ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(9)

Zaradi zmanjševanja delovno sposobnega prebivalstva je pomembno izboljšati udeležbo na trgu dela. To zahteva stalna prizadevanja za vključevanje starejših delavcev, mladih, dolgotrajno brezposelnih in nizkokvalificiranih delavcev na trg dela. Stopnja zaposlenosti se je zmanjšala za več kot dve odstotni točki, in sicer z najvišje ravni 70,6 % v obdobju pred krizo leta 2008 na 68,5 % leta 2015, medtem ko se je brezposelnost povečala s 6,4 % na 9,4 %. Stopnja zaposlenosti starejših se postopno izboljšuje, ostajajo pa nekatere možnosti zgodnjega umika s trga dela v obliki podaljšanega izplačevanja nadomestil za brezposelnost do upokojitve za starejše delavce („predor brezposelnosti“), kar bi lahko omejilo pozitiven učinek pokojninske reforme, sprejete leta 2016, če ne bo zmanjšano. Učinki sprememb v parametrih predora brezposelnosti prejšnje pokojninske reforme bodo ocenjeni leta 2019. Dolgotrajna brezposelnost se je med letoma 2008 in 2014 močno povečala, in sicer z 1,2 % na 1,9 % celotne delovne sile, čeprav se je veliko dolgotrajno brezposelnih nazadnje umaknilo iz delovne sile. Brezposelnost mladih se je v letu 2015 povečala na 22,4 %. Zaradi slabega delovanja trga dela so najbolj prizadete nizkokvalificirane osebe. Zmanjšanje proračuna za aktivne politike zaposlovanja v času, ko je čedalje večje povpraševanje po takšnih ukrepih, bi lahko škodovalo možnostim zgoraj navedenih skupin za vrnitev na delo. Kar zadeva aktivacijo, lahko zapleten sistem socialnih prejemkov z različnimi vrstami nadomestil privede do znatne stopnje neaktivnosti in tveganja pasti nizkih plač. Obravnavanje teh pasti in uvajanje pozitivnih spodbud za sprejetje zaposlitve, kot so boljše možnosti za združevanje zaposlitve in socialnih prejemkov, sta še posebej pomembna zaradi zmanjšanja proračuna za aktivne politike zaposlovanja. Prihod razmeroma velikega števila migrantov in beguncev na Finsko leta 2015 bi bilo mogoče uporabiti za preprečevanje posledic staranja prebivalstva, vendar le, če bodo uspešno vključeni na trg dela in v izobraževalni sistem. Na trgu dela so težave z usklajevanjem ponudbe in povpraševanja po znanjih in spretnostih, ki so delno posledica strukturnih sprememb v gospodarstvu, saj se nova delovna mesta ustvarjajo na geografskih območjih in panogah, kjer delovna mesta niso bila zgubljena. Potrebni so ukrepi za povečanje števila cenovno dostopnih stanovanj na območju Helsinkov in učinkovite politike za pomoč ljudem pri izpopolnjevanju njihovih znanj in spretnosti ter iskanju dela.
(1)

Komisija je 26. novembra 2015 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2016. Evropski svet je na zasedanju 17. in 18 marca 2016 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 26. novembra 2015 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Latvije ni opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja. To priporočilo je Evropski svet potrdil na zasedanju 18. in 19. februarja 2016, Svet pa ga je sprejel 8. marca 2016 (3). Latvija bi morala kot država, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev ekonomske in monetarne unije zagotoviti, da ta priporočila v celoti in pravočasno izvede.
7.

Grčija je pozvana, da do 30. junija predloži poročilo o napredku pri izvajanju tega priporočila in priporočila z dne 10. februarja. Nato bi morala do konca vsakega meseca Komisiji predložiti poročilo o napredku pri izvajanju ukrepov iz tega priporočila. Poročila bi morala vključevati tudi opis, kako so grški organi vzpostavili potrebne človeške in materialne vire iz odstavkov 1 do 5 tega priporočila oziroma kako to nameravajo storiti. Vključen bi moral biti tudi opis stalne ocene potreb iz odstavkov 1 do 3 tega priporočila, na kateri temeljijo ali so temeljili načrtovani in izvedeni ukrepi. Vsako poročilo bi moralo navajati tudi naslednje informacije: (a) skupne trenutne in načrtovane stalne in začasne sprejemne zmogljivosti, namenjene prosilcem za mednarodno zaščito, in naravo teh zmogljivosti; (b) skupno trenutno in načrtovano število uslužbencev za obravnavo prošenj za azil, registriranih pri azilni službi, in uslužbencev direktorata za sprejem ter (c) skupno trenutno in načrtovano število delovnih mest in število odborov, ki jih je postopoma vzpostavil pritožbeni organ.
V prometnih, energetskih in komunikacijskih omrežjih so kljub znatnim vlaganjem v zadnjih letih še vedno prisotna ozka grla in pomanjkljivosti. Ovire v zvezi z delovanjem javne uprave, obdavčenjem, okoljem za raziskovalne, razvojne in inovacijske dejavnosti ter dolgotrajni postopki za sodno uveljavitev pogodb zavirajo naložbeno dejavnost. Slabosti v vodstvenih in upravnih zmogljivostih negativno vplivajo na pravočasno izvajanje naložbenih projektov v železniškem sektorju ter drugih prometnih, energetskih in telekomunikacijskih infrastrukturnih projektov. Poljsko gospodarstvo je še vedno energijsko in ogljično intenzivno, zato bi bilo mogoče z izboljšanjem energijske učinkovitosti doseči velike koristi. Obrati za proizvodnjo električne energije se starajo in so še vedno močno odvisni od premoga. Energetsko omrežje ni dovolj povezano s sosednjimi državami. Shema podpore za energijo iz obnovljivih virov, ki naj bi začela veljati 1. januarja 2016, zamuja, kar povzroča negotovost za vlagatelje. Ključni dejavniki, ki zavirajo naložbe, zlasti v gradbeništvu, so zelo nizka pokritost in nestabilnost pri prostorskem načrtovanju, zlasti na lokalni ravni, pa tudi pretirana regulacija ter regulativna in upravna neusklajenost, ki ovira izdajanje gradbenih dovoljenj.
(12)

Aktivne politike zaposlovanja niso dovolj razvite ne glede pokritosti ne glede ciljne usmerjenosti. Razdrobljenost služb pomeni velik izziv za zagotavljanje nadomestil in storitev brezposelnim in neaktivnim osebam v Bolgariji. Usklajevanje med zavodi za zaposlovanje in direktoratom za socialno pomoč ni usmerjeno k učinkovitemu in celovitemu izvajanju ukrepov pomoči za najranljivejše. V Bolgariji velik delež mladih, ki niso niti zaposleni niti se ne izobražujejo ali usposabljajo, ni v stiku z zavodi za zaposlovanje, zato jih standardni aktivacijski ukrepi na trgu dela ne dosežejo. Brezposelnost v Bolgariji je večinoma dolgoročna, kar kaže na to, da je bolj strukturna kot ciklična. Čeprav je nominalno bolgarska minimalna plača najnižja v Uniji, se je od leta 2011 znatno povečala, vlada pa načrtuje nadaljnja znatna povečanja v prihodnjih letih. Tako ostre diskrecijske spremembe vladne politike določanja plač so lahko izkrivljajoče za trg dela. Poleg tega ni nobenih jasnih smernic za določanje minimalne plače, zato sistem ustvarja negotovost, ali bo doseženo pravo ravnotežje med podpiranjem zaposlovanja in konkurenčnosti na eni strani ter varovanjem prihodkov od dela na drugi. Revščina in socialna izključenost še vedno zbujata zaskrbljenost, saj ima Bolgarija eno najvišjih stopenj materialne prikrajšanosti v Uniji. Romsko prebivalstvo se sooča s posebej visokimi ravnmi revščine in socialne izključenosti. Večina mladih Romov ni niti zaposlenih niti se ne izobražujejo ali usposabljajo. Vpis romskih otrok v programe predšolske vzgoje in vrtce je nizek, skoraj četrtina teh otrok, starih 7 do 15 let, pa ni udeležena v izobraževalnem sistemu.
4.

Metoda analize, ki se uporabi za spremljanje, je po možnosti tekočinska kromatografija visoke ločljivosti z masno spektrometrijo/(masna spektrometrija) (HPLC-MS/(MS)) ali, če HPLC-MS/(MS) ni mogoča, plinska kromatografija – masna spektroskopija (GC-MS). Meja določljivosti (LOQ) za atropin (racemna zmes enantiomerov hiosciamina) in skopolamin bi morala biti po možnosti nižja od 5 μg/kg in ne višja od 10 μg/kg za kmetijske proizvode, sestavine, prehranska dopolnila in zeliščne čaje ter bi morala biti po možnosti nižja od 2 μg/kg za končna živila (npr. žitne kosmiče za zajtrk) in 1 μg/kg za žitne kašice za dojenčke in majhne otroke.
(10)

Vlada je v začetku leta 2014 sprejela strategijo vseživljenjskega učenja, programe za njeno izvajanje pa je predstavila marca 2015. V sistemu poklicnega izobraževanja in usposabljanja poteka reforma učnih načrtov, udeležba v programih vseživljenjskega učenja pa se je povečala. Parlament je v začetku leta 2015 sprejel zakon o izobraževanju odraslih in zakon o poklicih. Privlačnost poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter vajeništev še vedno ostaja izziv. Raziskovalni in inovacijski sistemi ter sodelovanje med podjetji ter visokošolskimi in raziskovalnimi ustanovami so se izboljšali. Kljub temu se zdi, da je javna podpora za raziskave in inovacije v okviru strategije za raziskave, razvoj in inovacije ter strategije za rast podjetništva premalo usklajena in bi morala biti bolj osredotočena na omejeno število področij pametne specializacije. Visokošolski sistem, zlasti na področju znanosti in tehnologije, je treba bolje prilagoditi potrebam podjetij in raziskovalnih ustanov. Naložbe v intelektualno lastnino so nizke in z raziskovalnimi ustanovami sodeluje le nekaj podjetij.
(1)

Lizbonska pogodba krepi vlogo državljanov Evropske unije kot političnih akterjev, s čimer vzpostavlja trdno povezavo med državljani, uresničevanjem njihovih političnih pravic in demokratičnim življenjem Unije. Člen 10(1) in (3) Pogodbe o Evropski uniji (PEU) določa, da delovanje Unije temelji na predstavniški demokraciji in da ima vsak državljan Unije pravico sodelovati v demokratičnem življenju Unije. Člen 10(2) PEU, ki pomeni izraz takšnih načel, določa, da so državljani na ravni Unije neposredno zastopani v Evropskem parlamentu, in da so voditelji držav ali vlad in njihove vlade, ki predstavljajo države članice v Evropskem svetu in Svetu, demokratično odgovorni bodisi svojemu nacionalnemu parlamentu bodisi svojim državljanom.
(12)

Na področju nepremičnin je Združeno kraljestvo sprejelo tako ukrepe v zvezi s povpraševanjem kot tudi s ponudbo. Čeprav se je ponudba novih nepremičnin povečala, ostaja majhna in še zdaleč ne zadostuje povpraševanju. To je skupaj z nizkimi obrestnimi merami in ugodnejšimi pogoji za izdajo hipotekarnih posojil (kot je ugodnejše razmerje med posojilom in dohodkom) povzročilo povišanje cen nepremičnin v nekaterih delih Združenega kraljestva, zlasti v Londonu. Pomanjkanje ponudbe je bilo dolgo strukturni pojav in se bo verjetno podaljšalo na srednji rok. Potrebni so ukrepi za dodatno povečanje ponudbe nepremičnin – z oblikovanjem ustreznih spodbud za povečanje ponudbe na lokalni ravni. Organi bi morali še naprej spremljati cene nepremičnin in hipotekarno zadolževanje ter biti pripravljeni uporabiti ustrezne ukrepe, vključno s prilagoditvijo sheme Help to Buy 2 (jamstvena shema za posojila), če bi se jim to zdelo potrebno. Odbor za finančno politiko bi moral povečati preglednost uporabe in učinka makrobonitetne ureditve v sektorju nepremičnin, ki bi se lahko uporabila za reševanje čezmernega povišanja cen nepremičnin in povečanja hipotekarnega zadolževanja. Razmisliti bi bilo treba o reformi obdavčitve zemljišč in nepremičnin, da bi se ublažila izkrivljanja trga nepremičnin.
Cilja proračunske strategije iz dokumenta o fiskalni strategiji za leto 2014 sta na vzdržen način odpraviti čezmerni primanjkljaj do leta 2015 in doseči srednjeročni cilj do leta 2017. V strategiji je načrtovano, da bo javnofinančni primanjkljaj v letu 2014 znašal 4,0 % BDP, v letu 2015 pa se bo dodatno znižal na 2,5 % BDP, kar je v skladu s cilji iz priporočila v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem z dne 21. junija 2013 in je bilo ponovno potrjeno z 12. pregledom programa za makroekonomsko prilagoditev. Vendar je ustavno sodišče 30. maja 2014 razveljavilo ukrepe za konsolidacijo, katerih vpliv na proračunske rezultate je bil ocenjen na približno 0,4 % BDP v letu 2014, z možnimi nadaljnjimi vplivi v letu 2015. Za dosego dogovorjenih ciljev bo morala vlada uvesti nadomestne ukrepe enakovrednega obsega. Ker pa dve sodbi ustavnega sodišča še nista bili izrečeni, popolna kvantifikacija ukrepov, ki jih je treba sprejeti, ni mogoča. Glede na omejen čas, ki je na voljo, bo vlada vlada morebiti morala uporabiti ukrepe, ki so manj naklonjeni rasti, zlasti na strani prihodkov. Za obdobje po letu 2015 je v strategiji potrjen namen, da bi se srednjeročni cilj dosegel do leta 2017, in sicer z zagotovitvijo strukturnega napora v višini 0,5 % BDP v letu 2016 ter s strukturnim primanjkljajem v višini 0,5 % BDP v letu 2017. Glede na strategijo naj bi bruto javni dolg v letu 2014 dosegel najvišjo vrednost približno 130,2 % BDP, po letu 2015 pa naj bi se začel postopoma zmanjševati. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske projekcije iz strategije, je v skladu s pomladanskimi napovedmi Komisije, analiziral pa ga je svet za javne finance. Po sodbi ustavnega sodišča bo treba v letu 2014 spremeniti fiskalno strategijo, da bi bil dosežen ciljni primanjkljaj 4 % BDP. Kljub temu so prisotna negativna tveganja v zvezi z zastavljenim ciljem, predvsem zaradi pravne negotovosti in statističnega učinka ukrepov za učinkovitejše obvladovanje velikih dolgov nekaterih podjetij v državni lasti.

Prilagoditev proračuna za leto 2015 temelji na ukrepih za konsolidacijo javnih financ v višini 0,8 % BDP, ki naj bi zadostovali za dosego ciljne vrednosti v višini 2,5 % BDP. Na podlagi ocene vladne fiskalne strategije in napovedi Komisije v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 Svet meni, da so cilji iz strategije skladni z zahtevami Pakta za stabilnost in rast.
(9)

Cilj srednjeročne proračunske strategije iz programa za stabilnost za leto 2014 je vrnitev k srednjeročnemu cilju leta 2016, in sicer po znatnem odstopanju od tega cilja leta 2015. Program za stabilnost potrjuje prejšnji srednjeročni cilj, ki je presežek v višini 0,5 % BDP in odraža zahteve Pakta za stabilnost in rast. Predvideva se, da se bo (preračunani) strukturni presežek sektorja država zmanjšal z 1,4 % BDP leta 2013 na 1,1 % leta 2014, preden se bo spremenil v primanjkljaj v višini 0,1 % BDP leta 2015. Nato se načrtujejo postopoma naraščajoči strukturni presežki. Zato se pričakuje, da bo Luksemburg še vedno dosegal srednjeročni cilj leta 2014, vendar znatno odstopal od njega leta 2015. V skladu s programom za stabilnost naj bi bila leta 2015 stopnja rasti javnofinančnih izdatkov brez diskrecijskih ukrepov na strani prihodkov nad referenčno srednjeročno stopnjo potencialne rasti BDP. Na splošno so cilji programa delno v skladu z zahtevami preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast z odstopanjem zlasti leta 2015. Delež dolga, ki je leta 2013 znašal 23,1 % BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo 60 % BDP, naj bi se po napovedih v programskem obdobju dodatno znižal. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu za stabilnost in ki ga je pripravil neodvisni organ (STATEC), je za leti 2014 in 2015 nekoliko optimističen. Vlada predvideva, da bo BDP v letih 2014 in 2015 rasel po stopnji 3,2 %, v pomladanski napovedi Komisije iz leta 2014 pa sta predvideni stopnji 2,6 % za leto 2014 in 2,7 % za leto 2015. Poleg tega organi še niso v celoti opredelili ukrepov za obdobje 2015–2018, ki so podlaga za fiskalno usmeritev. V skladu z napovedjo Komisije, ki ne upošteva nedavno napovedanih ukrepov, naj bi se strukturni presežek leta 2014 zmanjšal na 0,6 % BDP ter se leta 2015 spremenil v primanjkljaj v višini 1,3 % BDP. Stopnja rasti javnofinančnih izdatkov brez diskrecijskih ukrepov na strani prihodkov naj bi bila po ocenah nad referenčno srednjeročno stopnjo potencialnega BDP leta 2015, ko se pričakuje znatno odstopanje. Na podlagi ocene programa za stabilnost za leto 2014 in napovedi Komisije v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 Svet meni, da zlasti od leta 2015 naprej obstajajo tveganja za dosego ciljev programa za stabilnost, ki so le delno v skladu z zahtevami preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast.
(v)

Ustrezno obdobje NRO bi morali oceniti dobičkonosnost vodilnih proizvodov na podlagi dinamične analize za več obdobij, kot je na primer pristop diskontiranega denarnega toka (pristop DCF). NRO bi morali opredeliti primerno referenčno obdobje, v katerem se oceni, ali marža med maloprodajno ceno vodilnega proizvoda in ceno ustreznega veleprodajnega vložka na omrežju NGA omogoča pokrivanje prodajnih stroškov (vključno s primernim odstotkom skupnih stroškov), izračunanih na podlagi točk (i) in (ii) zgoraj. Ustrezno obdobje za ta predhodni preskus gospodarske ponovljivosti bi bilo treba določiti v skladu z ocenjeno povprečno življenjsko dobo odjemalca. Takšna povprečna življenjska doba odjemalca bi bila obdobje, v katerem odjemalec prispeva k pokrivanju (a) prodajnih stroškov, ki se preračunajo na letno raven v skladu z metodo amortizacije, primerno za zadevno sredstvo, in ekonomske življenjske dobe ustreznega sredstva, ki je potrebna za maloprodajne dejavnosti (vključno s stroški omrežja, ki niso vključeni v veleprodajno storitev dostopa do omrežja NGA), ter (b) drugih prodajnih stroškov, ki se običajno ne preračunavajo na letno raven (značilni so stroški pridobivanja naročnikov) in ki nastanejo pri operaterju zaradi pridobivanja odjemalcev ter jih operater želi pokriti v povprečni življenjski dobi odjemalca. Pri ocenjevanju povprečne življenjske dobe odjemalca bi morali NRO ustrezno upoštevati različne lastnosti ter konkurenčne pogoje opravljanja storitev prek omrežij NGA v primerjavi s starejšim bakrenim omrežjem, kadar imajo uporabniki omrežij NGA zaradi njih lahko drugačno povprečno življenjsko dobo odjemalca kot uporabniki bakrenega omrežja. Smernice za predhodni preskus gospodarske ponovljivosti iz točke 56 in te priloge so omejene na namene tega priporočila, ki je povezano z uporabo členov 15 in 16 Direktive 2002/21/ES, skupaj s členoma 10 in 13 Direktive 2002/19/ES, zato se uporablja v drugačnih pogojih kot predhodni preskusi cenovnih škarij, ki se uporabljajo za regulirane veleprodajne cene dostopa, in v ničemer ne posega v konkurenčna pravila, ki jih uporabljajo Komisija in/ali pristojni nacionalni organi, ter razlago pravil, ki jo zagotavljata Splošno sodišče in Sodišče Evropske unije. Te smernice tudi ne posegajo v noben ukrep, ki ga lahko Komisija sprejme, in nobene smernice, ki jih lahko Komisija izda glede uporabe konkurenčnega prava v Uniji.
(9)

Na podlagi ocene konvergenčnega programa v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je Češka republika zmanjšala nominalni primanjkljaj za 1,4 % (5) BDP od leta 2009 do leta 2012 zaradi precejšnjih prizadevanj za konsolidacijo in da je na podlagi sedanjih pričakovanj na dobri poti, da odpravi čezmerni primanjkljaj. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v konvergenčnem programu, je verjeten. V skladu s konvergenčnim programom se za leto 2013 pričakuje 0-odstotna, za leto 2014 pa 1,2-odstotna realna rast BDP, medtem ko naj bi po napovedi služb Komisije iz pomladi 2013 rast v letih 2013 in 2014 znašala –0,4 % oziroma 1,6 %. Cilj proračunske strategije, opisane v konvergenčnem programu, je ohranjanje javnofinančnega primanjkljaja pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe 3 % BDP. Cilj javnofinančnega primanjkljaja v višini 2,8 % BDP v letu 2013 je skladen z rokom za odpravo čezmernega primanjkljaja, določenim v priporočilu Sveta z dne 2. decembra 2009. Napoved služb Komisije iz pomladi 2013 predvideva, da bo javnofinančni primanjkljaj leta 2013 znašal 2,9 %, leta 2014 pa 3 % BDP. Obstaja tveganje, da bo zaradi dodatnih popravkov povračil sredstev EU proračunski rezultat leta 2013 slabši od pričakovanega. Na drugi strani pa bi lahko enkratni prihodki, povezani z načrtovano dražbo novih telekomunikacijskih frekvenčnih pasov, povzročili boljši proračunski rezultat od pričakovanega za leto 2013. Konvergenčni program potrjuje prejšnji srednjeročni cilj primanjkljaja v višini 1 % BDP, ki ustrezno odraža zahteve Pakta za stabilnost in rast. (Ponovno izračunani) strukturni proračunski primanjkljaj naj bi se glede na napovedi leta 2014 povečal za 0,3 %, leta 2015 za 0,2 % in leta 2016 za 0,5 % BDP. Prilagoditve v smeri srednjeročnega cilja torej v konvergenčnem programu niso predvidene, kar ni v skladu s Paktom za stabilnost in rast. Stopnja rasti javnofinančnih odhodkov v letu 2014 ustreza referenčni vrednosti za odhodke iz Pakta za stabilnost in rast, toda v letih 2015 in 2016 od nje odstopa za 0,3 % oziroma 0,5 % BDP, in to ob izboljšanju 0,5% BDP proti srednjeročnemu cilju, ki ga je Komisija ocenila za primernega. Glede na konvergenčni program naj bi se razmerje med zadolženostjo in BDP v programskem obdobju še naprej povečevalo, čeprav nekoliko počasneje, in leta 2016 doseglo 51,9 % BDP.
Na podlagi ocene programa za stabilnost v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 Svet meni, da ima Finska na splošno zdrave javne finance ter da je z namenom približevanja srednjeročnemu proračunskemu cilju sprejela ukrepe za povečanje prihodkov in nadzor nad odhodki. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu za stabilnost, je verjeten. Napovedana rast za leto 2013 je podobna tisti iz pomladanske napovedi služb Komisije iz leta 2013, za leto 2014 pa je za 0,6 odstotne točke višja kot v pomladanski napovedi služb Komisije iz leta 2013. Cilj proračunske strategije, opisane v programu za stabilnost, je uravnotežiti finance centralne države in poskrbeti, da se bo delež dolga centralne države v BDP do leta 2015 začel zmanjševati. V programu za stabilnost je uvedena sprememba srednjeročnega proračunskega cilja z 0,5 % na – 0,5 %. Novi srednjeročni proračunski cilj je v skladu z zahtevami Pakta za stabilnost in rast. V programu za stabilnost je predvideno, da bo država dosegla srednjeročni proračunski cilj do leta 2014 in ga nato ohranjala do leta 2017. Glede na (preračunani) strukturni saldo na podlagi informacij iz programa za stabilnost Finska v letu 2012 ni dosegla predhodno zastavljenega srednjeročnega proračunskega cilja, kakor tudi ne bo dosegla novega srednjeročnega proračunskega cilja za leto 2013.

V programu za stabilnost je napovedano izboljšanje (preračunanega) strukturnega proračunskega salda z – 1 % BDP leta 2012 na – 0,9 % BDP v letu 2013. Med letoma 2014 in 2017 naj bi se ta delež gibal med – 0,6 % in – 0,7 % BDP. Leta 2012 so se neto odhodki Finske povečali za 0,4 %, kar še vedno ne presega veljavne referenčne vrednosti za odhodke iz Pakta za stabilnost in rast. Zaradi negativne realne rasti BDP v letu 2012 se ocenjuje, da manjša strukturna prilagoditev zadošča. V letu 2013 se (preračunani) strukturni proračunski saldo Finske izboljšuje, njeni neto odhodki države pa bodo od referenčne vrednosti za odhodke predvidoma odstopali za samo 0,1 % BDP. Glede na obsežno negativno proizvodno vrzel Finske se to zdi ustrezno. V skladu z napovedmi se bo (preračunani) strukturni proračunski saldo Finske v letu 2014 še naprej izboljševal in dosegel – 0,6 % BDP ter se s tem dovolj približal srednjeročnemu proračunskemu cilju. Glede na pomladansko napoved služb Komisije iz leta 2013 naj bi Finska leta 2014 srednjeročni proračunski cilj že v celoti dosegla. Na splošno bi to pomenilo izpolnjevanje zahtev iz preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast. Konsolidirani bruto dolg sektorja države je leta 2012 znašal 53 % BDP in bo glede na programa za stabilnost do konca programskega obdobja ostal pod 60 % BDP. V programu za stabilnost je napovedano zmanjšanje ravni dolga v letih 2016 in 2017. Dolgoročna vzdržnost je še vedno največji izziv za fiskalno politiko. Zaradi vpliva, ki ga bo imelo staranje prebivalstva na izdatke za pokojnine, zdravstveno varstvo in dolgotrajno oskrbo, je bila ugotovljena vrzel v vzdržnosti, ki jo je treba nenehno spremljati.