Uredba Sveta (EGS) št. 954/79

z dne 15. maja 1979

o ratifikaciji ali pristopu držav članic h Konvenciji Združenih narodov o Kodeksu vedenja linijskih konferenc

SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 84(2) Pogodbe,

ob upoštevanju osnutka uredbe, ki ga je predložila Komisija,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [1],

ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora [2],

ker je Konvencijo o Kodeksu vedenja linijskih konferenc sestavila konferenca, sklicana pod pokroviteljstvom Konference Združenih narodov o trgovini in razvoju ter je pripravljena za ratifikacijo ali pristop;

ker so vprašanja, ki jih ureja Kodeks vedenja, pomembna ne le za države članice, ampak tudi za Skupnost, zlasti s stališča pomorskega prometa in trgovine, in je torej pomembno, da se sprejme skupno stališče v zvezi s tem kodeksom;

ker bi moralo to skupno stališče upoštevati načela in cilje Pogodbe in bistveno prispevati k zbliževanju prizadevanj držav v razvoju na področju pomorskega prometa, ob sočasnem prizadevanju doseči cilj stalne uporabe poslovnih načel na tem področju in v trgovini med temi državami, ki jih uporabljajo linijske družbe držav OVSE;

ker Kodeks vedenja ne vsebuje določbe za pristop Skupnosti kot take, je zaradi zagotovitve upoštevanja teh načel in ciljev pomembno, da države članice ratificirajo ali pristopijo h Kodeksu vedenja ob upoštevanju nekaterih ukrepov, predvidenih s to uredbo;

ker je konferencam priznana ustalitvena vloga pri zagotavljanju anesljivih storitev vkrcevalcem, a je vseeno potrebno, da se konference izogibajo možnim kršitvam pravil o konkurenci, določenih v Pogodbi; ker bo Komisija zato predložila Svetu predlog uredbe o uporabi teh pravil v pomorskem prometu,

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

1. Ob ratifikaciji Konvencije Združenih narodov o Kodeksu vedenja linijskih konferenc ali ob pristopu k tej konvenciji države članice pisno obvestijo generalnega sekretarja Združenih narodov, da sta takšna ratifikacija ali pristop izvedena v skladu s to uredbo.

2. Listini o ratifikaciji ali pristopu se priložijo pridržki, navedeni v Prilogi I.

Člen 2

1. Pri obstoječi konferenci vsaka skupina linijskih družb iz iste države, ki so članice te konference, določi v poslovnih pogajanjih z drugo linijsko družbo iz te države, ali lahko slednja sodeluje v navedeni konferenci kot nacionalna linijska družba.

Če se ustanovi nova konferenca, linijske družbe iz iste države s poslovnimi pogajanji določijo, katera od njih lahko sodeluje v novi konferenci kot nacionalna linijska družba.

2. Kadar pogajanja iz odstavka 1 ne privedejo do sporazuma, lahko vsaka država članica na zahtevo ene od zadevnih družb in po zaslišanju vseh teh družb sprejme potrebne ukrepe za rešitev spora.

3. Vsaka država članica zagotovi, da se vse linijske družbe, ki upravljajo s plovili in imajo sedež na njenem ozemlju v skladu s Pogodbo o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti, obravnavajo enako kot družbe, katerih glavna uprava se nahaja na njenem ozemlju in katerih dejanski nadzor se izvaja na tem ozemlju.

Člen 3

1. Kadar pri linijski konferenci obstaja pool ali pogodba o pristankih v luki, pogodba o potovanjih in/ali katera koli druga oblika sporazuma o dodelitvi tovora v skladu s členom 2 Kodeksa vedenja, se mora delež tovora, ki po tem kodeksu pripada skupini nacionalnih linijskih družb vsake države članice, udeležene v tej trgovini, ali linijskim družbam držav članic, udeleženim v tej trgovini kot linijske družbe tretjih držav, prerazporediti, razen če vse družbe, ki so članice konference in jih zadevajo ta pravila o prerazporeditvi, sprejmejo drugačno odločitev. Ta prerazporeditev deležev tovora se opravi na podlagi soglasne odločitve tistih linijskih družb, ki so članice konference in sodelujejo pri prerazporeditvi z namenom, da se vsem tem družbam zagotovi pravičen delež v konferenčni trgovini.

2. Delež, ki se dokončno dodeli vsakemu udeležencu, se določi z uporabo poslovnih načel, zlasti ob upoštevanju:

(a) deleža tovora, ki ga prevaža konferenca in ga proizvedejo države članice, katerih promet oskrbuje konferenca;

(b) preteklih storitev linijskih družb na področju trgovine, zajete v poolu;

(c) deleža tovora konference, ki je odpravljen prek pristanišč držav članic;

(d) potreb vkrcevalcev, katerih tovore zajema konferenca.

3. Če sporazum o prerazporeditvi tovora iz odstavka 1 ni sklenjen, je zadeva na zahtevo ene od strank predmet spravnega postopka iz Priloge II. Vsak spor, ki ni rešen v spravnem postopku, je lahko z dogovorom strank predmet arbitraže. V tem primeru je arbitražna odločba zavezujoča.

4. Deleži, dodeljeni v skladu z odstavki 1, 2 in 3, se redno preverjajo v vnaprej določenih presledkih, ob upoštevanju meril iz odstavka 2 in zlasti z vidika zagotavljanja primernih in učinkovitih storitev vkrcevalcem.

Člen 4

1. V konferenčni trgovini med državo članico Skupnosti in državo, ki je pogodbenica Kodeksa vedenja, ni pa država OVSE, lahko linijska družba druge države članice OVSE sodeluje pri prerazporeditvi po členu 3 te uredbe na podlagi vzajemnosti, opredeljene na ravni vlade ali ladjarjev.

2. Brez poseganja v odstavek 3 tega člena se člen 2 Kodeksa vedenja ne uporablja v konferenčni trgovini med državami članicami ali na podlagi vzajemnosti med temi državami in drugimi državami OVSE, ki so pogodbenice kodeksa.

3. Odstavek 2 tega člena ne vpliva na možnost, da bi bile kot linijske družbe tretje države v skladu z načeli iz člena 2 Kodeksa vedenja v taki trgovini udeležene linijske družbe države v razvoju, ki so po kodeksu priznane kot nacionalne linijske družbe in:

(a) so že članice konference, ki zadeva ta promet, ali

(b) so sprejete v tako konferenco na podlagi člena 1(3) kodeksa.

4. Člena 3 in 14(9) Kodeksa vedenja se ne uporabljata v konferenčni trgovini med državami članicami ali na podlagi vzajemnosti med temi državami in drugimi državami OVSE, ki so pogodbenice kodeksa.

5. V konferenčni trgovini med državami članicami ter med temi državami in drugimi državami OVSE, ki so pogodbenice Kodeksa vedenja, vkrcevalci in ladjarji držav članic v medsebojnih odnosih ali na podlagi vzajemnosti v odnosu do vkrcevalcev in ladjarjev drugih držav OVSE ne vztrajajo pri uporabi postopkov za reševanje sporov iz Poglavja VI kodeksa, če se med seboj dogovorijo o drugačnih postopkih za reševanje sporov. Predvsem bodo v celoti izkoristili v členu 25(1) in (2) kodeksa predvidene možnosti reševanja sporov z uporabo postopkov, drugačnih od tistih iz Poglavja VI kodeksa.

Člen 5

Pri sprejemanju odločitev, ki se nanašajo na zadeve, opredeljene v konferenčnem sporazumu o trgovini države članice, razen tistih iz člena 3 te uredbe, se nacionalne linijske družbe te države posvetujejo z vsemi drugimi linijskimi družbami Skupnosti, ki so članice konference, preden dajo ali zavrnejo privolitev.

Člen 6

Države članice sprejmejo pravočasno in po posvetovanju s Komisijo zakone in druge predpise, potrebne za izvajanje te uredbe.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 15. maja 1979

Za Svet

Predsednik

R. Boulin

[1] UL C 131, 5.6.1978, str. 34.

[2] UL C 269, 13.11.1978, str. 46.

--------------------------------------------------

PRILOGA I

PRIDRŽKI

Ob ratifikaciji konvencije ali pristopu k njej države članice izrazijo naslednje tri pridržke in razlagalni pridržek:

1. V tem kodeksu vedenja lahko izraz "nacionalna linijska družba" v primeru države članice Skupnosti vključuje katero koli linijsko družbo, ki upravlja s plovili in ima sedež na ozemlju te države članice v skladu s Pogodbo EGS.

2. a) Brez poseganja v odstavek (b) tega pridržka se člen 2 Kodeksa vedenja ne uporablja v konferenčni trgovini med državami članicami Skupnosti ali na podlagi vzajemnosti med temi državami in drugimi državami OVSE, ki so pogodbenice kodeksa.

b) Točka (a) ne vpliva na možnosti, da bi bile kot linijske družbe tretje države v skladu z načeli iz člena 2 kodeksa v taki trgovini udeležene linijske družbe države v razvoju, ki so po kodeksu priznane kot nacionalne linijske družbe in:

i) so že članice konference, ki zadeva ta promet, ali

ii) so sprejete v tako konferenco na podlagi člena 1(3) kodeksa.

3. Člena 3 in 14(9) Kodeksa vedenja se ne uporabljata v konferenčni trgovini med državami članicami Skupnosti ali na podlagi vzajemnosti med temi državami in drugimi državami OVSE, ki so pogodbenice kodeksa.

4. V trgovini, za katero se uporablja člen 3 Kodeksa vedenja, je treba zadnji stavek tega člena razlagati tako, da:

a) obe skupini nacionalnih linijskih družb uskladita svoja stališča pred glasovanjem o zadevah, ki se nanašajo na trgovino med njihovima dvema državama;

b) se ta stavek ne uporablja za vse zadeve, urejene v konferenčnem sporazumu, ampak samo za tiste, za katere konferenčni sporazum določa privolitev obeh zadevnih skupin nacionalnih linijskih družb.

--------------------------------------------------

PRILOGA II

SPRAVNI POSTOPEK IZ ČLENA 3(3)

Stranke v sporu imenujejo enega ali več spravnih posredovalcev.

Če se stranke ne sporazumejo o imenovanju, vsaka stranka v sporu imenuje po enega spravnega posredovalca in tako imenovani posredovalci skupaj izberejo nadaljnjega posredovalca za predsedujočega. Če katera izmed strank ne bi imenovala spravnega posredovalca ali če se posredovalci, ki so jih imenovale stranke, ne bi sporazumeli o predsedujočem, predsednik Mednarodne trgovinske zbornice na zahtevo ene od strank opravi potrebna imenovanja.

Spravni posredovalci si kar najbolj prizadevajo rešiti spor. Postopek, po katerem delujejo, določijo posredovalci sami. Plačajo jih stranke v sporu.

--------------------------------------------------