SL Uradni list Evropske unije L 83/39

SKLEP SVETA 2008/266/SZVP

z dne 28. januarja 2008

o sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo in Republiko Čad o statusu sil pod vodstvom Evropske unije v Republiki Čad

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 24 Pogodbe,

ob upoštevanju priporočila predsedstva,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Varnostni svet Združenih narodov je 25. septembra 2007 sprejel resolucijo 1778 (2007), s katero je odobril vzpostavitev misije Združenih narodov v Srednjeafriški republiki in Čadu (MINURCAT) ter Evropsko unijo pooblastil, da v obeh državah za obdobje enega leta, ki se šteje od dneva ugotovitve začetne operativne zmogljivosti, namesti sile, ki bodo podprle misijo Združenih narodov. Poleg tega resolucija poziva vladi Čada in Srednjeafriške republike ter Evropsko unijo, da zaradi operacije Evropske unije čim prej sklenejo sporazume o statusu sil.

(2) Svet je 15. oktobra 2007 sprejel Skupni ukrep 2007/677/SZVP o vojaški operaciji Evropske unije v Republiki Čad in Srednjeafriški republiki (1) (EUFOR Tchad/RCA).

(3) Predsedstvo se je ob pomoči GS/VP na podlagi pooblastila Sveta z dne 18. septembra 2007 v skladu s členom 24 Pogodbe o Evropski Uniji pogajalo o sklenitvi sporazuma med Evropsko unijo in Republiko Čad o statusu sil pod vodstvom Evropske unije v Republiki Čad.

(4) Sporazum je treba odobriti –

SKLENIL:

Člen 1

Sporazum med Evropsko unijo in Republiko Čad o statusu sil pod vodstvom Evropske unije v Republiki Čad se odobri v imenu Evropske unije.

Besedilo Sporazuma je priloženo temu sklepu.

Člen 2

Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje osebo, pooblaščeno za podpis sporazuma, ki je za Evropsko unijo zavezujoč.

Člen 3

Ta sklep začne učinkovati na dan sprejetja.

Člen 4

Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

V Bruslju, 28. januarja 2008 Za Svet Predsednik D. RUPEL

(1) UL L 279, 23.10.2007, str. 21.

SL Uradni list Evropske unije L 83/40

PREVOD

SPORAZUM

Med Evropsko unijo in Republiko Čad o statusu sil pod vodstvom Evropske unije v Republiki Čad

EVROPSKA UNIJA, v nadaljnjem besedilu „EU“,

na eni strani in

REPUBLIKA ČAD, v nadaljnjem besedilu „država gostiteljica“,

na drugi strani,

v nadaljnjem besedilu „pogodbenici“ STA SE –

OB UPOŠTEVANJU:

— Resolucije 1778 (2007) Varnostnega sveta Združenih narodov z dne 25. septembra 2007;

— Skupnega ukrepa Sveta 2007/677/SZVP z dne 15. oktobra 2007 o vojaški operaciji Evropske unije v Republiki Čad in Srednjeafriški republiki (1) (EUFOR Tchad/RCA);

— da ta sporazum ne bo vplival na pravice in obveznosti, ki jih imata pogodbenici na podlagi mednarodnih sporazumov in drugih instrumentov v zvezi z ustanovitvijo mednarodnih sodišč, vključno s statutom Mednarodnega kazenskega sodišča –

DOGOVORILI O NASLEDNJEM:

Člen 1

Področje uporabe in opredelitve

1. Ta sporazum se uporablja za sile pod vodstvom Evropske unije in njihovo osebje.

2. Ta sporazum se uporablja samo na ozemlju države gostiteljice.

3. Za namene tega sporazuma:

(a) „sile pod vodstvom Evropske unije (EUFOR)“ pomenijo vojaško poveljstvo EU in državne kontingente, ki prispevajo k operaciji, njihovo opremo in njihova prevozna sredstva;

(b) „operacija“ pomeni pripravo, ustanovitev in izvršitev vojaške misije ter podporo tej misiji po pooblastilu na podlagi resolucije 1778 (2007) Varnostnega sveta Združenih narodov z dne 25. septembra 2007;

(c) „poveljnik sil EU“ pomeni poveljnika na prizorišču operacije;

(d) „vojaško poveljstvo EU“ pomeni vojaško poveljstvo in njegove sestavne dele, ne glede na to, kje se nahaja, pod poveljstvom vojaških poveljnikov EU, ki poveljujejo ali nadzirajo operacijo;

(e) „nacionalni kontingenti“ pomenijo enote in sestavne dele, ki pripadajo državam članicam Evropske unije in drugim državam, ki sodelujejo v operaciji;

(f) „osebje EUFOR“ pomeni civilno in vojaško osebje, dodeljeno EUFOR, osebje, napoteno zaradi priprave operacije, in osebje, ki ga v okviru operacije pošilja država pošiljateljica ali institucija EU in je, če v tem sporazumu ni drugače predvideno, prisotno na ozemlju države gostiteljice; ne vključuje pa lokalnega osebja in osebja mednarodnih pogodbenih dobaviteljev;

(g) „lokalno osebje“ pomeni državljane ali osebe s stalnim prebivališčem v državi gostiteljici;

(h) „objekti“ pomenijo vse prostore, nastanitvene objekte in zemljišča, ki jih potrebuje EUFOR in njegovo osebje;

(i) „država pošiljateljica“ pomeni državo, ki je EUFOR zagotovila državni kontingent.

Člen 2

Splošne določbe

1. EUFOR in člani osebja EUFOR spoštujejo zakone in predpise države gostiteljice in se vzdržujejo vsakršnih dejanj ali dejavnosti, ki niso združljive s cilji operacije.

2. EUFOR vlado države gostiteljice redno obvešča o številu svojega osebja, ki se nahaja na ozemlju države gostiteljice.

Člen 3

Dokazovanje istovetnosti

1. Osebje EUFOR mora imeti ves čas pri sebi potne liste ali vojaške osebne izkaznice.

2. Vozila, letala, plovila in druga prevozna sredstva EUFOR morajo biti opremljena z razločno razpoznavnimi oznakami in/ali registrskimi tablicami, o katerih morajo biti obveščeni pristojni organi zadevne države gostiteljice.

3. EUFOR ima pravico, da izobesi zastavo Evropske unije in objekte, vozila in druga prevozna sredstva opremi z oznakami kot so vojaške oznake, nazivi in uradni simboli. Na uniformah osebja EUFOR mora biti jasno prepoznaven znak EUFOR. Državne zastave ali oznake nacionalnih kontingentov, ki sestavljajo operacijo, so lahko vidne v prostorih EUFOR, na vozilih in drugih prevoznih sredstvih ter uniformah v skladu z odločitvijo, ki jo sprejme vodja sil EU.

Člen 4

Prehod meje in gibanje na ozemlju države gostiteljice

1. Za vstop na ozemlje države gostiteljice potrebuje osebje EUFOR dokumente iz člena 3(1) ali, pri prvem vstopu, posamezni ali skupinski potni nalog, ki ga izda EUFOR. Pri vstopu ali izstopu ter na ozemlju države gostiteljice zanje ne veljajo predpisi glede potnih listov in vizumov; prav tako se pri njih ne izvaja nadzor v zvezi s priseljevanjem in carinska kontrola.

2. Za osebje EUFOR se ne uporabljajo predpisi pogodbenice gostiteljice o registraciji in nadzoru tujcev, vendar to osebje ni upravičeno do pridobitve kakršnih koli pravic do stalnega prebivališča ali začasnega bivališča na ozemlju države gostiteljice.

3. Seznam premoženja in prevoznih sredstev EUFOR v podporo operaciji, ki vstopajo na ozemlje države gostiteljice, ga prečkajo ali zapuščajo, se v informativne namene pošlje državi gostiteljici. Vendar EUFORJU ni treba priložiti drugih carinskih dokumentov, prav tako je oproščen vseh inšpekcijskih pregledov.

4. Osebje EUFOR na ozemlju države gostiteljice lahko vozi motorna vozila ter upravlja letala, če ima ustrezna veljavna državna, mednarodna ali vojaška vozniška dovoljenja ali pilotske licence.

5. Država gostiteljica za namene operacije zagotovi EUFOR in osebju EUFOR svobodo gibanja in potovanja po svojem ozemlju, vključno s svojim zračnim prostorom, v sodelovanju s pristojnimi organi države gostiteljice in v skladu z določbami člena 18 tega sporazuma.

6. EUFOR lahko za namene operacije in v dogovoru s pristojnimi organi Čada na ozemlju države gostiteljice, vključno z njenim zračnim prostorom, izvede vse vaje, vključno z orožnimi vajami.

7. EUFOR lahko za namene operacije uporablja javne ceste, mostove, trajekte in letališča brez plačila pristojbin, cestnin, davkov in podobnih dajatev. EUFOR ni oproščen upravičenih stroškov za zahtevane in izvedene usluge pod istimi pogoji kot oborožene sile države gostiteljice.

Člen 5

Privilegiji in imunitete, ki jih država gostiteljica zagotovi EUFOR

1. Objekti EUFOR so nedotakljivi. Zastopniki države gostiteljice vanje nimajo dostopa brez dovoljenja poveljnika sil EU.

2. Objekti EUFOR, njihova oprema in drugo pripadajoče premoženje ter prevozna sredstva ne smejo biti predmet preiskav, zasegov, zaplemb ali izvršb.

3. Lastnina in premoženje EUFOR uživajo imuniteto pred vsakršno obliko pravnih postopkov, ne glede na to, kje se nahajajo in kdo jih poseduje.

4. Arhivi in dokumenti EUFOR so nedotakljivi zmeraj in povsod.

5. Uradna korespondenca EUFOR je nedotakljiva. Uradna korespondenca pomeni vso korespondenco, ki se nanaša na operacijo in njeno izvajanje.

6. EUFOR je – kakor tudi vsi ponudniki in izvajalci, ki niso državljani države gostiteljice – oproščen plačila vseh nacionalnih, regionalnih in občinskih pristojbin, davkov ali podobnih dajatev za vse kupljeno ali uvoženo blago, opravljene storitve ter uporabo prostorov za namene operacije. EUFOR ni oproščen plačila pristojbin, davkov in dajatev, ki so plačilo za opravljene storitve.

7. Država gostiteljica dovoli vnos izdelkov, vojaških vozil, vojaške opreme in izdelkov, namenjenih izključno za operacijo, in zanje odobri oprostitev plačila vseh carinskih dajatev, pristojbin, cestnin, davkov ali podobnih dajatev, z izjemo stroškov za skladiščenje in prevoz ter dajatev, prejetih kot plačilo za druge opravljene storitve.

Člen 6

Privilegiji in imunitete, ki jih država gostiteljica zagotovi osebju EUFOR

1. Osebju EUFOR se ne sme na kakršen koli način odvzeti prostosti, prav tako ne sme biti pridržano.

2. Dokumenti, korespondenca in lastnina osebja EUFOR so nedotakljivi, razen v primeru izvršilnih ukrepov, dovoljenih v skladu s členom 6.

3. Osebje EUFOR uživa imuniteto pred kazensko jurisdikcijo države gostiteljice.

Imuniteto pred kazensko jurisdikcijo lahko odvzame, odvisno od primera, država pošiljateljica ali zadevna institucija EU. Tak odvzem mora zmeraj biti jasno izražen.

4. Osebje EUFOR uživa imuniteto pred civilno in upravno jurisdikcijo države gostiteljice za izrečene ali napisane besede in za vsa dejanja, povezana z izvajanjem uradnih dolžnosti. V primeru kakršnega koli civilnega postopka proti osebju EUFOR pred katerim koli sodiščem države gostiteljice, morajo biti o tem obveščeni poveljnik sil EU in pristojni organi države pošiljateljice ali institucije EU. Pred začetkom postopka na sodišču, morajo poveljnik sil EU in pristojni organi države pošiljateljice ali institucije EU sodišču potrditi, ali je osebje EUFOR zadevno dejanje izvršilo pri opravljanju službenih dolžnosti.

Če je bilo dejanje izvršeno pri opravljanju službenih dolžnosti, se postopek ne začne in se uporabljajo določbe iz člena 15. Če dejanje ni bilo izvršeno pri opravljanju službenih dolžnosti, se postopek lahko nadaljuje. Potrdila poveljnika sil EU in pristojnih organov države pošiljateljice ali institucije EU so vezana na jurisdikcijo države gostiteljice, ki jih ne more spodbijati.

Če postopek sproži osebje EUFOR, se to ne more sklicevati na imuniteto pred jurisdikcijo glede katerega koli nasprotnega tožbenega predloga, povezanega z glavnim tožbenim predlogom.

5. Osebju EUFOR ni treba pričati.

6. V zvezi z osebjem EUFOR se ne smejo izvajati nobeni izvršilni ukrepi, razen v primerih, če je proti njim sprožen civilni postopek, ki ni povezan z njihovimi uradnimi dolžnostmi. Lastnina osebja EUFOR, ki je na podlagi potrdila poveljnika sil EU določena kot potrebna za izvajanje uradnih dolžnosti, ne more biti zasežena zaradi izpolnitve sodbe, sklepa ali ukaza. V civilnih postopkih za osebje EUFOR ne veljajo nobene omejitve glede osebne svobode ali prisilni ukrepi.

7. Imuniteta osebja EUFOR pred jurisdikcijo države gostiteljice ne pomeni tudi imunitete pred jurisdikcijo zadevne države pošiljateljice.

8. Glede na opravljanje dolžnosti za EUFOR za osebje EUFOR ne veljajo določbe o socialni varnosti, ki veljajo v državi gostiteljici.

9. Osebje EUFOR je v državi gostiteljici oproščeno vseh oblik davka na plačo in prejemke, ki jih prejema od EUFOR ali države pošiljateljice, kot tudi davka na katere koli prejemke, ki jih prejema izven ozemlja države gostiteljice.

10. Osebni predmeti in imetje, ki se uporabljajo in pripadajo osebju EUFOR, so oproščeni vseh dajatev in davkov v skladu z aktom 2/92-UDEAC/556-CD-SE 1 z dne 30. aprila 1992. Za uveljavitev teh oprostitev poveljnik sil EU podpiše in pristojnim organom predloži zahtevek za potrdilo o oprostitvi dajatev in davkov.

Osebne prtljage osebja EUFOR se ne sme pregledati, razen v primeru upravičenega suma, da vsebuje predmete in imetje, ki niso namenjeni osebni rabi osebja EUFOR, ali predmete, katerih uvoz in izvoz sta prepovedana z zakonom ali zanje veljajo karantenski predpisi države gostiteljice. Takšen pregled se lahko izvede samo v prisotnosti osebja EUFOR ali pooblaščenega predstavnika EUFOR.

Člen 7

Lokalno osebje

Lokalno osebje uživa privilegije in imunitete v obsegu, ki ga dovoljuje država gostiteljica. Vendar pa država gostiteljica izvaja jurisdikcijo nad tem osebjem na tak način, da ne vpliva prekomerno na izvajanje nalog operacije.

Člen 8

Kazenska jurisdikcija

Pristojni organi države pošiljateljice imajo glede osebja EUFOR, za katerega velja ustrezna zakonodaja države pošiljateljice, na ozemlju države gostiteljice pravico izvajati kazensko jurisdikcijo in disciplinska pooblastila, ki jim jih daje zakonodaja države pošiljateljice.

Člen 9

Uniforma in oborožitev

1. Nošenje uniforme določajo pravila, ki jih sprejme poveljnik sil EU.

2. Vojaško osebje EUFOR sme nositi orožje in strelivo na podlagi ukaza.

Člen 10

Podpora države gostiteljice in sklepanje pogodb

1. Država gostiteljica je EUFOR pripravljena nuditi pomoč pri iskanju primernih objektov, če jo za to zaprosi.

2. Država gostiteljica EUFOR brezplačno zagotovi objekte, ki so v njeni lasti, in objekte, ki so v zasebni lasti pravnih oseb, če jo EUFOR za to zaprosi in če te objekte potrebuje za vodenje upravnih ali operativnih dejavnosti.

3. Država gostiteljica v okviru svojih zmogljivosti podpira in pomaga pri pripravi, vzpostavitvi, izvedbi in podpori operacije. Pomoč in podpora države gostiteljice operaciji se izvajata pod enakimi pogoji, ki veljajo za pomoč in podporo oboroženim silam države gostiteljice.

4. Zakonodaja, na podlagi katere EUFOR v državi gostiteljici sklepa pogodbe, se določi s pogodbo.

5. V pogodbi je lahko določeno, da se postopek za reševanje sporov iz člena 15(3) in (4) uporablja za spore, do katerih pride pri izvajanju pogodbe.

6. Država gostiteljica omogoča lažje izvajanje pogodb, ki jih EUFOR za namene operacije sklene s poslovnimi subjekti.

Člen 11

Spremembe v objektih

1. EUFOR lahko, če to zahteva izvedba operacije, gradi, spreminja in si drugače prilagaja objekte.

2. Država gostiteljica za takšne gradnje, spremembe ali prilagoditve od EUFOR ne more zahtevati povračila.

Člen 12

Umrli člani osebja EUFOR

1. Poveljnik sil EU ima pravico poskrbeti in urediti vse potrebno za vrnitev umrlih članov osebja EUFOR, skupaj z vso osebno lastnino umrle osebe, v domovino.

2. Na umrlem članu osebja EUFOR ni mogoče izvajati obdukcije brez soglasja zadevne države in prisotnosti predstavnika EUFOR in/ali zadevne države.

3. Država gostiteljica in EUFOR v največji možni meri sodelujeta, da zagotovita čimprejšnjo vrnitev umrle osebe v domovino.

Člen 13

Varnost EUFOR in vojaška policija

1. Država gostiteljica sprejme ustrezne ukrepe za zagotovitev varnosti EUFOR in njegovega osebja.

2. EUFOR je pooblaščen za sprejetje potrebnih ukrepov za zaščito svojih objektov, vključno s tistimi, ki se uporabljajo za usposabljanje, pred zunanjimi napadi ali vdori.

3. Poveljnik sil EU lahko zaradi vzdrževanja reda v objektih EUFOR ustanovi vojaško policijsko enoto.

4. Vojaška policija lahko po posvetovanju in v sodelovanju z vojaško policijo ali policijo države gostiteljice, deluje tudi izven teh objektov, da vzdržuje red in disciplino osebja EUFOR.

Člen 14

Komunikacije

1. EUFOR lahko namesti radijske oddajnike in sprejemnike ter satelitske sisteme in z njimi upravlja. Da bi se izognili sporom glede uporabe ustreznih frekvenc, EUFOR sodeluje s pristojnimi organi države gostiteljice. Država gostiteljica brezplačno zagotovi dostop do frekvenc.

2. EUFOR ima za namene izvajanja operacije pravico do neomejenih komunikacij po radijskih valovih (vključno s satelitskimi, mobilnimi in ročnimi radijskimi napravami), prek telefonov, telegrafov, telefaksov in drugih sredstev, kakor tudi pravico namestiti naprave, potrebne za vzdrževanje internih komunikacij in komunikacij med zmogljivostmi EUFOR, vključno s polaganjem kablov in zemeljskih napeljav.

3. EUFOR lahko ustrezno prilagodi svoje prostore za dostavo in pošiljanje pošte EUFOR in/ali osebju EUFOR.

4. Namestitev navedenih naprav se izvede v tesnem sodelovanju z državo gostiteljico, v skladu z dogovori iz člena 18 tega sporazuma.

Člen 15

Odškodninski zahtevki za primere smrti, poškodb, škode in izgube

1. EUFOR in osebje EUFOR nista odgovorna za kakršno koli škodo ali izgubo civilne ali vladne lastnine, povezane s potrebami operacije ali nastale zaradi dejavnosti v zvezi s civilnimi nemiri ali zaščito EUFOR.

2. Da bi dosegli poravnavo, je treba odškodninske zahtevke za primere škode ali izgubo civilne ali vladne lastnine, ki ni zajeta v odstavku 1, ter odškodninske zahtevke za primere smrti ali poškodb oseb ter škode ali izgube lastnine EUFOR, če gre za zahtevke pravnih ali fizičnih oseb države gostiteljice, poslati EUFOR prek pristojnih organov države gostiteljice; v primeru zahtevkov s strani EUFOR pa se jih pošlje državi gostiteljici.

3. Če ni mogoče doseči poravnave, je treba zahtevek predložiti komisiji za pritožbe, ki je sestavljena iz enakega števila predstavnikov EUFOR in predstavnikov države gostiteljice. Reševanje zahtevkov poteka na osnovi skupnega dogovora.

4. Kadar tudi v okviru komisije za pritožbe ni mogoče doseči rešitve, se spor reši:

(a) v primeru zahtevkov v vrednosti do 40 000 EUR po diplomatski poti med državo gostiteljico in predstavniki EU;

(b) v primeru zahtevkov, ki so višji od zneska, določenega v točki (a), na arbitražnem razsodišču, katerega odločitev je zavezujoča.

5. Arbitražno razsodišče je sestavljeno iz treh razsodnikov, enega določi država gostiteljica in enega EUFOR, tretjega pa skupaj določita država gostiteljica in EUFOR. Če ena od pogodbenic ne določi razsodnika v roku dveh mesecev ali v primeru, če ni mogoče doseči soglasja med državo gostiteljico in EUFOR glede imenovanja tretjega razsodnika, tega določi predsednik Sodišča Evropskih skupnosti.

6. EUFOR in upravni organi države gostiteljice sklenejo upravni sporazum, v katerem določijo pristojnosti in naloge komisije za pritožbe in razsodišča, postopke, ki jih ta organa uporabljata, in pogoje za vlaganje zahtevkov.

Člen 16

Povezave in spori

1. Vsa vprašanja v zvezi z uporabo tega sporazuma rešujejo skupaj predstavniki EUFOR in pristojni organi države gostiteljice.

2. Če predhodno ni mogoče doseči rešitve sporov v zvezi z razlago ali uporabo tega sporazuma, jih država gostiteljica in predstavniki EU rešujejo izključno po diplomatski poti.

Člen 17

Druge določbe

1. Kadar se ta sporazum nanaša na imunitete, privilegije in pravice EUFOR in osebja EUFOR, vlada države gostiteljice odgovarja za to, da jih njeni lokalni organi ustrezno izvajajo in spoštujejo.

2. Nobena določba tega sporazuma ne pomeni odstopanja od pravic, ki so državam članicam EU ali drugim državam, ki dajejo svoj prispevek k EUFOR, priznane v drugih sporazumih, in jih zato tudi ni mogoče tako razlagati.

Člen 18

Izvedbeni dogovori

Za namene izvajanja tega sporazuma lahko poveljnik sil EU in upravni organi države gostiteljice sklenejo ločene sporazume o operativnih, upravnih in tehničnih zadevah.

Člen 19

Začetek veljavnosti in prenehanje

1. Ta sporazum se začasno uporablja od dneva podpisa in velja od dneva, ko obe pogodbenici zaključita notranje odobritvene postopke, do dneva odhoda zadnjega elementa EUFOR in zadnjega člana osebja EUFOR, po obvestilu EUFOR.

2. Ne glede na odstavek 1, je treba v primeru, če je osebje EUFOR začelo opravljati naloge pred začetkom veljavnosti tega sporazuma, določbe v členih 4(7), 5(1) do (3) ter (6) in (7), 6(1) in (3) ter (4), kakor tudi (6) in (8) do (10), 10(2), 11, 13(1) in (2) ter 15 uporabljati od dneva napotitve prvega člana osebja EUFOR.

3. Ta sporazum se lahko spremeni s pisnim dogovorom med pogodbenicama

4. Prenehanje tega sporazuma ne vpliva na pravice ali obveznosti, ki izhajajo iz izvrševanja tega sporazuma pred njegovim prenehanjem.

V N’Djameni, 6. marca 2008 v štirih izvirnikih v francoskem jeziku.

(1) UL L 279, 23.10.2007, str. 21.