SL Uradni list Evropske unije C 98/3

SKLEP EVROPSKEGA ODBORA ZA SISTEMSKA TVEGANJA

z dne 27. januarja 2014

o okviru za koordinacijo v zvezi z uradnimi obvestili pristojnih ali imenovanih organov o nacionalnih ukrepih makrobonitetne politike ter v zvezi s predložitvijo mnenj in izdajo priporočil s strani ESRB

(ESRB/2014/2)

2014/C 98/03

SPLOŠNI ODBOR EVROPSKEGA ODBORA ZA SISTEMSKA TVEGANJA JE –

ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (1) ter zlasti člena 458 Uredbe,

ob upoštevanju Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (2) ter zlasti člena 133 Direktive,

ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1092/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o makrobonitetnem nadzoru nad finančnim sistemom Evropske unije in ustanovitvi Evropskega odbora za sistemska tveganja (3) ter zlasti člena 3(2)(j) Uredbe,

ob upoštevanju Priporočila ESRB/2011/3 Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 22. decembra 2011 o makrobonitetnem mandatu nacionalnih organov (4),

ob upoštevanju Priporočila ESRB/2013/1 Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 4. aprila 2013 o vmesnih ciljih in instrumentih makrobonitetne politike (5),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Evropski odbor za sistemska tveganja (ESRB) je odgovoren za izvajanje makrobonitetnega nadzora v Uniji, da bi pripomogel k preprečitvi ali ublažitvi sistemskih tveganj za finančno stabilnost v Uniji. ESRB ugotavlja sistemska tveganja, vključno s tistimi, ki bi po njegovem mnenju morala biti predmet ukrepov makrobonitetne politike. ESRB lahko spodbuja sprejemanje zadevnih ukrepov in tako prispeva (a) k zagotovitvi, da se doseže končni cilj makrobonitetne politike, in (b) k ukrepanju zoper morebitno nagnjenost k neukrepanju, ki je lahko v nekaterih okoliščinah prisotna na področju makrobonitetne politike, vključno z uvedbo in ukinitvijo makrobonitetnih ukrepov.

(2) Temeljni cilj ESRB je zagotoviti, da makrobonitetne politike pristojnih ali imenovanih organov pravočasno in učinkovito preprečijo ali ublažijo sistemska tveganja ter so hkrati združljive z notranjim trgom Unije in prispevajo k njegovemu nemotenemu delovanju.

(3) ESRB bi moral prispevati k doseganju ciljev notranjega trga in še posebej k integrirani strukturi nadzora v Uniji, ki je potrebna za spodbujanje pravočasnih in usklajenih odzivov politike v državah članicah. S tem bi se morali preprečiti različni pristopi in izboljšati delovanje notranjega trga. V ta namen lahko ESRB spodbuja vzajemno priznavanje makrobonitetnih ukrepov pristojnih ali imenovanih organov, zlasti v primerih, kjer je vzajemno priznavanje predvideno z zakonodajo Unije. Z boljšim razumevanjem makrobonitetnih politik lahko ESRB v prihodnosti priporoči vzajemno priznavanje tudi v drugih primerih.

(4) V skladu s svojim mandatom bo ESRB sodeloval z mednarodnimi finančnimi organizacijami in makrobonitetnimi organi iz tretjih držav ter ocenil potrebo po odzivu makrobonitetne politike na ravni celotne Unije na sistemska tveganja in makrobonitetne politike v tretjih državah.

(5) Novi bančni regulativni okvir Unije obsega dva ločena zakonodajna instrumenta: Direktivo 2013/36/EU (v nadaljnjem besedilu: direktiva o kapitalskih zahtevah) in Uredbo (EU) št. 575/2013 (v nadaljnjem besedilu: uredba o kapitalskih zahtevah). Določbe direktive o kapitalskih zahtevah so manj normativne od določb uredbe o kapitalskih zahtevah. Zato imajo države članice visoko stopnjo fleksibilnosti pri uporabi makrobonitetnih instrumentov, ki temeljijo na direktivi o kapitalskih zahtevah, na primer različni kapitalski blažilniki. Nasprotno pa makrobonitetni instrumenti, predvideni v členu 458 uredbe o kapitalskih zahtevah, ne omogočajo enake stopnje fleksibilnosti. Za njihovo uporabo s strani nacionalnih organov velja poseben postopek, ki istočasno določa področje uporabe.

(6) Direktiva in uredba o kapitalskih zahtevah določata več zahtev glede uradnega obveščanja, ki jih morajo pristojni ali imenovani organi spoštovati v razmerju do ESRB v okviru makrobonitetnega nadzora, zlasti v naslednjih določbah: v členih 129(2), 130(2), 131(7), 131(12), 133, 134(2), 136(7) in 160 direktive o kapitalskih zahtevah ter členu 99(7) in členu 458 uredbe o kapitalskih zahtevah.

(7) Skladno s členom 133 direktive o kapitalskih zahtevah in členom 458 uredbe o kapitalskih zahtevah se od ESRB zahteva, da predloži mnenja ali izda priporočila o določenih makrobonitetnih ukrepih v enem mesecu od prejema uradnega obvestila o teh ukrepih. Z namenom predložitve teh mnenj in priporočil bo ESRB ocenil primernost nameravanih ukrepov z makrobonitetnega vidika na podlagi uradnega obvestila, ki ga prejme od zadevnega organa, in na podlagi lastne analize.

(8) Kot je navedeno v členu 458 uredbe o kapitalskih zahtevah, pravna podlaga za predložitev teh mnenj terja utemeljitev, zakaj drugi bonitetni instrumenti, določeni v direktivi in uredbi o kapitalskih zahtevah, niso ustrezni za obvladovanje ugotovljenega sistemskega tveganja, ob upoštevanju relativne učinkovitosti teh ukrepov. V ta namen bo ESRB z makrobonitetnega vidika ocenil tako temeljne razloge kot tudi glavno vsebino uradno sporočenih ukrepov v smislu utemeljenosti, učinkovitosti, uspešnosti in sorazmernosti.

(9) ESRB bo v svoji oceni preučil tudi potencialne čezmejne vplive uradno sporočenih ukrepov, če bo štel za potrebno, pa lahko predlaga nekatere spremembe uradno sporočenih ukrepov, da se ublažijo potencialni negativni učinki prelivanja v kontekstu notranjega trga Unije. Vendar se bo ESRB osredotočil na splošne neto koristi makrobonitetnih ukrepov z vidika finančne stabilnosti.

(10) ESRB bo prispeval tudi h koordinaciji in postopnemu razvoju skladnih in doslednih odzivov makrobonitetne politike na sistemska tveganja v Uniji ter tako izboljšal razumevanje in spodbudil uporabo najboljših praks na področju makrobonitetne politike.

(11) Ker mora ESRB v skladu s členom 133 direktive o kapitalskih zahtevah in členom 458 uredbe o kapitalskih zahtevah svoja mnenja ali priporočila predložiti v enem mesecu po prejemu uradnega obvestila, je treba zagotoviti nemoten in učinkovit postopek za ocenjevanje uradno sporočenih ukrepov in za predložitev mnenj ali priporočil.

(12) Kot pomemben element tega nemotenega in učinkovitega postopka se zahteva, da organi, ki pošljejo uradna obvestila, ta obvestila o ukrepih pošljejo v angleščini in z uporabo obrazcev, ki jih objavi ESRB na svoji spletni strani, ter da uradna obvestila napišejo čim bolj natančno in jedrnato.

(13) Da se sekretariatu ESRB omogoči pravočasna vzpostavitev potrebnih administrativnih in organizacijskih ureditev, se od organov, ki pošljejo uradna obvestila, tudi zahteva, da sekretariat ESRB neuradno obvestijo o uradnem obvestilu, ki ga bodo poslali, če je mogoče pet delovnih dni ECB pred predložitvijo uradnega obvestila.

(14) Ta sklep vzpostavlja učinkovite postopke, splošno sprejete s strani članov splošnega odbora ESRB. Z objavo tega sklepa v Uradnem listu Evropske unije so nacionalni makrobonitetni organi in drugi zadevni nacionalni organi, ki nimajo predstavnikov v splošnem odboru ESRB, obveščeni o postopkih, po katerih bo ESRB predložil mnenja ali izdal priporočila o ukrepih makrobonitetne politike, ki jih sprejmejo pristojni ali imenovani organi. Vendar pa ta sklep ne ustvarja nobene pravno zavezujoče obveznosti, ki bi presegala obveznosti po pravnih aktih Unije –

SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Vsebina

Ta sklep vzpostavlja skupen postopkovni okvir v zvezi s predložitvijo mnenj in izdajo priporočil s strani ESRB v skladu z direktivo in uredbo o kapitalskih zahtevah. Ta mnenja in priporočila se pripravijo v skladu s tem sklepom.

Člen 2

Opredelitev pojmov

V tem sklepu se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

1. „uradno obvestilo“ pomeni katero koli uradno obvestilo, ki ga pristojni ali imenovani organi, vključno z ECB po členu 9 Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 (6), pošljejo ESRB v skladu s členom 133 direktive o kapitalskih zahtevah in členom 458 uredbe o kapitalskih zahtevah.

2. „mnenje“ pomeni katero koli mnenje, ki ga mora ESRB predložiti v enem mesecu v skladu s členom 133 direktive o kapitalskih zahtevah in členom 458 uredbe o kapitalskih zahtevah.

3. „priporočilo“ pomeni katero koli priporočilo, ki ga mora ESRB izdati v enem mesecu v skladu s členom 133(14) direktive o kapitalskih zahtevah.

4. „ukrep makrobonitetne politike“ pomeni katero koli odločitev v zvezi z ukrepi pristojnih ali imenovanih organov, ki se uradno sporoči ESRB v skladu s členom 133 direktive o kapitalskih zahtevah in členom 458 uredbe o kapitalskih zahtevah ter o katerem ESRB predloži mnenje ali izda priporočilo v skladu s točkami 1 do 3.

Člen 3

Uradno obvestilo, ki se pošlje ESRB

1. Člen 3 se uporablja za katero koli uradno obvestilo v smislu člena 2(1). Ta člen ne ustvarja nobene pravno zavezujoče obveznosti, ki bi presegala obveznosti po pravnih aktih Unije.

2. Za zagotovitev nemotenega in učinkovitega postopka se od organov, ki pošljejo uradno obvestilo, zahteva, da uradno obvestilo predložijo v angleščini. Kadar ESRB objavi obrazec uradnega obvestila, se od organov, ki pošljejo uradno obvestilo, zahteva, da pri pripravi uradnega obvestila uporabijo ta obrazec. ESRB objavi te obrazce na svoji spletni strani.

3. Uradno obvestilo mora vsebovati vse pomembne informacije v skladu z zadevnimi zahtevami po direktivi in uredbi o kapitalskih zahtevah. Napisano mora biti čim bolj natančno in jedrnato.

4. ESRB objavi uradna obvestila v treh mesecih po prejemu, razen če organ, ki pošlje uradno obvestilo, izrecno zahteva ali če je po mnenju ESRB iz razlogov finančne stabilnosti potrebno, da se uradno obvestilo ne objavi.

Člen 4

Mnenja in priporočila ESRB

1. Člen 4 se uporablja za vsa mnenja in priporočila v smislu člena 2(2) in (3).

2. Če kljub zahtevi ESRB, naslovljeni na organ, ki pošlje uradno obvestilo, za dodatne informacije, uradno obvestilo in informacije, prejete v primeru zahteve po dodatnih pojasnilih, ne vsebujejo vseh pomembnih informacij, ki so potrebne za oceno primernosti nameravanega ukrepa, vključno z njegovo skladnostjo z zadevnimi zahtevami po direktivi in uredbi o kapitalskih zahtevah, lahko ESRB predloži mnenje, v katerem navede, da ni mogoče oceniti skladnosti z zahtevami iz direktive in uredbe o kapitalskih zahtevah. ESRB lahko tudi predloži negativno mnenje ali izda negativno priporočilo, odvisno od primera.

3. Po prejemu uradnega obvestila po členu 133 direktive o kapitalskih zahtevah ali členu 458 uredbe o kapitalskih zahtevah ga sekretariat ESRB nemudoma predloži vsem članom splošnega odbora in vsem članom ocenjevalne skupine, kot je opredeljeno v členu 5, prek sistema Darwin po zaupnem postopku.

4. V petih delovnih dneh ECB po dnevu prejema uradnega obvestila v skladu z odstavkom 3 lahko vsak član splošnega odbora v ESRB izpostavi pomembna vprašanja v zvezi z negativnimi zunanjimi učinki v smislu škodljivih čezmejnih učinkov prelivanja uradno sporočenega ukrepa makrobonitetne politike. Za zagotovitev nemotenega in učinkovitega postopka se od članov zahteva, da ta pomembna vprašanja izpostavijo v angleščini. Člani morajo vse pomembne informacije, ki so potrebne za oceno primernosti teh vsebinskih vprašanj kot del ocene po odstavku 5, podati čim bolj natančno in jedrnato.

5. V 12 delovnih dneh ECB po dnevu prejema uradnega obvestila v skladu z odstavkom 3 ocenjevalna skupina pripravi oceno ukrepa makrobonitetne politike in osnutek mnenja ali priporočila o tem ukrepu v zvezi z njegovo primernostjo v skladu z zadevnimi zahtevami po direktivi in uredbi o kapitalskih zahtevah z makrobonitetnega vidika in z vidika finančne stabilnosti. Ocenjevalna skupina ustrezno upošteva primerna pomembna vprašanja, ki so bila izpostavljena v ESRB po odstavku 4.

6. Takoj, ko ocenjevalna skupina dokonča osnutek mnenja ali priporočila, ga sekretariat ESRB prek sistema Darwin po zaupnem postopku nemudoma predloži vsem članom splošnega odbora v preučitev po pisnem postopku. V štirih delovnih dneh ECB po dnevu predložitve lahko člani splošnega odbora dajo pripombe na osnutek mnenja ali priporočila, preden se sprejme odločitev splošnega odbora.

7. V dveh delovnih dneh ECB po dnevu izteka roka za pripombe članov splošnega odbora bo ocenjevalna skupina presodila, ali bi bilo treba osnutek mnenja oziroma priporočila v luči teh pripomb spremeniti, in prek sekretariata ESRB splošnemu odboru predložila dokončen osnutek mnenja oziroma priporočila.

8. Na podlagi ocene in osnutka, ki ju pripravi ocenjevalna skupina, splošni odbor sprejme odločitev o osnutku mnenja ali osnutku priporočila. Razen če se skliče seja splošnega odbora v skladu s Poslovnikom ESRB, se odločitev splošnega odbora sprejme po pisnem postopku, pri čemer imajo člani splošnega odbora na voljo najmanj pet delovnih dni ECB, da oddajo svoj glas. Odločitev splošnega odbora se sprejme najpozneje vsaj en delovni dan ECB pred iztekom enomesečnega obdobja, določenega v členu 133 direktive o kapitalskih zahtevah ali členu 458 uredbe o kapitalskih zahtevah.

9. ESRB objavi mnenje ali priporočilo ESRB v treh mesecih po odobritvi ali zavrnitvi ukrepa makrobonitetne politike v skladu z določbami direktive in uredbe o kapitalskih zahtevah, razen če organ, ki pošlje uradno obvestilo, izrecno zahteva ali če je po mnenju ESRB iz razlogov finančne stabilnosti potrebno, da se mnenje ali priporočilo ESRB ne objavi. Do izteka tega trimesečnega obdobja to mnenje ali priporočilo ni javno in je zaupno.

Člen 5

Ocenjevalna skupina

1. Ocenjevalna skupina se ustanovi kot stalna podstruktura v okviru svetovalnega tehničnega odbora. Ocenjevalna skupina pripravlja ocene ukrepov makrobonitetne politike in osnutke mnenj ali priporočil o teh ukrepih. Člani in opazovalci ocenjevane skupine morajo imeti dovolj izkušenj tako s tehničnega kot s političnega vidika.

2. Stalne člane ocenjevalne skupine sestavljajo dva predstavnika iz sekretariata ESRB, en predstavnik iz ECB, en predstavnik iz enotnega mehanizma nadzora (EMN) in devet predstavnikov, od katerih vsak predstavlja nacionalno centralno banko (NCB) države članice (v nadaljnjem besedilu: devet predstavnikov), kot je določeno v odstavku 8.

3. Stalne opazovalce ocenjevalne skupine sestavljajo dva predstavnika iz Evropske komisije in en predstavnik iz Evropskega bančnega organa.

4. Nestalne opazovalce ocenjevalne skupine sestavljajo dva predstavnika, od katerih je eden iz NCB in eden, kakor je primerno, iz pristojnega ali imenovanega nacionalnega organa države članice, ki je uradno sporočila ukrep makrobonitetne politike, in po en predstavnik iz vsake institucije, ki jo predstavlja član splošnega odbora ESRB, ki je izpostavil pomembna vprašanja v skladu s členom 4(4).

5. Kadar po členu 5(2) Uredbe (EU) št. 1024/2013 namesto nacionalnih organov ECB uradno sporoči ukrep makrobonitetne politike na nacionalni ravni, ECB predstavlja en nestalni opazovalec, vsako zadevno državo članico pa predstavljata dva nestalna opazovalca, imenovana v skladu z odstavkom 4.

6. Vloga nestalnih opazovalcev v ocenjevalni skupini je zagotoviti informacije in pojasnila stalnim članom v zvezi z uradno sporočenimi makrobonitetnimi ukrepi ali izpostavljenimi pomembnimi vprašanji.

7. Ocenjevalni skupini predseduje predstavnik sekretariata ESRB.

8. Na podlagi imenovanj s strani NCB držav članic splošni odbor imenuje v ocenjevalno skupino devet predstavnikov, od katerih vsak predstavlja NCB države članice. Za devet predstavnikov velja mehanizem rotacije. Najprej, za prvi mandat se štirje od devetih predstavnikov imenujejo za obdobje dveh let in pet od devetih predstavnikov za obdobje treh let, pri čemer ne morejo biti takoj ponovno imenovani. Mandat vsakega od devetih predstavnikov je nato omejen na dve leti in ne morejo biti takoj ponovno imenovani. Sestava devetih predstavnikov zagotavlja uravnoteženo predstavljanje NCB tako držav članic, ki sodelujejo v EMN, kot držav članic, ki ne sodelujejo v EMN.

9. V izogib nasprotju interesov pri ocenjevanju ukrepov makrobonitetne politike predstavnikom NCB ali predstavniku ECB začasno in brez zamenjave preneha status stalnega člana v vseh primerih, kadar organi zadevne države članice ali ECB uradno sporočijo ukrep makrobonitetne politike ali izpostavijo pomembna vprašanja v zvezi z ukrepom makrobonitetne politike, ki ga mora oceniti ocenjevalna skupina. Odstavka 4 in 5 se še naprej uporabljata.

10. Stalni člani ocenjevalne skupine pripravijo osnutke mnenj ali priporočil v skladu s členom 4(5), o katerih lahko splošni odbor glasuje. Ocenjevalna skupina si prizadeva, da se med njenimi stalnimi člani doseže soglasje. Kadar okoliščine to zahtevajo, lahko ocenjevalna skupina v svoji oceni, ki se predloži splošnemu odboru, navede večinsko in manjšinsko stališče.

Člen 6

Začetek veljavnosti

Ta sklep začne veljati 28. januarja 2014.

V Frankfurtu na Majni, 27. januarja 2014 Predsednik ESRB Mario DRAGHI

(1) UL L 176, 27.6.2013, str. 1.

(2) UL L 176, 27.6.2013, str. 338.

(3) UL L 331, 15.12.2010, str. 1.

(4) UL C 41, 14.2.2012, str. 1.

(5) UL C 170, 15.6.2013, str. 1.

(6) Uredba Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (UL L 287, 29.10.2013, str. 63).