladu z Newyorško konvencijo o posebnih misijah z dne 16. decembra 1969; (viii) vino in grozdni sok v posesti na krovu ladij in na letalih v mednarodnem prometu; (ix) vino in grozdni sok s poreklom iz Unije, kjer se tudi stekleničita, ki se nato izvozita v tretjo državo, vrneta na carinsko območje Unije in sprostita v prosti promet;

(b) če je vino polnjeno v posode z etiketo, ki držijo največ 60 litrov in imajo zapirala za enkratno uporabo, in če vino izvira iz države iz oddelka A dela IV Priloge VII, ki je ponudila posebna jamstva, ki jih je sprejela Unija, je treba v oddelku za analizno poročilo dokumenta VI-1 navesti le naslednje podatke: (i) dejanski volumenski delež alkohola; (ii) skupno vsebnost kisline; (iii) skupno vsebnost žveplovega dioksida.

Člen 22

Pravila za pripravo dokumenta VI-1 in izvlečka VI-2

1. Dokument VI-1 se pripravi na obrazcu, ki ustreza vzorcu iz dela I Priloge VII, v skladu s tehničnimi pravili iz navedene priloge.

Podpišeta ga uradnik pristojnega organa in uradnik imenovanega organa ali urada, vključenega na seznam iz člena 51(1).

Proizvod spremljata izvirnik in kopija dokumenta VI-1.

Izvleček (nadaljnjem besedilu: izvleček VI-2), se lahko pripravi v skladu z vzorcem iz dela II Priloge VII, vsebuje pa podatke iz dokumenta VI-1 ali, če je bil predložen izvleček VI-2, iz navedenega izvlečka VI-2 in ima žig carinskega urada Unije. Proizvod spremljata izvirnik in dve kopiji izvlečka VI-2.

2. Dokumenti VI-1 in izvlečki VI-2 imajo serijsko številko, ki jo pri dokumentih VI-1 dodeli pristojni organ, katerega uradnik podpiše dokument, pri izvlečkih VI-2 pa carinski urad, ki jih žigosa.

Člen 23

Uporaba dokumenta VI-1 in izvlečkov VI-2

Izvirnik in kopija dokumenta VI-1 ali izvirnik in kopiji izvlečka VI-2 se izročijo pristojnim organom države članice, v kateri se opravijo carinske formalnosti, potrebne za sprostitev pošiljke, na katero se nanašajo, v prosti promet po opravljenih navedenih formalnostih, kot sledi:

(a) carinski organi potrdijo hrbtno stran izvirnika in kopije dokumenta VI-1 ali original in kopiji izvlečka VI-2, zadevi osebi vrnejo izvirnik dokumenta VI-1 ali original in kopijo izvlečka VI-2, kopijo dokumenta VI-1 ali izvlečka VI-2 pa hranijo vsaj pet let;

(b) kadar se pošiljka ponovno pošlje pred sprostitvijo v prosti promet, novi pošiljatelj carinskim organom, ki nadzorujejo pošiljko, izroči dokument VI-1 in izvleček VI-2 za navedeno pošiljko ali, kadar navedeno pošiljko spremljata predhodno izpolnjeni izvleček VI-2 in naknadno izpolnjeni izvleček VI-2, navedena izvlečka VI-2. Kadar se izvleček VI-2 izroči skupaj z dokumentom VI-1, carinski organi preverijo, ali podatki iz dokumenta VI-1 ustrezajo podatkom iz izvlečka VI-2. Kadar se naknadno izpolnjeni izvleček VI-2 izroči skupaj s predhodno izpolnjenim izvlečkom VI-2, carinski organi preverijo, ali podatki iz predhodno izpolnjenega izvlečka VI-2 ustrezajo podatkom iz naknadno izpolnjenega izvlečka VI-2, in žigosajo slednjega, ki je nato enakovreden predhodno izpolnjenemu izvlečku VI-2. Carinski organi potrdijo hrbtno stran izvirnika in kopije dokumenta VI-1 ali predhodno izpolnjenega izvlečka VI-2. Carinski organi izvirnik dokumenta VI-1 in vsakega izvlečka VI-2 vrnejo novemu pošiljatelju, kopije pa hranijo vsaj pet let. Vendar izvlečka VI-2 ni treba izpolniti, če se pošiljka proizvoda znova izvozi v tretjo državo;

(c) če se pošiljka razdeli, preden se sprosti v prosti promet, zadevna oseba izvirnik in kopijo dokumenta VI-1 ali predhodno izpolnjenega izvlečka VI-2 za pošiljko, ki se razdeli, izroči carinskim organom, ki nadzorujejo pošiljko, skupaj z izvirnikom in dvema kopijama izvlečka VI-2, izpolnjenega naknadno za vsako novo pošiljko. Carinski organi preverijo, ali podatki iz dokumenta VI-1 ali predhodno izpolnjenega izvlečka VI-2 ustrezajo podatkom iz izvlečka VI-2, izpolnjenega naknadno za vsako novo pošiljko. Če so podatki ustrezni, carinski organi žigosajo slednjega, ki je nato enakovreden predhodno izpolnjenemu izvlečku VI-2, in potrdijo hrbtno stran izvirnika in kopije dokumenta VI-1 ali predhodno izpolnjenega izvlečka VI-2. Izvirnik naknadno izpolnjenega izvlečka VI-2 skupaj z izvirnikom dokumenta VI-1 ali predhodno izpolnjenega izvlečka VI-2 vrnejo zadevni osebi, kopijo vsakega od navedenih dokumentov pa hranijo vsaj pet let.

Člen 24

Uporaba dokumenta VI-1 pri posrednem uvozu

Kadar se vino iz tretje države, na ozemlju katere je bilo pridelano (v nadaljnjem besedilu: država porekla), izvozi v drugo tretjo državo (v nadaljnjem besedilu: država izvoznica), preden se izvozi v Unijo, se za dokument VI-1 za zadevno vino šteje, da je veljaven za uvoz v Unijo, če so ga pristojni organi države izvoznice, brez dodatnih analiz navedenega vina, sestavili na podlagi dokumenta VI-1 ali enakovrednega dokumenta, ki so ga sestavili pristojni organi države porekla, če:

(a) je bilo to vino ustekleničeno in opremljeno z etiketo v državi porekla in je ostalo nespremenjeno ali

(b) se to vino izvozi neustekleničeno iz države porekla ter se ustekleniči in opremi z etiketo v državi izvoznici brez dodatne predelave.

Pristojni organ države izvoznice v dokumentu VI-1 navedene države potrdi, da gre za vino iz prvega odstavka in da izpolnjuje v njem navedene pogoje.

Izvirnik ali overjena kopija dokumenta VI-1 ali enakovrednega dokumenta države porekla se priloži dokumentu VI-1 države izvoznice.

Pristojni organi tretjih držav za namene tega člena so organi, vključeni na seznam iz člena 51(1).

Člen 25

Posebna pravila o certificiarnju za nekatera vina

1. Pri likerskem in alkoholiziranem vinu za destilacijo se dokumenti VI-1 štejejo za veljavne le, če je pristojni organ, vključen na seznam iz člena 51(1), v okence 14 zapisal naslednje:

„Potrjuje se, da je alkohol, dodan temu vinu, vinski alkohol.“

2. Dokument VI-1 se lahko uporabi kot potrdilo, da ima uvoženo vino geografsko označbo v skladu s Sporazumom Svetovne trgovinske organizacije o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine, zakonodajo Unije o geografskih označbah ali sporazumom o priznavanju in zaščiti geografskih označb med Unijo in tretjo državo, iz katere izvira vino.

V tem primeru se v okence 14 vpiše naslednje:

„Potrjuje se, da je bilo vino iz tega dokumenta pridelano v vinorodnem okolišu in mu je bila dodeljena geografska označba iz okenca 6 v skladu z določbami države porekla.“

3. Potrditev v okencu 14 iz odstavkov 1 in 2 se dopolni z naslednjimi podatki:

(a) polnim imenom in naslovom pristojnega organa izdajatelja;

(b) podpisom uradnika pristojnega organa;

(c) žigom pristojnega organa.

Člen 26

Poenostavljen postopek

1. Dokumenti VI-1, ki jih sestavijo pridelovalci vina v tretjih državah iz oddelka B dela IV Priloge VII, ki so ponudile posebna jamstva in jih je Unija sprejela, se štejejo za dokumente VI-1, ki so jih sestavili pristojni organi in imenovani organi ali uradi, vključeni na seznam iz člena 51(1) v zvezi z zadevnimi tretjimi državami, če so pristojni organi navedenih tretjih držav pridelovalcem izdali posamezna dovoljenja in nad njimi izvajajo inšpekcijski nadzor.

2. Pridelovalci z dovoljenjem iz odstavka 1 uporabljajo in izpolnijo dokumente VI-1, pri čemer vanje vpišejo zlasti:

(a) v okence 1 svoje ime in naslov ter matično številko v tretjih državah iz oddelka B dela IV Priloge VII;

(b) v okence 9 ime in naslov pristojnega organa tretje države, ki jim je izdal dovoljenje;

(c) v okence 10 vsaj podatke iz člena 21(b).

Pridelovalci se podpišejo na mestu, predvidenem v okencih 9 in 10, potem ko prečrtajo besede „ime in naziv uradnika“.

Žig ter ime in naslov imenovanega organa ali urada niso potrebni.

Člen 27

Elektronski dokument

1. Dokument VI-1 se lahko nadomesti z elektronskim dokumentom za uvoz vinskih proizvodov iz tretjih držav v Unijo, če imajo tretje države vzpostavljen sistem pregledov, ki ga je Unija v skladu z drugim pododstavkom sprejela kot enakovrednega tistemu, ki ga je za iste proizvode vzpostavila zakonodaja Unije.

Sistem pregledov v tretji državi je lahko sprejet za enakovrednega tistemu, ki ga je za iste proizvode vzpostavila Unija, če izpolnjuje vsaj naslednje pogoje:

(a) če ponuja zadostna jamstva glede narave, porekla in sledljivosti vinskih proizvodov, ki se pridelujejo ali tržijo na ozemlju zadevne tretje države;

(b) če zagotavlja dostop do podatkov, shranjenih v uporabljenem elektronskem sistemu, zlasti glede registracije in identifikacije izvajalcev, pristojnih organov in imenovanih organov ali uradov;

(c) če zagotavlja možnost preverjanja podatkov iz točke (b) v okviru medsebojnega upravnega sodelovanja.

Tretje države s sistemom pregledov, ki ga je Unija v skladu z drugim pododstavkom sprejela kot enakovrednega, se vključijo na seznam iz oddelka C dela IV Priloge VII.

2. Elektronski dokument iz odstavka 1 vsebuje vsaj informacije, ki so potrebne za sestavo dokumenta VI-1, in enotno administrativno referenčno oznako, ki jo dodelijo pristojni organi tretje države izvoza ali pa se ta dodeli pod njihovim nadzorom. Navedena oznaka se navede na trgovinskih dokumentih, potrebnih za uvoz na carinsko ozemlje Unije.

3. Dostop do elektronskega dokumenta ali do podatkov, potrebnih za njegovo pripravo, tretja država izvoza odobri na zahtevo pristojnih organov države članice, v kateri se bo blago sprostilo v prosti promet. Kadar dostop do ustreznih elektronskih sistemov ni na voljo, se lahko taki podatki zahtevajo tudi v obliki papirnega dokumenta.

4. Izvlečki VI-2 iz člena 22(1) se lahko prav tako izdajajo in uporabljajo prek računalniških sistemov v skladu s podrobnimi pravili, ki jih določijo pristojni organi držav članic. Vsebina izvlečka VI-2 v elektronski obliki je enaka kot na papirju.

POGLAVJE V

REGISTER O PREJEMU IN IZDAJI

Člen 28

Vodenje registra o prejemu in izdaji

1. Z odstopanjem od člena 147(2) Uredbe (EU) št. 1308/2013 in če je mogoče dobave, izdane količine in zaloge kadar koli preveriti na podlagi trgovinskih dokumentov, ki se uporabljajo za finančna poročila, registra o prejemu in izdaji, ki se v tem poglavju imenuje register, ni treba voditi:

(a) izvajalcem, ki imajo zaloge ali prodajajo le vinske proizvode v posodah z nazivno prostornino deset litrov ali manj, opremljenih z etiketo in zapiralom za enkratno uporabo, kadar celotna količina ne presega petih litrov ali petih kilogramov v primeru zgoščenega grozdnega mošta, prečiščenega ali ne, in 100 litrov pri vseh drugih proizvodih;

(b) izvajalcem, ki prodajajo pijačo za porabo na kraju samem.

2. Države članice lahko od trgovcev, ki nimajo zalog, zahtevajo, da vodijo register, in lahko v tem primeru določijo pravila in postopke.

3. Države članice sestavijo in redno posodabljajo seznam izvajalcev, ki morajo voditi register. Kadar takšen seznam ali register že obstaja za druge namene, se lahko uporabi tudi za namene te uredbe.

4. Register se vodi ločeno za vsako podjetje.

Kadar prodajalne na drobno, ki prodajajo neposredno potrošnikom, spadajo k enotnemu podjetju in jih oskrbuje eno ali več centralnih skladišč, ki spadajo k takemu podjetju, mora vsako tako skladišče brez poseganja v odstavek 1(a) voditi register za proizvode, ki jih dobavlja. Dobave trgovcem na drobno se v registru vodijo kot izdane količine.

5. Register se vodi v prostorih posedovanja proizvodov.

Vendar lahko pristojni organi, če je mogoče dobave, izdane količine in zaloge kadar koli preveriti na dejanskem kraju posedovanja proizvodov na podlagi drugih dokazil, dovolijo:

(a) da se register vodi na sedežu poslovanja podjetja, kadar so proizvodi v različnih skladiščih v lasti istega podjetja v isti lokalni upravni enoti ali v lokalnih upravnih enotah, ko so si v neposredni bližini;

(b) da register vodi specializirano podjetje.

Člen 29

Postopki, ki se zabeležijo v registru

1. Izvajalci, ki morajo voditi register, navedejo enološke postopke, predelavo in obdelave, ki so jih izvedli, v skladu z zahtevami in enološkimi postopki iz členov 78(2) in 80 Uredbe (EU) št. 1308/2013 ter prilog I A in I D k Uredbi (ES) št. 606/2009, pa tudi poskusno uporabo novih enoloških postopkov, vključno z ustreznim sklicevanjem na odobritev zadevne države članice v skladu s členom 4 Uredbe (ES) št. 606/2009.

2. Kadar se izvajajo, se v registru v skladu s členoma 16 in 17 Izvedbene uredbe (EU) 2018/274, vključno z ustreznim sklicevanjem na obvestila pristojnim organom v skladu s členom 30(2), če tako določijo države članice, zabeležijo postopki v zvezi z naslednjimi obdelavami:

(a) popravek vsebnosti alkohola v vinih (točka 40 in Dodatek 10 Priloge I A k Uredbi (ES) št. 606/2009) in zmanjšanje vsebnosti sladkorja v moštih s sklopitvijo membran (točka 49 in Dodatek 16 Priloge I A k Uredbi (ES) št. 606/2009);

(b) obogatitev in slajenje (dela I A in B Priloge VIII k Uredbi (EU) št. 1308/2013; člena 11 in 12 ter prilogi I D in II k Uredbi (ES) št. 606/2009);

(c) dokisanje in razkisanje (dela I C in D Priloge VIII k Uredbi (EU) št. 1308/2013; člen 13 ter točke 12, 13, 46, 48 in 50 Priloge I A k Uredbi (ES) št. 606/2009);

(d) obdelava z ogljem za enološko uporabo (točka 9 Priloge I A k Uredbi (ES) št. 606/2009);

(e) obdelava s kalijevim ferocianidom (točka 26 Priloge I A k Uredbi (ES) št. 606/2009);

(f) obdelava z elektrodializo ali kationskimi izmenjevalci za zagotavljanje stabilnosti vina na vinski kamen ali dokisanje z obdelavo s kationskimi izmenjevalci (točke 20, 36 in 43 Priloge I A k Uredbi (ES) št. 606/2009);

(g) dodajanje dimetil dikarbonata vinu (točka 34 Priloge I A k Uredbi (ES) št. 606/2009);

(h) uporaba trsk iz hrastovega lesa pri pridelavi vina (točka 38 in Dodatek 9 Priloge I A k Uredbi (ES) št. 606/2009);

(i) poskusna uporaba novih enoloških postopkov (člen 4 Uredbe (ES) št. 606/2009);

(j) upravljanje raztopljenega plina v vinu z uporabo membranskih kontaktorjev (točka 52 Priloge I A k Uredbi (ES) št. 606/2009);

(k) obdelava z membransko tehnologijo skupaj z aktivnim ogljem (točka 53 Priloge I A k Uredbi (ES) št. 606/2009);

(l) uporaba kopolimerov polivinilimidazola-polivinilpirolidona (točka 54 Priloge I A k Uredbi (ES) št. 606/2009);

(m) uporaba srebrovega klorida (točka 55 Priloge I A k Uredbi (ES) št. 606/2009).

3. Kadar se izvajajo, se v registru zabeležijo naslednji posebni postopki:

(a) mešanje in rezanje v skladu s členoma 7 in 8 Uredbe (ES) št. 606/2009;

(b) stekleničenje;

(c) pridelava vseh kategorij penečega vina, biser vina in gaziranega biser vina;

(d) pridelava likerskega vina;

(e) pridelava zgoščenega grozdnega mošta, prečiščenega ali ne;

(f) pridelava alkoholiziranega vina za destilacijo;

(g) predelava v katere koli druge kategorije proizvoda, kot je aromatizirano vino.

V primeru stekleničenja se navedeta število napolnjenih posod in njihova vsebina.

Člen 30

Nacionalna pravila

1. Države članice lahko sprejmejo dopolnilna pravila glede podatkov o registraciji v zvezi z:

(a) proizvodi v posodah z nazivno prostornino deset litrov ali manj, opremljenih z etiketo in zapiralom za enkratno uporabo iz člena 28(1)(a), ki se sprostijo na trg na njihovem ozemlju;

(b) nekaterimi kategorijami proizvodov iz člena 14(1)(a) Izvedbene uredbe (EU) 2018/274;

(c) nekaterimi postopki iz člena 29.

Države članice lahko določijo, da je treba voditi ločene račune ali prilagoditi obstoječi register.

2. Države članice lahko brez poseganja v obveznost beleženja podatkov v zvezi z vsakim postopkom popravka vsebnosti alkohola, obogatitve, dokisanja in razkisanja iz člena 29(2)(a), (b) in (c) od izvajalcev, ki zadevne postopke izvajajo na njihovem ozemlju, zahtevajo, da njihove pristojne organe obvestijo o takih postopkih v določenem roku po njihovi izvedbi, v primerih postopkov obogatitve pa pred njihovo izvedbo.

Uradno obvestilo iz prvega pododstavka se ne zahteva za vinske proizvode, za katere pristojni inšpekcijski organi držav članic izvajajo sistematične analizne preglede vseh serij proizvodov.

POGLAVJE VI

PRIJAVE

Člen 31

Prijave pridelave

1. Pridelovalci s sedežem v državi članici, ki mora voditi posodobljen register vinogradov v skladu s členom 145(1) Uredbe (EU) št. 1308/2013, pristojnim organom navedene države članice vsako leto predložijo prijavo pridelave, s katero prijavijo svojo pridelavo v zadevnem vinskem letu v navedeni državi članici.

Države članice, ki so vzpostavile letno posodobljen register vinogradov, na podlagi katerega je mogoče povezati prijavitelje, prijavljeno pridelavo in zadevne vinogradniške parcele, lahko pridelovalce izvzamejo iz obveznosti prijave informacij iz člena 22(2)(e) Izvedbene uredbe (EU) 2018/274. V takih primerih pristojni organi držav članic sami izpolnijo prijave, pri čemer površine navedejo na podlagi podatkov iz tega registra.

2. Pridelovalci grozdja, ki pripadajo eni ali več zadružnim kletem ali skupinam proizvajalcev ali so z njimi povezani in ki navedenim zadružnim kletem ali skupinam oddajo svoj celotni pridelek grozdja ali mošta, hkrati pa si pridržujejo pravico, da za svojo družinsko porabo pridelajo količino vina, manjšo od 10 hektolitrov, so izvzeti iz obveznosti predložitve prijave pridelave, če morajo navedene zadružne kleti ali skupine predložiti prijavo pridelave.

3. Države članice, ki jim ni treba voditi posodobljenega registra vinogradov v skladu s členom 145(1) Uredbe (EU) št. 1308/2013, lahko od pridelovalcev s sedežem na njihovem ozemlju zahtevajo, da predložijo prijavo pridelave iz odstavka 1.

V tem primeru se smiselno uporablja odstavek 2.

Člen 32

Prijave zalog

1. Pridelovalci, predelovalci, polnilci in trgovci, ki imajo zaloge v državi članici, ki mora voditi posodobljen register vinogradov v skladu s členom 145(1) Uredbe (EU) št. 1308/2013, pristojnemu organu navedene države članice vsako leto predložijo prijavo zalog vina in mošta, ki jih imajo na dan 31. julija.

2. Države članice, ki jim ni treba voditi posodobljenega registra vinogradov v skladu s členom 145(1) Uredbe (EU) št. 1308/2013, lahko od pridelovalcev, predelovalcev, polnilcev in trgovcev s sedežem na njihovem ozemlju zahtevajo, da predložijo prijavo zalog iz odstavka 1.

Člen 33

Prijave pridelka grozdja

Države članice lahko od vseh ali, na podlagi objektivnih in nediskriminacijskih meril, od nekaterih pridelovalcev grozdja zahtevajo, da pristojnim organom predložijo prijavo pridelka grozdja za vinsko leto, v katerem se je grozdje pridelalo.

Člen 34

Prijave obdelave ali trženja

1. Države članice lahko določijo, da morajo pridelovalci grozdja, pridelovalci in trgovci z grozdjem, grozdnim sokom in moštom, ki so pred datumom za predložitev prijav pridelave in pridelka grozdja v skladu s členoma 22 in 24 Izvedbene uredbe (EU) 2018/274 obdelali ali tržili vinske proizvode, namenjene pridelavi vina, pristojnim organom predložiti prijavo obdelave ali trženja za vinsko leto, v katerem se je izvedla obdelava ali trženje.

2. Če države članice od pridelovalcev grozdja zahtevajo, da predložijo prijavo obdelave ali trženja v skladu z odstavkom 1, so pridelovalci grozdja, ki pripadajo eni ali več zadružnim kletem ali skupinam proizvajalcev ali so z njimi povezani in ki navedenim kletem ali skupinam proizvajalcev oddajo svoj celotni pridelek grozdja ali mošta, hkrati pa si pridržujejo pravico, da za svojo družinsko porabo pridelajo količino vina, manjšo od 10 hektolitrov, izvzeti iz obveznosti predložitve take prijave, če morajo navedene zadružne kleti ali skupine predložiti prijavo obdelave ali trženja v skladu z odstavkom 1.

Člen 35

Skupne določbe

Države članice lahko zahtevajo celovitejše informacije v zvezi z registrom vinogradov ali prijavami pridelave ali zalog.

Države članice lahko iz obveznosti predložitve prijav iz členov 31 in 32 za vinska leta, v katerih ni bilo pridelave ali je zaloga pošla, izvzamejo katerega koli izvajalca.

POGLAVJE VII

PREGLEDI, PRISTOJNI ORGANI, VZAJEMNA POMOČ IN KAZNI

ODDELEK I

PREGLEDI, PRISTOJNI ORGANI, ORGANI ZA ZVEZO IN VZAJEMNA POMOČ

Člen 36

Splošna načela

1. Države članice zagotovijo preglede, kolikor so potrebni za zagotovitev pravilne uporabe pravil za sistem dovoljenj za zasaditev vinske trte, register vinogradov, spremne dokumente in certificiranje, uvoz vina, register o prejemu in izdaji ter obvezne prijave, ki so za navedeni sektor določena v členu 90 in poglavju III naslova I ter oddelku 2 poglavja II naslova II dela II Uredbe (EU) št. 1308/2013 in v tej uredbi. Države članice zagotovijo sistem učinkovitih uradnih pregledov na podlagi ocene tveganja.

2. Uradne preglede opravijo pristojni organi v skladu s splošnimi načeli iz Uredbe (EU) 2017/625 Evropskega parlamenta in Sveta (18), brez poseganja v določbe te uredbe in poglavje VI Izvedbene uredbe (EU) 2018/274

Člen 59 Uredbe (EU) št. 1306/2013 se smiselno uporablja za sistem dovoljenj za zasaditev vinske trte.

3. Odstavka 1 in 2 se smiselno uporabljata za preglede vinskih proizvodov z ZOP ali ZGO iz oddelka 2 poglavja I naslova II dela II Uredbe (EU) št. 1308/2013 glede skladnosti z zahtevami specifikacij proizvoda navedenih proizvodov.

Člen 37

Skupne določbe v zvezi s pregledi

1. Pregledi se izvajajo v državi članici, v kateri je potekala pridelava, brez poseganja v naključne analize ali analize na podlagi tveganja v državi članici odpreme.

Pri pregledih, ki se izvedejo z vzorčenjem, so število, vrsta in pogostost pregledov taki, da so pregledi reprezentativni za celotno ozemlje države članice in da ustrezajo, kjer je primerno, količini proizvodov iz vinskega sektorja, ki se pridelajo, tržijo ali posedujejo z namenom trženja.

2. Pregledi iz odstavka 1 so upravni pregledi in po potrebi pregledi na kraju samem.

Upravni pregledi po potrebi vključujejo navzkrižne preglede, kadar je to ustrezno, med drugim tudi s podatki integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, določenega v poglavju II naslova V Uredbe (EU) št. 1306/2013.

Pregledi na kraju samem so nenapovedani. Lahko pa se o najnujnejšem obvesti vnaprej, če s tem ni ogrožen namen pregleda. Takšno obvestilo ne sme biti dano več kot 48 ur vnaprej, razen v ustrezno utemeljenih primerih ali za tiste ukrepe, pri katerih se izvedejo sistematični pregledi na kraju samem. Izvedejo se z vzorčenjem ustreznega deleža pridelovalcev na podlagi analize tveganja. Za vsak pregled na kraju samem se pripravi poročilo o kontroli, ki omogoča pregled podrobnosti o opravljenem pregledu.

3. Kar zadeva register vinogradov, države članice za vsakega vinogradnika in vsako fizično ali pravno osebo ali skupino takih oseb, ki mora vložiti prijavo pridelave iz člena 31, preverijo, ali strukturno stanje, prikazano v dokumentaciji o vinogradniku in pridelavi iz prilog III in IV, ustreza dejanskemu stanju. Dokumentacija se prilagodi na podlagi navedenega preverjanja.

4. Pregledi vin in drugih vinskih proizvodov iz tretjih držav se izvedejo v državi članici vstopa na ozemlje Unije na podlagi dokumenta VI-1.

Člen 38

Osebe, ki so predmet pregledov

1. Fizične ali pravne osebe in skupine takih oseb, katerih strokovna dejavnost je predmet pregledov iz te uredbe, ne smejo ovirati takih pregledov in jih morajo vedno olajšati.

2. Izvajalci, pri katerih uradniki pristojnega organa vzamejo vzorce:

(a) nikakor ne smejo ovirati jemanja vzorcev in

(b) navedenim uradnikom zagotovijo vse zahtevane informacije v skladu s to uredbo ali Izvedbeno uredbo (EU) 2018/274.

Člen 39

Banka podatkov izotopskih analiz

Evropski referenčni center za nadzor v vinskem sektorju vodi in posodablja banko podatkov izotopskih analiz na ravni Unije na podlagi podatkov, ki jih sporočijo pooblaščeni laboratoriji držav članic. Navedeni podatki se pridobijo z usklajeno izotopsko analizo sestavin etanola in vode v vinskih proizvodih in omogočajo ustrezne preglede v celotnem obdobju trženja, v skladu z metodami analize iz člena 80(5) Uredbe (EU) št. 1308/2013 ter pravili in postopki iz členov 27, 28 in 29 Izvedbene uredbe (EU) 2018/274.

Člen 40

Pristojni organi in organi za zvezo

Države članice imenujejo pristojne organe za izvajanje pregledov iz člena 37. Navedeni organi imajo na voljo dovolj ustrezno usposobljenega in izkušenega osebja za učinkovito izvajanje navedenih pregledov.

Če država članica imenuje več pristojnih organov za preverjanje skladnosti s predpisi v vinskem sektorju, navede njihovo posebno odgovornost in usklajuje njihovo delo.

Vsaka država članica imenuje en sam organ za zvezo, ki je odgovoren za stike s Komisijo, organi za zvezo drugih držav članic in tretjimi državami ter ki prejema in posreduje prošnje za upravno pomoč.

Člen 41

Pooblastila uradnikov

Vsaka država članica sprejme vse ustrezne ukrepe, da olajša delo uradnikov svojih pristojnih organov. Zagotovi, da lahko taki uradniki, če je ustrezno, skupaj z uradniki drugih organov, ki jih za to pooblasti:

(a) dostopajo do vinogradov, objektov in opreme za pridelavo vina, skladiščenje in predelavo proizvodov iz vinskega sektorja ter do prevoznih sredstev za prevoz navedenih proizvodov;

(b) dostopajo do poslovnih prostorov ali skladišč in prevoznih sredstev katere koli osebe, ki poseduje z namenom prodaje, trži ali prevaža proizvode iz vinskega sektorja ali proizvode, ki so namenjeni uporabi v vinskem sektorju;

(c) izdelajo popis proizvodov iz vinskega sektorja in snovi ali proizvodov, ki se lahko uporabljajo za pripravo takih proizvodov;

(d) jemljejo vzorce proizvodov iz vinskega sektorja, snovi ali proizvodov, ki se lahko uporabljajo za pripravo takih proizvodov, in proizvodov, ki se posedujejo za prodajo, tržijo ali prevažajo;

(e) pregledajo računovodske podatke in druge dokumente, ki se uporabljajo v nadzornih postopkih, in naredijo kopije ali izvlečke teh dokumentov;

(f) sprejmejo ustrezne zaščitne ukrepe glede priprave, posedovanja, prevoza, opisa, predstavitve in trženja proizvodov iz vinskega sektorja ali proizvodov za uporabo pri pripravi takega proizvoda, če obstaja utemeljen sum resne kršitve zakonodaje Unije, zlasti pri goljufivem ravnanju ali ogrožanju zdravja.

Člen 42

Usklajevanje pregledov in dostop do informacij

Kar zadeva preglede v zvezi s pošiljkami, ki se izvedejo na podlagi spremnih dokumentov iz člena 10, imajo pristojni organi, imenovani na podlagi člena 40, dostop do informacij, ki se hranijo v računalniškem sistemu iz člena 21 Direktive 2008/118/ES, in informacij o gibanju vinskih proizvodov, ki krožijo pod režimom iz poglavja IV navedene direktive.

Navedeni pristojni organi imajo dostop tudi do informacij, ki se hranijo v informacijskih sistemih, vzpostavljenih zaradi preverjanja gibanja vinskih proizvodov, razen tistih iz prvega odstavka.

Informacije, ki se hranijo v skladu s prvim in drugim odstavkom, se lahko uporabljajo samo za namene te uredbe.

Člen 43

Vzajemna pomoč

1. Če pristojni organ države članice izvaja preglede na njenem ozemlju, lahko za informacije zaprosi pristojni organ katere koli druge države članice, ki bi lahko bila neposredno ali posredno prizadeta. Taka prošnja se posreduje prek organov za zvezo iz tretjega odstavka člena 40, pomoč pa se zagotovi pravočasno.

Če je proizvod, ki je predmet pregledov iz prvega pododstavka, po poreklu iz tretje države in je lahko njegovo trženje v posebnem interesu drugih držav članic, se o tem obvesti Komisijo.

Zaprošeni organ zagotovi organu prosilcu vse takšne informacije, ki mu lahko omogočijo izvajanje njegovih nalog.

2. Zaprošeni organ na utemeljeno zahtevo organa prosilca opravi preglede, da bi dosegel zastavljene cilje, kot je opisano v prošnji, ali sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da se takšni pregledi izvedejo.

Zaprošeni organ ravna kot v svojem imenu.

3. Organ prosilec lahko v dogovoru z zaprošenim organom določi uradnike:

(a) da v prostorih pristojnih organov države članice, v kateri ima zaprošeni organ sedež, pridobijo informacije o uporabi ustreznih določb o vinskih proizvodih Uredbe (EU) št. 1308/2013, te uredbe ali Izvedbene uredbe (EU) 2018/274 ali o pregledih v zvezi s tem, vključno z izdelavo kopij prevoznih in drugih dokumentov ali izvlečkov iz registrov, ali

(b) da so navzoči pri pregledih, za katere se zaprosi v skladu z odstavkom 2, po pravočasnem obvestilu zaprošenega organa pred začetkom navedenih pregledov.

Kopije iz točke (a) prvega pododstavka se lahko naredijo samo s soglasjem zaprošenega organa.

4. Uradniki zaprošenega organa so ves čas odgovorni za preglede, ki se izvajajo na ozemlju njihove države članice.

5. Uradniki organa prosilca:

(a) predložijo pisno pooblastilo z navedbo svojih osebnih podatkov in uradnega položaja;

(b) imajo brez poseganja v omejitve, ki jih država članica zaprošenega organa naloži svojim uradnikom pri izvajanju zadevnih pregledov: (i) pravice do dostopa iz člena 41(a) in (b); (ii) pravico do obveščenosti o rezultatih pregledov, ki jih opravijo uradniki zaprošenega organa v skladu s členom 41(c) in (e).

6. Stroške jemanja, obdelave in pošiljanja vzorcev ter izvajanja analiznih in organoleptičnih preskusov zaradi preverjanja nosi pristojni organ države članice, ki zaprosi za odvzem vzorca. Taki stroški se obračunajo po stopnjah, ki se uporabljajo v državi članici, na ozemlju katere se izvajajo postopki.

Člen 44

Dokazna moč

Na ugotovitve uradnikov pristojnega organa države članice pri uporabi tega oddelka se lahko sklicujejo pristojni organi drugih držav članic, pri čemer so te ugotovitve enako pomembne, kot če bi bile ugotovitve nacionalnih pristojnih organov.

Člen 45

Prijavljanje suma neskladnosti

Kadar pristojni organ države članice utemeljeno sumi ali ugotovi, da vinski proizvod ne izpolnjuje ustreznih določb o vinskih proizvodih Uredbe (EU) št. 1308/2013, pravil iz te uredbe in Izvedbene uredbe (EU) 2018/274 ali da sta njegova nabava ali trženje temeljila na goljufiji, organ za zvezo navedene države članice nemudoma obvesti organ za zvezo vsake države članice, za katero je neupoštevanje navedenih pravil posebnega pomena in takšno, da vodi do upravnih ali pravnih ukrepov.

Kadar pristojni organi države članice ugotovijo ali sumijo, da so bili vinski proizvodi ponarejeni tako, da lahko ogrozijo zdravje potrošnikov ali niso v skladu s členom 80 ali 90 Uredbe (EU) št. 1308/2013, organ za zvezo navedene države članice o tem prek informacijskega sistema, ki ga je vzpostavila Komisija, nemudoma obvesti Komisijo in organe za zvezo drugih držav članic ter po potrebi organ za zvezo zadevnih tretjih držav.

ODDELEK II

KAZNI

Člen 46

Kazni in povračilo stroškov za nedovoljene nasade

Države članice naložijo denarne kazni pridelovalcem, ki ne izpolnjujejo obveznosti iz člena 71(1) Uredbe (EU) št. 1308/2013.

Najnižji znesek denarne kazni znaša:

(a) 6 000 EUR na hektar, če pridelovalec izkrči celoten nedovoljeni nasad v štirih mesecih od datuma, na katerega je obveščen o nepravilnosti, kakor je navedeno v členu 71(2) Uredbe (EU) št. 1308/2013;

(b) 12 000 EUR na hektar, če pridelovalec izkrči celoten nedovoljeni nasad v prvem letu po preteku štirimesečnega obdobja;

(c) 20 000 EUR na hektar, če pridelovalec izkrči celoten nedovoljeni nasad po prvem letu po preteku štirimesečnega obdobja.

Kadar se oceni, da letni dohodek na območju, kjer so zadevni vinogradi, presega 6 000 EUR na hektar, lahko države članice zvišajo najnižje zneske iz drugega pododstavka sorazmerno z ocenjenim povprečnim letnim dohodkom na hektar navedenega območja.

Če država članica izkrčitev nedovoljenega nasada zagotovi z lastnimi sredstvi, se zadevni strošek, zaračunan pridelovalcu v skladu s členom 71(2) Uredbe (EU) št. 1308/2013, objektivno izračuna, ob upoštevanju stroškov dela, uporabe strojev ter prevoznih ali drugih nastalih stroškov. Tak strošek se prišteje veljavni kazni.

Člen 47

Kazni, povezane s spremnimi dokumenti in dokumenti VI-1 zaradi neskladnosti z nekaterimi pravili Unije

1. Uporaba členov 10, 11 in 12 se lahko odloži za izvajalce iz člena 8(1), kadar pristojni organi države članice ugotovijo ali sumijo, da so bili vinski proizvodi ponarejeni tako, da lahko ogrozijo zdravje potrošnikov ali niso v skladu s členom 80 ali 90 Uredbe (EU) št. 1308/2013.

2. Uporaba členov 26 in 27 se lahko odloži v primeru ugotovitev ali suma iz odstavka 1 tega člena v zvezi z uvoženimi vini.

Člen 48

Kazni zaradi neizpolnjevanja obveznosti vodenja registra o prejemu in izdaji, predložitve prijav ali obveščanja

1. Izvajalcem, ki morajo voditi register o prejemu in izdaji, predložiti prijave pridelave, zalog ali pridelka grozdja ali obveščati pristojne organe o dejavnostih iz člena 30(2) in ne vodijo takega registra, ne predložijo takih prijav do datumov iz členov 22, 23 in 24 Izvedbene uredbe (EU) 2018/274 ali ne predložijo takega obvestila do datuma, ki ga določi država članica v skladu s členom 30(2) te uredbe, se naložijo upravne kazni.

2. Kazni iz odstavka 1 so v obliki plačila zneska, določijo in izvedejo pa jih države članice na podlagi vrednosti proizvodov, ocenjenih finančnih koristi ali gospodarske škode, povzročene z goljufijo.

3. V primerih resnega ali ponavljajočega se neizpolnjevanja obveznosti predložitve prijav do datumov iz odstavka 1 zadevni izvajalec ni upravičen do podpornih ukrepov iz členov 47 in 50 Uredbe (EU) št. 1308/2013 za zadevno ali naslednje proračunsko leto, ob upoštevanju naslednjega:

(a) če se prekoračijo roki iz členov 22, 23 in 24 Izvedbene uredbe (EU) 2018/274, vendar za največ 15 delovnih dni, se uporabijo le upravne kazni iz odstavka 2 tega člena;

(b) če pristojni organi držav članic informacije v prijavah iz odstavka 1 štejejo za nepopolne ali netočne in če so manjkajoče ali netočne informacije bistvene za pravilno uporabo podpornih ukrepov iz členov 47 in 50 Uredbe (EU) št. 1308/2013, se izplačana podpora sorazmerno zmanjša za znesek, ki ga pristojni organ določi glede na težo storjene kršitve.

Člen 49

Izjemne okoliščine in očitne napake

1. Kazni iz te uredbe se ne naložijo v primeru izjemnih okoliščin v smislu člena 2(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013.

2. Vsako sporočilo, zahtevek ali prošnja, naslovljena na državo članico v skladu s to uredbo, se lahko prilagodi kadar koli po predložitvi, če vsebuje očitne napake, ki jih prizna pristojni organ.

POGLAVJE VIII

URADNA OBVESTILA

Člen 50

Narava in vrsta informacij, ki jih je treba sporočiti

1. Države članice Komisiji sporočijo: