SL Uradni list Evropske unije L 250/38

SKLEP KOMISIJE (EU) 2015/1584

z dne 1. oktobra 2014

o državni pomoči SA.23098 (C 37/07) (ex NN 36/07), ki jo je Italija izvedla za Società di Gestione dell'Aeroporto di Alghero So.Ge.A.AL S.p.A. in več letalskih prevoznikov, ki delujejo na letališču Alghero

(notificirano pod dokumentarno številko C(2014) 6838)

(Besedilo v angleškem jeziku je edino verodostojno)

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,

ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,

po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenima določbama (1), in ob upoštevanju teh pripomb,

ob upoštevanju naslednjega:

1. POSTOPEK

(1) Komisija je 22. decembra 2003 prejela pritožbo italijanskega letalskega prevoznika Air One S.p.A. (v nadaljnjem besedilu: družba Air One), v kateri ta zatrjuje, da so upravljavci več italijanskih letališč dodelili nezakonito pomoč družbi Ryanair Ltd. (v nadaljnjem besedilu: družba Ryanair) z več sporazumi, ki določajo pogoje poslovanja na letališčih. Zadevna letališča so bila Alghero, Pescara in Rome, s katerimi upravljajo družbe Società di Gestione dell'Aeroporto di Alghero So.Ge.A.AL S.p.A. (v nadaljnjem besedilu: družba So.Ge.A.AL), SAGA S.p.A. oziroma Aeroporti di Roma S.p.A, ter letališča Pisa, Treviso in Bergamo.

(2) Družba Air One je z dopisom z dne 11. junija 2004 Komisijo pozvala, naj v skladu s členom 265 Pogodbe oblikuje svoje stališče glede pritožbe zadevne družbe in pri Splošnem sodišču vložila tožbo zaradi opustitve ukrepanja. Sodišče je tožbo zavrnilo (2).

(3) Komisija je nezaupno različico pritožbe Italiji posredovala z dopisom z dne 9. julija 2004. Potem ko se je Komisija strinjala s podaljšanjem roka, je Italija pripombe glede pritožbe predložila z dopisoma z dne 5. oktobra 2004 in 5. novembra 2004.

(4) Komisija je za dodatne informacije zaprosila z dopisom z dne 14. marca 2005. Potem ko se je Komisija strinjala s podaljšanjem roka, je Italija zahtevane informacije predložila z dopisom z dne 17. junija 2005. Italija je z dopisom z dne 30. junija 2005 Komisiji predložila dodatne informacije.

(5) Družba Air One je Komisijo z dopisom z dne 21. novembra 2005 zaprosila, naj v preiskavo vključi letališči Bari in Brindisi. Družba Air One je z dopisom z dne 18. maja 2006 Komisijo uradno pozvala, naj v skladu s členom 265 Pogodbe oblikuje svoje stališče. Komisija je odgovorila z dopisom z dne 14. julija 2006.

(6) Družba Air One je z dopisoma z dne 26. oktobra 2006 in 10. januarja 2007 svoje ugovore omejila na domnevno pomoč, dodeljeno na podlagi sporazumov, ki sta jih podpisala upravljavec letališča Alghero, tj. družba So.Ge.A.AL, in družba Ryanair. Družba Air One je 12. februarja 2007 uradno pozvala Komisijo, naj ravna v skladu s členom 265 Pogodbe.

(7) Komisija je z dopisoma z dne 27. junija 2006 in 30. novembra 2006 Italijo zaprosila za dodatne informacije. Italija je navedeno zahtevo delno izpolnila z dopisom z dne 17. januarja 2007. Komisija je Italijo za dodatne informacije zaprosila z dopisom z dne 19. februarja 2007. Italija je na navedeno zahtevo odgovorila z dopisoma z dne 16. marca 2007 in 26. marca 2007.

(8) Komisija je proučila informacije, ki jih je predložila Italija, nato pa se je 12. septembra 2007 odločila, da bo začela formalni postopek preiskave iz člena 108(2) Pogodbe (v nadaljnjem besedilu: odločba iz leta 2007). Odločba iz leta 2007 je bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije (3). Komisija je pozvala zainteresirane strani, naj predložijo svoje pripombe glede ukrepov, ki so predmet preiskave.

(9) Italija je z dopisoma z dne 15. oktobra 2007 in 22. oktobra 2007 Komisijo zaprosila za podaljšanje roka za predložitev pripomb glede presoje v odločbi iz leta 2007. Komisija je rok podaljšala z dopisom z dne 23. oktobra 2007. Italija je svoje pripombe glede odločbe iz leta 2007 predložila 14. novembra 2007.

(10) Komisija je popravek odločbe iz leta 2007 objavila 12. februarja 2008 (4).

(11) Družba Ryanair je svoje pripombe glede presoje v odločbi iz leta 2007 predložila 18. februarja 2008. Družba So.Ge.A.AL je svoje pripombe predložila na isti datum. Dodatne informacije je predložila z dopisom z dne 16. junija 2008. Italija je 20. februarja 2008 Komisiji posredovala pripombe regije Sardinije.

(12) Komisija je pripombe družb Ryanair in So.Ge.A.AL Italiji posredovala z dopisom z dne 28. februarja 2008.

(13) Družba Air One je z dopisom z dne 20. junija 2008 dopolnila svojo prvotno pritožbo. Komisija je navedeni dopis 10. decembra 2008 poslala Italiji, da bi ta lahko predložila pripombe. Italijanski organi so z dopisom z dne 15. januarja 2009 zaprosili za podaljšanje roka za predložitev pripomb glede dopisa družbe Air One. Komisija je rok podaljšala z dopisom z dne 20. januarja 2009. Italija je svoje pripombe Komisiji predložila 13. februarja 2009.

(14) Komisija je 1. septembra 2008 najela družbo Ecorys Netherlands BV (v nadaljnjem besedilu: družba Ecorys), da bi izvedla ekonomsko oceno v zvezi z več tekočimi preiskavami državnih pomoči, vključno s preiskavo v zvezi z letališčem Alghero. V analizi sta bila med drugim obravnavana ravnanje upravljavca letališča, tj. družbe So.Ge.A.AL, in lokalnih organov glede sporazumov, sklenjenih med družbo So.Ge.A.AL in letalskimi prevozniki, ter obseg, v katerem so bili dogovori z letalskimi prevozniki, ki delujejo na letališču Alghero, v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu. Družba Ecorys je svoje končno poročilo predložila 30. marca 2011 (v nadaljnjem besedilu: poročilo družbe Ecorys).

(15) Družba Ryanair je z dopisom z dne 5. marca 2010 Komisiji predložila dodatne informacije o vseh tekočih preiskavah državne pomoči, ki so se nanašale na družbo Ryanair, tudi tiste v zvezi z letališčem Alghero.

(16) Komisija je 30. marca 2011 Italiji poslala zahtevo po dodatnih informacijah. Komisija je z istim dopisom Italiji poslala poročilo družbe Ecorys v angleškem jeziku.

(17) Komisija je družbi Ryanair 8. aprila 2011 poslala zahtevo po dodatnih informacijah. Družba Ryanair je na navedeno zahtevo odgovorila z dopisom z dne 22. julija 2011.

(18) Italija je z dopisoma z dne 23. maja 2011 in 30. maja 2011 zaprosila za podaljšanje roka za predložitev informacij, ki jih je Komisija zahtevala 30. marca 2011. Italija je z istim dopisom zaprosila za prevod poročila družbe Ecorys v italijanski jezik. Italija je 1. junija 2011 potrdila prošnjo za prevod. Komisija je 1. avgusta 2011 Italiji poslala prevod poročila družbe Ecorys v italijanski jezik.

(19) Italija (regija Sardinija in italijansko ministrstvo za promet) je z dopisoma z dne 31. avgusta 2011 in 9. septembra 2011 odgovorila na zahtevo Komisije po informacijah z dne 30. marca 2011.

(20) Komisija je z dopisom z dne 19. oktobra 2011 Italiji posredovala odgovor družbe Ryanair z dne 22. julija 2011. Italija je z dopisom z dne 16. novembra 2011 zaprosila za podaljšanje roka za predložitev pripomb. Italija je z istim dopisom zaprosila za prevod ekonomskega poročila o oceni načela vlagatelja v tržnem gospodarstvu (v nadaljnjem besedilu: poročilo o načelu udeleženca v tržnem gospodarstvu iz leta 2011), ki je bilo priloženo odgovoru družbe Ryanair, v italijanski jezik. Komisija se je z dopisom z dne 17. novembra 2011 strinjala s podaljšanjem roka. Komisija je 23. januarja 2012 Italiji poslala poročilo o načelu udeleženca v tržnem gospodarstvu iz leta 2011 v italijanskem jeziku. Italija je 15. februarja 2012 predložila pripombe glede dopisa družbe Ryanair, zlasti glede poročila o načelu udeleženca v tržnem gospodarstvu iz leta 2011.

(21) Komisija je 17. februarja 2012 družbo Ryanair zaprosila za informacije o več tekočih preiskavah državnih pomoči, tudi tiste v zvezi z letališčem Alghero. Družba Ryanair je na to zahtevo odgovorila z dopisom z dne 16. aprila 2012.

(22) Komisija je 27. junija 2012 v formalni postopek preiskave vključila dodatne ukrepe, ki jih je sprejela Italija in niso bili zajeti v pritožbi družbe One Air (v nadaljnjem besedilu: sklep iz leta 2012) (5). Sklep iz leta 2012 je bil objavljen v Uradnem listu Evropske unije. Komisija je pozvala zainteresirane strani, naj predložijo svoje pripombe glede ukrepov, ki so predmet preiskave.

(23) Italija je svoje pripombe glede sklepa iz leta 2012 predložila 31. avgusta 2012, 3. oktobra 2012, 19. oktobra 2012, 22. oktobra 2012 in 20. februarja 2013. Komisija je prejela pripombe štirih zainteresiranih strani: družb So.Ge.A.AL, Ryanair, Airport Marketing Services Ltd. (v nadaljnjem besedilu: družba AMS) in Unioncamere. Družba Ryanair je pripombam priložila posodobljeno poročilo o načelu udeleženca v tržnem gospodarstvu (v nadaljnjem besedilu: poročilo o načelu udeleženca v tržnem gospodarstvu iz leta 2013). Komisija je pripombe zainteresiranih strani posredovala Italiji in ji dala možnost odgovora. Pripombe Italije glede pripomb, ki so jih predložile zainteresirane strani, je prejela 6. septembra 2013 in 13. novembra 2013.

(24) Komisija je 20. decembra 2013 ter 17., 24. in 31. januarja 2014 prejela pripombe družbe Ryanair. Vse predložitve, ki so se nanašale na letališče Alghero, je Italiji posredovala 9. januarja 2014 in 5. februarja 2014. Italija je 24. februarja 2014 zaprosila za prevod pripomb družbe Ryanair, ki jih je prejela z dopisom Komisije z dne 5. februarja 2014, v italijanski jezik. Komisija je Italiji pripombe družbe Ryanair v italijanskem jeziku, kot je zanje zaprosila, posredovala z dopisom z dne 8. aprila 2014.

(25) Komisija je z dopisom z dne 23. decembra 2013 Italijo zaprosila za dodatne informacije o ukrepih, ki so predmet preiskave. Italija je po podaljšanju prvotnega roka 18. februarja 2014 predložila delni odgovor na zahtevo Komisije. Komisija je 4. marca 2014 Italijo spomnila, da mora v celoti odgovoriti na vsa vprašanja, ki so bila nanjo naslovljena v dopisu Komisije z dne 23. decembra 2013. Italija je zahtevane informacije predložila z dopisom z dne 25. marca 2014.

(26) Komisija je 14. marca 2014 Italijo in zadevne zainteresirane strani obvestila, da so bile 20. februarja 2014 sprejete smernice Komisije o državni pomoči letališčem in letalskim prevoznikom (v nadaljnjem besedilu: smernice za letalski sektor iz leta 2014) (6) in Italijo pozvala, naj v 20 delovnih dneh po objavi smernic za letalski sektor iz leta 2014 predloži pripombe. Italija na dopis Komisije z dne 14. marca 2014 ni odgovorila.

(27) Komisija je Italijo za dodatne informacije zaprosila z dopisom z dne 21. marca 2014. Italija je po podaljšanju prvotnega roka zahtevane informacije predložila 25. aprila 2014 in 8. maja 2014.

(28) Smernice za letalski sektor iz leta 2014 so bile v Uradnem listu Evropske unije objavljene 4. aprila 2014. Zamenjale so smernice o financiranju letališč in zagonski državni pomoči letalskim družbam z odhodi z regionalnih letališč iz leta 2005 (v nadaljnjem besedilu: smernice za letalski sektor iz leta 2005) (7).

(29) Komisija je 15. aprila 2014 v Uradnem listu Evropske unije objavila obvestilo, v katerem je države članice in zainteresirane strani pozvala, naj v enem mesecu od objave smernic za letalski sektor iz leta 2014 predložijo pripombe o njihovi uporabi v tem primeru. Družba So.Ge.A.AL je pripombe predložila 8. maja 2014. Komisija je pripombe družbe So.Ge.A.AL Italiji posredovala 22. maja 2014.

(30) Komisija je Italijo za dodatne informacije zaprosila z dopisom z dne 26. maja 2014. Italija je zahtevane informacije predložila 10. junija 2014, 28. julija 2014, 20. in 27. avgusta 2014 ter 1. in 19. septembra 2014.

(31) Italija je z dopisom z dne 11. septembra 2014 Komisijo obvestila, da se izjemoma strinja, da se ta sklep sprejme v angleškem jeziku.

2. SPLOŠNE INFORMACIJE O LETALIŠČU ALGHERO

(32) Letališče Alghero je na severozahodu italijanskega otoka Sardinije. Najprej je bilo vojaško letališče, za civilni promet pa se je odprlo leta 1974. Lastnik letališke infrastrukture in zmogljivosti je država prek Ente Nazionale Aviazione Civile (v nadaljnjem besedilu: organ ENAC), italijanskega organa za civilno letalstvo.

(33) Kar zadeva razdaljo med letališčem Alghero in drugimi letališči na Sardiniji, je letališče Alghero oddaljeno 128 km od letališča Olbia, 133 km od letališča Oristano, 225 km od letališča Tortolì-Arbatax in 235 km od letališča Cagliari (8). Po navedbah Italije letališča Alghero zaradi njegovega geografskega položaja in posebnosti prometnega omrežja (cestni in železniški prevoz) ni mogoče nadomestiti z nobenim od sosednjih letališč.

(34) Potniški promet na navedenem letališču se je s 663 570 potnikov leta 2000 povečal na več kot 1 milijon potnikov leta 2005 in skoraj 1,6 milijona potnikov leta 2013. Preglednica 1 Potniški promet na letališču Alghero Leto Potniki 2000 663 570 2001 680 854 2002 803 763 2003 887 127 2004 997 674 2005 1 078 671 2006 1 069 595 2007 1 299 047 2008 1 379 791 2009 1 506 080 2010 1 387 287 2011 1 513 245 2012 1 512 954 2013 1 563 020

(35) Družba Ryanair je glavni letalski prevoznik, ki letališče uporablja od leta 2000. Letališče so od leta 2000 uporabljali tudi drugi letalski prevozniki, vključno z drugimi nizkocenovnimi prevozniki (Germanwings, Air Italy, Air Dolomiti, Air Vallée, Meridiana, Alpi Eagles, bmibaby, easyJet, Air One, Volare in Alitalia) (9).

(36) Pristojbine, ki jih na letališču Alghero plačujejo letalski prevozniki, se običajno določijo na podlagi objavljenega seznama letaliških pristojbin, ki vključuje naslednje postavke: pristojbino za vzletanje in pristajanje, potniško pristojbino, pristojbino za varovanje, pristojbino za varnostne preglede prtljage in pristojbino za zemeljsko oskrbo.

3. UPRAVLJANJE LETALIŠČA ALGHERO

3.1 DRUŽBA So.Ge.A.AL

(37) Družba So.Ge.A.AL je bila ustanovljena leta 1994 kot upravljavec letališča Alghero. Ustanovni kapital družbe je znašal 200 milijonov ITL (103 291,4 EUR), ki so ga v celoti vplačali lokalni javni organi. Večina kapitala je bila (neposredno ali posredno prek družbe Società Finanziaria Industriale Regione Sardegna – SFIRS S.p.A (v nadaljnjem besedilu: družba SFIRS)) v lasti regije Sardinije. Družba SFIRS je bila ustanovljena kot investicijska družba regije Sardinije (10).

(38) Čeprav je bila sestava kapitala družbe So.Ge.A.AL v letih njenega delovanja različna, je bila družba od leta 1994 vedno v 100-odstotni lasti javnih organov: gospodarske zbornice Sassari, province Sassari, občine Sassari, občine Alghero, regije Sardinije in družbe SFIRS S.p.A.

(39) Leta 2010 je imela regija Sardinija v lasti 80,20 % delnic družbe So.Ge.A.AL, družba SFIRS pa 19,80 %.

3.2 KONCESIJA ZA UPRAVLJANJE

(40) Družba So.Ge.A.AL je 28. maja 2007 z organom ENAC podpisala konvencijo o štiridesetletni „celoviti“ koncesiji za upravljanje (11) letališča Alghero (v nadaljnjem besedilu: konvencija) (12). Pred letom 2007 je družba So.Ge.A.AL z letališčem Alghero upravljala na podlagi „začasne“ koncesije za upravljanje, ki ji je bila dodeljena 11. februarja 1999.

(41) V Italiji koncesijo za upravljanje letališča dodeli organ ENAC na podlagi ocene vzdržnosti poslovnega načrta, ki vključuje akcijski načrt, naložbeni načrt in gospodarsko-finančni načrt. V akcijskem načrtu upravljavec letališča začrta svoje strategije gospodarskega načrtovanja in organizacijsko strukturo. Naložbeni načrt zajema kratko poročilo o načrtovanih ukrepih ter njihovi tehnični, gospodarski in upravni izvedljivosti. V gospodarsko-finančnem načrtu je prikazana finančna bilanca upravljanja letališča.

(42) V skladu s členom 8 konvencije prihodke družbe So.Ge.A.AL sestavljajo: (a) pristojbine za uporabo letališč v skladu z italijanskim zakonom št. 324 z dne 5. maja 1976 in nadaljnjimi spremembami; (b) pristojbine za natovarjanje in raztovarjanje blaga, ki je potovalo po zraku, v skladu z italijanskim zakonom št. 117 z dne 16. aprila 1974; (c) koncesijske dajatve za storitve varovanja, ki so določene v skladu z italijanskim zakonom št. 248/2005 in nadaljnjimi spremembami, in (d) prihodki, ki neposredno ali posredno izhajajo iz upravljanja letališča ter prihodki od uporabe območij na letališču in letaliških objektov, ki jih uporabljajo tretje strani, v skladu z italijansko zakonsko uredbo št. 18/1999.

(43) Upravljavci letališč morajo organu ENAC plačati letno koncesijsko dajatev za pravico do upravljanja letališča v znesku in v skladu s postopki, ki so določeni z zadevnimi veljavnimi zakoni (za podrobnosti o določanju koncesijskih dajatev glej uvodne izjave 155 do 157).

(44) Na podlagi člena 12 konvencije mora upravljavec letališča vsako leto, prvič pa tistega leta, ko mu je bila dodeljena koncesija, organu ENAC predložiti poročilo o napredku pri izvajanju akcijskega načrta. Poleg tega mora upravljavec letališča največ šest mesecev pred iztekom vsakega štiriletnega obdobja koncesije organu ENAC predložiti v odobritev poslovni načrt (vključno z naložbenim načrtom in akcijskim načrtom) za naslednje štiriletno obdobje. Če upravljavec letališča navedenih obveznosti ne izpolni, se mu naložijo sankcije.

(45) V skladu s členom 14a konvencije se koncesija prekliče in konvencija pravno prekine v primeru: (i) neizvajanja ukrepov, opisanih v uvodni izjavi 44, v določenih rokih, (ii) več kot 12-mesečne zamude pri plačilu koncesijske dajatve, ki jo dolguje upravljavec letališča, (iii) bankrota ali (iv) nedoseganja gospodarsko-finančne bilance ob koncu prvega štiriletnega obdobja.

3.3 PODROČJE JAVNE POLITIKE

(46) Italija je v dopisu z dne 18. februarja 2014 trdila, da družba So.Ge.A.AL ne opravlja dejavnosti, ki spadajo v obseg področja javne politike (13).

(47) Vendar bi družba So.Ge.A.AL državi dala na voljo letališke prostore za zagotavljanje nekaterih storitev pri izvajanju javnih pooblastil ter nosila stroške za vzdrževanje in upravljanje zadevnih območij.

(48) Italija je v dopisu z dne 10. junija 2014 (14) ponovno proučila svoje stališče in trdila, da bi stroški, ki bi nastali pri upravljanju navedenih letaliških prostorov, sodili na področje javne politike. Glede pravnega okvira je Italija trdila, da pravna pravila navedene stroške strogo nalagajo upravljavcem letališč. Upravljavec letališča mora zlasti organu ENAC in drugim javnim subjektom (zračni enoti mejne policije, carinskemu organu, finančni straži, uradu za zdravje na morju, v zraku in na meji, italijanskemu Rdečemu križu, gasilcem in policiji) dati na voljo nekatera območja na letališču ter nositi s tem povezane stroške upravljanja in vzdrževanja (15). Obveznost upravljavcev letališč, da dajo javnim subjektom na voljo letališke prostore in nosijo zadevne stroške, je bila določena z okvirno konvencijo o dodelitvi upravljanja italijanskih letališč, ki je navedena v italijanski uredbi ministrstva za promet in plovbo št. 12479 z dne 20. oktobra 1999, sprejeti pri uporabi ministrskega odloka št. 521 iz leta 1997. Zadevne določbe so bile prenesene v konvencijo, ki v členu 4(1)(c) določa, da mora upravljavec letališča „opravljati dejavnosti, ki so potrebne za podporo dejavnostim v pristojnosti države ter nujnih in zdravstvenih služb v letaliških prostorih“. Po navedbah Italije so skupni stroški poslovanja, ki jih je imela družba So.Ge.A.AL zaradi vzdrževanja navedenih območij v obdobju 2000–2010, znašali 2 776 073 EUR (16).

(49) Poleg tega je Italija navedla, da bi 1 284 133 EUR od skupnih stroškov naložbe v nov terminal predstavljalo stroške izgradnje območij, ki jih mora družba So.Ge.A.AL dati na voljo javnim subjektom, zato bi se navedeni znesek prav tako štel za stroške, nastale pri zagotavljanju dejavnosti, ki sodijo na področje javne politike (glej tudi uvodno izjavo 86).

3.4 KONCESIJSKE DAJATVE, KI JIH JE PLAČALA DRUŽBA SO.GE.A.AL

(50) Koncesijske dajatve (za upravljanje in varovanje), ki jih je družba So.Ge.A.AL plačala med letoma 2000 in 2010, so prikazane v preglednici 2 (17). Preglednica 2 Koncesijske dajatve, ki jih je družba So.Ge.A.AL plačala v obdobju 1998–2010 (v EUR) Opis 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 Koncesijska dajatev za upravljanje, ki ga je plačala ministrstvu 139 572 166 505 243 880 266 205 312 950 371 912 418 358 Koncesijska dajatev za varovanje — — — — — — — Skupaj 139 572 166 505 243 880 266 205 312 950 371 912 418 358 Opis 2005 2006 2007 2008 2009 2010 Skupaj Koncesijska dajatev za upravljanje 473 836 119 197 171 019 232 130 267 009 171 005 2 643 514 Koncesijska dajatev za varovanje 7 092 37 324 45 439 48 205 52 618 48 571 239 249 Skupaj 480 928 156 539 216 458 280 335 319 627 219 575 2 882 763

3.5 FINANČNI POLOŽAJ DRUŽBE So.Ge.A.AL

(51) Finančni rezultati družbe So.Ge.A.AL v obdobju 2000–2010 so bili negativni. Po navedbah Italije družba ni bila uspešna zaradi zamude pri dodelitvi „celovite“ koncesije za upravljanje letališča. Po dodelitvi koncesije je gospodarska kriza prinesla velik upad števila potnikov, kar je negativno vplivalo na dejavnost letališča.

(52) Italija je avgusta 2011 Komisiji predložila poročilo, v katerem je bil ocenjen finančni položaj letališča Alghero v obdobju 2000–2010 (v nadaljnjem besedilu: poročilo družbe Accuracy) (18). Finančni rezultati družbe So.Ge.A.AL na podlagi poročila družbe Accuracy so bili: Preglednica 3 Finančni rezultati družbe So.Ge.A.AL v obdobju 2000–2010 (v tisoč EUR) Leto Rezultat 2000 (32,2) 2001 (790,7) 2002 (47,3) 2003 (951,0) 2004 (2 981,7) 2005 (2 064,7) 2006 (1 108,2) 2007 (1 800,8) 2008 (4 577,3) 2009 (12 404,1) 2010 (1 847,2)

(53) Italija je Komisiji med preiskavo predložila letna poročila družbe So.Ge.A.AL („Relazione sulla gestione del bilancio“) za obdobje 2000–2010 (19).

(54) Družba So.Ge.A.AL je leta 2001 poročala o izgubi v višini 1 530 960 048 ITL. Tudi v letih 2002 in 2003 je poročala o negativnih številkah.

(55) Družba So.Ge.A.AL je leto 2004 zaključila z izgubo v višini 2 981 688 EUR. Izgubo je beležila tudi v letih 2005 in 2006. Leta 2007 je zabeležila nadaljnjo izgubo v višini 1 801 000 EUR, čeprav ji je bila 3. avgusta 2007 dodeljena „celovita“ koncesija za upravljanje letališča. Iz letnega poročila za leto 2007 je razvidno, da so na finančno uspešnost družbe So.Ge.A.AL v letu 2007 vplivali nepredvideni dogodki.

(56) Družba So.Ge.A.AL je leta 2008 poročala o izgubi v višini 4 577 000 EUR, leta 2009 pa o izgubi v višini 12 404 126 EUR.

(57) V svojem letnem poročilu za leto 2009 je družba So.Ge.A.AL ugotovila, da mora na podlagi konvencije iz leta 2007 v štirih letih od dodelitve koncesije doseči prag dobička. Ob upoštevanju svojega slabega finančnega položaja leta 2009 je predlagala pripravo in sprejetje posodobljenega poslovnega načrta, ki ga je opisala kot nujnega za večjo skladnost napovedi z razvojem trga. V tem smislu se poslovni načrt, ki ga je pripravila družba Roland Berger (glej uvodne izjave 64 do 70), ni štel za dovolj zanesljivega.

(58) Za leto 2010 se je poročalo o nadaljnji izgubi v višini 1 847 165 EUR. Podatki o prometu so se po poročanjih še naprej gibali v pozitivno smer kljub težavnemu gospodarskemu okolju, na katerega je vplivala kriza z vulkanskim pepelom, zaradi katere se je začasno zaprl evropski zračni prostor.

4. POSLOVNI NAČRTI

(59) Družba So.Ge.A.AL je od leta 1999 pripravila več poslovnih načrtov, ki so na kratko povzeti v uvodnih izjavah 60 do 75.

4.1 POSLOVNI NAČRT IZ LETA 1999

(60) Poslovni načrt iz leta 1999 zajema obdobje 1999–2007 v dveh zaporednih fazah: (a) 1999–2001: družba So.Ge.A.AL je v navedenem obdobju načrtovala zlasti povečanje kapitala, začetek privatizacije, dodelitev „celovite“ koncesije, naložbe v letališko infrastrukturo, uvedbo novih rednih letov dveh letalskih prevoznikov ter opredelitev načrta trženja in poslovnega razvoja; (b) 2002–2007: ta faza naj bi bila namenjena razvoju poslovanja na podlagi izboljšane letališke infrastrukture.

(61) V poslovnem načrtu je bila predvidena dodelitev „celovite“ koncesije leta 1999 po povečanju kapitala družbe So.Ge.A.AL na 6 milijard ITL.

(62) V poslovnem načrtu je bila predvidena diverzifikacija letalskih povezav s privabljanjem dveh hitro rastočih nizkocenovnih letalskih prevoznikov kot glavnih gonil rasti. En letalski prevoznik naj bi z opravljanjem dejavnosti na letališču Alghero začel leta 1999 na ruti Alghero–Milano, drugi pa naj bi ruto Alghero–London s tremi leti na teden, ki bi jih prvo leto opravljal po nižjih promocijskih pristojbinah, uvedel leta 2000.

(63) V skladu z napovedmi glede prometa naj bi letališče Alghero zaradi uvedbe novih rut obeh letalskih prevoznikov iz uvodne izjave 62, ki sta se v času priprave poslovnega načrta z družbo So.Ge.A.AL pogajala glede sporazumov o letaliških storitvah, leta 2004 doseglo 1 milijon potnikov in leta 2007 do 1,1 milijona potnikov.

4.2 NAČRT DRUŽBE ROLAND BERGER

(64) Načrt iz leta 2004, ki jo je za družbo So.Ge.A.AL pripravila svetovalna družba Roland Berger (v nadaljnjem besedilu: načrt družbe Roland Berger), je vseboval podrobno napoved za obdobje 2004–2008. Glavni elementi poslovnega načrta so bili: (a) povečanje nizkocenovnega prometa z 20 % na 44 % skupnega prometa na letališču, do 620 000 potnikov leta 2008; (b) rast prihodkov iz neletalskih dejavnosti, z 2,2 EUR/potnika na 5 EUR/potnika (20); (c) rast prihodkov iz letalskih dejavnosti, s 6,8 EUR/potnika leta 2003 na 7,47/7,75 EUR/potnika leta 2008, in (d) naložbe v infrastrukturo in opremo v višini 42,6 milijona EUR, od tega bi bilo 41,3 milijona EUR kritega z javnim financiranjem.

(65) Da bi razumeli, kako uspešno je bilo letališče Alghero glede na trg, so se njegovi rezultati primerjali z rezultati primerljivih letališč: (a) prihodek od oskrbe in prihodek iz neletalskih virov, kot so parkiranje, najem vozil, pretok goriva ter koncesije za prodajo na drobno in hrano so bili po poročilih pod povprečjem sektorja, potrošnja na potnika pa je znašala med polovico in tretjino potrošnje, zabeležene na malih letališčih, in je bila manjša od petine potrošnje na večjih letališčih; (b) kako slabi so bili rezultati na področju prihodkov, je pokazala potrošnja na potnika, ki je bila podobna potrošnji na letališču Puglia, to pa je zabeležilo negativni neto rezultat poslovanja, in (c) stroški poslovanja so bili podobni stroškom najuspešnejših italijanskih letališč.

(66) V napovedih iz načrta družbe Roland Berger so bili prihodnji prihodki in odhodki iz poslovanja upravljavca letališča prikazani na podlagi dveh scenarijev: razvoja letališča na podlagi scenarija z „začasno“ koncesijo in razvoja letališča na podlagi scenarija s „celovito“ koncesijo. na podlagi prvega scenarija naj bi letališče še naprej beležilo izgube do leta 2008, na podlagi drugega scenarija pa bi letališče prag dobička doseglo že leta 2005 zaradi letnih prihodkov, ki bi bili v scenariju s „celovito“ koncesijo v povprečju za 7 % višji kot v scenariju z „začasno“ koncesijo (zlasti zaradi višjih prihodkov iz neletalskih dejavnosti – poslovni prihodki naj bi se povečali zaradi učinkovitejšega oglaševanja, delovanja parkirišč in prodaje goriva). Finančni rezultati letalske dejavnosti, naj bi bili negativni tudi v scenariju s „celovito“ koncesijo.

(67) Iz načrta družbe Roland Berger je razviden slab prihodek od oskrbe zlasti zaradi nizkocenovnega prometa. Z oskrbo naj bi se srednjeročno še naprej ustvarjala izguba tudi pri optimističnem pristopu. Izpadli prihodki od oskrbe v okviru nizkocenovnega prometa naj bi leta 2008 po ocenah znašali 3,2 milijona EUR.

(68) Na podlagi načrta družbe Roland Berger je bilo letališče, da bi obrnilo pretekli trend upadanja, osredotočeno zlasti na povečanje poslovnega prihodka do točke, ko bi bila potrošnja na potnika v skladu s tisto na primerljivih letališčih (z 2,2 EUR na 5 EUR na potnika). Z nizkocenovnim prometom naj bi se v obdobju 2004–2008 ustvarila večina prihodkov iz neletalskih dejavnosti in ublažile izgube v letalskih dejavnostih. V skladu z napovedmi naj bi število potnikov leta 2008 doseglo 620 000.

(69) V načrtu družbe Roland Berger je bilo ugotovljeno tudi, da bi bila z nadaljnjim upravljanjem letališča na podlagi „začasne“ koncesije morda potrebna dokapitalizacija družbe So.Ge.A.AL, da bi se pokrile izgube iz poslovanja.

(70) Načrt družbe Roland Berger je bil posodobljen dvakrat, leta 2007 in leta 2008, da bi se upošteval razvoj v zadevnem sektorju. V posodobljenih načrtih so bili predlagani konkretni ukrepi za razvoj letališča v obdobju 2008–2011 s povečanjem prihodkov iz letalskih dejavnosti, zlasti dejavnosti oskrbe, in prihodkov iz neletalskih dejavnosti.

4.3 POSLOVNI NAČRT ZA DODELITEV KONCESIJE

(71) Poslovni načrt družbe So.Ge.A.AL, ki je bil pripravljen zaradi dodelitve celovite koncesije, je bil odobren septembra 2005, v njem pa je bila podana napoved prihodkov in stroškov za štiridesetletno trajanje koncesije za upravljanje letališča ob predpostavki, da bo koncesija družbi So.Ge.A.AL dodeljena leta 2006.

(72) V skladu z napovedjo letnega prometa naj bi se ta do leta 2010 na letni ravni povečal za 4,5 %, v obdobju 2011–2025 za 2,6 % in v obdobju 2006–2025 za 3,78 %, proti letu 2045 pa bi število potnikov znašalo 2 800 000 milijona. Prihodki iz neletalskih dejavnosti naj bi se z letnih 2 929 000 EUR leta 2006 predvidoma povečali na 8 814 000 EUR leta 2045. Podobno naj bi se prihodki iz letalskih dejavnosti z 9 288 000 EUR leta 2006 ob koncu štiridesetletnega obdobja povečali na 29 587 000 EUR. V napovedih je bilo predvideno 20-odstotno zmanjšanje prihodkov iz letalskih dejavnosti, do katerega bi prišlo, ko bi letališče doseglo mejo 2 milijona potnikov in bi v skladu s pravili EU o zemeljski oskrbi na evropskih letališčih (21) posledično na trg vstopil dodatni ponudnik storitev zemeljske oskrbe.

(73) V letih od 2006 do 2045 so bile predvidene naložbe v osnovna sredstva v višini 143,3 milijona EUR. Načrt je vključeval podroben program kapitalskih naložb na leto v obdobju 2006–2045, navedeni pa so bili tudi viri financiranja (zasebni ali javni) za te naložbe.

4.4 NAČRT REORGANIZACIJE IN PRESTRUKTURIRANJA IZ LETA 2010

(74) Načrt reorganizacije in prestrukturiranja iz leta 2010 je regija Sardinija potrdila septembra 2010. V načrtu sta bili podani celovita analiza gospodarskega položaja družbe So.Ge.A.AL za obdobje 2000–2010 in napoved, da bo družba ponovno dosegla rentabilnost leta 2012, pri čemer se je upoštevala tudi dokapitalizacija, predvidena za leto 2010.

(75) Po navedbah iz načrta reorganizacije in prestrukturiranja iz leta 2010 je bil slab uspeh družbe So.Ge.A.AL do leta 2010 posledica neustreznega upravljanja, neučinkovite dejavnosti zemeljske oskrbe, pomanjkljive infrastrukture ter nezadostnih prihodkov iz letalskih in neletalskih dejavnosti.

5. UKREPI, KI SO PREDMET PREISKAVE

(76) Predmet preiskave, ki se je začela z odločbo iz leta 2007 in razširila s sklepom iz leta 2012, so naslednji ukrepi: (a) ukrepi v korist upravljavca letališča, družbe So.Ge.A.AL: — kapitalske injekcije regije Sardinije in drugih javnih delničarjev, — prispevki regije Sardinije za „obrtniška in gradbena dela“ ter — državno financiranje letališke infrastrukture in opreme; (b) morebitna pomoč v več sporazumih, sklenjenih z letalskimi prevozniki, ki letališče uporabljajo od leta 2000.

5.1 UKREPI V KORIST DRUŽBE SO.GE.A.AL

5.1.1 Ukrep 1 – kapitalske injekcije

(77) Upravljavci letališč morajo v skladu z italijansko zakonodajo vzdrževati minimalno stopnjo kapitala, ki je odvisna od obsega prometa (22): za letališča s prometom od 300 000 do 1 milijona potnikov je bil minimalni zahtevani kapital določen na 3 milijone EUR, za promet od 1 milijona do 2 milijonov potnikov pa je bil prag določen na 7,5 milijona EUR. Italija je med preiskavo trdila, da so bile kapitalske injekcije javnih delničarjev družbe So.Ge.A.AL namenjene zlasti za obnovo kapitala družbe, ki se je zmanjšal zaradi izgub, na stopnjo, določeno z nacionalno zakonodajo.

(78) Na podlagi informacij, ki jih je predložila Italija, so v obdobju 2000–2010 javni delničarji družbe So.Ge.A.AL vanjo večkrat vložili svež kapital (23): Preglednica 4 Dejavnosti, povezane s kapitalom družbe So.Ge.A.AL Leto Opis Skupščina delničarjev družbe So.Ge.A.AL Kapitalska injekcija (v EUR) 2003 Injekcija za obnovo kapitala, ki se je zmanjšal zaradi izgub, in povečanje kapitala na 7 754 000 EUR 9. maj 2003 5 198 000 2005 Injekcija v višini 3 933 372,17 EUR za obnovo kapitala, ki se je zmanjšal zaradi izgub 29. april 2005 3 933 372,17 2007 Injekcija v višini 3 797 185 EUR za obnovo kapitala, ki se je zmanjšal zaradi izgub 31. oktober 2007 3 797 185 2009 Injekcija v višini 5 649 535 EUR za obnovo kapitala, ki se je zmanjšal zaradi izgub 26. januar 2009 5 649 535 2010 Injekcija v višini 12 508 306 EUR za obnovo kapitala, ki se je zmanjšal zaradi izgub 21. maj 2010 12 508 306

5.1.2 Ukrep 2 – financiranje „obrtniških in gradbenih del“

(79) V skladu z informacijami, ki jih je predložila Italija, je družba So.Ge.A.AL v letih od 1998 do 2009 od regije Sardinije prejela prispevke za „obrtniška in gradbena dela“ v skupnem znesku 6 540 269 EUR.

(80) Italija je v pripombah na sklep iz leta 2012 pojasnila, da je glavni cilj ukrepov za „obrtniška in gradbena dela“ izboljšanje letališke infrastrukture. Italija je navedla splošno opredelitev javnih del („lavoro publico“) iz odstavka 1 člena 2 italijanskega zakona št. 109 z dne 11. februarja 1994 („Legge quadro in materia di lavori pubblici“) (24), tj. „dejavnosti gradnje, rušenja, obnavljanja, prenavljanja in vzdrževanja gradenj in inštalacij, vključno z zaščito okolja in bioinženiringom“ (25). Italija je pojasnila, da so bila zadevna sredstva na koncu porabljena za financiranje del na potniškem terminalu, izboljšanje zunanjih cestnih povezav, izboljšanje območij za parkiranje letal in opremo, potrebno za delovanje letališča.

(81) Komisija je v presoji, opravljeni v temu sklepu, financiranje „obrtniških in gradbenih del“ (ukrep 2) in subvencije za naložbe v infrastrukturo (ukrep 3) na podlagi navedenih pojasnil analizirala skupaj, kot sklop ukrepov za financiranje vzpostavitve in izboljšanja infrastrukture in opreme.

5.1.3 Ukrep 3 – financiranje letališke infrastrukture in opreme

(82) V preglednici 5 so podrobno navedene naložbe v infrastrukturo, ki so bile izvedene v obdobju 2000–2010 in delno financirane z javnimi sredstvi (26). Preglednica 5 Naložbe v infrastrukturo v obdobju 2000–2010 Naložbe Datum zavezujoče zaveze za javno financiranje Stroški naložb (v EUR) Javno financiranje (v EUR) Vir javnega financiranja Nov odhodni del 1994 109 773,59 109 774 Regija Sardinija Obnova prihodnega dela („Ristrutturazione zona arrivi“) 1996 1 442 990,23 1 350 812 Regija Sardinija Novi terminal 1997 17 325 483,05 15 012 344,72 Organ ENAC Izboljšanje tlakovane površine vozne steze 1997 4 175 608,09 3 861 392 Organ ENAC Bočna varnostna območja 1998 429 894,54 417 102 Regija Sardinija SKUPAJ n.r. 23 483 749,5 20 751 424,72 Organ ENAC Rentgenski sistem za nadzor prtljage 2003 208 782,99 191 082,99 Organ ENAC Obnova starega potniškega terminala („Ristrutturazione vecchia aerostazione passeggeri“) 2003 2 406 862,57 1 623 967 Organ ENAC Izboljšanje ploščadi 2003 7 499 177,02 6 905 599 Organ ENAC Izboljšanje vozne steze 2003 7 287 065,75 6 755 162 Organ ENAC Izboljšanje vzletno-pristajalne steze 2003 6 702 055,64 6 323 883 Organ ENAC Zunanji nadzorni sistem 2003 6 073 054,61 5 951 919 Organ ENAC Protieksplozivna oprema („Carrello antideflagrante“) 2004 76 001,29 76 000 Organ ENAC SKUPAJ n.r. 53 736 749,37 48 579 036,23 n.r.

(83) Poleg tega je regija Sardinija družbi So.Ge.A.AL v obdobju 2000–2010 dodelila neposredna nepovratna sredstva za nabavo opreme (notranje naprave za komunikacijo, programska oprema, vozila itd.) v skupnem znesku 4 680 281,44 EUR.

(84) Po navedbah Italije (27) je bilo pred letom 2000, tj. datumom sodbe v zadevi Aéroports de Paris (28), pravno odobreno javno financiranje v višini 25 431 706,16 EUR. Zlasti: (a) državna sredstva, določena v odločbi organa CIPE (29) z dne 29. avgusta 1997: sredstva so bila porabljena za izgradnjo novega potniškega terminala in izboljšanje vozne steze; (b) regionalna sredstva, ki so bila družbi So.Ge.A.AL dodeljena na podlagi okvirnega sporazuma med regijo Sardinijo in ministrstvom za promet z dne 5. avgusta 1996 ter italijanskih regionalnih zakonov št. 2 z dne 29. januarja 1994 in št. 9 z dne 15. februarja 1996: sredstva so bila namenjena za obnovo starega terminala in izgradnjo bočnih varnostnih območij. Poleg tega so bila v skladu z navedenima regionalnima zakonoma družbi So.Ge.A.AL dodeljena regionalna sredstva za financiranje opreme.

(85) Po navedbah Italije je pred dodelitvijo „celovite“ koncesije leta 2007 država ostala odgovorna za naložbe v infrastrukturo, upravljavec letališča pa je bil le izvajalec del na infrastrukturi, ki jih je odobrila država.

(86) Italija je v dopisu z dne 10. junija 2014 (30) navedla tudi, da bi se od skupnih stroškov naložbe v novi terminal 1 284 133 EUR štelo za stroške, ki so nastali pri zagotavljanju dejavnosti, ki sodijo na področje javne politike, saj je ta znesek ustrezal stroškom izgradnje delov terminala, ki jih mora družba So.Ge.A.AL dati na voljo javnim subjektom (glej tudi uvodno izjavo 49).

5.2 UKREPI V KORIST LETALSKIM PREVOZNIKOM, KI UPORABLJAJO LETALIŠČE

(87) V preiskavi je zajetih več sporazumov, sklenjenih med družbo So.Ge.A.AL in več letalskimi prevozniki, ki opravljajo lete z letališča Alghero, za katere je Komisija v odločbi iz leta 2007 in sklepu iz leta 2012 menila, da morda pomenijo državno pomoč zadevnim letalskim prevoznikom.

(88) Po navedbah Italije se je o sporazumih z letalskimi prevozniki pogajal generalni direktor družbe So.Ge.A.AL, ki je upravnemu odboru poročal o stanju pogajanj in vsebini sporazumov. Upravni odbor družbe So.Ge.A.AL je pogoje sporazumov odobril pred njihovim podpisom (31).

5.2.1 Ukrep 4 – sporazumi, ki jih je družba So.Ge.A.AL podpisala z družbama Ryanair in AMS

(89) Družba Ryanair je od leta 2000 glavni letalski prevoznik, ki deluje na letališču Alghero. Družba Ryanair in njena podružnica AMS sta z družbo So.Ge.A.AL podpisali dve vrsti sporazumov.

(i) Sporazumi o letaliških storitvah

(90) V sporazumih o letaliških storitvah, ki sta jih družbi Ryanair in So.Ge.A.AL podpisali od leta 2000, so bili določeni pogoji delovanja družbe Ryanair na letališču Alghero in višina letaliških pristojbin, ki jih mora plačati zadevni letalski prevoznik. Družba Ryanair se je zavezala, da bo za nagrado za uspešnost, ki jo bo plačala družba So.Ge.A.AL, izpolnila vnaprej določene cilje glede števila letov in potnikov. Za primere, če takšni cilji niso bili v celoti izpolnjeni, so bile določene sankcije.

(ii) Sporazumi o tržnih storitvah

(91) Sporazumi o tržnih storitvah so povezani z oglaševanjem namembnega kraja Alghero na uradnem spletnem mestu družbe Ryanair. Od leta 2006 so bili podpisani z družbo AMS, podružnico v 100-odstotni lasti družbe Ryanair, in sklenjeni na iste datume, kot so bili podpisani sporazumi o letaliških storitvah z družbo Ryanair.

(92) Komisija je v uvodnih izjavah 93 do 109 povzela glavne določbe sporazumov (o letaliških in o tržnih storitvah), ki so jih podpisale družbe So.Ge.A.AL, Ryanair in AMS.

5.2.1.1 Sporazum o letaliških storitvah iz leta 2000, sklenjen z družbo Ryanair

(93) Prvi sporazum o letaliških storitvah med družbama Ryanair in So.Ge.A.AL je bil dogovorjen 22. junija 2000 za obdobje desetih let.

(94) Družba Ryanair bi morala na podlagi sporazuma o letaliških storitvah iz leta 2000 med letališčema London in Alghero opraviti vsaj en povratni let dnevno ter družbi So.Ge.A.AL plačati znesek v višini […] (32) ITL na obračanje. Družba Ryanair bi morala tudi letno predložiti načrt prodaje in trženja, prikazati rezultate, ki jih je prineslo obratovanje rute, in navesti razvojne možnosti.

(95) Družba So.Ge.A.AL se je zavezala, da bo družbi Ryanair zagotovila storitve na terminalih in storitve oskrbe. Upravljavec letališča bi moral „plačati ali knjižiti v dobro“ mesečni znesek, enakovreden znesku, ki ga je morala plačati družba Ryanair za pristojbine za oskrbo, pri čemer je bila za prvo leto sporazuma določena omejitev. Družba So.Ge.A.AL se je zavezala tudi, da bo družbi Ryanair letno plačala stalni znesek in dodatni znesek, če bo na svoj razpored dodala drugi povratni let.

5.2.1.2 Sporazum o letaliških storitvah iz leta 2002 in sporazum o trženju, sklenjen z družbo Ryanair

(96) Družba Ryanair je drugi sporazum o letaliških storitvah, ki je nasledil sporazum o letaliških storitvah iz leta 2000 in zajemal obdobje od 1. januarja 2002 do 31. decembra 2012, z družbo So.Ge.A.AL podpisala 25. januarja 2002. Družba Ryanair bi morala na podlagi navedenega sporazuma družbi So.Ge.A.AL plačati […] EUR na obračanje za storitve oskrbe. Letališke pristojbine in pristojbine za varovanje bi morala plačati v skladu z objavljenim seznamom pristojbin.

(97) Družbi So.Ge.A.AL in Ryanair sta na isti datum podpisali sporazum o trženju, ki je zajemal isto obdobje kot sporazum o letaliških storitvah iz leta 2002. Družba Ryanair se je zavezala, da bo na svoji spletni strani in drugih medijih po posvetovanju z družbo So.Ge.A.AL po lastni presoji izvajala dejavnosti oglaševanja in promocijske dejavnosti za promocijo povezave Alghero–London. Družba So.Ge.A.AL bi morala na podlagi tega sporazuma plačati prispevke za trženje v višini […] EUR za prvo vsakodnevno rotacijo na posamezni ruti, ki bi se izvajala vse leto, in […] EUR za drugo vsakodnevno rotacijo na posamezni ruti, ki bi se izvajala le poleti.

5.2.1.3 Sporazum o letaliških storitvah iz leta 2003 in sporazum o trženju, sklenjen z družbo Ryanair

(98) Družba So.Ge.A.AL je 1. septembra 2003 z družbo Ryanair podpisala nov sporazum o letaliških storitvah za obdobje enajstih let (z možnostjo podaljšanja za dodatnih deset let), ki je nasledil sporazum o letaliških storitvah iz leta 2002.

(99) Družba Ryanair bi morala na podlagi sporazuma o letaliških storitvah iz leta 2003 še naprej opravljati lete v London, odvisno od uspeha prejšnjih sporazumov v smislu pretoka prometa pa bi morala uvesti nov vsakodnevni let na letališče Frankfurt-Hahn ali katero drugo točko v mreži družbe Ryanair. Družba Ryanair bi morala družbi So.Ge.A.AL plačati […] EUR na obračanje za storitve oskrbe. Letališke pristojbine in pristojbine za varovanje bi morala plačati v skladu z objavljenim seznamom pristojbin.

(100) Dne 1. septembra 2003 je bil podpisan tudi sporazum o tržnih storitvah, ki je zajemal isto obdobje kot sporazum o letaliških storitvah iz leta 2003. Družba So.Ge.A.AL bi morala na podlagi navedenega sporazuma plačati prispevke za trženje v višini (i) […] EUR letno za prvo vsakodnevno rotacijo na posamezni mednarodni ruti, ki bi potekala vse leto, in v višini (ii) […] EUR za drugo vsakodnevno rotacijo na posamezni ruti, ki bi potekala le poleti, ter (iii) enkratni uvodni prispevek za trženje v višini […] EUR za prvo leto obratovanja posamezne mednarodne rute, razen rute za London, in dodatnih […] EUR za drugo in za tretje leto obratovanja takšne nove rute.

(101) Družba Ryanair bi morala še naprej izvajati dnevne redne potniške zračne povezave med letališčema Alghero in London ter začeti z izvajanjem dodatnih dnevnih potniških zračnih povezav med letališčema Alghero in Frankfurt Hahn in/ali katero drugo točko v mreži družbe Ryanair (v nadaljnjem besedilu: storitve). Družba Ryanair bi morala po posvetovanju z družbo So.Ge.A.AL izvajati tudi vse storitve in dejavnosti, ki jih običajno nudijo družbe za oglaševanje, spodbujanje prodaje in odnose z javnostjo, ki delujejo na istem področju, kot so (vendar ne omejeno na): — oblikovanje, urejanje, postavitev, razvoj, preskušanje, izvajanje, vzdrževanje in posodabljanje spletnih povezav in spletnega mesta družbe Ryanair ter sprejetje vseh drugih ukrepov, s katerimi se lahko po mnenju družbe Ryanair ustvarijo, ohranjajo in/ali spodbujajo oglaševalska prizadevanja v zvezi z rezervacijami letov na letališče Alghero in z njega, ki jih stranke opravijo prek interneta, — oblikovanje oglasov v angleškem ali katerem drugem jeziku (po potrebi), ki so prilagojeni internetu in s katerimi se lahko prek interneta s spodbujanjem prodaje in odnosi z javnostjo ustvari, ohranja in/ali spodbuja ozaveščenost strank o storitvah, — oblikovanje, urejanje in izdelava oglaševalskega materiala ali kateri drugi ustrezni način za promocijo storitev, — oblikovanje, urejanje in izdelava oglaševalskega materiala ali kateri drugi ustrezni način za promocijo letališča Alghero v Združenem kraljestvu in v drugih državah, v katerih začne družba Ryanair izvajati ruto storitev, — obveščanje medijev o storitvah in s tem vplivanje na javnost, seznanjanje z regijo, v kateri leži letališče Alghero in spodbujanje k letenju na zadevnih rutah, ter — ureditev povezave enega spletnega mesta, ki ga predlaga družba So.Ge.A.A in se z njo strinja družba Ryanair, na spletno mesto družbe Ryanair, če takšno spletno mesto ne vsebuje nobenih neposrednih spletnih funkcij za rezervacijo hotela ali najem avtomobila.

5.2.1.4 Sporazum o letaliških storitvah iz leta 2006, sklenjen z družbo Ryanair in sporazum o trženju, sklenjen z družbo AMS

(102) Družbi So.Ge.A.AL in Ryanair sta se 3. aprila 2006 dogovorili o novem sporazumu o letaliških storitvah, ki je zamenjal sporazum o letaliških storitvah iz leta 2003 in je veljal od 1. januarja 2006 do 31. decembra 2010 z možnostjo petletnega podaljšanja.

(103) S tem sporazumom je bil povezan dopolnilni sporazum, ki je bil podpisan 3. aprila 2006 za obdobje od 1. januarja 2006 do 31. decembra 2010, v njem pa so bili določeni splošni cilji glede števila potnikov, ki naj bi jih dosegla družba Ryanair, in nagrada za uspešnost, ki jo bi morala plačati družba So.Ge.A.AL. V njem so bile določene tudi sankcije za družbo Ryanair, če ta ne bi izpolnila ciljev glede števila potnikov.

(104) Sporazum o trženju iz leta 2006 se je podpisal z družbo AMS (namesto z družbo Ryanair) 3. aprila 2006 in je zajemal isto obdobje kot sporazum o letaliških storitvah. Navedeni sporazum je temeljil na zavezi družbe Ryanair glede obratovanja nekaterih rut v EU in izpolnjevanja nekaterih ciljev glede števila potnikov. Družba AMS je družbi So.Ge.A.AL nudila storitve spletnega oglaševanja v zameno za […] EUR letno.

5.2.1.5 Sporazum o letaliških storitvah iz leta 2010, sklenjen z družbo Ryanair in sporazum o trženju, sklenjen z družbo AMS

(105) Družbi So.Ge.A.AL in Ryanair sta na začetku leta 2010 napovedali, da bosta pogoje njunega obstoječega odnosa prenovili s pogajanji o novem sporazumu in 10. marca 2010 podpisali memorandum o soglasju. V memorandumu o soglasju je navedeno, da bosta„družbi Ryanair in So.Ge.A.AL […] marca 2010 začeli pogajanja v dobri veri z namenom, da na novo opredelita pogoje in določbe njunega partnerstva“.

(106) Družbi So.Ge.A.AL in Ryanair sta na tej podlagi 20. oktobra 2010 podpisali nov sporazum o letaliških storitvah, ki je nadomestil sporazum o letaliških storitvah iz leta 2006. V tem sporazumu so bile določene nove pristojbine in strukturna spodbuda za obdobje od 1. januarja 2010 do 31. decembra 2013, z možnostjo petletnega podaljšanja po izteku prvotnega trajanja sporazuma.

(107) Družba So.Ge.A.AL se je zavezala, da bo plačala nagrade za uspešnost za ciljno število letov in določeno stopnjo potniškega prometa, družba Ryanair pa se je zavezala, da bo plačala pristojbine za oskrbo in letališke pristojbine ter izvajala dejavnosti spodbujanja prodaje in odnosov z javnostjo.

(108) Istega dne je bil podpisan sporazum o trženju za obdobje štirih let z možnostjo podaljšanja za nadaljnja štiri leta. Družba AMS je družbi So.Ge.A.AL nudila sklop storitev spletnega oglaševanja v zameno za naslednje letne tarife: […] EUR za leto 2010, […] EUR za leto 2011, […] EUR za leto 2012 in […] EUR za leto 2013. Sporazum o trženju je tako kot tisti iz leta 2006 temeljil na zavezi družbe Ryanair glede obratovanja nekaterih rut v EU in izpolnjevanja nekaterih ciljev glede števila potnikov.

(109) Italija je na zahtevo Komisije rekonstruirala predhodno analizo donosnosti sporazumov z družbo Ryanair na podlagi dodatnih stroškov in prihodkov, ki bi jih udeleženec v tržnem gospodarstvu na mestu družbe So.Ge.A.AL ob sklenitvi vsakega od teh sporazumov v preiskovanem obdobju, tj. obdobju 2000–2010, lahko razumno pričakoval (v nadaljnjem besedilu: poročilo o načelu udeleženca v tržnem gospodarstvu iz leta 2014) (33). Po trditvah Italije je družba So.Ge.A.AL v času sklenitve sporazumov z družbo Ryanair pričakovala, da bodo letališču prinesli dobiček.

5.2.2 Ukrep 5 – sporazumi z drugimi prevozniki

(110) Komisija je v času sprejetja sklepa iz leta 2012 ugotovila, da je družba So.Ge.A.AL popuste na letališke pristojbine dodelila tudi drugim prevoznikom, ne le družbi Ryanair. Čeprav je bila seznanjena s tem, da je družba So.Ge.A.AL sporazume o trženju sklenila tudi z drugimi prevozniki, takrat ni prejela dovolj informacij o navedenih sporazumih.

(111) Italija je Komisiji z dopisom z dne 18. februarja 2014 predložila analizo donosnosti na podlagi naknadnih podatkov o dogovorih z družbami Alitalia, Meridiana in Volare, da bi dokazala, da je bilo sklepanje sporazumov s temi letalskimi prevozniki z vidika letališča gospodarsko upravičeno. Takrat ni bila predložena nobena analiza sporazuma z družbo Germanwings.

(112) Italija je nato Komisiji z dopisom z dne 25. marca 2014 predložila analizo donosnosti sporazumov, ki jih je družba So.Ge.A.AL sklenila z družbami Air One/Alitalia, Meridiana, Volare in Germanwings, s katero naj bi dokazala, da je družba So.Ge.A.AL predhodno pričakovala, da bodo ti sporazumi donosni.

(113) Italija je Komisiji 10. junija 2014 predložila še analizo pričakovane donosnosti sporazumov o oskrbi, ki jih je družba So.Ge.A.AL sklenila z družbami bmibaby, Air Vallée in Air Italy.

(114) Sporazumi, ki jih je družba So.Ge.A.AL sklenila s prevozniki razen družbe Ryanair in so predmet preiskave v tej zadevi, so predstavljeni v uvodnih izjavah 115 do 132.

5.2.2.1 Sporazumi z družbami Germanwings, Volare, Meridiana in Alitalia

(115) Družba So.Ge.A.AL je sklenila sporazume o oskrbi in trženju z družbami Germanwings, Volare, Meridiana in Alitalia.

(i) Družba Germanwings

(116) Družbi Germanwings in So.Ge.A.AL sta sporazum o oskrbi podpisali 19. marca 2007, veljati pa naj bi začel 25. marca 2007. Družba Germanwings bi morala na podlagi tega sporazuma družbi So.Ge.A.AL plačati […] EUR na obračanje za storitve oskrbe.

(117) Družbi Germanwings in So.Ge.A.AL sta 25. marca 2007 podpisali sporazum o trženju, s katerim se je prevoznik zavezal, da bo obratoval nekatere rute v EU in izpolnil nekatere cilje glede števila potnikov in pogostosti letov. Sporazum naj bi veljal od 25. marca 2007 do 31. oktobra 2009. Vendar je družba Germanwings letališče Alghero uporabljala le leta 2007. Po navedbah Italije se je prevoznik odločil, da prekine opravljanje dejavnosti z letališča Alghero, saj ni ustvaril dovolj prometa, da bi s finančnega vidika dosegel prag dobička.

(118) V sporazumu o trženju je bil določen „zagonski“ prispevek v višini […] EUR, ki bi ga družba So.Ge.A.AL družbi Germanwings plačala za „promocijo letališča Alghero in povečanje števila odhajajočih potnikov z odprtjem nove rute“.

(119) V sporazumu o trženju so bile določene tudi nagrade za uspešnost, ki bi jih družba So.Ge.A.AL plačala družbi Germanwings, če bi letalski prevoznik dosegel dogovorjene cilje glede prometa. V njem so bile določene tudi sankcije, ki bi jih družba Germanwings plačala družbi So.Ge.A.AL, če bi letalski prevoznik ukinil več kot 10 % svojih letov ali ne bi dosegel dogovorjenih ciljev glede prometa.

(ii) Družba Volare

(120) Družba Volare je 29. novembra 2007 podpisala sporazuma o oskrbi in o trženju z družbo So.Ge.A.AL.

(121) V sporazumu o oskrbi so bili določeni cilji, ki bi jih moral prevoznik letno izpolniti glede števila potnikov in letov, in ustrezne nagrade za uspešnost, ki bi jih plačala družba So.Ge.A.AL.

(122) V sporazumu o trženju je bila določena letna pristojbina za trženje v višini […] EUR, ki bi jo upravljavec letališča plačal kot „podporo za oglaševanje v prvem letu dejavnosti“. Sporazum o trženju je veljal od 28. oktobra 2007 do 31. oktobra 2010.

(iii) Družba Meridiana

(123) Družba Meridiana je letališče Alghero uporabljala v letih 2000, 2001 in 2010.

(124) Družba Meridiana v letih 2000 in 2001 ni opravljala rednih storitev z letališča Alghero, ampak je lete zagotavljala le na podlagi povpraševanj po čarterskih letih. Zato družbi So.Ge.A.AL in Meridiana nista podpisali nobenega uradnega sporazuma o oskrbi. Prevoznik je družbi So.Ge.A.AL plačal objavljene letališke pristojbine za vse letališke storitve.

(125) Družba Meridiana med letoma 2002 in 2010 letališča ni uporabljala. Leta 2010 je začela z izvajanjem dejavnosti z letališča in z družbo So.Ge.A.AL podpisala sporazuma o trženju in o oskrbi.

(126) Sporazum o oskrbi je podpisala 28. aprila 2010, zajemal pa je obdobje od aprila 2010 do aprila 2011. Družba Meridiana bi morala na podlagi tega sporazuma družbi So.Ge.A.AL plačati […] EUR na obračanje za storitve oskrbe.

(127) Sporazum o trženju je podpisala 20. oktobra 2010, zajemal pa je obdobje od junija 2010 do oktobra 2010. V sporazumu je bilo določeno enkratno plačilo v višini […] EUR (brez DDV), ki bi jih družba So.Ge.A.AL plačala družbi Meridiana ob uvedbi rut v Milano, Verono in Bari poleti 2010 ter iz njih. Plačilo bi se izvršilo pod pogojem, da družba Meridiana doseže nekatere cilje glede prometa. Po navedbah Italije se je družba So.Ge.A.AL v obdobju, za katerega je sporazum z družbo Meridiana veljal za nazaj, s prevoznikom pogajala o podobnih pogojih, kot so bili nato vključeni v podpisani sporazum. Italija je v zvezi s tem Komisiji predložila osnutek sporazuma, o katerem sta se takrat pogajali družbi Meridiana in So.Ge.A.AL, z dne 7. junija 2010.

(iv) Družba Air One/Alitalia

(128) Družba Air One/Alitalia z družbo So.Ge.A.AL do leta 2010 ni podpisala nobenega uradnega sporazuma in je družbi So.Ge.A.AL plačala objavljene letališke pristojbine za vse letališke storitve. Družba So.Ge.A.AL do leta 2010 družbi Air One/Alitalia ni zagotavljala storitev zemeljske oskrbe.

(129) Družba So.Ge.A.AL je leta 2010 začela z zagotavljanjem storitev zemeljske oskrbe družbi Air One/Alitalia. Družba Air One/Alitalia je zato z družbo So.Ge.A.AL podpisala sporazum o oskrbi. Obe stranki sta sklenili tudi sporazum o trženju, ki je bil povezan z začetkom obratovanja mednarodnih rut družbe Air One/Alitalia z letališča Alghero.

(130) Sporazum o trženju sta podpisali 20. oktobra 2010, zajemal pa je obdobje od 7. junija 2010 do 30. septembra 2010. Italija je Komisiji predložila osnutek sporazuma, o katerem sta se takrat pogajali družbi Alitalia in So.Ge.A.AL maja 2010. V podpisanem sporazumu je bilo določeno enkratno plačilo za trženje v višini […] EUR, ki bi jih prejela družba Air One/Alitalia za zagotavljanje tržnih storitev družbi So.Ge.A.AL v navedenem obdobju, z možnostjo podaljšanja sporazuma do leta 2011 in 2012.

(131) Družbi Air One/Alitalia in So.Ge.A.AL sta sporazum o oskrbi podpisali 30. novembra 2010 za obdobje šestih let, v njem pa so bile določene pristojbine za oskrbo, ki bi jih družba Air One/Alitalia plačevala družbi So.Ge.A.AL za notranje in mednarodne rute.

5.2.2.2 Sporazumi o oskrbi z drugimi prevozniki

(132) Komisija je proučila tudi sporazume o zemeljski oskrbi, ki jo je družba So.Ge.A.AL sklenila z družbami Air Italy, Bmibaby in Air Vallée. Sporazumi so bili sklenjeni za trajanje od enega meseca (Air Vallée) do več kot dve leti (Air Italy), v njih pa so bile določene pristojbine za oskrbo, ki jih plačajo prevozniki. Preglednica 6 Sporazumi o oskrbi z družbami Air Italy, Bmibaby in Air Vallée Datum sklenitve Prevoznik Trajanje 28.5.2008 Air Italy 1.6.2008–31.12.2010 29.7.2010 Bmibaby 29.5.2010–30.9.2010 2010 Air Vallée 9.8.2010–30.8.2010

6. POROČILO DRUŽBE ECORYS

(133) Komisija je med preiskavo zaprosila družbo Ecorys, naj pripravi poročilo o finančni uspešnosti družbe So.Ge.A.AL in ugotovi, ali je upravljavec letališča pri sklenitvi sporazumov z letalskimi prevozniki ravnal kot udeleženec v tržnem gospodarstvu. Poročilo družbe Ecorys je prejela 30. marca 2011.

(134) V poročilu družbe Ecorys je bilo ugotovljeno, da je bilo ravnanje družbe So.Ge.A.AL v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu. Družba Ecorys je menila, da je bila poslovna strategija družbe So.Ge.A.AL uspešna. Takšna strategija je pomenila, da je upravljavec letališča predložil vlogo za „celovito“ koncesijo za upravljanje letališča, da je bila zmogljivost terminala povečana in da so bili z nizkocenovnimi prevozniki podpisani sporazumu, ki naj bi spodbujali pretok mednarodnega prometa. Družba Ecorys je ugotovila, da je bila z vidika udeleženca v tržnem gospodarstvu sklenitev sporazumov z družbo Ryanair razumna odločitev, saj so navedeni sporazumi zagotavljali precejšnje povečanje prometa, na podlagi katerega naj bi se povečali prihodki iz letalskih in neletalskih dejavnosti. Po mnenju družbe Ecorys je lahko družba So.Ge.A.AL razumno pričakovala, da bodo dolgoročno koristi, ki jih prinašajo takšni sporazumi, večje od dodatnih stroškov.

7. RAZLOGI ZA ZAČETEK POSTOPKA

7.1 OBSTOJ POMOČI DRUŽBI SO.GE.A.AL

(135) Kar zadeva morebitno pomoč upravljavcu letališča, je Komisija ugotovila, da se pred sodbo v zadevi Aéroports de Paris razvoj in upravljanje letališke infrastrukture nista šteli za gospodarsko dejavnost v smislu člena 107(1) Pogodbe (34). Ker je bil del ukrepov, ki so predmet presoje, sprejet pred letom 2001, je Komisija ugotovila, da bi morala presoditi, ali so izhajali iz pravno zavezujočih zavez, sprejetih pred objavo sodbe v zadevi Aéroports de Paris, tj. 12. decembra 2000 (35), in zato ne sodijo na področje uporabe pravil o državni pomoči.

(136) Komisija je opozorila tudi, da v primeru, ko je financiranje dejavnosti, ki običajno spadajo v pristojnost države pri izvajanju javnih pooblastil, omejeno na kritje stroškov in se ne uporablja za financiranje drugih gospodarskih dejavnosti (36), za takšno financiranje ne veljajo pravila o državni pomoči. Komisija v času sprejetja sklepa iz leta 2012 ni imela dovolj informacij o naravi (gospodarski ali ne) dejavnosti, ki jih je izvajala družba So.Ge.A.AL, o stroških, povezanih z infrastrukturo in financiranih z ukrepi, ki so predmet preiskave, in o tem, ali so bili nekateri stroški neločljivo povezani z dejavnostmi na področju javne politike. Komisija je Italijo pozvala, naj pojasni, katere dejavnosti je treba šteti za negospodarske po naravi in kateri stroški, ki so s takšnimi dejavnostmi povezani, če sploh kateri, so se financirali z ukrepi, ki so zajeti v preiskavi Komisije.

7.1.1 Ukrep 1 – kapitalske injekcije

(137) Komisija je izrazila resne pomisleke glede skladnosti kapitalskih injekcij z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu. Ugotovila je, da je družba So.Ge.A.AL od leta 2000 stalno poslovala z izgubo in da se je njena finančna uspešnost po dodelitvi „celovite“ koncesije očitno poslabšala. To je bilo očitno v nasprotju s trditvijo Italije, da so slabi rezultati družbe zlasti posledica njene nezmožnosti, da na podlagi delne/začasne koncesije v celoti izkoristi dejavnosti, povezane z letališčem.

(138) Komisija je nadalje ugotovila, da je Italija takrat v podporo svojim trditvam, da so bili ukrepi usmerjeni v možnosti donosa, predložila le naknadne premisleke. Takšna analiza se je poleg tega zdela povezana s skupno koristjo, ki jo je imela regija Sardinija od povečanja zračnega prometa in torej s prihodki, ki jih zasebni vlagatelj ne bi upošteval pri analizi donosnosti naložbe. Komisija je na tej podlagi predhodno menila, da so kapitalske injekcije upravljavcu letališča zagotovile prednost in pomenile pomoč za tekoče poslovanje.

(139) Komisija je nazadnje ugotovila, da ji Italija, tudi če je družba So.Ge.A.AL izpolnila pogoje za podjetje v težavah na podlagi smernic o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah (37), ni predložila ničesar, kar bi podprlo ugotovitev, da bi bila takšna pomoč skladna z zahtevami navedenih smernic glede združljivosti.

7.1.2 Ukrep 2 – prispevki za obrtniška in gradbena dela

(140) Komisija ni prejela dovolj informacij o prispevkih za obrtniška in gradbena dela v višini 6 540 269 EUR, ki jih je regija Sardinija med letoma 1998 in 2009 dodelila družbi So.Ge.A.AL. Italijo je pozvala, naj opredeli pravo naravo stroškov, ki jih je subvencionirala regija Sardinija.

7.1.3 Ukrep 3 – naložbe v letališko infrastrukturo in opremo

(141) Komisija je ugotovila, da je družba So.Ge.A.AL v obdobju 2001–2010 državi plačala pristojbine za uporabo letališke infrastrukture v višini 3 042 887 EUR, država pa je v obdobju 2004–2010 financirala naložbe v infrastrukturo v višini 46 940 534 EUR in opremo v višini 284 782 EUR.

(142) Komisija je nadalje ugotovila, da dodelitev celovite koncesije družbi So.Ge.A.AL leta 2007 očitno ni vplivala na zvišanje koncesijskih dajatev. Na tej podlagi je predhodno menila, da je bila koncesijska dajatev očitno nesorazmerna z javnimi sredstvi, ki jih je država dala na voljo za naložbe v infrastrukturo. Zato je predhodno menila, da je bila morda družba So.Ge.A.AL deležna prednosti zaradi plačevanja koncesijske dajatve, nižje od tržne cene.

(143) Komisija je Italijo pozvala, naj predloži predhodni poslovni načrt, ki bo dokazal možnosti donosa naložb v infrastrukturo, ki so jih javni subjekti izvedli na letališču Alghero in bi lahko podprl trditev, da so bile takšne naložbe v skladu z načelom vlagatelja v tržnem gospodarstvu.

7.2 PREDHODNO MNENJE O ZDRUŽLJIVOSTI POMOČI DRUŽBI So.Ge.A.AL

(144) Komisija je izrazila pomisleke glede združljivosti pomoči družbi So.Ge.A.AL na podlagi smernic za letalski sektor iz leta 2005 s členom 107(3) Pogodbe.

(145) Čeprav so ukrepi očitno izpolnjevali cilj splošnega interesa, ki je bil jasno opredeljen, Komisija ni prejela dovolj informacij, da bi ocenila, ali je bila infrastruktura na letališču Alghero potrebna in sorazmerna z zastavljenim ciljem. Prav tako ni imela na voljo dovolj elementov, da bi ocenila možnosti za srednjeročno uporabo takšne infrastrukture. Imela je tudi pomisleke, ali je bila letališka infrastruktura letalskim prevoznikom na voljo pod nediskriminatornimi pogoji.

(146) Ker se je za nekatere naložbe v infrastrukturo takrat zdelo, da so povezane s pogodbenimi obveznostmi družbe So.Ge.A.AL do družbe Ryanair, je imela Komisija pomisleke glede potrebnosti morebitne pomoči za financiranje takšnih naložb.

7.3 MOREBITNA POMOČ LETALSKIM PREVOZNIKOM

(147) Komisija je predhodno menila, da odločitve v zvezi s pogoji poslovanja letalskih prevoznikov na letališču Alghero verjetno vključujejo državna sredstva in se jih lahko pripiše državi.

7.3.1 Ukrep 4 – sporazumi, ki jih je družba So.Ge.A.AL podpisala z družbama Ryanair in AMS

(148) Komisija je najprej ugotovila, da je družba AMS podružnica v 100-odstotni lasti družbe Ryanair, ki je bila ustanovljena le zaradi zagotavljanja tržnih storitev prek spletnega mesta družbe Ryanair in da ne zagotavlja drugih storitev. Na tej podlagi je Komisija predhodno menila, da je treba družbi Ryanair in AMS zaradi ocene prisotnosti selektivne prednosti šteti za en subjekt. Menila je tudi, da je treba pri presoji, ali so bili ukrepi v zvezi z družbama Ryanair in AMS skladni s trgom, ravnanje družbe So.Ge.A.AL oceniti skupaj z ravnanjem regije Sardinije in/ali drugih javnih delničarjev družbe So.Ge.A.AL v preiskovanem obdobju. Za namene presoje načela udeleženca v tržnem gospodarstvu je menila, da sporazumov o letaliških storitev in sporazumov o trženju ter njihovih finančnih posledic ni mogoče ločiti in jih je treba oceniti skupaj.

(149) Komisija je opozorila, da komponent regionalnega razvoja pri uporabi načela udeleženca v tržnem gospodarstvu ni mogoče upoštevati. Ugotovila je tudi, da v skladu z informacijami, ki so ji bile takrat na voljo, ni bil pripravljen noben poslovni načrt ali predhodna analiza sporazumov, podpisanih z družbama Ryanair in AMS, na podlagi katerega bi se družba So.Ge.A.AL odločila, da sklene takšne dogovore.

(150) Komisija je na tej podlagi izrazila pomisleke glede tega, da sta družba So.Ge.A.AL in regija Sardinija v svojem odnosu z družbama Ryanair in AMS ravnali kot vlagatelj v tržnem gospodarstvu.

7.3.2 Ukrep 5 – sporazumi z letalskimi prevozniki razen družbe Ryanair

(151) Komisija je ugotovila, da je družba So.Ge.A.AL drugim letalskim prevoznikom dodelila precejšnje popuste na letališke pristojbine, ki so bili na primer odvisni od uvedbe novih rut in povečanja prometa. Komisija je pozvala Italijo, naj predloži predhodne poslovne načrte, študije ali dokumente, v katerih je ocenjena donosnost posameznega sporazuma z letalskimi prevozniki, ki delujejo na letališču, za upravljavca letališča, če takšni dokumenti niso na voljo, pa proračunske napovedi družbe So.Ge.A.AL, ki so bile zadnje pripravljene pred sklenitvijo navedenih sporazumov. Komisija je na tej podlagi izrazila pomisleke glede tega, da sta družba So.Ge.A.AL in regija Sardinija v okviru svojega odnosa s prevozniki, ki delujejo na letališču, ravnali kot vlagatelj v tržnem gospodarstvu.

8. PRIPOMBE ITALIJE

(152) Komisija ugotavlja, da je Italija poleg odgovorov na zahteve Komisije po informacijah med preiskavo podala več predložitev. Čeprav je Komisija sprejela enomesečno podaljšanje roka iz člena 6(1) postopkovne uredbe (38), v katerem morajo države članice po odločbi Komisije o formalnem začetku preiskave predložiti svoje pripombe, je Italija v tem podaljšanem roku podala le eno predložitev, tj. dopis z dne 31. avgusta 2012. Predložitve Italije z dne 3. oktobra 2012, 19. oktobra 2012, 22. oktobra 2012 in 20. februarja 2013 so bile podane po preteku roka.

(153) V tem oddelku so zato obravnavane le pripombe Italije iz njenega dopisa z dne 31. avgusta 2012. Trditve Italije iz njenih nadaljnjih dopisov, ki so pomembne za presojo v tem primeru, so predstavljene v oddelkih 3–5.

8.1 MOREBITNA POMOČ LETALIŠČU

(i) Glede poplačila izgub in kapitalskih injekcij

(154) Italija je opozorila, da morajo upravljavci letališča po zakonu upoštevati nekatere kapitalske pragove. Po mnenju Italije so bile kapitalske injekcije, ki se proučujejo v tem primeru, namenjene obnovi kapitala družbe So.Ge.A.AL na zahtevane standarde.

(ii) Glede javnega financiranja obrtniških in gradbenih del

(155) Italija je pojasnila, da so bile pred letom 2003 koncesijske dajatve, ki so jih morali plačati upravljavci letališča, ki so pridobili „celovito“ koncesijo, določene na 10 % pristojbin za uporabo letališča v skladu z italijanskim zakonom št. 324 z dne 5. maja 1976, kakor je bil pozneje spremenjen, in pristojbino za natovarjanje in raztovarjanje blaga, ki je potovalo po zraku, v skladu z italijanskim zakonom št. 117 z dne 16. aprila 1974.

(156) Letne koncesijske dajatve so se od leta 2003 določile ob upoštevanju enot delovne obremenitve letališča (WLU ali enote obremenitve, ki ustrezajo enemu potniku ali sto kilogramom blaga ali pošte), ki so se določile na podlagi podatkov o prometu, ki jih je letno objavil organ ENAC ministrstva za infrastrukturo in promet.

(157) Na podlagi italijanskega zakona št. 296 z dne 27. decembra 2006 se je letna koncesijska dajatev za upravljavce letališče zvišala, da so se leta 2007 zagotovili prihodki v višini 3 milijone EUR, leta 2008 v višini 9,5 milijona EUR in leta 2009 v višini 10 milijonov EUR za državno blagajno.

8.2 MOREBITNA POMOČ LETALSKIM PREVOZNIKOM

(158) Italija pripomb glede morebitne pomoči letalskim prevoznikom, ki opravljajo dejavnost na letališču Alghero, ni podala v roku iz člena 6(1) postopkovne uredbe, v katerem morajo države članice po sklepu Komisije o formalnem začetku preiskave predložiti svoje pripombe.

9. PRIPOMBE ZAINTERESIRANIH STRANI

(159) Komisija ugotavlja, da pripombe zainteresiranih strani obsegajo vrsto argumentov. Družba Ryanair je na primer v eni od svojih številnih predložitev Komisiji podrobno navedla temeljna načela in predpostavke, na podlagi katerih bi morala Komisija po njenem mnenju opraviti analizo načela udeleženca v tržnem gospodarstvu v zvezi s sporazumi z letalskimi prevozniki. Družba So.Ge.A.AL je trdila, da bi se lahko ukrepe, ki so predmet presoje v njeno korist, za združljive z notranjim trgom razglasilo iz več razlogov.

9.1 PRIPOMBE DRUŽBE So.Ge.A.AL

9.1.1 Morebitna pomoč upravljavcu letališča

(i) Glede gospodarske dejavnosti

(160) Družba So.Ge.A.AL poudarja, da javna sredstva, ki so ji bila dodeljena za kritje stroškov, nastalih pri zagotavljanju storitev, ki spadajo na področje javne politike, ne pomenijo državne pomoči. Družba So.Ge.A.AL ni podrobno pojasnila narave ali višine takšnih stroškov.

(161) Po mnenju družbe So.Ge.A.AL so bili vsi ukrepi, ki so predmet presoje v tem primeru in se nanašajo na financiranje infrastrukture, opreme in „obrtniških in gradbenih del“, pravno odobreni pred sodbo v zadevi Aéroports de Paris, zato bi jih bilo treba izključiti iz presoje državne pomoči. Kar zadeva obdobje po 12. decembru 2000, družba So.Ge.A.AL opozarja, da je Italija že predložila dokaze o negospodarski naravi nekaterih dejavnosti, ki jih je izvajal upravljavec letališča. Na tej podlagi bi morala Komisija del zadevnega javnega financiranja pripisati stroškom, ki so nastali pri zagotavljanju negospodarskih dejavnosti.

(162) Družba So.Ge.A.AL ugotavlja tudi, da v sklepu iz leta 2012 ni jasno, kakšna sta narava in obseg domnevne pomoči upravljavcu letališča. Zlasti ni jasno, ali je bil namen Komisije, da za državno pomoč opredeli vse financiranje del na infrastrukturi, ali pa upošteva, da se za državno pomoč šteje le razlika med koncesijsko dajatvijo, ki temelji na trgu in bi jo morala družba So.Ge.A.AL plačati državi za izboljšano infrastrukturo, in koncesijsko dajatvijo, ki jo je dejansko plačal upravljavec letališča. Trdila je, da se prva možnost ne more ujemati z dejstvom, da je država ves čas ohranila lastništvo nad letališko infrastrukturo. Družbe So.Ge.A.AL zato ni mogoče šteti za prejemnico pomoči za naložbe. V vsakem primeru trdi, da ni imela koristi od nobene neupravičene gospodarske prednosti, tudi če bi se izbrala druga možnost.

(ii) Glede neizkrivljanja konkurence

(163) Družba So.Ge.A.AL poudarja, da na podlagi javnega financiranja, ki ji je bilo dodeljeno, ne more priti do izkrivljanja konkurence. Glede na oddaljeno lokacijo letališča Alghero se njegovo ciljno območje (39) ne prekriva s ciljnim območjem katerega drugega letališča v Italiji ali drugih državah članicah. Prav tako letališče ne konkurira z drugimi letališči na otoku zaradi razdalje med njimi in pomanjkanja zanesljivih kopenskih povezav. Družba So.Ge.A.AL dodaja, da na vsakem od treh letališč na Sardiniji potekajo različne vrste prometa. Poleg tega letalski prevoz ne konkurira drugim prevoznim sredstvom za promet na otok in z njega.

(164) Družba So.Ge.A.AL se ne strinja s trditvijo Komisije iz sklepa o začetku postopka iz leta 2012, da za upravljanje letališke infrastrukture konkurira več upravljavcev letališč. Družbi So.Ge.A.AL je bila prva „delna“ koncesija (40) za upravljanje letališča dodeljena leta 1995, kar je precej pred sodbo v zadevi Aéroports de Paris. Družba So.Ge.A.AL bi od leta 1995 delovala le kot upravljavec infrastrukture na letališču Alghero, torej s svojo dejavnostjo ne bi konkurirala dejavnostim katerega drugega upravljavca letališča.

(iii) Glede odsotnosti morebitne gospodarske prednosti za družbo So.Ge.A.AL

(165) Družba So.Ge.A.AL trdi, da bi bile kapitalske injekcije v skladu z načelom vlagatelja v tržnem gospodarstvu. Meni, da bi bilo treba ekonomsko logiko ukrepov oceniti ločeno in posebej za dve obdobji: pred dodelitvijo „celovite“ koncesije družbi So.Ge.A.AL leta 2007 in po njej.

(166) Družba So.Ge.A.AL trdi, da so se dokapitalizacije pred letom 2007 izvedle zaradi potrebe po zaščiti njenega poslovanja, zlasti ob upoštevanju dodelitve „celovite“ koncesije, ki jo je že imela 18. januarja 1999. Na podlagi informacij, ki so bile na voljo v času sprejetja odločitev o dokapitalizaciji družbe, je bila možnost dodelitve „celovite“ koncesije izrednega pomena za delničarje družbe So.Ge.A.AL, saj bi upravljavcu letališča omogočila, da v celoti izkoristi letališke dejavnosti in torej poveča prihodke iz letalskih in neletalskih dejavnosti. Javni delničarji niso imeli na voljo nobene druge ustrezne možnosti, kot da dokapitalizirajo družbo, kar je bilo upravičeno glede na to, da so zamudo pri dodelitvi koncesije povzročili zunanji dogodki, na katere družba ni mogla vplivati. Družba So.Ge.A.AL trdi, da mora Komisija to upoštevati pri presoji načela udeleženca v tržnem gospodarstvu. Prav tako trdi, da bi bili ukrepi upravičeni tudi na podlagi napovedanega povečanja števila potnikov, kar bi bila posledica nizkocenovne strategije, ki se je izvajala od leta 1999.

(167) Kapitalski injekciji v letih 2009 in 2010 sta se izvedli zaradi potrebe po zaščiti poslovanja upravljavca letališča, zlasti ob upoštevanju boljših možnosti za rentabilnost, ki so bile posledica dodeljene „celovite“ koncesije. Dejstvo, da družba So.Ge.A.AL po dodelitvi koncesije ni postala donosna, je posledica tržnega scenarija, ki se je precej razlikoval od napovedi in je znatno vplival na razvoj zračnega prometa v navedenem obdobju, tj. gospodarska kriza in z njo povezani gospodarski izzivi, s katerimi so se soočali mednarodni letalski prevozniki. Družba So.Ge.A.AL je zaradi tega utrpela 1,8-odstotni padec prometa. Poleg tega družba So.Ge.A.AL trdi, da se promet zaradi zamud pri izvajanju del na infrastrukturi (ki bi se morala začeti že leta 2004, vendar se niso začela še niti leta 2009) ni mogel razviti v skladu z napovedmi. Upoštevati je treba tudi, da organ ENAC letaliških pristojbin ni popravil navzgor, čeprav je družba So.Ge.A.AL v zvezi s tem vložila uradni zahtevek.

(168) Družba So.Ge.A.AL je v navedenem okviru oblikovala popravne ukrepe, da bi dosegla gospodarsko ravnotežje, kot so reorganizacija dejavnosti, zmanjšanje stroškov poslovanja in ukrepi za naložbe v infrastrukturo. Navedeni ukrepi so podrobno ocenjeni v načrtu reorganizacije in prestrukturiranja iz leta 2010.

(169) Družba So.Ge.A.AL se ne strinja s trditvijo Komisije, da se pred začetkom veljavnosti ukrepov ni izvedla nobena predhodna analiza. Javni delničarji družbe So.Ge.A.AL so zadevne ukrepe domnevno sprejeli na podlagi predhodno pripravljenih poslovnih načrtov. To dokazujejo dokumenti, ki jih je Komisija prejela med preiskavo, zlasti: (a) poslovni načrt družbe So.Ge.A.AL z dne 15. marca 1999; (b) zapisnik sestanka upravnega odbora družbe So.Ge.A.AL z dne 8. aprila 2000; (c) poslovni načrt za dodelitev štiridesetletne koncesije iz septembra 2005; (d) načrt družbe Roland Berger, kakor je bil posodobljen v letih 2007 in 2009; (e) program reorganizacije in prestrukturiranja za obdobje 2010–2012 in (f) poročilo družbe Accuracy.

(170) Družba So.Ge.A.AL opozarja tudi, da je bila skladnost kapitalskih injekcij z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu že ugotovljena v poročilu družbe Ecorys, poročilu družbe Accuracy in načrtu družbe Roland Berger.

(171) Komisija ob upoštevanju veljavnih italijanskih predpisov ne bi ustrezno proučila posebne narave sektorja zračnega prometa v Italiji. V svoji oceni položaja pred dodelitvijo celovite koncesije družbi So.Ge.A.AL in po njej bi morala upoštevati dejstvo, da so bile dokapitalizacije posledica pravne obveznosti, če se ta ne bi upoštevala, pa bi bila koncesija preklicana. Delničarji družbe So.Ge.A.AL so se zato odločili za najbolj stroškovno učinkovito možnost in družbo dokapitalizirali.

(172) Po mnenju družbe So.Ge.A.AL so njeni javni delničarji s tem, ko so izvedli kapitalske injekcije, ravnali tako, kot bi v podobnih okoliščinah ravnal udeleženec v tržnem gospodarstvu, saj so injekcije javnim vlagateljem srednje- in dolgoročno zagotovile pozitivno donosnost. Po navedbah družbe So.Ge.A.AL se z letališkimi dejavnostmi ustvarjajo davčni prihodki, višji od javnega financiranja, ki ji je bilo dodeljeno.

(173) Družba So.Ge.A.AL trdi tudi, da kapitalske injekcije upravljavcu letališča ne bi dodelile gospodarske prednosti v smislu sodne prakse v zadevi Altmark (41). Splošno upravljanje letališča bi se glede na potrebo po zagotavljanju dostopnosti otoka opredelilo za storitev splošnega gospodarskega pomena, zato bi zadevne kapitalske injekcije pomenile nadomestilo letališču za zagotavljanje storitve splošnega gospodarskega pomena.

(174) Družba So.Ge.A.AL bi bila za opravljanje storitve splošnega gospodarskega pomena pooblaščena s konvencijo. Delne koncesije, ki so bile družbi So.Ge.A.AL dodeljene pred letom 2007, bi se lahko prav tako štele za akt o pooblastitvi. Družba So.Ge.A.AL nadalje ugotavlja, da morajo upravljavci letališč s strogo pravnega vidika spoštovati nekatere obveznosti v zvezi z upravljanjem letališč, pri katerih se nedvomno upošteva javni interes. Takšne obveznosti se nanašajo na zagotavljanje ustrezne kakovosti storitev, upoštevanje varnostnih standardov ter neprekinjeno in redno izvajanje storitev.

(175) Drugi in tretji pogoj iz sodbe v zadevi Altmark bi bila izpolnjena, saj je družba So.Ge.A.AL prejela nadomestilo le v višini, potrebni za izravnavo izgub – natančneje, v višini, ki je bila potrebna za uskladitev kapitala s pravnimi zahtevami po kritju takšnih izgub. Družba So.Ge.A.AL je navedla tudi, da morajo upravljavci letališča po zakonu voditi ločeno računovodstvo za glavne in dodatne dejavnosti.

(176) Družba So.Ge.A.AL je nazadnje trdila, da bi bil četrti pogoj iz sodbe v zadevi Altmark prav tako izpolnjen, vendar s tem v zvezi ni predložila nobenih materialnih dokazov.

(iv) Glede združljivosti

(177) Po mnenju družbe So.Ge.A.AL bi morala Komisija združljivost morebitne pomoči letališču oceniti na podlagi: (a) smernic o regionalni pomoči; (b) smernic za reševanje in prestrukturiranje; (c) člena 106(2) Pogodbe in (d) smernic za letalski sektor iz leta 2014.

(178) Prvič, družba So.Ge.A.AL trdi, da so bili zadevni ukrepi letališču Alghero dodeljeni, da bi se izravnal neugoden položaj zaradi izoliranosti regije Sardinije. Komisija bi morala na tej podlagi pomoč razglasiti za združljivo z notranjim trgom v skladu s členom 107(3)(a) Pogodbe.

(179) Drugič, družba So.Ge.A.AL trdi, da so bili vsi ukrepi, ki so predmet presoje, dodeljeni zato, da bi se ji omogočilo prestrukturiranje in s tem zagotovilo, da ponovno doseže rentabilnost. V zvezi s tem je navedla, da je glede kapitalskih injekcij iz let 2009 in 2010 pripravila načrt prestrukturiranja, tj. načrt reorganizacije in prestrukturiranja iz leta 2010, v katerem so bili opredeljeni dejavniki, ki so negativno vplivali na družbo, in predlagani popravni ukrepi, ki so bili namenjeni zmanjšanju stroškov in reviziji poslovne politike. V navedenem načrtu je bil predviden znaten lastni prispevek družbe So.Ge.A.AL k prestrukturiranju.

(180) Tretjič, kar zadeva združljivost pomoči na podlagi člena 106(2) Pogodbe, družba So.Ge.A.AL trdi, da je bilo nadomestilo, ki ji je bilo dodeljeno za zagotavljanje storitev splošnega gospodarskega pomena, vedno nižje od praga iz člena 2(1)(a) odločbe o storitvah splošnega gospodarskega pomena iz leta 2005 (42), tj. 30 milijonov EUR letno, njen promet pa je bil manjši od 100 milijonov EUR. Družba So.Ge.A.AL dodaja, da je bil pred letom 2004 spoštovan tudi prag 1 milijona potnikov iz člena 2(1)(d) odločbe o storitvah splošnega gospodarskega pomena iz leta 2005. Določbe členov 4, 5 in 6 odločbe o storitvah splošnega gospodarskega pomena iz leta 2005 bi se tudi spoštovale, saj je bilo nadomestilo družbi dodeljeno v zvezi s pravilno opredeljenimi storitvami splošnega gospodarskega pomena, za katere je bila družba So.Ge.A.AL pooblaščena z vsaj enim aktom o pooblastitvi, takšno nadomestilo pa ni preseglo zneska, potrebnega za zagotavljanje storitev splošnega gospodarskega pomena.

(181) Četrtič, družba So.Ge.A.AL trdi, da bi bilo treba pomoč letališču za naložbe v infrastrukturo, opremo ter obrtniška in gradbena dela šteti za združljivo na podlagi smernic za letalski sektor iz leta 2005. Zadevna infrastruktura bi bila sorazmerna z zastavljenim ciljem in imela srednjeročne obete za uporabo v smislu smernic za letalski sektor iz leta 2004. Infrastruktura je bila letalskim prevoznikom dana na razpolago pod nediskriminatornimi pogoji. Poleg tega trgovina ni bila prizadeta v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi, javno financiranje pa je bilo potrebno in sorazmerno.

9.1.2 Ukrepi v korist letalskim prevoznikom, ki delujejo na letališču

(182) Pravilno bi bilo, da bi Komisija za namene uporabe načela udeleženca v tržnem gospodarstvu družbo So.Ge.A.AL in regijo Sardinijo proučila skupaj. Pri sprejetju zadevnih ukrepov sta regija Sardinija in družba So.Ge.A.AL ravnali tako, kot bi v podobnih okoliščinah ravnal udeleženec v tržnem gospodarstvu. Družba So.Ge.A.AL zaradi prispevkov za trženje, ki jih je regija Sardinija dodelila v korist letalskih prevoznikov na letališču Alghero, ne bi pridobila nobene gospodarske prednosti. Upravljavec letališča je zadevne prispevke prejel le zato, da bi jih lahko dodelil letalskim prevoznikom.

(183) Družba So.Ge.A.AL trdi, da bi bilo treba vsako pomoč, ki so jo letalski prevozniki na letališču Alghero prejeli v obliki nižjih letaliških pristojbin ali prispevkov za trženje, šteti za združljivo z notranjim trgom na podlagi člena 107(3)(a) ali (c) Pogodbe in smernic za letalski sektor iz leta 2005.

(184) V podporo tej ugotovitvi družba So.Ge.A.AL navaja, da je bila morebitna pomoč dodeljena družbam, ki jim je državna članica dodelila dovoljenje za zagotavljanje storitve zračnega prevoza, in sicer za rute, ki regionalno letališče kategorije C ali D, kakor je opredeljena v smernicah za letalski sektor iz leta 2005, povezujejo z drugim letališčem v Uniji. Financiranje ni bilo namenjeno rutam, za katere veljajo obveznosti javne službe v smislu Uredbe (ES) št. 1008/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (43), v sporazumih, sklenjenih z letalskimi družbami, pa so bile določene sankcije, ki bi se uporabile, če letalski prevozniki ne bi izpolnili svojih obveznosti.

(185) Družba So.Ge.A.AL priznava, da so bila zadevna nepovratna sredstva letalskim prevoznikom dodeljena za daljše obdobje in z večjo intenzivnostjo, kot je bilo dovoljeno na podlagi smernic za letalski sektor iz leta 2005, obenem pa poudarja, da so sporazumi z letalskimi prevozniki trajali največ tri leta, in da so v smernicah za letalski sektor iz leta 2005 dovoljena odstopanja glede stopnje intenzivnosti za prikrajšane regije.

9.1.3 Uporaba smernic za letalski sektor iz leta 2014

(186) Družba So.Ge.A.AL je v svojih pripombah o uporabi smernic za letalski sektor iz leta 2014 spomnila, da noben ukrep v korist letališča, ki je predmet presoje, ne pomeni državne pomoči. Če bi Komisija ugotovila, da kateri od navedenih ukrepov pomeni pomoč za tekoče poslovanje družbi So.Ge.A.AL, pa trdi, da so izpolnjeni vsi pogoji glede združljivosti iz smernic za letalski sektor iz leta 2014.

10. PRIPOMBE DRUGIH ZAINTERESIRANIH STRANI

(187) Družbe Ryanair, AMS in Unioncamere so svoje pripombe predložile med preiskavo.

10.1 PRIPOMBE DRUŽBE RYANAIR

(188) Družba Ryanair je svoje pripombe glede sklepa iz leta 2012 predložila 12. marca 2013. Navedla je svoje prejšnje predložitve v tej zadevi, ki jih je podala pred sprejetjem sklepa iz leta 2012, in več drugih predložitev, ki so se nanašale na več preiskav državne pomoči v zvezi z morebitno pomočjo družbi Ryanair.

(189) Glavne pripombe družbe Ryanair na podlagi navedenih predložitev so povzete v uvodnih izjavah 190 do 226.

(i) Glede družbe AMS

(190) Družba Ryanair se ne strinja s predhodno ugotovitvijo Komisije, da je treba družbi Ryanair in AMS šteti za en subjekt, in da bi bilo treba za namene ocene gospodarske prednosti sporazume o letaliških storitvah in o tržnih storitvah ter njihove finančne posledice oceniti skupaj.

(191) Tega pristopa ne bi podprli niti lastniška struktura družbe AMS niti njen namen. Sporazumi o letaliških storitvah, sklenjeni z družbo Ryanair in sporazumi o tržnih storitvah, sklenjeni z družbo AMS, bi bili ločeni in neodvisni, nanašali bi se na različne storitve in ne bi bili pogodbeno ali kako drugače povezani, kar bi upravičilo njihovo obravnavo kot enega sklopa ukrepov.

(192) Sporazumi o tržnih storitvah so koristili družbi So.Ge.A.AL kot kupcu storitev oglaševanja. Navedeni sporazumi so pomenili naložbe v izboljšanje znamke letališča in bi pripomogli k povečanju števila prihajajočih potnikov, s tem pa tudi prihodkov iz neletalskih dejavnosti. Njihov namen ni bilo izboljšanje koeficienta zasedenosti ali donosa na rutah družbe Ryanair, prav tako pa niso bili pogojeni s koristjo, ki bi jo takšno oglaševanje letališča na spletni strani Ryanair.com morda prineslo družbi Ryanair.

(193) Poleg tega sklenitev sporazuma o tržnih storitvah z družbo AMS ni pogoj za to, da družba Ryanair obratuje na rutah na letališče in z njega. Številna letališča, ki jih uporablja družba Ryanair, ne sklepajo sporazumov z družbo AMS. Na splošno se potreba po posebnem trženju, ki je namenjeno krepitvi znamke letališča in vplivanju na delež prihajajočih potnikov, pojavi pri manj znanih letališčih, katerih znamka ni prepoznavna in na katerih je treba spodbujati vhodni promet.

(194) Zato bi bilo popolnoma razumno, če bi takšno letališče v ta namen porabilo sredstva, dejstvo, da bo imela tudi družba Ryanair morda korist od takšnega oglaševanja, pa bi bilo s poslovnega vidika za letališče nepomembno. Zasebni vlagatelj se ne bo odpovedal naložbi le zato, ker bi lahko druge strani morda imele korist od rasti njegovega poslovanja.

(195) Sporazumi družbe Ryanair z družbo So.Ge.A.AL so bili običajni poslovni dogovori, skladni z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu, kar velja tudi za sporazume družbe AMS z družbo So.Ge.A.AL, saj družba AMS sporazume o trženju sklepa po istih tarifah in v primerljivih obsegih z javnimi in zasebnimi letališči, turističnimi organi, skupinami za najem vozil, spletnimi mesti s hotelskimi rezervacijami, zavarovalnicami in ponudniki telekomunikacijskih storitev (44).

(196) Ta pristop je skladen s stališčem družbe Ryanair v drugih predložitvah, ki jih je Komisija prejela med preiskavo. Družba Ryanair se v navedenih drugih predložitvah ne strinja z oceno, v kateri je Komisija plačila družbi AMS ocenila kot stroške za letališče. Po mnenju družbe Ryanair se z navedenim pristopom ne bi upoštevala vrednost, ki jo imajo storitve družbe AMS za letališče (45). Letališča lahko z nakupom oglaševalskega prostora povečajo delež prihajajočih potnikov na letih družbe Ryanair, ki za blago in storitve iz neletalskega segmenta običajno porabijo več kot odhajajoči potniki. Takšno ravnanje je za letališča ekonomsko smiselno (46). Družba Ryanair meni, da bi bilo treba nakup tržnih storitev po tržnih stopnjah za namene presoje načela udeleženca v tržnem gospodarstvu ločiti od drugih pogodbenih dogovorov med letališčem in letalskim prevoznikom. Če bi Komisija vztrajala pri vključitvi sporazumov, ki jih je sklenila družba AMS, in sporazumov o letaliških storitvah, ki jih je sklenila družba Ryanair, v skupni preskus načela udeleženca v tržnem gospodarstvu, je treba upoštevati vrednost, ki jo imajo storitve družbe AMS za letališče.

(ii) Glede pripisa državi/državnih sredstev

(197) Po mnenju družbe Ryanair stališče Komisije, da so javni organi sodelovali pri sprejetju zadevnih ukrepov, ki se nanašajo na družbi Ryanair in AMS, ni podprto z dokazi. Ni bilo mogoče predpostavljati in treba je še dokazati, da so javni organi dejansko sodelovali pri sprejetju ukrepov.

(198) Trditev, da je „družba So.Ge.A.AL […] v 100-odstotni lasti javnih organov, ki so posegali v postopek odločanja družbe So.Ge.A.AL“, ni ustrezno dokazana, če temelji le na osnovnem merilu, da so upravni odbor družbe So.Ge.A.AL imenovali njeni javni delničarji. Tudi sporazum iz leta 2002, v katerem se je Sardinija zavezala k sodelovanju z družbo Ryanair z namenom razvoja turizma in stopnje zaposlenosti v regiji, ne bi dokazal, da so javni organi tako ali drugače sodelovali pri sprejetju ukrepov, ki jih je družba So.Ge.A.AL po podpisu navedenega sporazuma izvedla za družbo Ryanair ali AMS. Poleg tega bi okoliščina, da sta družba So.Ge.A.AL in Sardinija tudi v letih 2004, 2005, 2006 in 2007 podpisali sporazume o prispevkih za skupno trženje, podprla le stališče, da je Sardinija financirala družbo So.Ge.A.AL, ne pa tudi tega, da je družbo So.Ge.A.AL usmerjala k sprejetju ukrepov za družbo Ryanair ali AMS.

(199) Družba Ryanair ne pozna sporazumov med družbo So.Ge.A.AL in regijo Sardinijo, zanje ni odgovorna in jih ni spodbujala ali zahtevala, zato dogovori med družbo So.Ge.A.AL in regijo Sardinijo ne bi smeli vplivati na dogovore, ki sta jih družbi Ryanair in AMS sklenili z družbo So.Ge.A.AL.

(200) Družbe Ryanair tudi ni mogoče šteti za posrednega prejemnika državne pomoči. Komisija brez dokazov, s katerimi bi se dokazal dejanski obstoj prednosti, pridobljene z državno pomočjo, ne more kar predpostavljati, da je bila letalskim prevoznikom, ki delujejo na letališču, dodeljena državna pomoč. Če se lahko pogoji poslovnega odnosa med družbo Ryanair in letališčem upravičijo na podlagi načela udeleženca v tržnem gospodarstvu, morebitna obveznost vračila ne more veljati za družbo Ryanair. Družba Ryanair se ne strinja s premislekom Komisije, da se vsaka spodbuda, ki jo javno letališče dodeli letalskemu prevozniku, samodejno šteje za državno pomoč, tudi če je financiranje z javnimi sredstvi le delno. Trdi, da Komisija zaradi svoje nepripravljenosti, da prouči vprašanje pripisa ukrepov državi, ne upošteva smernic za letalski sektor iz leta 2005, v katerih je navedeno, da odločitev za prerazdelitev javnih sredstev letalskemu prevozniku pomeni pomoč le, če se jo lahko pripiše javnim organom (47).

(iii) Glede primerjalne analize

(201) Družba Ryanair trdi, da bi morala biti primerjalna analiza v skladu s sodno prakso (48) glavni preskus, uporabljen za preverjanje prisotnosti pomoči letalskim prevoznikom, preskus, ki temelji na stroških, pa bi se lahko uporabil le, če položaja domnevnega dajalca pomoči ne bi bilo mogoče primerjati s položajem zasebne skupine podjetij. Nadalje trdi, da bi bilo treba pri presoji sporazumov, ki so jih upravljavci letališč sklenili z letalskimi prevozniki, upoštevati tudi zunanje učinke omrežja, ki izhajajo iz sporazumov. V drugi predložitvi se je družba Ryanair strinjala, da sta primerjalna metoda in stroškovna analizna metoda običajni poslovni praksi (49).

(iv) Glede predhodne analize donosnosti

(202) Družba Ryanair v bistvu trdi, da je bila celotna obrazložitev Komisije iz sklepa iz leta 2012 napačna zaradi nepravilne uporabe preskusa udeleženca v tržnem gospodarstvu, ta pa je bila posledica napačne predpostavke, da je za ugotavljanje skladnosti z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu potreben predhodni poslovni načrt. Poslovni načrti niso osnovni pogoj za poslovne ukrepe zasebnih vlagateljev (50). S takšnimi načrti se lahko morda nedvomno dokaže, da je javni organ ravnal kot zasebni vlagatelj, odsotnost takšnega načrta pa ne bi zadoščala za ugotovitev, da javni organ ni ravnal kot zasebni vlagatelj.

(203) V tem primeru je Komisija v sklepu iz leta 2012 že priznala, da je letališče Alghero zagotovilo osnovno predhodno analizo, ki bi morala zadostovati. Komisija ne more oceniti, kaj predstavlja „sprejemljiv“ poslovni načrt in tega ne bi smela niti poskušati.

(204) Družba Ryanair ugotavlja tudi, da je Komisija od družbe Ecorys prejela analizo načela udeleženca v tržnem gospodarstvu, v kateri je bilo ugotovljeno, da so bili sporazumi z družbo Ryanair skladni z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu in da so bile izgube, ki jih je utrpela družba So.Ge.A.AL, posledica velikih in nepredvidljivih zamud države pri dodelitvi „celovite“ koncesije. V analizi načela udeleženca v tržnem gospodarstvu bi bilo treba nepredvidljive pomanjkljivosti in zamude nevtralizirati, saj se lahko z njimi zaradi napak države ali ravnanja zasebnih podjetij, od katerih je letališče odvisno, med običajnim poslovanjem soočajo tudi zasebna letališča.

(205) Družba Ryanair je poleg tega predložila več zabeležk, ki jih je pripravila družba Oxera, in analizo, k jo je pripravil profesor Damien P. McLoughlin.

Zabeležka družbe Oxera št. 1 – Opredelitev tržnega referenčnega merila v primerjalni analizi za preskuse udeleženca v tržnem gospodarstvu. Zadeve v zvezi z državno pomočjo za družbo Ryanair, ki jih je pripravila družba Oxera, 9. april 2013

(206) Družba Ryanair meni, da je pristop Komisije, da upošteva le primerjalna letališča iz ciljnega območja letališča v preiskavi, napačen.

(207) Družba Oxera je trdila, da na referenčne tržne cene, pridobljene pri primerljivih letališčih, ni vplivala državna pomoč, dodeljena bližnjim letališčem. Zato je mogoče okvirno oceniti tržno referenčno merilo za preskuse načela udeleženca v tržnem gospodarstvu.

(208) Razlog za to je, da: (a) primerjalne analize se pogosto uporabljajo za preskuse načela udeleženca v tržnem gospodarstvu zunaj področja državne pomoči; (b) družbe na določanje cen medsebojno vplivajo le, če gre pri njihovih proizvodih za nadomestke ali dopolnila; (c) ni nujno, da letališča v istem ciljnem območju medsebojno konkurirajo, primerjalna letališča, uporabljena v predloženih poročilih, pa se soočajo z omejeno konkurenco letališč v državni lasti, ki so v ciljnem območju primerjalnih letališč. Manj kot tretjina komercialnih letališč v ciljnem območju primerjalnih letališč je v celoti v državni lasti, nobeno letališče v ciljnem območju primerjalnih letališč pa se ni soočalo s tekočimi premisleki glede državne pomoči (od aprila 2013); (d) tudi kadar primerjalnim letališčem konkurirajo letališča v državni lasti iz istega ciljnega območja, se lahko za njihovo ravnanje upravičeno šteje, da je v skladu z načelom udeleženca v tržem gospodarstvu (če gre za velik lastniški delež v zasebni lasti ali z letališčem upravlja zasebna družba); (e) letališča, ki so v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu, ne bodo določila cen, nižjih od dodatnih stroškov.

Zabeležka družbe Oxera št. 2 – Načela, na katerih temelji analiza donosnosti za preskuse udeleženca v tržnem gospodarstvu. Zadeve v zvezi z državno pomočjo za družbo Ryanair, ki jih je pripravila družba Oxera, 9. april 2013

(209) Družba Oxera je trdila, da je analiza, ki jo je izvedla v svojih poročilih, predloženih Komisiji, v skladu z načeli, ki bi jih razumen vlagatelj iz zasebnega sektorja in zajema pristop, ki je razviden iz dosedanje prakse odločanja Komisije.

(210) Načela, na katerih temelji analiza donosnosti, so: (a) ocena se izvede postopno; (b) predhodni poslovni načrt ni nujno potreben; (c) za letališče, ki ni preveč zasedeno, je ustrezna metodologija oblikovanja cen pristop enojnega obračunavanja; (d) upoštevati bi se morali le prihodki, povezani z gospodarsko dejavnostjo zadevnega letališča; (e) upoštevati bi se moralo celotno trajanje sporazuma, vključno z morebitnimi podaljšanji; (f) pri ocenjevanju donosnosti sporazumov se ne bi smeli upoštevati prihodnji finančni tokovi; (g) dodatno donosnost sporazumov z družbo Ryanair bi bilo treba oceniti na podlagi ocen interne stopnje donosnosti ali neto sedanje vrednosti.

Analiza profesorja Damiena P. McLoughlina – Krepitev znamke: zakaj in kako bi morale majhne znamke vlagati v trženje, pripravljeno za družbo Ryanair, 10. april 2013

(211) Namen dokumenta je bil določiti poslovno logiko, na kateri temeljijo odločitve regionalnih letališč, da družbi AMS plačajo oglaševanje na spletnem mestu Ryanair.com.

(212) V dokumentu je bilo navedeno, da obstajajo številna zelo močna, znana letališča, ki se pogosto uporabljajo. Da bi šibkejši konkurenti lahko razvijali svoj posel, morajo premagati statične nakupovalne navade potrošnikov. Manjša regionalna letališča morajo najti način za dosledno seznanjanje čim širšega občinstva s sporočilom svoje znamke. Za običajne oblike tržnega sporočanja so potrebni izdatki, ki presegajo njihova sredstva.

Zabeležki družbe Oxera št. 3 in 4 – Kako naj bi se sporazumi z družbo AMS obravnavali v okviru analize donosnosti pri preskusu udeleženca v tržnem gospodarstvu? 17. in 31. januar 2014

(213) Družba Ryanair je predložila dodatni poročili svetovalne družbe Oxera. V navedenih poročilih je družba Oxera obravnavala načela, ki bi jih bilo treba po mnenju letalskega prevoznika v okviru preskusa udeleženca v tržnem gospodarstvu upoštevati pri analizi donosnosti sporazumov o letaliških storitvah med družbo Ryanair in letališči ter sporazumov o trženju med družbo AMS in istimi letališči (51). Družba Ryanair je poudarila, da navedeni poročili ne vplivata na njeno mnenje, ki ga je že podala, tj. da bi bilo treba sporazume o letaliških storitvah in o trženju analizirati z ločenima preskusoma udeleženca v tržnem gospodarstvu.

(214) V poročilih je navedeno, da bi bilo treba dobiček družbe AMS v skupni analizi donosnosti vključiti med prihodke, odhodke za družbo AMS pa vključiti med stroške. V ta namen je v poročilih predlagano, da se v skupni analizi donosnosti uporabi metoda na podlagi denarnega toka, kar pomeni, da bi se lahko odhodki letališč za družbo AMS šteli za dodatne odhodke iz poslovanja.

(215) V poročilih je poudarjeno, da dejavnosti trženja prispevajo k ustvarjanju in izboljšanju vrednosti znamke, kar lahko prinaša učinke in koristi v času trajanja sporazumov z letalskim prevoznikom, pa tudi po njihovem prenehanju. Tak primer bi bil zlasti, če bi zaradi dejstva, da je družba Ryanair z letališčem sklenila sporazum, na letališču dejavnost začeli izvajati drugi letalski prevozniki, kar bi k poslovanju na letališču privabilo več trgovin, s tem pa bi se povečali prihodki letališča iz neletalskih dejavnosti. Po mnenju družbe Ryanair bi bilo treba te koristi, če bi Komisija izvedla skupno analizo donosnosti, upoštevati tako, da bi se odhodki za družbo AMS šteli za dodatne stroške poslovanja, zmanjšane za plačila družbi AMS.

(216) Družba Ryanair je poleg tega menila, da bi bilo treba ob koncu trajanja sporazuma o letaliških storitvah v napovedan dodatni dobiček vključiti končno vrednost, da bi se upoštevala vrednost, ustvarjena po prenehanju sporazuma. Končna vrednost bi se lahko prilagodila na podlagi verjetnosti „obnovitve“, s katero se meri pričakovanje, da se bo dobiček ohranil po prenehanju sporazuma z družbo Ryanair ali po dogovoru o podobnih pogojih z drugimi letalskimi prevozniki. Družba Ryanair je menila, da bi se ob upoštevanju negotovosti glede dodatnega dobička, ustvarjenega po prenehanju sporazuma o letaliških storitvah, nato lahko ocenila spodnja meja za koristi, ki skupno izhajajo iz sporazuma z družbo AMS in sporazuma o letaliških storitvah.

(217) Poročili ta pristop podpirata s povzetkom rezultatov študij o učinku trženja na vrednost znamke. V navedenih študijah je priznano, da se lahko s trženjem podpre vrednost znamke in pripomore k oblikovanju baze strank. V skladu s poročili zlasti oglaševanje letališča na spletnem mestu Ryanair.com poveča prepoznavnost znamke letališča. Navedeno je tudi, da lahko zlasti manjša regionalna letališča, ki želijo povečati svoj zračni promet, vrednost svoje znamke povečajo s sklenitvijo sporazumov o trženju z družbo AMS.

(218) Poleg tega je v poročilih je navedeno, da ima pristop na podlagi denarnega toka prednost pred pristopom na podlagi kapitalizacije, v okviru katerega bi se odhodki za družbo AMS šteli za naložbo v neopredmeteno dolgoročno sredstvo (tj. vrednost znamke letališča) (52). V pristopu na podlagi kapitalizacije bi se upošteval le delež izdatkov za trženje, ki se ga lahko pripiše neopredmetenim dolgoročnim sredstvom letališča. Stroški trženja bi se šteli za neopredmeteno dolgoročno sredstvo, ki bi se amortiziralo v času trajanja sporazuma, pri čemer bi se ob koncu načrtovanega prenehanja sporazuma o letaliških storitvah upoštevala preostala vrednost. Pri navedenem pristopu se ne bi upošteval dodatni dobiček, ki bi ga prinesla sklenitev sporazuma o letaliških storitvah z dr