ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
UREDBA SVETA (EGS) št. 2785/76

z dne 16. novembra 1976

o sklenitvi Sporazuma o trgovinskem sodelovanju med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Ljudsko republiko Bangladeš

SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti členov 113 in 114 Pogodbe,

ob upoštevanju priporočila Komisije,

ker je treba skleniti Sporazum o trgovinskem sodelovanju med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Ljudsko republiko Bangladeš,

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

S to uredbo se v imenu Skupnosti sklene Sporazum o trgovinskem sodelovanju med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Ljudsko republiko Bangladeš.

Besedilo Sporazuma je priloženo tej uredbi.

Člen 2

Predsednik Sveta v skladu s členom 15 Sporazuma uradno obvesti drugo pogodbenico, da je Skupnost končala postopke, potrebne za začetek veljavnosti Sporazuma.

Člen 3

V Skupni komisiji iz člena 8 Sporazuma Skupnost zastopa Komisija Evropskih skupnosti, ki ji pomagajo predstavniki držav članic.

Člen 4

Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti[1].

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 16. novembra 1976

Za Svet

Predsednik

M. van der STOEL

[1] Datum začetka veljavnosti Sporazuma bo objavljen v Uradnem listu Evropskih skupnosti.
3.

Hrvaška je kot država članica z odstopanjem sodelovala v ERM II od leta 2020. Hrvatska narodna banka je stranka Sporazuma z dne 16. marca 2006 med Evropsko centralno banko in nacionalnimi centralnimi bankami držav članic zunaj euroobmočja o določitvi operativnih postopkov za mehanizem deviznih tečajev v tretji fazi ekonomske in monetarne unije (1), kakor je bil spremenjen s Sporazumom z dne 21. decembra 2006 (2), Sporazumom z dne 14. decembra 2007 (3), Sporazumom z dne 8. decembra 2008 (4), Sporazumom z dne 13. decembra 2010 (5), Sporazumom z dne 21. junija 2013 (6), Sporazumom z dne 6. decembra 2013 (7), Sporazumom z dne 13. novembra 2014 (8) in Sporazumom z dne 22. januarja 2020 (9) (v nadaljnjem besedilu: Sporazum med centralnimi bankami o ERM II).
a)

spodbujanje ozračja sodelovanja in krepitev povezav med EU-SOLARIS ERIC in različnimi interesnimi skupinami, kot so znanstvena skupnost, industrija in družba;
8.

Ukrep dopolnjuje sestavljen prag pomembnosti, ki ustrezne organe, ki zagotavljajo vzajemnost, usmerja pri morebitni uporabi načela de minimis in ga sestavljajo: (a) prag v višini 2 milijard EUR za skupne originalne izpostavljenosti GSPI in DSPI, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici, na najvišji ravni bančne bonitetne konsolidacije do francoskega sektorja nefinančnih družb; (b) prag v višini 300 milijonov EUR, ki se uporablja za GSPI in DSPI, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici in dosegajo ali presegajo prag iz točke (a), za: (i) posamezno originalno izpostavljenost do nefinančne družbe s sedežem v Franciji; (ii) vsoto originalnih izpostavljenosti do skupine povezanih nefinančnih družb, ki ima na najvišji ravni konsolidacije sedež v Franciji, izračunano v skladu z odstavkom 3(a); (iii) vsoto originalnih izpostavljenosti do nefinančnih družb s sedežem v Franciji, ki so del skupine povezanih nefinančnih družb, ki ima na najvišji ravni konsolidacije sedež zunaj Francije, kakor se poroča na podlagi predlog C 28.00 in C 29.00 iz Priloge VIII k Izvedbeni uredbi (EU) št. 680/2014; (c) prag v višini 5 odstotkov temeljnega kapitala GSPI ali DSPI na najvišji ravni konsolidacije za izpostavljenosti, opredeljene v točki (b), po upoštevanju učinka tehnik za zmanjševanje kreditnega tveganja in izvzetij v skladu s členi 399 do 403 Uredbe (EU) št. 575/2013. Pragova iz odstavkov (b) in (c) se uporabljata ne glede na to, ali je ustrezni subjekt ali nefinančna družba visoko zadolžena ali ne. Vrednost originalne izpostavljenosti iz odstavkov (a) in (b) se izračuna v skladu s členoma 389 in 390 Uredbe (EU) št. 575/2013 pred upoštevanjem učinka tehnik za zmanjševanje kreditnega tveganja in izvzetij, določenih v členih 399 do 403 Uredbe (EU) št. 575/2013, kakor se poroča v skladu s členom 9 Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014.
(1)

V skladu s členom 138 uredbe CRR se nenaročene bonitetne ocene zunanje bonitetne institucije (v nadaljnjem besedilu: ECAI) lahko uporabljajo za določanje uteži tveganja za aktivne postavke in zunajbilančne postavke pri izračunu kapitalskih zahtev, pri čemer mora organ EBA potrditi, da se nenaročene bonitetne ocene te ECAI po kakovosti ne razlikujejo od naročenih bonitetnih ocen iste ECAI. V skladu z istim členom mora organ EBA to potrditev zavrniti ali preklicati, zlasti če ECAI poskuša z nenaročeno bonitetno oceno pripraviti ocenjevani subjekt do tega, da bi naročil bonitetno oceno ali druge storitve. Posledično je bil Sklep organa EBA (2016/C 266/05), ki potrjuje, da se nenaročene bonitetne ocene nekaterih ECAI po kakovosti ne razlikujejo od njihovih naročenih bonitetnih ocen (3), objavljen dne 22. julija 2016.
(1)

Opozorila in priporočila, ki jih izda Evropski odbor za sistemska tveganja (ESRB), so pravni instrumenti, o katerih morajo biti naslovniki ustrezno obveščeni. Člen 19(2) Sklepa ESRB/2011/1 Evropskega odbora za sistemska tveganja (3) zahteva, da opozorila in priporočila ESRB podpiše predsednik ESRB.
(13)

Agencija v okviru svojih dejavnosti obdeluje več kategorij osebnih podatkov, vključno z identifikacijskimi podatki posameznikov, kontaktnimi podatki, poklicnimi vlogami in nalogami, informacijami o zasebnem in poklicnem ravnanju in uspešnosti ter finančnimi podatki, v nekaterih posebnih primerih pa tudi občutljive podatke (npr. zdravstvene podatke). Osebni podatki vključujejo dejanske „zanesljive“ podatke in „nezanesljive“ podatke na podlagi ocene. (a) „Zanesljivi podatki“ so objektivni dejanski podatki, kot so identifikacijski podatki, kontaktni podatki, podatki o poklicnih dejavnostih, upravne podrobnosti, metapodatki, ki se nanašajo na elektronske komunikacije, in podatki o prometu. (b) „Nezanesljivi podatki“ so subjektivni podatki, ki vključujejo predvsem opis ter oceno razmer in okoliščin, mnenja, ugotovitve v zvezi s posamezniki, na katere se nanašajo osebni podatki, oceno ravnanja in uspešnosti posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, ter utemeljitev posameznih odločitev, povezanih s predmetom postopka ali dejavnosti, ki jo izvaja Agencija v skladu z veljavnim pravnim okvirom, oziroma omenjenih v zvezi z njo. (c) Ocene, ugotovitve in mnenja se štejejo za osebne podatke v smislu člena 3(1) Uredbe.
2.

Posvetovalna vloga Odbora omogoča njegovim članom in organizacijam, ki jih ti zastopajo, sodelovanje v postopku odločanja Evropske unije. Pri izmenjavi včasih povsem nasprotnih stališč in dialogu med člani sodelujejo ne le običajni socialni partnerji, torej delodajalci (I. skupina) in delojemalci (II. skupina), temveč tudi predstavniki drugih socialno-poklicnih interesov (III. skupina). Strokovnost, dialog in iskanje skupnih točk, ki iz tega izhajajo, lahko izboljšajo kakovost in verodostojnost političnega odločanja Evropske unije, saj evropskim državljanom olajšajo njegovo razumevanje in sprejemljivost ter prispevajo k preglednosti, ki je v demokraciji nujno potrebna.
Člen 2

Opredelitev upravljavca in zaščitnih ukrepov

sistemi IT in njihove podatkovne zbirke morajo imeti mehanizme za preveritev identitete uporabnika v sistemu enotne prijave ter morajo biti samodejno povezani z identifikacijsko kodo uporabnika in geslom. Računi končnih uporabnikov morajo biti edinstveni, osebni in neprenosljivi, souporaba uporabniških računov je strogo prepovedana. Elektronski zapisi so varno shranjeni, da se zavarujeta zaupnost in zasebnost podatkov, ki jih vsebujejo;

4. Če urad proučuje uporabo omejitve, pretehta tveganje za pravice in svoboščine posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, zlasti v primerjavi s tveganjem za pravice in svoboščine drugih posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, in tveganjem za preprečitev namena postopka obdelave. Tveganja za pravice in svoboščine posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, so povezana predvsem s tveganjem izgube ugleda ter tveganjem za pravico do obrambe in pravico do izjave, vendar nanje niso omejena
Komisija dvakrat letno, in sicer prvič skupaj z dokumenti, priloženimi predlogu proračuna, in drugič po sprejetju splošnega proračuna Unije, predloži celotno finančno načrtovanje za razdelke 1, 2 (razen za podrazdelek „Ekonomska, socialna in teritorialna kohezija“), 3 („Okolje in podnebni ukrepi“ ter „Pomorska politika in ribištvo“), 4, 5 in 6 večletnega finančnega okvira. V tem načrtovanju, razčlenjenem po razdelkih, področjih politik in proračunskih vrsticah, bi bilo treba določiti:

(a) veljavno zakonodajo, pri čemer bi morali razlikovati med večletnimi programi in letnimi ukrepi: (i) Komisija bi morala pri večletnih programih navesti postopek, po katerem so bili ti sprejeti (redni ali posebni zakonodajni postopek), njihovo trajanje, skupna finančna sredstva in delež, dodeljen za upravne odhodke; (ii) Komisija bi morala pri večletnih programih iz Priloge II k uredbi o večletnem finančnem okviru pregledno navesti dodatne dodelitve na podlagi člena 5 uredbe o večletnem finančnem okviru. (iii) Komisija bi morala pri letnih ukrepih (v zvezi s pilotnimi projekti, pripravljalnimi ukrepi in agencijami) in ukrepih, ki se financirajo v okviru njenih pooblastil, navesti večletne načrte;

(b) zakonodajne predloge v postopku sprejemanja: najnovejšo različico predlogov Komisije, ki so v obravnavi.

Komisija bi morala preučiti načine za navzkrižno sklicevanje med finančnim načrtovanjem in svojim načrtovanjem zakonodaje, da bi zagotovila natančnejše in zanesljivejše napovedi. Komisija bi morala za vsak zakonodajni predlog navesti, ali je vključen v načrtovanju, sporočenem v trenutku predstavitve predloga proračuna ali po končnem sprejetju proračuna. Komisija bi morala Evropski parlament in Svet zlasti obvestiti o:

(a) vseh sprejetih novih zakonodajnih aktih in vseh predstavljenih predlogih v obravnavi, ki niso vključeni v načrtovanje, sporočeno v času priprave predloga proračuna ali po končnem sprejetju proračuna (z ustreznimi zneski);

(b) zakonodaji, predvideni v letnem zakonodajnem delovnem programu Komisije, z navedbo, ali je verjetno, da bodo ukrepi imeli finančni vpliv.

Komisija bi morala navesti, kako se načrtovanje spremeni zaradi novih zakonodajnih predlogov, kadar koli bi bilo potrebno.
(5)

Agencija lahko v okviru svojega upravnega delovanja izvaja upravne poizvedbe, disciplinske postopke, predhodne dejavnosti, povezane s primeri morebitnih nepravilnosti, ki se prijavijo uradu OLAF, obdeluje primere prijavljanja nepravilnosti, (formalne in neformalne) postopke v zvezi z nadlegovanjem, notranje in zunanje pritožbe, opravlja notranje revizije, izvaja preiskave s strani pooblaščene osebe za varstvo podatkov v skladu s členom 45(2) Uredbe (EU) 2018/1725 in preiskave v zvezi z notranjo (informacijskotehnološko) varnostjo. Poleg tega lahko obravnava zahteve za dostop do zdravstvene kartoteke osebja. Agencija obdeluje več kategorij osebnih podatkov, vključno z zanesljivimi podatki („objektivni“ podatki, kot so identifikacijski podatki, kontaktni podatki, poklicni podatki, upravni podatki, podatki, ki so bili prejeti iz posebnih virov, elektronska komunikacija in podatki o prometu) in/ali nezanesljivimi podatki („subjektivni“ podatki, povezani s primerom, kot so utemeljitev, vedenjski podatki, ocene, podatki o učinkovitosti in ravnanju ter podatki, povezani s predmetom urejanja postopka ali dejavnosti).
16.

Če tožeča in tožena stranka menita, da je to potrebno, lahko prva svojo utemeljitev dopolni z repliko, druga pa z dupliko. Za ti vlogi veljajo enake formalne zahteve kot za tožbo in odgovor na tožbo, vendar sta – ker sta fakultativni in dopolnilni – nujno krajši kot prvi vlogi. Okvir in razlogi ali očitki, ki so jedro spora, so bili že temeljito predstavljeni (ali izpodbijani) v tožbi in odgovoru na tožbo, zato je edini namen replike in duplike tožeči in toženi stranki omogočiti, da natančneje pojasnita svoje stališče ali podrobneje predstavita svojo utemeljitev v zvezi s pomembnim vprašanjem, pri čemer lahko tudi predsednik opredeli vprašanja, na katera naj bi se replika in duplika nanašali. Zato naj replika in duplika, razen v posebnih okoliščinah, ne bi bili daljši od 10 strani. Ta akta morata biti v sodnem tajništvu vložena v rokih, ki ju določi Sodišče, podaljšanje teh rokov pa predsednik dovoli samo izjemoma in na podlagi ustrezno obrazloženega predloga.
Sprememba poslovnika Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti

SODIŠČE PRVE STOPNJE EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti petega odstavka člena 224 Pogodbe,

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in zlasti člena 140(5) Pogodbe,

ob upoštevanju soglasja Sodišča,

ob upoštevanju odobritve Sveta z dne 19. aprila 2004,

ob upoštevanju naslednjega:

Z začetkom veljavnosti Pogodbe o pristopu Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike k Evropski uniji [1] se bo število sodnikov Sodišča prve stopnje v skladu s členom 48 Protokola o Statutu Sodišča povišalo s 15 na 25 in zato je treba določiti število sodnikov, ki sestavljajo veliki senat –

SPREJELO NASLEDNJE SPREMEMBE SVOJEGA POSLOVNIKA:

Člen 1

Poslovnik Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 2. maja 1991 (UL L 136, 30.5.1991, str. 1), kakor je bil spremenjen 15. septembra 1994 (UL L 249, 24.9.1994, str. 17), 17. februarja 1995 (UL L 44, 28.2.1995, str. 64), 6. julija 1995 (UL L 172, 22.7.1995, str. 3), 12. marca 1997 (UL L 103, 19.4.1997, str. 6; popravek: UL L 351, 23.12.1997, str. 72), 17. maja 1999 (UL L 135, 29.5.1999, str. 92); 6. decembra 2000 (UL L 322, 19.12.2000, str. 4) in 21. maja 2003 (UL L 147, 14.6.2003), se spremeni:

v členu 10(1) se "11" nadomesti s "13".

Člen 2

Ta sprememba Poslovnika Sodišča prve stopnje je verodostojna v jezikih, navedenih v členu 35(1) tega poslovnika, in se objavi v Uradnem listu Evropske unije. Veljati začne istočasno kakor Pogodba o pristopu Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike k Evropski uniji.

Besedila Poslovnika v češčini, estonščini, latvijščini, litovščini, madžarščini, malteščini, poljščini, slovaščini in slovenščini se sprejmejo po začetku veljavnosti Pogodbe iz prejšnjega odstavka.

V Luxembourgu, 21. aprila 2004

Sodni tajnik

H. Jung

Predsednik

B. Vesterdorf

[1] UL L 236, 23.9.2003, str. 17.

--------------------------------------------------
Izjava Evropskega parlamenta o ukinitvi pomoči, dodeljene v okviru instrumentov za zunanje financiranje

(2021/C 226 I/01)

Evropski parlament ugotavlja, da Uredba (EU) 2021/947 o vzpostavitvi instrumenta za sosedstvo ter razvojno in mednarodno sodelovanje – Globalna Evropa vsebuje splošno sklicevanje na možnost začasne prekinitve pomoči, ne da bi bila za to določena konkretna podlaga. Pomoč bi se morala začasno prekiniti, kadar partnerska država vztrajno krši načela demokracije, pravne države, dobrega upravljanja, spoštovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin ali mednarodno priznane standarde jedrske varnosti.

Evropski parlament pa ugotavlja, da specifične določbe za sosedsko območje, zlasti člen 20(2), za razliko od drugih geografskih območjih sodelovanja določa povečano podporo civilni družbi , preprečevanju konfliktov in vzpostavljanju miru, medosebnim stikom, vključno s sodelovanjem med lokalnimi oblastmi, podporo za izboljšanje človekovih pravic ali s krizo povezanih podpornih ukrepov v primeru resnega ali trajnega poslabšanja demokracije, človekovih pravic ali pravne države ali povečanega tveganja konfliktov. Meni, da bi bilo treba omenjenim področjem nameniti večjo podporo tudi, če pride do poslabšanja v državah zunaj sosedskega območja, in želi spomniti, da zlasti člen 4(5) določa, da se lahko ukrepi prek tematskih programov izvedejo, tudi če je bil geografski program začasno ustavljen.

Evropski parlament meni, da bi vsaka ukinitev pomoči v okviru teh instrumentov spremenila celotno shemo finančne pomoči, dogovorjene v okviru rednega zakonodajnega postopka. Kot sozakonodajalec in ena od dveh vej proračunskega organa je zato pristojen, da v celoti izvaja svoje posebne pravice v zvezi s tem, če bi bilo treba sprejeti tako odločitev.
Izjava Evropske komisije o svetovalni naravi strateških odborov iz člena 12 Uredbe (EU) 2021/1529 Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi instrumenta za predpristopno pomoč (IPA III)

(2021/C 380 I/06)

Evropska komisija opozarja, da je strateški odbor naložbenega okvira za Zahodni Balkan (WBIF) svetovalni organ Komisije, kot je določeno v členu 12 uredbe IPA III. To je skladno s členom 33 Uredbe (EU) 2021/947 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. junija 2021 o vzpostavitvi Instrumenta za sosedstvo ter razvojno in mednarodno sodelovanje – Globalna Evropa, ki se nanaša na strateška odbora WBIF in EFSD+. Ta strateška odbora nimata pristojnosti odločanja v okviru izvrševanja proračuna EU. Na tej podlagi bo oblikovan poslovnik strateškega odbora WBIF.
C 373/18

Izjava Komisije o členu 5(7) posebnega programa

2013/C 373/04

„Komisija močno obžaluje vključitev odstavka 7 v člen 5, ki uvaja postopek pregleda iz člena 5 Uredbe (EU) št. 182/2011 za dodelitev finančne pomoči Unije za projekte ali dele projektov, izbrane po vsakem razpisu za zbiranje predlogov na podlagi delovnih programov iz člena 5 posebnega programa za izvajanje Obzorja 2020. Komisija opozarja, da tega postopka ni predlagala v nobenem od sektorskih aktov iz večletnega finančnega okvira. To je bilo namenjeno poenostavitvi programov iz večletnega finančnega okvira v korist prejemnikov sredstev EU. Odobritev sklepov o nepovratnih sredstvih brez pregleda v okviru odbora bi pospešila postopek, zmanjšala čas za odobritev v korist upravičencev in preprečila nepotrebno birokracijo in stroške. Poleg tega Komisija opozarja, da je sprejemanje sklepov o nepovratnih sredstvih del njene institucionalne pristojnosti, ki se nanaša na izvrševanje proračuna, zato se ti sklepi ne bi smeli sprejemati s postopkom komitologije.

Komisija prav tako meni, da ta vključitev ne more služiti kot precedens za druge instrumente financiranja.“
29.

poiščejo načine za boljšo prepoznavnost evropskih univerz in spodbudijo različne vrste visokošolskih ustanov k sodelovanju, tako da zagotovijo visoko kakovost ter geografsko in socialno vključenost pobude, da bi bila ta resnično uspešna, in sicer z: (a) lajšanjem izmenjave pomembnih informacij med stranmi, da se okrepijo prizadevanja za sodelovanje in izboljša učinkovitost pristopov; (b) zagotavljanjem primernega operativnega okolja, tako da se čim bolje uporabi razpoložljive vire in po potrebi sprejme ustrezne ukrepe za odstranitev morebitnih zakonodajnih in nezakonodajnih ovir na nacionalni ravni; (c) uporabo obstoječih in prihodnjih orodij in instrumentov za poenostavitev čezmejne mobilnosti in sodelovanja, kot sta evropski pristop k zagotavljanju kakovosti skupnih programov in pobuda za evropsko študentsko izkaznico, ter s spodbujanjem izvajanja dogovorjenih zavez, kot je priporočilo Sveta o spodbujanju avtomatičnega vzajemnega priznavanja kvalifikacij in učnih obdobij v tujini, in zavez evropskega visokošolskega prostora; (d) razmislekom o obstoječem okviru politike za učno mobilnost in evropskem okviru za zagotavljanje kakovosti, da se oceni njuna primernost za podporo preobrazbe in okrepi sodelovanje na področju visokošolskega izobraževanja; (e) opredelitvijo prednosti in možnosti za izboljšanje na podlagi skupnih informacij in analize napredka pri pobudi; (f) uporabo pridobljenih izkušenj pilotnih evropskih univerz za usmeritev oblikovanja politik in nadaljnji razvoj s tem povezanega sodelovanja na področju izobraževanja in usposabljanja ter s preučitvijo, ali je treba izvesti ustrezne politike za evropske univerze.
19.

POZIVA Evropsko komisijo, naj v tesnem sodelovanju z vsemi zadevnimi interesnimi skupinami predlaga organizacijski okvir, vključno z upravljanjem, in vzpostavitev načrtovanih operativnih storitev; zlasti POZIVA Evropsko komisijo, naj v posvetovanju z zadevnimi interesnimi skupinami dokončno opredeli ustrezno podatkovno politiko za GMES, ki bo temeljila na popolnem in prostem dostopu do informacij, ki jih omogočajo storitve GMES, in podatkov, zbranih na podlagi infrastrukture GMES, ob upoštevanju ustreznih mednarodnih sporazumov, varnostnih omejitev in pogojev za izdajo dovoljenj, vključno z registracijo in sprejemanjem dovoljenj uporabnikov, in ki v največjem možnem obsegu povečuje uporabo GMES in temelji na pristopu, pri katerem so brezplačni dostop do določenih javnih podatkov in storitev ter potreba po krepitvi trgov za opazovanje Zemlje v Evropi in rasti obstoječih in nastajajočih evropskih podjetij, ki se ukvarjajo z zagotavljanjem podatkov in podatkovnih storitev, v ustreznem sorazmerju, ter koncept upravljanja varnosti komponent in informacij GMES;
5.

POUDARJA, da je treba zagotoviti, da bodo carinski nadzor in ukrepi za sodelovanje zagotovili kar največjo zaščito gospodarstva in potrošnikov pred tem nevarnim prometom, in SE ZAVEDA, da je to glavni izziv, ki zahteva izboljšane carinske tehnike Premagovanje tega izziva hkrati predstavlja dragocen prispevek k spodbujanju poštene trgovine, varovanju prihodkov Skupnosti in nacionalnih prihodkov, zaščiti potrošnikov in boju proti organiziranemu kriminalu in pranju denarja;
3.

Trdni radioaktivni odpadki se začasno skladiščijo na kraju samem, dokler ne bodo prepeljani v odobrene centre za predelavo ali odlagališča v Nemčiji. Trdni neradioaktivni odpadki in odpadne snovi, ki ustrezajo ravni opustitve nadzora, so izvzeti iz regulativnega nadzora in odstranjeni kot običajni odpadki ali ponovno uporabljeni ali reciklirani. To se opravi v skladu z merili iz direktive o temeljnih varnostnih standardih.
2.

Komisija pozdravlja ta zahtevek in ugotavlja, da je ECB ravnala v skladu s svojo obveznostjo, da se z njo posvetuje o osnutkih uredb ECB, kadar koli obstajajo povezave s statističnimi zahtevami Komisije (1), da se zagotovi potrebna koherentnost za pripravo statistik, ki izpolnjujejo zahteve ECB oz. Komisije glede informacij. Dobro sodelovanje med ECB in Komisijo koristi obema institucijama, uporabnikom in respondentom, saj omogoča učinkovitejšo pripravo statistike. Komisija pozdravlja tudi dejstvo, da se osnutek uredbe izrecno sklicuje na njeno mnenje.