A.

ker je bilo nedavno razkrito, da je več držav, med njimi tudi države članice, uporabilo vohunski program Pegasus za nadzor novinarjev, politikov, uradnikov organov preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja, diplomatov, pravnikov, poslovnežev, akterjev civilne družbe in drugih akterjev, kar je izjemno skrb zbujajoče in potrjuje, da je zloraba nadzorne tehnologije z namenom spodkopavanja človekovih pravic in demokracije nevarna; 1. sklene ustanoviti preiskovalni odbor za preiskavo domnevnih kršitev ali nepravilnosti pri izvajanju prava Unije v zvezi z uporabo programa Pegasus in podobne vohunske programske opreme za nadzor, brez poseganja v pristojnost nacionalnih sodišč ali sodišč Unije; 2. sklene, da preiskovalni odbor: — preišče, kakšen je obseg domnevnih kršitev ali nepravilnosti pri izvajanju prava Unije zaradi uporabe programa Pegasus in podobne vohunske programske opreme za nadzor, zbere informacije, v kolikšnem obsegu države članice, med drugim, vendar ne izključno Madžarska in Poljska, oziroma tretje države uporabljajo vsiljive oblike nadzora na način, ki krši pravice in svoboščine iz Listine, ter oceni, kolikšno tveganje to povzroča za vrednote iz člena 2 PEU, kot so demokracija, pravna država in spoštovanje človekovih pravic; — za izvajanje svojih nalog zbira in analizira informacije o: — uporabi in delovanju programa Pegasus in podobne vohunske programske opreme za nadzor ter njunih domnevnih negativnih posledicah za človekove pravice iz Listine v primerih, ko so države članice izvajale pravo Unije; — obstoječem pravnem okviru, znotraj katerega so države članice kupile in uporabljale program Pegasus in podobno vohunsko programsko opremo za nadzor; — tem, ali so organi držav članic program Pegasus in podobno vohunsko programsko opremo za nadzor uporabili v politične, gospodarske ali druge neupravičene namene, da bi vohunili za novinarji, politiki, uradniki organov preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja, diplomati, pravniki, poslovneži, akterji civilne družbe in drugimi akterji, kar bi bilo v nasprotju s pravom Unije in vrednotami iz člena 2 PEU oziroma pravicami iz Listine; — tem, ali je imela uporaba programa Pegasus in podobne vohunske programske opreme za nadzor v nasprotju s pravom Unije škodljive posledice za demokratične procese v državah članicah v povezavi z lokalnimi, državnimi ali evropskimi volitvami; — domnevnih kršitvah ali nepravilnostih s strani držav članic pri izvajanju Direktive 2002/58/ES zaradi uporabe programa Pegasus in podobne vohunske programske opreme za nadzor, zlasti kar zadeva načelo zaupnosti sporočil in prepoved poslušanja, prisluškovanja, shranjevanja in drugih načinov prestrezanja ali nadzora sporočil ter z njimi povezanih podatkov o prometu; — tem, ali je uporaba programa Pegasus in podobne vohunske programske opreme za nadzor s strani držav članic pomenila, povzročila ali razkrila kršitve Direktive (EU) 2016/680 in Uredbe (EU) 2016/679; — tem, ali je imela Komisija dokaze o uporabi programa Pegasus in podobne vohunske programske opreme za nadzor zoper posameznike; — tem, ali imajo države članice zadostna institucionalna in pravna varovala, ki preprečujejo nezakonito uporabo vohunske programske opreme, in ali imajo posamezniki, ki sumijo, da so bile njihove pravice kršene zaradi uporabe vohunske opreme, na voljo učinkovita pravna sredstva; — domnevnem neukrepanju držav članic proti udeležbi subjektov v Uniji pri razvoju, distribuciji ali financiranju programa Pegasus in podobne vohunske programske opreme za nadzor, vključno z dobavno verigo tehnologije in njenim izkoriščanjem, če je bilo s tem kršeno pravo Unije, vključno z Uredbo (EU) 2021/821, in vključno s primeri, ko je bila nadzorna programska oprema, tržena za določen namen (npr. boj proti terorizmu), uporabljena v drugem kontekstu; — vlogi vlade Izraela in drugih tretjih držav pri dobavi programa Pegasus in podobne vohunske programske opreme za nadzor državam članicam; — tem, ali je uporaba programa Pegasus ali podobne vohunske programske opreme za nadzor s strani organov držav članic privedla do prenosa osebnih podatkov tretjim državam, zlasti, a ne samo družbi NSO Group, pa tudi vladam tretjih držav; — tem, ali je uporaba programa Pegasus ali podobne vohunske programske opreme za nadzor, pri kateri so posredno ali neposredno sodelovali subjekti, povezani z Unijo, prispevala k nezakonitemu vohunjenju za novinarji, politiki, uradniki organov preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja, diplomati, pravniki, poslovneži, akterji civilne družbe in drugimi akterji v tretjih državah, ali je vodila v kršitve oziroma zlorabe človekovih pravic, ki so zelo skrb zbujajoče glede na cilje skupne zunanje in varnostne politike Unije, in ali je bila v nasprotju z vrednotami iz člena 21 PEU in Listino, ob ustreznem upoštevanju vodilnih načel Združenih narodov o podjetništvu in človekovih pravicah ter drugih pravic iz mednarodnega prava človekovih pravic; — tem, ali obstajajo zadostni razlogi, da Svet v okviru skupne zunanje in varnostne politike Unije sprejme omejevalne ukrepe ali sankcije proti eni ali več tretjim državam, kadar se s sklepom, sprejetim v skladu s poglavjem 2 naslova V PEU, predvideva prekinitev ali omejitev gospodarskih ali finančnih odnosov, kot je določeno v členu 215(1) PDEU; — tem, ali je uporaba programa Pegasus ali podobne vohunske programske opreme za nadzor s strani tretjih držav vplivala na temeljne pravice, ki jih zagotavlja pravo Unije, in ali obstajajo zadostni razlogi, da Svet ponovno oceni določene mednarodne sporazume o sodelovanju na področju svobode, varnosti in pravosodja, sklenjene s tretjimi državami v skladu s členom 218 PDEU; — poda priporočila, za katera meni, da so v zvezi s to zadevo potrebna; — poda priporočila za zaščito institucij Unije in njihovih članov ter uslužbencev pred tovrstno vohunsko programsko opremo za nadzor; 3. sklene, da preiskovalni odbor pripravi končno poročilo v roku 12 mesecev od sprejetja tega sklepa; 4. sklene, da preiskovalni odbor pri svojem delu upošteva vse ustrezne spremembe, do katerih med trajanjem njegovega mandata pride na področju njegovih pristojnosti; 5. poudarja, da predsednik in poročevalec preiskovalnega odbora zaradi dobrega sodelovanja in pretoka informacij med preiskovalnim odborom in ustreznimi stalnimi odbori in pododbori lahko sodelujeta v relevantnih razpravah stalnih odborov in pododborov ter obratno, kar velja zlasti za predstavitve v preiskovalnem odboru; 6. sklene, da se morebitna priporočila preiskovalnega odbora posredujejo ustreznim stalnim odborom in pododborom glede na njihovo področje pristojnosti, kot je določeno v Prilogi VI k Poslovniku; 7. sklene, da ima preiskovalni odbor 38 članov; 8. naroči svoji predsednici, da poskrbi za objavo tega sklepa v Uradnem listu Evropske unije.