Uredba Komisije (ES) št. 164/97

z dne 30. januarja 1997

o sprejemu izrednih ukrepov podpore trgu z govejim mesom v Franciji pri uporabi Odločbe 97/18/ES

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitve Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 805/68 z dne 27. junija 1968 o skupni ureditvi trga za goveje in telečje meso [1], kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 2222/96 [2], zlasti člena 23 Uredbe,

ker je z Odločbo Komisije 97/18/ES [3] Komisija sprejela ukrepe, ki jih je predlagala Francija za nadzor in zatiranje bolezni BSE v tej državi članici; ker je treba v skladu z zgoraj navedeno Odločbo Franciji zagotoviti finančno pomoč za izvedbo zakola prizadetih živali v skladu s smernicami, ki jih določa Uredba Komisije (ES) št. 716/96 z dne 19. aprila 1996 o sprejemu izrednih ukrepov podpore za trg govejega mesa v Združenem kraljestvu [4], kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 2423/96 [5]; ker je zaradi tega primerno predvideti sofinanciranje Skupnosti v višini 70 % tržne vrednosti zaklanih živali; ker naj za določitev tržne vrednosti Francija uvede sistem, s katerim zagotovi pošteno in objektivno vrednotenje vsake živali;

ker je treba zagotoviti, da so prizadete živali pobite in uničene na način, ki ne predstavlja nobene nevarnosti za zdravje ljudi ali zdravje drugih živali; glede na to, da je zato treba podrobno določiti pogoje za uničenje teh živali in nadzor, ki ga izvajajo francoski organi;

ker je treba določiti, da strokovnjaki Komisije nadzorujejo skladnost z navedenimi pogoji;

ker so ukrepi, predvideni s to uredbo, v skladu z mnenjem Upravljalnega odbora za goveje in telečje meso,

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

1. Franciji se dovoli plačilo odškodnine za goveje živali, ki se nahajajo na kmetijskih gospodarstvih na ozemlju Francije in so zaklane v skladu s francoskim načrtom za zatiranje, ki je bil odobren z Odločbo 97/18/ES.

2. Živali iz odstavka 1 se pobije bodisi na kmetiji ali v kafileriji. Noben del zgoraj opredeljenih živali ne sme priti v človeške ali živalske prehrambene verige ali se uporabiti v kozmetičnih ali farmacevtskih proizvodih.

Ne glede na prvi pododstavek in ob upoštevanju potrebnega nadzora se živali po usmrtitvi na kmetiji takoj prepelje v kafilerijo v predelavo in uničenje.

3. Pristojni francoski organi:

- smejo, ne glede na odstavek 1, pred predelavo in uničenjem poslati v laboratorijski pregled vzorec možganov zaklanih živali,

- smejo pred predelavo in uničenjem uporabiti omejeno število živali v raziskovalne in izobraževalne namene,

- izvedejo potrebne upravne preglede in učinkovit nadzor na kraju samem postopkov iz odstavka 2 in

- nadzirajo te postopke na podlagi pogostih in nenajavljenih pregledov, predvsem da bi se prepričali, da je bil ves material učinkovito uničen.

Rezultate teh pregledov, nadzora in preskusov se na zahtevo da na voljo Komisiji.

4. Kože živali iz odstavka 1 ni treba uničiti pod pogojem, da so bile obdelane na tak način, da se jih lahko uporabi samo za proizvodnjo usnja.

Člen 2

1. Višina odškodnine na žival, ki jo Francija plača rejcem ali njihovim zastopnikom po členu 1(1), je enaka objektivni tržni vrednosti v Franciji za vsako tako žival, določeni na podlagi sistema objektivnega vrednotenja, ki so ga sprejeli pristojni organi v Franciji.

2. Stroške v zvezi z višino odškodnine iz odstavka 1 sofinancira Skupnost v višini 70 % za živali, zaklane v skladu s členom 1.

3. Ne glede na odstavek 1 lahko pristojni francoski organ izplača dodatne zneske za govedo, zaklano po tej shemi. Skupnost takšnih stroškov ne sofinancira.

Člen 3

Francija sprejme vse potrebne ukrepe za zagotovitev pravilne uporabe te sheme. Komisijo v najkrajšem možnem času obvesti o sprejetih ukrepih ter o kakršnih koli spremembah teh ukrepov.

Člen 4

Pristojni francoski organi:

(a) vsakič, ko se uporabi načrt iz člena 1, obvestijo Komisijo o:

- številu živali, določenih za zakol,

- številu zaklanih živali,

- povprečni tržni vrednosti zaklanih živali in

- skupni višini dodatnih plačil iz člena 2(3)

po tej shemi;

(b) pripravijo podrobno poročilo o nadzoru, ki ga izvajajo po ukrepih iz člena 3 in ga vsako četrtletje pošljejo Komisiji.

Člen 5

Brez poseganja v določbe člena 9 Uredbe Sveta (EGS) št. 729/70 [6] izvedenci Komisije, ki jih, kadar je to primerno, spremljajo izvedenci iz držav članic, izvedejo v sodelovanju s pristojnimi francoskimi organi oblasti preglede na kraju samem, s katerimi preverijo, ali so upoštevane vse določbe te uredbe.

Člen 6

Ukrepi, sprejeti po tej uredbi, veljajo za intervencijske ukrepe v smislu člena 3 Uredbe (EGS) št. 729/70.

Člen 7

Ta uredba začne veljati z dnem objave v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Uporablja se z učinkom od 1. aprila 1996.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 30. januarja 1997

Za Komisijo

Franz Fischler

Član Komisije

[1] UL L 148, 28.6.1968, str. 24.

[2] UL L 296, 21.11.1996, str. 50.

[3] UL L 6, 10.1.1997, str. 43.

[4] UL L 99, 20.4.1996, str. 14.

[5] UL L 329, 19.12.1996, str. 43.

[6] UL L 94, 28.4.1970, str. 13.

--------------------------------------------------