IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2019/1014

z dne 12. junija 2019

o določitvi podrobnih pravil glede minimalnih zahtev za mejne kontrolne točke, vključno s kontrolnimi središči, ter za obliko, kategorije in okrajšave, ki se uporabljajo pri oblikovanju seznama mejnih kontrolnih točk in kontrolnih točk

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe (EU) 2017/625 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2017 o izvajanju uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti, da se zagotovi uporaba zakonodaje o živilih in krmi, pravil o zdravju in dobrobiti živali ter zdravju rastlin in fitofarmacevtskih sredstvih, ter o spremembi uredb (ES) št. 999/2001, (ES) št. 396/2005, (ES) št. 1069/2009, (ES) št. 1107/2009, (EU) št. 1151/2012, (EU) št. 652/2014, (EU) 2016/429 in (EU) 2016/2031 Evropskega parlamenta in Sveta, uredb Sveta (ES) št. 1/2005 in (ES) št. 1099/2009 ter direktiv Sveta 98/58/ES, 1999/74/ES, 2007/43/ES, 2008/119/ES in 2008/120/ES ter razveljavitvi uredb (ES) št. 854/2004 in (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 89/608/EGS, 89/662/EGS, 90/425/EGS, 91/496/EGS, 96/23/ES, 96/93/ES in 97/78/ES ter sklepa Sveta 92/438/EGS (Uredba o uradnem nadzoru) (1) ter zlasti členov 60(2) in 64(4) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Uredba (EU) 2017/625 med drugim določa okvir za izvajanje uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti v zvezi z živalmi in blagom, ki vstopajo v Unijo iz tretjih držav, da se preveri skladnost z zakonodajo Unije o agroživilski verigi z namenom zaščite zdravja ljudi, živali in rastlin ter dobrobiti živali, v zvezi z gensko spremenjenimi organizmi (v nadaljnjem besedilu: GSO) in fitofarmacevtskimi sredstvi pa tudi okolja. Določa, da je treba uradni nadzor nad pošiljkami živali in blaga izvajati na mejni kontrolni točki prvega prispetja v Unijo. Države članice v ta namen določijo mejne kontrolne točke.

(2) Uredba (EU) 2017/625 določa minimalne zahteve, ki jih morajo mejne kontrolne točke izpolnjevati za določitev. Zato je primerno določiti podrobna pravila o minimalnih zahtevah za infrastrukturo, opremo in dokumentacijo mejnih kontrolnih točk.

(3) Za zaščito zdravja ljudi in živali bi bilo treba določiti dodatna podrobna pravila o minimalnih zahtevah za mejne kontrolne točke, določene za kategorijo živali in nekatere kategorije blaga, kot so proizvodi živalskega izvora, živalski stranski proizvodi, zarodni material, sestavljeni proizvodi ter seno in slama.

(4) Da bi se upoštevale posebne zahteve glede raztovarjanja nekaterih pošiljk, ki niso v kontejnerjih, kot so pošiljke ribiških proizvodov ali pošiljke živalskih stranskih proizvodov, ki na primer vključujejo volno, in obsežne pošiljke blaga v razsutem stanju, ki vsebujejo velike količine blaga, ki se prevaža neembalirano, bi morale biti mejne kontrolne točke v nekaterih primerih izvzete iz zahteve, da imajo območje za raztovarjanje prekrito s streho. Ob upoštevanju, da se pošiljke tekočin v razsutem stanju živalskega in neživalskega izvora v cisterne s posebnimi cevmi raztovarjajo neposredno s prevoznih sredstev, za mejne kontrolne točke v povezavi z izvajanjem uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti v zvezi s tekočinami v razsutem stanju ne bi smela veljati zahteva, da imajo območja ali prostore za raztovarjanje blaga in območja ali prostore za inšpekcijske preglede.

(5) Da bi se preprečila navzkrižna kontaminacija, je primerno določiti zahteve glede ločevanja objektov za raztovarjanje, skladiščenje in inšpekcijske preglede na mejnih kontrolnih točkah, določenih za proizvode živalskega izvora, sestavljene proizvode, živalske stranske proizvode in zarodni material. Vendar bi bilo treba oblikovati določbe o odstopanju od zahtev glede ločevanja za mejne kontrolne točke, določene zgolj za embalirano blago, ali za mejne točke, določene za embalirano blago in določeno neembalirano blago, kadar je iz ocene tveganja pristojnih organov na mejni kontrolni točki razvidno, da ni možnosti navzkrižne kontaminacije. V tem primeru bi morali pristojni organi za učinkovito preprečevanje tveganja navzkrižne kontaminacije poleg tega zagotoviti časovno ločitev obravnave pošiljk ter poskrbeti, da se objekti med prispetji pošiljk očistijo in razkužijo.

(6) Ker obstaja možnost, da živali in blago, ki vstopajo v Unijo in za katere velja uradni nadzor na mejnih kontrolnih točkah, niso v skladu z zakonodajo Unije, ter da bi se preprečilo vsakršno tveganje za navzkrižno kontaminacijo, je primerno določiti pravila, ki prepovedujejo uporabo nekaterih objektov mejnih kontrolnih točk za pošiljke živali in blaga za trgovino znotraj Unije ter dovoljujejo takšno uporabo za pošiljke živali in blaga, ki so namenjene za izvoz ali se premikajo z ene točke na ozemlju Unije na drugo točko na ozemlju Unije po prevozu prek ozemlja tretje države, če pristojni organi izvajajo ustrezne ukrepe za preprečevanje tveganja. Tovrstni ukrepi bi morali temeljiti na oceni zmogljivosti zadevnih objektov za izvajanje tovrstne dodatne dejavnosti. Pristojni organi bi morali imeti vzpostavljene ustrezne ureditve za ravnanje z živalmi v skladu s pravili Unije o dobrobiti živali.

(7) Za večjo učinkovitost uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti bi bilo treba zagotoviti določeno stopnjo prilagodljivosti ter pod določenimi pogoji dovoliti uporabo skladiščnih prostorov komercialnih podjetij in skladiščenje v prevoznih sredstvih, v katerih se je pošiljka pripeljala na mejno kontrolno točko.

(8) Da bi se olajšala učinkovita organizacija in izvajanje uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti, je primerno dovoliti, da se mejne kontrolne točke delijo na enega ali več kontrolnih središč, v katerih se izvaja nadzor nad kategorijami živali in blaga, za katere je bila določena zadevna mejna kontrolna točka. V zvezi s tem bi bilo treba določiti minimalne zahteve za kontrolna središča.

(9) Komisija bi morala skladnost kontrolnih središč z minimalnimi zahtevami za mejne kontrolne točke iz člena 64(3) Uredbe (EU) 2017/625 in podrobnimi pravili o minimalnih zahtevah iz te uredbe oceniti v okviru postopka določitve posamezne mejne kontrolne točke. Zato bi morale države članice pri obveščanju Komisije o določitvi mejne kontrolne točke vključiti vse potrebne informacije o kontrolnih središčih.

(10) Da bi se zagotovilo ustrezno preverjanje skladnosti mejnih kontrolnih točk in kontrolnih središč znotraj takšnih točk z minimalnimi zahtevami iz člena 64(3) Uredbe (EU) 2017/625 ter s podrobnimi pravili iz te uredbe, bi morale države članice Komisijo obvestiti o kakršnih koli spremembah infrastrukture ali delovanja mejne kontrolne točke ali kontrolnega središča znotraj zadevne mejne kontrolne točke, če je zaradi takšnih sprememb potrebna posodobitev informacij, ki so bile Komisiji predložene v skladu s členom 59(2) Uredbe (EU) 2017/625. Zato je v tej uredbi primerno zahtevati, da države članice ustrezno obvestijo Komisijo.

(11) Člena 53(2) in 60(1) Uredbe (EU) 2017/625 določata, da mora vsaka država članica na spletu objaviti posodobljene sezname mejnih kontrolnih točk in kontrolnih točk na svojem ozemlju ter zagotoviti določene informacije o vsaki od njih. Zato je primerno, da se v tej uredbi določijo oblika seznamov mejnih kontrolnih točk in kontrolnih točk, okrajšave, ki se uporabljajo za označevanje kategorij živali in blaga, za katere so bile določene mejne kontrolne točke in kontrolne točke, ter dodatne posebne informacije o obsegu uporabe določitve.

(12) Zaradi preglednosti bi bilo treba vsa kontrolna središča, ki se uporabljajo kot del mejne kontrolne točke, navesti na seznamu mejnih kontrolnih točk skupaj z zadevnimi mejnimi kontrolnimi točkami, pri tem pa navesti kategorije živali in blaga, ki se nadzirajo v posameznem kontrolnem središču. Kakršna koli sprememba v zvezi s kontrolnimi središči bi se morala ustrezno upoštevati na seznamu.

(13) Pravila, ki jih mora Komisija določiti v skladu s členoma 60(2) in 64(4) Uredbe (EU) 2017/625, so tesno povezana, saj se vsa nanašajo na zahteve, ki se uporabljajo za mejne kontrolne točke in kontrolne točke, zato bi se morala uporabljati od istega datuma. Da bi se olajšala pravilna in celovita uporaba navedenih pravil, jih je primerno določiti v enem samem aktu.

(14) Odločba Komisije 2001/812/ES (2) določa minimalne zahteve za mejne kontrolne točke, odobrene v skladu z Direktivo Sveta 97/78/ES (3), in za kontrolne centre, kot tudi pravila za njihov vpis v seznam. Odločba Komisije 2009/821/ES (4) določa seznam odobrenih mejnih kontrolnih točk. Direktiva Komisije 98/22/ES (5) določa minimalne pogoje za opravljanje zdravstvenih pregledov rastlin, rastlinskih proizvodov in drugih predmetov, ki prihajajo iz tretjih držav, na mestih inšpekcijskih pregledov v skladu z Direktivo Sveta 2000/29/ES (6). Da bi se zagotovila skladnost in preprečilo prekrivanje zahtev, bi bilo treba Odločbo 2001/812/ES, Odločbo 2009/821/ES in Direktivo 98/22/ES razveljaviti.

(15) Ustrezne določbe in pooblastila, prenesena na Komisijo, iz Uredbe (EU) 2017/625 se začnejo uporabljati 14. decembra 2019. Zato bi bilo treba pravila, določena v tej uredbi, prav tako uporabljati od navedenega datuma.

(16) Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za rastline, živali, hrano in krmo –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1 Predmet urejanja 1. Ta uredba določa pravila za izvajanje Uredbe (EU) 2017/625, kar zadeva: (a) skupna podrobna pravila o minimalnih zahtevah za infrastrukturo, opremo in dokumentacijo mejnih kontrolnih točk in kontrolnih točk, ki niso mejne kontrolne točke; (b) posebna podrobna pravila o minimalnih zahtevah za mejne kontrolne točke, določene za kategorije živali in blaga iz člena 47(1)(a) in (b) Uredbe (EU) 2017/625; (c) podrobna pravila o minimalnih zahtevah za kontrolna središča; (d) obliko, kategorije, okrajšave in druge informacije v zvezi s seznamom mejnih kontrolnih točk in kontrolnih točk, ki niso mejne kontrolne točke.

Člen 2 Opredelitev pojmov V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: 1. „embalirano blago“ pomeni blago, zapakirano v kakršno koli vrsto embalaže, ki blago povsem prekrije, da se preprečita uhajanje in izguba vsebine; 2. „kontrolno središče“ pomeni ločen objekt znotraj mejne kontrolne točke, vzpostavljen z namenom izvajanja uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti v zvezi z živalmi in blagom, za katere je bila določena mejna kontrolna točka; 3. „parkljarji“ pomenijo parkljarje, kakor so opredeljeni v členu 2(d) Direktive Sveta 2004/68/ES (7); 4. „registrirani enoprsti kopitarji“ pomenijo registrirane enoprste kopitarje, kakor so opredeljeni v členu 2(c) Direktive Sveta 2009/156/ES (8).

POGLAVJE I

Skupne minimalne zahteve za mejne kontrolne točke

Člen 3 Infrastruktura mejnih kontrolnih točk 1. Mejne kontrolne točke, določene za kategorije živali in blaga iz člena 47(1) Uredbe (EU) 2017/625, imajo naslednje objekte: (a) območja ali prostore za raztovarjanje živali in blaga. Takšna območja morajo biti pokrita s streho, razen v primerih iz odstavka 4; (b) prostore ali območja za inšpekcijske preglede z vročo in mrzlo tekočo vodo ter prostore za umivanje in sušenje rok; (c) območja ali prostore za namestitev živali ter območja ali prostore za skladiščenje, vključno s hladilnicami, kadar je to ustrezno za kategorijo blaga, za katero je bila določena mejna kontrolna točka, ter (d) dostop do stranišč z možnostjo umivanja in sušenja rok. 2. Stene, tla in strop prostorov iz odstavka 1 je preprosto očistiti in razkužiti, poleg tega imajo navedeni prostori ustrezno kanalizacijo ter ustrezno naravno ali umetno osvetlitev. 3. Območja iz odstavka 1 je preprosto očistiti, poleg tega imajo ustrezno kanalizacijo in ustrezno naravno ali umetno osvetlitev. 4. Zahteva, da morajo biti območja za raztovarjanje pokrita s streho, iz odstavka 1(a) se ne uporablja za: (a) pošiljke ribiških proizvodov za prehrano ljudi, ki niso v kontejnerjih; (b) pošiljke živalskih stranskih proizvodov, ki vključujejo volno, predelane živalske beljakovine v razsutem stanju, razsuti tovor gnoja ali gvana, ter (c) obsežne pošiljke blaga v razsutem stanju iz člena 47(1)(c), (d) in (e) Uredbe (EU) 2017/625. 5. Objekti iz odstavka 1(a) in (b) se ne zahtevajo za izvajanje uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti v zvezi s tekočinami v razsutem stanju živalskega in neživalskega izvora. 6. Države članice lahko mejne kontrolne točke, določene za kategorije blaga iz člena 47(1)(c) Uredbe (EU) 2017/625, izvzamejo iz: (a) zahteve po vroči in mrzli tekoči vodi ter prostorih za umivanje in sušenje rok, kakor je navedena v odstavku 1(b), in (b) zahteve po prostorih s stropi, ki jih je preprosto razkužiti, kakor je navedena v odstavku 2. 7. Objekti iz odstavka 1(a), (b) in (c) se ne delijo z drugimi kategorijami blaga iz člena 47(1) Uredbe (EU) 2017/625, kadar se uporabljajo za proizvode živalskega izvora in sestavljene proizvode. 8. Objekti iz odstavka 1(a), (b) in (c) se ne delijo z živili neživalskega izvora, kadar se uporabljajo za zarodni material in živalske stranske proizvode. 9. Z odstopanjem od zahtev iz odstavkov 7 in 8 lahko mejne kontrolne točke delijo objekte iz odstavka 1(a), (b) in (c), če: (a) so bile določene zgolj za kategorije embaliranih proizvodov ali (b) so bile določene za kategorije embaliranih in neembaliranih proizvodov, pod pogojem, da so izpolnjeni naslednji pogoji: (i) pristojni organi opravijo oceno tveganja mejnih kontrolnih točk, ki kaže, kako se lahko prepreči navzkrižna kontaminacija, in izvajajo ukrepe za preprečevanje takšne navzkrižne kontaminacije, ki so opredeljeni v oceni tveganja, ter (ii) pristojni organi zagotovijo časovno ločitev med obravnavo različnih pošiljk neembaliranega blaga ter med obravnavo pošiljk neembaliranega in embaliranega blaga. V obdobju, ki je posledica časovne ločitve, se objekti iz odstavka 1(a), (b) in (c) očistijo in razkužijo. 10. Odstavek 9 se ne uporablja za objekte iz odstavka 1(c), kadar se navedeni objekti uporabljajo za skladiščenje živalskih stranskih proizvodov v razsutem stanju. 11. Pristojni organi mejne kontrolne točke lahko dovolijo, da se pod njihovim nadzorom za blago iz člena 47(1) Uredbe (EU) 2017/625 uporabljajo komercialni skladiščni prostori, če so v bližini zadevne mejne kontrolne točke in je zanje pristojen isti carinski organ. Takšni komercialni skladiščni prostori se lahko uporabljajo za identifikacijske in fizične preglede proizvodov neživalskega izvora, če izpolnjujejo minimalne zahteve iz te uredbe. 12. Blago, ki se hrani v komercialnih skladiščnih prostorih v skladu z odstavkom 11, se hrani v higienskih razmerah in je primerno označeno s črtnimi kodami ali drugimi elektronskimi sredstvi ali z nalepkami. Kadar blago lahko pomeni tveganje za zdravje ljudi, živali in rastlin ali v primeru GSO in fitofarmacevtskih sredstev tudi tveganje za okolje, se poleg tega hrani v ločenem prostoru, ki ga je mogoče zakleniti, ali na območjih, ki so s pregrado ločena od vsega drugega blaga, ki se hrani v komercialnem skladiščnem prostoru. 13. Kadar se mejna kontrolna točka nahaja ob cesti ali železnici ali v pristanišču, se pod nadzorom pristojnih organov lahko dovoli skladiščenje v prevoznih sredstvih, v katerih se blago pripelje na mejno kontrolno točko. 14. Države članice Komisijo obvestijo o kakršnih koli spremembah infrastrukture ali delovanja mejne kontrolne točke ali kontrolnega središča znotraj zadevne mejne kontrolne točke, če je zaradi takšnih sprememb potrebna posodobitev informacij, ki so bile Komisiji predložene v skladu s členom 59(2) Uredbe (EU) 2017/625.

Člen 4 Oprema in dokumentacija mejnih kontrolnih točk 1. Mejne kontrolne točke imajo dostop do: (a) opreme za tehtanje pošiljk, kadar je uporaba takšne opreme ustrezna za kategorije živali in blaga, za katere je bila določena mejna kontrolna točka; (b) opreme za raztovarjanje, odpiranje in pregledovanje pošiljk; (c) opreme za čiščenje in razkuževanje ter navodil za njeno uporabo ali dokumentiranega sistema čiščenja in razkuževanja, kadar čiščenje in razkuževanje izvajajo zunanji izvajalci, ter (d) ustrezne opreme za začasno skladiščenje vzorcev pri nadzorovani temperaturi, dokler se ne pošljejo v laboratorij, in posod, primernih za njihov prevoz. 2. Prostori ali območja za inšpekcijske preglede, kadar je to ustrezno za kategorije živali in blaga, za katere so bile določene mejne kontrolne točke, so opremljeni z: (a) mizo z gladko površino, ki jo je mogoče oprati, preprosto za čiščenje in razkuževanje; (b) termometrom za merjenje temperature na površini in v notranjosti blaga; (c) opremo za odmrzovanje; (d) opremo za vzorčenje ter (e) pečatnim trakom in oštevilčenimi pečati ali jasno označenimi nalepkami, da se zagotovi sledljivost. 3. Po potrebi so za zagotavljanje celovitosti vzorcev, odvzetih v okviru uradnega nadzora, na voljo podrobna navodila glede vzorčenja za analizo in prevoza takšnih vzorcev v določeni uradni laboratorij.

POGLAVJE II

Posebne minimalne zahteve za mejne kontrolne točke

Člen 5 Mejne kontrolne točke, določene za kategorije živali 1. Poleg zahtev iz členov 3 in 4 imajo mejne kontrolne točke, ki so bile določene za živali iz člena 47(1)(a) Uredbe (EU) 2017/625, tudi: (a) garderobo s prostori za prhanje; (b) območja ali prostore za raztovarjanje živali iz člena 3(1)(a), ki imajo dovolj prostora ter ustrezno osvetlitev in prezračevanje; (c) opremo za krmljenje in napajanje; (d) skladiščne prostore za krmo, steljo, nastilj in gnoj ali sklenjene dogovore z zunanjim izvajalcem, ki zagotavlja takšne prostore; (e) območja ali prostore za namestitev, v katerih se ločeno namestijo naslednje kategorije živali, za katere je določena mejna točka: (i) parkljarji, ki niso registrirani enoprsti kopitarji; (ii) registrirani enoprsti kopitarji in (iii) druge živali, ki niso parkljarji (vendar vključno s parkljarji iz živalskih vrtov); (f) prostore ali območja za inšpekcijske preglede, ki imajo opremo za omejitev premikanja in opremo, potrebno za izvajanje kliničnih pregledov, ter (g) namenski dovoz ali druge ureditve, da se živalim prihrani nepotrebno čakanje na prihod na območje za raztovarjanje. 2. Objekti iz odstavka 1(b), (c), (e), (f) in (g) so oblikovani in zgrajeni ter se vzdržujejo in upravljajo tako, da se preprečijo poškodbe in nepotrebno trpljenje živali ter zagotovi njihova varnost. 3. Objekti iz odstavka 1(a), (b), (c), (e) in (f) predstavljajo posamezno celovito in zaključeno delovno enoto. 4. Objekti iz odstavka 1 se ne uporabljajo za izvajanje uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti v zvezi s pošiljkami živali za trgovino znotraj Unije. Objekti iz odstavka 1 se lahko uporabljajo za izvajanje uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti v zvezi s pošiljkami živali, ki so namenjene za izvoz iz Unije ali se premikajo z enega od ozemelj iz Priloge I k Uredbi (EU) 2017/625 na drugo ozemlje iz Priloge I k Uredbi (EU) 2017/625 po prevozu prek ozemlja tretje države, če so izpolnjeni naslednji pogoji: (a) pristojni organi opravijo oceno tveganja mejnih kontrolnih točk, ki kaže, kako se lahko prepreči navzkrižna kontaminacija, in izvajajo ukrepe za preprečevanje takšne navzkrižne kontaminacije, ki so opredeljeni v oceni tveganja, ter (b) pristojni organi zagotovijo časovno ločitev med obravnavo pošiljk živali, ki so namenjene za izvoz iz Unije ali se premikajo z enega od ozemelj iz Priloge I k Uredbi (EU) 2017/625 na drugo ozemlje iz Priloge I k Uredbi (EU) 2017/625 po prevozu prek ozemlja tretje države, in obravnavo katerih koli drugih pošiljk živali, ki vstopajo v Unijo. V obdobju, ki je posledica časovne ločitve, se objekti, v katerih se obravnavajo pošiljke živali, očistijo in razkužijo. 5. Objekti iz odstavka 1(b), (c), (e) in (f) se ne delijo s kategorijami blaga iz člena 47(1) Uredbe (EU) 2017/625.

Člen 6 Mejne kontrolne točke, določene za kategorije proizvodov živalskega izvora, živalskih stranskih proizvodov, zarodnega materiala, sestavljenih proizvodov ter sena in slame 1. Poleg zahtev iz členov 3 in 4 imajo mejne kontrolne točke, ki so bile določene za kategorije blaga iz člena 47(1)(b) Uredbe (EU) 2017/625, tudi: (a) prostore za inšpekcijske preglede iz člena 3(1)(b), opremljene z napravami, ki omogočajo vzdrževanje okolja z nadzorovano temperaturo, kadar je to potrebno; (b) kadar so bile določene za kategorije ohlajenega ali zamrznjenega blaga ali blaga na sobni temperaturi, zmožnost hkratnega skladiščenja navedenega blaga pri ustreznih temperaturah, dokler niso na voljo rezultati laboratorijske analize, preskušanja ali diagnosticiranja ali rezultati nadzora s strani pristojnega organa, ter (c) garderobe. 2. Objekti iz odstavka 1 predstavljajo posamezno celovito in zaključeno delovno enoto. 3. Objekti iz odstavka 1 se ne uporabljajo za izvajanje uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti v zvezi s pošiljkami blaga za trgovino znotraj Unije. Objekti iz odstavka 1 se lahko uporabljajo za izvajanje uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti v zvezi s pošiljkami blaga, ki so namenjene za izvoz iz Unije ali se premikajo z enega od ozemelj iz Priloge I k Uredbi (EU) 2017/625 na drugo ozemlje iz Priloge I k Uredbi (EU) 2017/625 po prevozu prek ozemlja tretje države, če so izpolnjeni naslednji pogoji: (a) pristojni organi opravijo oceno tveganja mejnih kontrolnih točk, ki kaže, kako se lahko prepreči navzkrižna kontaminacija, in izvajajo ukrepe za preprečevanje takšne navzkrižne kontaminacije, ki so opredeljeni v oceni tveganja, ter (b) pristojni organi zagotovijo časovno ločitev med obravnavo pošiljk blaga, ki so namenjene za izvoz iz Unije ali se premikajo z enega od ozemelj iz Priloge I k Uredbi (EU) 2017/625 na drugo ozemlje iz Priloge I k Uredbi (EU) 2017/625 po prevozu prek ozemlja tretje države, in obravnavo katerih koli drugih pošiljk blaga, ki vstopajo v Unijo. V obdobju, ki je posledica časovne ločitve, se objekti, v katerih se obravnavajo pošiljke blaga, očistijo in razkužijo. 4. Zahteve iz odstavkov 1, 2 in 3 se ne uporabljajo za izvajanje uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti v zvezi s tekočinami v razsutem stanju živalskega in neživalskega izvora. 5. Žive žabe, žive ribe in živi nevretenčarji, ki so namenjeni za prehrano ljudi, ter valilna jajca in ribiške vabe se lahko pregledujejo na mejnih kontrolnih točkah, ki so bile določene za kategorije blaga iz člena 47(1)(b) Uredbe (EU) 2017/625.

POGLAVJE III

Seznam mejnih kontrolnih točk in kontrolnih točk

Člen 7 Oblika, kategorije, okrajšave in druge informacije v zvezi s seznamom mejnih kontrolnih točk in kontrolnih točk 1. Države članice informacije iz člena 60(1) Uredbe (EU) 2017/625 predložijo v obliki, določeni v Prilogi I. 2. Pri sestavljanju seznamov mejnih kontrolnih točk iz člena 60(1) Uredbe (EU) 2017/625 in seznamov kontrolnih točk v skladu s členom 53(2) Uredbe (EU) 2017/625 države članice uporabijo okrajšave in specifikacije iz Priloge II. 3. Seznamoma mejnih kontrolnih točk in kontrolnih točk je dodana razlagalna opomba, ki vključuje okrajšave in specifikacije iz Priloge II.

POGLAVJE IV

Kontrolna središča

Člen 8 Zahteve za kontrolna središča 1. Mejne kontrolne točke lahko zajemajo enega ali več kontrolnih središč, v katerih se po potrebi izvajajo uradni nadzor in druge uradne dejavnosti v zvezi s kategorijami živali in blaga, za katere je bila določena mejna kontrolna točka. 2. Kontrolna središča izpolnjujejo minimalne zahteve za mejne kontrolne točke iz člena 64(3) Uredbe (EU) 2017/625 in podrobna pravila o minimalnih zahtevah iz te uredbe. Zahteve iz člena 64(3)(f) Uredbe (EU) 2017/625 se ne uporabljajo za kontrolna središča, ki imajo dostop do tehnologije in opreme za delovanje sistema upravljanja informacij za uradni nadzor (IMSOC) iz člena 131 navedene uredbe ter drugih računalniško podprtih sistemov upravljanja informacij, ki so na voljo v drugem objektu iste mejne kontrolne točke. 3. Kontrolna središča morajo biti: (a) v pristojnosti istega carinskega organa kot zadevna mejna kontrolna točka in (b) pod nadzorom pristojnega organa mejne kontrolne točke. 4. Kadar države članice Komisijo uradno obvestijo o določitvi mejne kontrolne točke v skladu s členom 59 Uredbe (EU) 2017/625, Komisiji predložijo tudi vse ustrezne informacije o morebitnih kontrolnih središčih znotraj takšne mejne kontrolne točke. 5. Države članice vsako kontrolno središče navedejo skupaj z zadevno mejno kontrolno točko, določeno v skladu s členom 59 Uredbe (EU) 2017/625, in sicer v obliki, določeni v Prilogi I. Pri tem se navedejo tudi kategorije živali in blaga, nad katerimi se v kontrolnih središčih izvaja nadzor v skladu s členom 7. 6. Ko kontrolna središča prenehajo biti skladna z odstavkoma 2 in 3, jih države članice odstranijo s seznama iz odstavka 5, pri čemer Komisijo obvestijo o odstranitvi in razlogih zanjo.

Člen 9 Razveljavitev Odločbi Komisije 2001/812/ES in 2009/821/ES ter Direktiva Komisije 98/22/ES se razveljavijo z učinkom od 14. decembra 2019.

Člen 10 Začetek veljavnosti in uporaba Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Uporablja se od 14. decembra 2019. Vendar se za mejne kontrolne točke, ki se določijo za blago iz člena 47(1)(c) Uredbe (EU) 2017/625 v skladu s členom 59(1) navedene uredbe in ki na dan začetka veljavnosti te uredbe nimajo območij ali prostorov za raztovarjanje, pokritih s streho, drugi stavek člena 3(1)(a) in člen 3(3) uporabljata od 14. decembra 2021.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, 12. junija 2019 Za Komisijo Predsednik Jean-Claude JUNCKER

(1) UL L 93, 7.4.2017, str. 3.

(2) Odločba Komisije 2001/812/ES z dne 21. novembra 2001 o zahtevah za odobritev mejnih kontrolnih točk, odgovornih za veterinarske preglede proizvodov, ki so vneseni v Skupnost iz tretjih držav (UL L 306, 23.11.2001, str. 28).

(3) Direktiva Sveta 97/78/ES z dne 18. decembra 1997 o določitvi načel, ki urejajo organizacijo veterinarskih pregledov proizvodov, ki vstopajo v Skupnost iz tretjih držav (UL L 24, 30.1.1998, str. 9).

(4) Odločba Komisije 2009/821/ES z dne 28. septembra 2009 o sestavi seznama odobrenih mejnih kontrolnih točk, določitvi nekaterih pravil za kontrolne preglede, ki jih izvajajo veterinarski strokovnjaki Komisije, in določitvi veterinarskih enot v Traces (UL L 296, 12.11.2009, str. 1).

(5) Direktiva Komisije 98/22/ES z dne 15. aprila 1998 o minimalnih pogojih za opravljanje zdravstvenih pregledov rastlin v Skupnosti, in sicer tistih rastlin, rastlinskih proizvodov in drugih predmetov, ki prihajajo iz tretjih držav in za katere se zdravstveni pregledi opravljajo na mestih inšpekcijskih pregledov, ki niso v kraju destinacije (UL L 126, 28.4.1998, str. 26).

(6) Direktiva Sveta 2000/29/ES z dne 8. maja 2000 o varstvenih ukrepih proti vnosu organizmov, škodljivih za rastline ali rastlinske proizvode, v Skupnost in proti njihovemu širjenju v Skupnosti (UL L 169, 10.7.2000, str. 1).

(7) Direktiva Sveta 2004/68/ES z dne 26. aprila 2004 o določitvi predpisov v zvezi z zdravstvenim varstvom živali za uvoz v Skupnost in tranzit skozi Skupnost nekaterih živih parkljarjev, o spremembi direktiv 90/426/EGS in 92/65/EGS ter razveljavitvi Direktive 72/462/EGS (UL L 139, 30.4.2004, str. 321).

(8) Direktiva Sveta 2009/156/ES z dne 30. novembra 2009 o pogojih v zvezi z zdravstvenim varstvom živali, ki ureja premike in uvoz kopitarjev iz tretjih držav (UL L 192, 23.7.2010, str. 1).