Sporazum o tehničnih ovirah v trgovini

ČLANICE SE

ob upoštevanju Urugvajskega kroga mnogostranskih trgovinskih pogajanj;

z željo, da pospešujejo cilje GATT 1994;

ob spoznanju, da lahko mednarodni standardi in sistemi za presojo skladnosti pomembno prispevajo k izboljšanju učinkovitosti proizvodnje in olajšajo mednarodno trgovino;

z željo, da bi spodbudile razvoj teh mednarodnih standardov in sistemov za presojo skladnosti;

toda z željo zagotoviti, da tehnični predpisi in standardi, vključno z zahtevami v zvezi s pakiranjem, označevanjem in etiketiranjem ter postopki za presojo skladnosti s tehničnimi predpisi in standardi, ne bi povzročali nepotrebnih ovir v mednarodni trgovini;

ob spoznanju, da nobeni državi ne bi smeli preprečevati, da sprejema ukrepe, ki so potrebni za zagotavljanje kakovosti njihovega izvoza ali zaradi zaščite življenja in zdravja ljudi in živali ter rastlin, varstva okolja ali preprečevanja zlorab v praksi, na ustreznih ravneh, ki se ji zdijo primerne, vendar pod pogojem, da se ti ukrepi ne uporabljajo na način, ki bi pomenil samovoljno in neutemeljeno diskriminacijo med državami, v katerih prevladujejo enake razmere, ali kot prikrito omejevanje mednarodne trgovine, čeprav so v skladu z določbami tega sporazuma;

ob spoznanju, da nobeni državi ne bi smeli preprečevati, da sprejema ukrepe, ki so potrebni za zaščito njenih temeljnih varnostnih interesov;

ob priznanju prispevka mednarodne standardizacije k prenosu tehnologije iz razvitih držav v države v razvoju;

ob spoznanju, da se države v razvoju utegnejo srečati s posebnimi težavami pri oblikovanju in uporabi tehničnih predpisov in standardov ter postopkov za presojo skladnosti s tehničnimi predpisi in standardi in z željo, da se jim pri tem pomaga,

SPORAZUMEJO KOT SLEDI:

Člen 1

Splošne določbe

1.1 Splošni pojmi za standardizacijo in postopki za presojo skladnosti imajo običajno pomen, kot ga določajo definicije, sprejete v okviru sistema Združenih narodov in v mednarodnih organizacijah za standardizacijo, glede na njihovo naravo in v luči cilja in namena tega sporazuma.

1.2 Za namene tega sporazuma pa se uporablja pomen posameznih pojmov, ki je določen v Prilogi 1.

1.3 Določbe tega sporazuma veljajo za vse proizvode, vključno z industrijskimi in kmetijskimi proizvodi.

1.4 Za specifikacije nabav, ki jih pripravljajo vladni organi za potrebe svoje proizvodnje ali porabe, niso predmet določb tega sporazuma, pač pa se v ustreznem obsegu nanje nanaša Sporazum o vladnih nabavah.

1.5 Določbe tega sporazuma se ne nanašajo na sanitarne in fitosanitarne ukrepe, ki so določeni v Prilogi A k Sporazumu o uporabi sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov.

1.6 Vse, kar se v tem sporazumu nanaša na tehnične predpise, standarde in postopke za presojo skladnosti, velja tudi za vse njihove spremembe in za katere koli dopolnitve k pravilom ali k obsegu proizvodov, na katere se nanašajo, razen nepomembnih sprememb in dopolnitev.

TEHNIČNI PREDPISI IN STANDARDI

Člen 2

Tehnični predpisi, ki jih pripravljajo, sprejemajo in uporabljajo centralni vladni organi

V zvezi s svojimi centralnimi vladnimi organi:

2.1 Članice zagotavljajo, da na podlagi tehničnih predpisov s proizvodi, ki se uvažajo z ozemlja katere koli druge članice, ravnajo na enak način kot z enakimi domačimi proizvodi in z enakimi proizvodi, ki izvirajo iz katere koli druge države.

2.2 Članice zagotavljajo, da se tehnični predpisi ne pripravljajo, sprejemajo ali uporabljajo z namenom ali z učinkom nepotrebnega oviranja mednarodne trgovine. Zato smejo biti tehnični predpisi glede trgovine le toliko omejevalni, kot je to potrebno za izpolnitev legitimnih ciljev, pri čemer je treba upoštevati tveganja, ki bi nastala zaradi neizpolnitve le-teh. Taki legitimni cilji so med drugim: potrebe državne varnosti, preprečevanje zlorab, zaščita človekovega zdravja ali varnosti, zaščita življenja in zdravja živali ali rastlin ali okolja. Pri presoji takih tveganj je med drugim treba upoštevati te ustrezne elemente: razpoložljive znanstvene in tehnične informacije, ustrezno predelovalno tehnologijo ali predvidene končne uporabe proizvodov.

2.3 Tehnični predpisi se ne ohranjajo, če okoliščine ali cilji, zaradi katerih so bili le-ti sprejeti, ne obstajajo več, ali če za spremenjene okoliščine ali cilje zadoščajo trgovinsko manj omejevalni ukrepi.

2.4 Če so potrebni tehnični predpisi, obstajajo pa že ustrezni mednarodni standardi ali pa je njihova izdelava v zadnji fazi, jih članice uporabljajo v celoti ali delno kot podlago za svoje tehnične predpise, razen kadar taki mednarodni standardi ali njihovi posamezni deli članicam ne ustrezajo ali niso učinkoviti pri izpolnjevanju njihovih legitimnih ciljev, npr. zaradi osnovnih podnebnih ali geografskih razmer ali osnovnih tehnoloških problemov.

2.5 Članica, ki pripravlja, sprejema ali uporablja tehnični predpis, ki bi lahko bistveno vplival na trgovino drugih članic, na zahtevo druge članice obrazloži upravičenost tega tehničnega predpisa v skladu z določbami iz odstavkov 2 do 4. Kadar koli se neki tehnični predpis pripravlja, sprejema ali se uporablja za enega od legitimnih ciljev, ki so izrecno omenjeni v odstavku 2, in je v skladu z ustreznimi mednarodnimi standardi, se domneva, da ne ustvarja nepotrebnih ovir v mednarodni trgovini, razen če se ne ugotovi drugače.

2.6 Z namenom čim širše harmonizacije tehničnih predpisov članice v okviru svojih možnosti v polni meri sodelujejo pri oblikovanju mednarodnih standardov, ki jih pripravljajo ustrezni mednarodni organi za standardizacijo, za proizvode, za katere so sprejele ali bodo v kratkem sprejele tehnične predpise.

2.7 Članice pozitivno presojajo možnost sprejemanja tehničnih predpisov drugih članic kot enakovredne svojim, četudi se ti predpisi razlikujejo od njihovih lastnih, pod pogojem, da ti predpisi po njihovem mnenju ustrezno izpolnjujejo cilje njihovih lastnih predpisov.

2.8 Kadar koli ustreza, članice določijo tehnične predpise, ki temeljijo na zahtevah proizvoda, upoštevajoč njegovo funkcionalnost, ne pa obliko ali opisne značilnosti.

2.9 Če ni ustreznega mednarodnega standarda ali če tehnična vsebina predlaganega tehničnega predpisa ne ustreza tehnični vsebini ustreznih mednarodnih standardov, utegne pa tehnični predpis v večji meri vplivati na trgovino drugih članic, članice:

2.9.1 v ustrezni zgodnji fazi objavijo obvestilo v publikaciji, tako da se lahko zainteresirani v drugih članicah seznanijo, da nameravajo uvesti poseben tehničen predpis;

2.9.2 po sekretariatu obvestijo druge članice, kateri proizvodi so zajeti v predlaganem tehničnem predpisu, in na kratko opišejo cilje in razloge za ta predpis. Take notifikacije se pošljejo v ustrezni zgodnji fazi, tako da je še vedno možno predlagati spremembe in upoštevati pripombe;

2.9.3 na zahtevo dostavijo drugim članicam podrobno vsebino ali izvode predlaganega tehničnega predpisa in po možnosti označijo dele, kjer se le-ta bistveno razlikuje od ustreznih mednarodnih standardov;

2.9.4 brez diskriminacije omogočijo drugim članicam dovolj časa za njihove pisne pripombe, jih na zahtevo obravnavajo in te pisne pripombe ter rezultate obravnave upoštevajo.

2.10 Kadar pod pogoji določb v uvodu odstavka 9 pri članici nastanejo ali bi utegnili nastati nujni problemi na področju varnosti, zdravja, varstva okolja ali državne varnosti, lahko ta članica po potrebi opusti take postopke, ki so našteti v odstavku 9, vendar po sprejetju tehničnega predpisa:

2.10.1 po sekretariatu takoj obvesti druge članice o posebnem tehničnem predpisu in o proizvodih, ki jih ta vključuje, na kratko navede cilj in razloge tehničnega predpisa ter naravo nujnih problemov;

2.10.2 na zahtevo pošlje drugim članicam izvod tehničnega predpisa;

2.10.3 brez diskriminacije omogoči drugim članicam, da dajo pisne pripombe, jih na zahtevo obravnava in te pisne pri pombe ter rezultate obravnave upošteva.

2.11 Članice zagotavljajo, da se takoj objavijo sprejeti tehnični predpisi ali pa postanejo dostopni na tak način, da se z njimi seznanijo zainteresirani v drugih članicah.

2.12 Razen v nujnih primerih, omenjenih v odstavku 10, članice dopuščajo razumen časovni presledek med objavo tehničnih predpisov in njihovim začetkom veljavnosti, da bi imeli proizvajalci v članicah izvoznicah, zlasti pa v članicah državah v razvoju, dovolj časa, da prilagodijo svoje proizvode ali proizvodne metode zahtevam članice uvoznice.

Člen 3

Tehnični predpisi, ki jih pripravljajo, sprejemajo in uporabljajo lokalni vladni in nevladni organi

V zvezi z lokalnimi vladnimi in nevladnimi organi na njihovih ozemljih:

3.1 Članice z razumnimi ukrepi, ki so jim na voljo, zagotavljajo, da ti organi ravnajo v skladu z določbami člena 2, razen obveznosti sporočanja, ki je navedena v odstavkih 9.2 in 10.1 člena 2.

3.2 Članice zagotavljajo, da so tehnični predpisi lokalnih vlad, ki so neposredno pod centralno vlado v članicah, sporočeni v skladu z določbami odstavkov 9.2 in 10.1 člena 2, pri čemer pa se ne zahteva notifikacija za tehnične predpise, katerih tehnična vsebina je v glavnem enaka vsebini tehničnih predpisov, ki so jih že sporočili centralni vladni organi te članice.

3.3 Članice lahko zahtevajo, da preko centralne vlade vzpostavijo stik z drugimi članicami, vključno z notifikacijami, dajanjem informacij, pripombami in razpravami, ki so omenjene v odstavkih 9 in 10 člena 2.

3.4 Članice ne smejo sprejeti nobenih ukrepov, s katerimi bi zahtevale od lokalnih vladnih ali nevladnih organov ali pa bi jih spodbujale, da lahko na svojih območjih delujejo na način, ki bi bil v nasprotju z določbami člena 2.

3.5 Članice so po tem sporazumu v celoti odgovorne za spoštovanje vseh določb člena 2. Članice sprejmejo in izvajajo pozitivne ukrepe in mehanizme, ki prispevajo k temu, da določbe člena 2 poleg centralnih vladnih organov upoštevajo tudi drugi.

Člen 4

Priprava, sprejetje in uporaba standardov

4.1 Članice zagotavljajo, da njihovi centralni vladni organi za standardizacijo sprejmejo in spoštujejo Kodeks dobrih navad za pripravo, sprejetje in uporabo standardov iz Priloge 3 k temu sporazumu (v nadaljnjem besedilu Kodeks dobrih navad). S primernimi ukrepi, ki so jim na voljo, zagotavljajo, da tako lokalni vladni in nevladni organi za standardizacijo na svojem ozemlju kot tudi regionalni organi za standardizacijo, članice katerih so te države ali organi na njenem ozemlju, sprejmejo in spoštujejo Kodeks dobrih navad. Poleg tega članice ne bodo sprejemale ukrepov, s katerimi bi neposredno ali posredno zahtevale ali spodbujale take organe za standardizacijo, da ravnajo na način, ki ni v skladu s Kodeksom dobrih navad. Obveznosti članic glede usklajenosti organov za standardizacijo z določbami Kodeksa dobrih navad veljajo ne glede na to, ali je organ za standardizacijo sprejel ta kodeks ali ne.

4.2 Organe za standardizacijo, ki so sprejeli ta kodeks in ga upoštevajo, članice priznajo za organe, ki ravnajo v skladu z načeli tega sporazuma.

SKLADNOST S TEHNIČNIMI PREDPISI IN STANDARDI

Člen 5

Postopki za presojo skladnosti pri centralnih vladnih organih

5.1 Če se zahteva pozitivna potrditev skladnosti s tehničnimi predpisi ali standardi, članice zagotavljajo, da njihovi centralni vladni organi za proizvode, ki izvirajo z ozemlja drugih članic, uporabljajo te določbe:

5.1.1 postopki za presojo skladnosti se pripravljajo, sprejemajo in uporabljajo tako, da omogočajo dobaviteljem enakih proizvodov, ki izvirajo iz ozemlja drugih članic, dostop na trg pod pogoji, ki niso manj ugodni od tistih, ki veljajo v podobnih okoliščinah za dobavitelje enakih proizvodov domačega porekla ali porekla v kateri koli drugi državi; dostop vključuje pravico dobavitelja do presoje skladnosti v skladu s pravili postopka, ki – če ta postopek to predvideva – vključuje možnost, da dejavnosti v zvezi s presojo skladnosti potekajo v obratih, in možnost, da prejme ustrezen znak;

5.1.2 postopki za presojo skladnosti ne smejo biti pripravljeni, sprejeti ali uporabljeni z namenom, da bi povzročali nepotrebne ovire v mednarodni trgovini. To med drugim pomeni, da postopki za presojo skladnosti ne smejo biti strožji ali pa se uporabljati strožje kot je potrebno, da članica uvoznica pridobi ustrezno zaupanje, da so proizvodi v skladu z veljavnimi tehničnimi predpisi ali standardi, pri čemer je treba upoštevati tveganja, ki bi nastala zaradi neskladnosti.

5.2 Pri izvajanju določb iz odstavka 1 članice zagotavljajo:

5.2.1 da se postopki za presojo skladnosti izvajajo in končajo čim hitreje in po nič manj ugodnem vrstnem redu za proizvode, ki izhajajo z ozemlja drugih članic, kot za enake domače proizvode;

5.2.2 da se objavi običajno trajanje vsakega postopka za presojo skladnosti ali pa se pričakovani čas trajanja postopka sporoči na zahtevo predlagatelja; po prejemu vloge mora pristojni organ takoj pregledati, ali je dokumentacija popolna, in natančno in v celoti sporočiti vse pomanjkljivosti; pristojni organ mora čim prej, in to natančno in v celoti, predložiti rezultate presoje predlagatelju, tako da lahko po potrebi sprejme ustrezne ukrepe, da se pomanjkljivosti odpravijo; četudi je vloga pomanjkljiva, mora pristojni organ na zahtevo predlagatelja, če je to mogoče, začeti s postopkom; predlagatelj pa mora biti, če to zahteva, obveščen, v kateri fazi je postopek, ter o vzrokih za morebitno zamudo;

5.2.3 da so podatki, ki jih je treba dati, omejeni na podatke, potrebne za presojo skladnosti in določitev pristojbin;

5.2.4 da je treba tajnost podatkov o proizvodih, ki izvirajo z ozemelj drugih članic in so dani v zvezi s postopkom presoje skladnosti, spoštovati enako kot tajnost podatkov o domačih proizvodih ter tako, da so zaščiteni legitimni trgovinski interesi;

5.2.5 da so vse pristojbine za presojo skladnosti proizvodov, ki izhajajo z ozemlja drugih članic, enake pristojbinam, ki se zaračunavajo za presojo skladnosti enakih domačih proizvodov ali proizvodov, ki izvirajo iz katere koli druge države, pri čemer je treba upoštevati zveze, prevoz in druge stroške, ki nastanejo zaradi različne lokacije obratov predlagatelja in organa za presojo skladnosti;

5.2.6 da izbira kraja za izvajanje postopkov za presojo skladnosti in izbira vzorcev ne bi smeli povzročati nepotrebnih težav predlagateljem ali njihovim predstavnikom;

5.2.7 da se ob spremembi specifikacije proizvoda, potem ko je bila ugotovljena skladnost z veljavnimi tehničnimi predpisi ali standardi, v postopku za presojo skladnosti za spremenjeni proizvod samo presodi, ali je možno zaupati, da je proizvod še vedno v skladu z ustreznimi tehničnimi predpisi in zahtevami;

5.2.8 da obstaja postopek za obravnavo pritožb v zvezi z izvedbo postopka o presoji skladnosti in da se uvedejo ukrepi za odpravo pomanjkljivosti, če je pritožba utemeljena.

5.3 V odstavkih 1 in 2 nič ne preprečuje članicam, da ne bi izvajale razumne kontrole na kraju samem na njihovem ozemlju.

5.4 Če je potrebno zagotovilo, da so proizvodi v skladu s tehničnimi predpisi ali standardi in ko obstajajo ustrezne smernice ali priporočila, ki so jih izdali mednarodni organi za standardizacijo, ali pa so le-ta v sklepni fazi, članice zagotavljajo, da jih centralni vladni organi v celoti ali pa samo v ustreznih delih uporabljajo kot podlago za svoje postopke za presojo skladnosti, razen če so take smernice in priporočila ali njihovi deli neustrezni za te članice ob ustrezni obrazložitvi, med drugim iz razlogov, kot so: zahteve državne varnosti, preprečevanje zlorab, zaščita človekovega zdravja ali varnosti, zaščita življenja in zdravja živali ali rastlin ali okolja, osnovni podnebni ali drugi geografski dejavniki, osnovni tehnološki ali infrastrukturni problemi.

5.5 Z namenom, da bi v čim večjem obsegu harmonizirale postopke za presojo skladnosti, članice v okviru svojih možnosti v polni meri sodelujejo pri pripravi smernic in priporočil za te postopke pri ustreznih mednarodnih organih za standardizacijo.

5.6 Če ni ustrezne smernice ali priporočila, ki bi ga izdal mednarodni organ za standardizacijo, ali če tehnična vsebina predlaganega postopka za presojo skladnosti ni v skladu z ustreznimi smernicami in priporočili, ki so jih izdali mednarodni organi za standardizacijo, utegne pa tehnični predpis v večji meri vplivati na trgovino drugih članic, članice:

5.6.1 pravočasno objavijo v publikaciji sporočilo, da nameravajo uvesti posebni postopek za presojo skladnosti na tak način, da se zainteresirani v drugih članicah s tem seznanijo;

5.6.2 po Sekretariatu obvestijo druge članice, kateri proizvodi so zajeti v predlaganem postopku za presojo skladnosti in na kratko opiše cilje in razloge za to. Take notifikacije se pošljejo v ustrezni zgodnji fazi, tako da je še vedno možno predlagati spremembe in upoštevati pripombe;

5.6.3 na zahtevo dostavijo drugim članicam podrobno vsebino ali izvode predlaganega postopka in po možnosti označijo dele, kjer se le-ta bistveno razlikuje od ustreznih mednarodnih smernic in priporočil, ki so jih izdali mednarodni organi za standardizacijo;

5.6.4 brez diskriminacije omogočijo drugim članicam dovolj časa za njihove pisne pripombe, jih na zahtevo obravnavajo in upoštevajo te pisne pripombe ter rezultate obravnave.

5.7 Kadar v zvezi z določbami v uvodu odstavka 6 pri članici nastanejo ali utegnejo nastati nujni problemi pri varnosti, zdravju, varstvu okolja ali državni varnosti, lahko ta članica po potrebi opusti postopke iz odstavka 6, vendar po sprejetju postopka:

5.7.1 po Sekretariatu takoj obvesti druge članice o posebnem postopku in o proizvodih, ki jih ta zajema, na kratko navede cilj in razloge tega postopka ter naravo nujnih problemov;

5.7.2 na zahtevo pošlje drugim članicam izvod pravil o postopku;

5.7.3 brez diskriminacije omogoči drugim članicam, da dajo pisne pripombe, jih na zahtevo obravnava in upošteva te pisne pripombe ter rezultate obravnave.

5.8 Članice zagotavljajo, da se takoj objavijo sprejeti postopki za presojo skladnosti ali pa postanejo razpoložljivi na tak način, da se z njimi seznanijo zainteresirani predlagatelji v drugih članicah.

5.9 Razen v nujnih primerih, omenjenih v odstavku 7, članice dopuščajo primeren časovni presledek med objavo zahtev v zvezi s postopki za oceno skladnosti in njihovim začetkom veljavnosti, da bi imeli proizvajalci v članicah izvoznicah, zlasti pa v članicah državah v razvoju, dovolj časa, da prilagodijo svoje proizvode oziroma proizvodne metode zahtevam države uvoznice.

Člen 6

Priznanje presoje skladnosti pri centralnih vladnih organih

V zvezi s centralnimi vladnimi organi:

6.1 Članice po možnosti brez poseganja v določbe odstavkov 3 in 4 zagotavljajo, da se sprejmejo rezultati postopkov za presojo skladnosti v drugih članicah, in četudi se ti postopki razlikujejo od njihovih lastnih, pod pogojem, da ti postopki po njihovem mnenju zagotavljajo enako skladnost z veljavnimi tehničnimi predpisi ali standardi kot njihovi lastni postopki. Upoštevati je treba, da utegnejo biti potrebna predhodna posvetovanja, da bi se vzajemno ustrezno dogovorili, predvsem glede:

6.1.1 zadostne in trajne tehnične pristojnosti ustreznih organov za presojo skladnosti v članici izvoznici, tako da se je mogoče trajno zanesti na njihove rezultate pri presoji skladnosti; pri tem se potrjena skladnost z ustreznimi smernicami in priporočili, ki so jih izdali mednarodni organi za standardizacijo, kot npr. z akreditacijo, se upošteva kot dokaz zadostne tehnične usposobljenosti;

6.1.2 omejitev na sprejem tistih rezultatov presoje skladnosti, ki so jih izdali pristojni organi v članici izvoznici.

6.2 Članice zagotavljajo, da njihovi postopki za presojo skladnosti omogočajo izvajanje določbe odstavka 1, kolikor je možno.

6.3 Članice se spodbujajo, da na zahtevo drugih članic začnejo pogajanja za sklenitev sporazumov za medsebojno priznanje rezultatov postopkov presoje skladnosti v eni in drugi članici. Članice lahko zahtevajo, da ti sporazumi izpolnjujejo merila iz odstavka 1 in si skupaj prizadevajo za olajšanje trgovine s temi proizvodi.

6.4 Članice se spodbujajo, da dovolijo sodelovanje organov za presojo skladnosti, ki imajo sedež na ozemlju drugih članic, pri njihovih postopkih za presojo skladnosti pod pogoji, ki niso nič manj ugodni od pogojev, ki veljajo za organe s sedežem na njihovem ozemlju ali na ozemlju katere koli druge države.

Člen 7

Postopki za presojo skladnosti pri lokalnih vladnih organih

V zvezi z lokalnimi vladnimi organi na njihovih ozemljih:

7.1 Članice z razumnimi ukrepi, ki so jim na voljo, zagotavljajo, da ti organi ravnajo v skladu z določbami členov 5 in 6, razen obveznosti notifikacije, ki je navedena v odstavkih 6.2 in 7.1 člena 5.

7.2 Članice zagotavljajo, da so postopki za presojo skladnosti lokalnih vlad, ki so neposredno pod centralno vlado v članicah, sporočeni v skladu z določbami odstavkov 6.2 in 7.1 člena 5, pri čemer pa se ne zahtevajo notifikacije o postopkih za presojo skladnosti, katerih tehnična vsebina je v glavnem enaka vsebini postopkov, ki so jih že sporočili centralni vladni organi te članice.

7.3 Članice lahko zahtevajo, da po centralni vladi vzpostavijo stik z drugimi članicami, vključno z notifikacijami, dajanjem informacij, pripombami in razpravami, ki so omenjene v odstavkih 6 in 7 člena 5.

7.4 Članice ne sprejemajo takih ukrepov, s katerimi bi zahtevale od lokalnih vladnih organov, ali jih spodbujale, da na svojih ozemljih ravnajo na način, ki bi bil v nasprotju z določbami členov 5 in 6.

7.5 Članice so po tem sporazumu v celoti odgovorne za spoštovanje vseh določb členov 5 in 6. Članice sprejmejo in izvajajo pozitivne ukrepe in mehanizme, ki prispevajo k temu, da določbe členov 5 in 6 poleg centralnih vladnih organov upoštevajo tudi drugi.

Člen 8

Postopki za presojo skladnosti pri nevladnih organih

8.1 Članice z razumnimi ukrepi, ki so jim na voljo, zagotavljajo, da nevladni organi na njihovih ozemljih, ki izvajajo postopke za presojo skladnosti, ravnajo v skladu z določbami členov 5 in 6, razen obveznosti notifikacije o predlaganih postopkih za presojo skladnosti. Poleg tega članice ne sprejemajo ukrepov, s katerimi bi neposredno ali posredno zahtevale od organov ali jih spodbujale k temu, da ravnajo na način, ki bi bil v nasprotju z določbami iz členov 5 in 6.

8.2 Članice zagotavljajo, da njihovi centralni vladni organi upoštevajo postopke za presojo skladnosti, ki jih izvajajo nevladni organi, samo če bodo ti organi spoštovali določbe členov 5 in 6, z izjemo obveznosti notifikacije predlaganih postopkih za presojo skladnosti.

Člen 9

Mednarodni in regionalni sistemi

9.1 Ko je treba zagotavljati skladnost s tehničnim predpisom ali standardom, članice, kadar koli je to mogoče, oblikujejo in sprejemajo mednarodne sisteme za presojo skladnosti in pristopijo k takim sistemom ali pri njih sodelujejo.

9.2 Države članice z razumnimi ukrepi, ki so jim na voljo, zagotavljajo, da so mednarodni in regionalni sistemi za presojo skladnosti, katerih člani ali udeleženci so pristojni organi z njihovih ozemelj, usklajeni z določbami členov 5 in 6. Poleg tega članice ne sprejemajo ukrepov, s katerimi bi od takšnih sistemov posredno ali neposredno zahtevale ali jih spodbujale, da ravnajo na način, ki bi bil v nasprotju z določbami členov 5 in 6.

9.3 Članice zagotavljajo, da njihovi centralni vladni organi upoštevajo mednarodne ali regionalne sisteme za presojo skladnosti, če so ti sistemi v skladu z določbami iz členov 5 in 6.

INFORMACIJE IN POMOČ

Člen 10

Informacije o tehničnih predpisih, standardih in postopkih za presojo skladnosti

10.1 Vsaka članica zagotavlja, da obstaja informacijski center, ki je sposoben odgovarjati na vsa razumna vprašanja drugih članic in zainteresiranih z ozemlja drugih članic ter priskrbeti ustrezne dokumente:

10.1.1 v zvezi s katerimi koli tehničnimi predpisi, ki so jih na njenem ozemlju sprejeli ali predlagali centralni ali lokalni vladni organi, nevladni organi, ki so po zakonu pristojni za izvajanje tehničnih predpisov, ali regionalni organi za standardizacijo, katerih člani ali udeleženci so ti organi;

10.1.2 v zvezi s katerimi koli standardi, ki so jih na njenem ozemlju sprejeli ali predlagali centralni ali lokalni organi ali regionalni organi za standardizacijo, katerih člani ali udeleženci so ti organi;

10.1.3 v zvezi s katerimi koli postopki za presojo skladnosti ali predlaganimi postopki za presojo skladnosti, ki jih na njenem ozemlju uporabljajo centralni ali lokalni vladni organi ali nevladni organi, ki so po zakonu pristojni za izvajanje tehničnih predpisov, ali regionalni organi za standardizacijo, katerih člani ali udeleženci so ti organi;

10.1.4 v zvezi s članstvom ali sodelovanjem članice ali pristojnega centralnega ali lokalnega vladnega organa na njenem ozemlju v mednarodnih in regionalnih organih za standardizacijo in v sistemih za presojo skladnosti kakor tudi v dvostranskih in mnogostranskih dogovorih po tem sporazumu; priskrbeti mora tudi ustrezne informacije v zvezi z določbami teh sistemov in dogovorov;

10.1.5 v zvezi s krajem v katerem so na voljo obvestila objavljena v skladu s tem sporazumom, oziroma kjer je možno dobiti podatke o tem; in

10.1.6 v zvezi s sedežem centrov za obveščanje iz odstavka 3.

10.2 Če pa iz pravnih ali administrativnih razlogov članica ustanovi več informacijskih centrov, daje drugim članicam popolne in nedvoumne informacije o obsegu odgovornosti vsakega od teh centrov. Poleg tega članica zagotavlja, da so vsa vprašanja, naslovljena na nepravi center, takoj poslana pravemu centru za obveščanje.

10.3 Vsaka članica z razumnimi ukrepi, ki so ji na voljo, zagotavlja, da se ustanovi en ali več informacijskih centrov, ki lahko odgovarjajo na vsa ustrezna vprašanja drugih članic in zainteresiranih iz drugih članic ter priskrbijo ustrezne dokumente ali informacije o tem, kje jih je možno dobiti, in sicer:

10.3.1 v zvezi s katerimi koli standardi, ki so jih na njenem ozemlju sprejeli ali predlagali nevladni organi za standardizacijo ali regionalni organi za standardizacijo, katerih člani ali udeleženci so ti organi, in

10.3.2 v zvezi s katerimi koli postopki za presojo skladnosti ali predlaganimi postopki za presojo skladnosti, ki jih na njenem ozemlju uporabljajo nevladni ali regionalni organi, katerih člani ali udeleženci so ti organi;

10.3.3 v zvezi s članstvom ali sodelovanjem pristojnih nevladnih organov na njenem ozemlju v mednarodnih in regionalnih organih za standardizacijo in v sistemih za presojo skladnosti kakor tudi v dvostranskih in mnogostranskih dogovorih po tem sporazumu; priskrbi tudi ustrezne informacije v zvezi z določbami teh sistemov in dogovorov.

10.4 Članice z razumnimi ukrepi, ki so jim na voljo, zagotavljajo, da druge članice ali zainteresirani iz drugih članic, ki zahtevajo izvode dokumentov v skladu z določbami tega sporazuma, te izvode dobijo po isti ceni (če jih je treba plačati) kot državljani [1] te članice ali kake druge članice brez dejanskih stroškov dostave.

10.5 Na zahtevo drugih članic razvite države članice poskrbijo za prevod dokumentov, ki vsebujejo posebno notifikacijo, v angleškem, francoskem ali španskem jeziku, če pa bi bili ti dokumenti preobsežni, pa za prevod povzetkov teh dokumentov.

10.6 Ko Sekretariat prejme notifikacije, pošlje v skladu z določbami tega sporazuma izvode teh notifikacij vsem članicam in zainteresiranim mednarodnim organom za standardizacijo in presojo skladnosti ter opozori članice države v razvoju na vse notifikacije, ki se nanašajo na proizvode, ki so zanje posebnega pomena.

10.7 Kadar koli je članica dosegla sporazum s kako drugo državo ali državami o zadevah v zvezi s tehničnimi predpisi, standardi ali postopki za presojo skladnosti, ki bi lahko bistveno vplivali na trgovino, vsaj ena članica, ki je pristopila k sporazumu, po Sekretariatu sporoči drugim članicam proizvode, ki jih vključuje ta sporazum, skupaj s kratkim opisom sporazuma. Te članice se lahko na zahtevo posvetujejo z drugimi članicami zaradi sklenitve podobnih sporazumov ali zaradi ureditve njihovega sodelovanja v zvezi s tem sporazumom.

10.8 V tem sporazumu nič ni možno razlagati kot zahtevo:

10.8.1 da se besedila objavijo v jeziku, ki ni jezik članice;

10.8.2 da so podrobni podatki ali izvodi osnutkov, ki jih dajejo članice, v jeziku, ki ni jezik članice, razen kot je določeno v odstavku 5; ali

10.8.3 da članice pošiljajo informacije, katerih razširjanje bi bilo po njihovem mnenju v nasprotju s temeljnimi interesi njihove varnosti.

10.9 Notifikacije Sekretariatu so v angleškem, francoskem ali španskem jeziku.

10.10 Članice določijo samo en centralni vladni organ, ki je na državni ravni pristojen za izvajanje določb v zvezi s postopki notifikacije po tem sporazumu z izjemo notifikacij iz Priloge 3.

10.11 Če pa bi bila iz pravnih ali administrativnih razlogov pristojnost za postopke notifikacije porazdeljena med dva ali več centralnih vladnih organov, ta članica daje drugim članicam popolne in nedvoumne informacije o obsegu pristojnosti vsakega od teh organov.

Člen 11

Tehnična pomoč drugim članicam

11.1 Članice drugim članicam, zlasti pa članicam državam v razvoju, na zahtevo svetujejo glede priprave tehničnih predpisov.

11.2 Članice drugim članicam, zlasti pa članicam državam v razvoju, na zahtevo svetujejo in jim na podlagi medsebojno dogovorjenih pogojev dajejo tehnično pomoč v zvezi z ustanovitvijo državnih organov za standardizacijo in njihovim sodelovanjem v mednarodnih organih za standardizacijo ter spodbujajo svoje državne organe za standardizacijo, da enako ukrepajo.

11.3 Članice na zahtevo z razumnimi ukrepi, ki so jim na voljo, ustanovijo upravne organe na svojih ozemljih, ki svetujejo drugim članicam, zlasti članicam državam v razvoju, in jim na podlagi medsebojno dogovorjenih pogojev dajejo tehnično pomoč:

11.3.1 v zvezi z ustanovitvijo izvršnih organov ali organov za presojo skladnosti s tehničnimi predpisi, in

11.3.2 v zvezi z metodami, po katerih se njihovi tehnični predpisi lahko najučinkoviteje izvajajo.

11.4 Članice na zahtevo z razumnimi ukrepi, ki so jim na voljo, omogočijo svetovalno pomoč drugim članicam, zlasti članicam državam v razvoju, in jim na podlagi medsebojno dogovorjenih pogojev dajejo tehnično pomoč glede ustanovitve organov za presojo skladnosti s standardi, ki so bili sprejeti na ozemlju članice, ki zahteva to pomoč.

11.5 Članice na zahtevo svetujejo drugim članicam, zlasti članicam državam v razvoju, in jim na podlagi medsebojno dogovorjenih pogojev dajejo tehnično pomoč glede ukrepov, ki naj bi jih sprejeli njihovi proizvajalci, če želijo imeti dostop do sistemov za presojo skladnosti, ki jih vodijo vladni ali nevladni organi na ozemlju članice, ki je prejela to zahtevo.

11.6 Članice, ki so članice ali udeleženke mednarodnih ali regionalnih sistemov za presojo skladnosti, na zahtevo svetujejo drugim članicam, zlasti članicam državam v razvoju, in jim na podlagi medsebojno dogovorjenih pogojev dajejo tehnično pomoč glede ustanovitve zavodov in določitve pravne podlage, ki jim omogoča izpolnjevanje obveznosti v zvezi s članstvom ali sodelovanjem v teh sistemih.

11.7 Članice na zahtevo spodbujajo organe na svojem ozemlju, ki so člani mednarodnih ali regionalnih sistemov za presojo skladnosti ali pa sodelujejo pri teh sistemih, da svetujejo drugim članicam, zlasti pa članicam državam v razvoju, in upoštevajo njihove prošnje za tehnično pomoč pri ustanovitvi zavodov, ki bi omogočili ustreznim organom na njihovem ozemlju, da izpolnjujejo obveznosti v zvezi s članstvom ali sodelovanjem.

11.8 Pri svetovanju in tehnični pomoči drugim članicam v skladu z odstavki od 1 do 7 članice dajejo prednost potrebam najmanj razvitih držav članic.

Člen 12

Posebna in pristranska obravnava članic držav v razvoju

12.1 Članice zagotavljajo pristransko in ugodnejšo obravnavo članic držav v razvoju, in sicer na podlagi naslednjih določb in ustreznih določb drugih členov tega sporazuma.

12.2 Pri izvajanju tega sporazuma članice posvetijo posebno pozornost tistim njegovim določbam, ki se nanašajo na pravice in obveznosti članic držav v razvoju, in upoštevajo posebne razvojne, finančne in trgovinske potrebe držav članic v razvoju, tako na državni ravni kot pri delovanju zavodov v skladu s tem sporazumom.

12.3 Članice pri pripravi in izvajanju tehničnih predpisov, standardov in postopkov za presojo skladnosti upoštevajo posebne razvojne, finančne in trgovinske potrebe članic držav v razvoju, da bi zagotovile, da ti tehnični predpisi, standardi in postopki za presojo skladnosti po nepotrebnem ne ovirajo izvoza iz članic držav v razvoju.

12.4 Članice priznavajo, da članice države v razvoju kljub obstoječim mednarodnim standardom, smernicam ali priporočilom v svojih posebnih tehnoloških in družbenoekonomskih razmerah sprejemajo določene tehnične predpise, standarde ali postopke za presojo skladnosti, s katerimi želijo zavarovati domačo tehnologijo ter proizvodne metode in postopke, ki ustrezajo njihovim razvojnim potrebam. Zato se članice zavedajo, da od članic držav v razvoju ni mogoče pričakovati, da kot podlago za svoje tehnične predpise ali standarde, vključno z metodami preskušanja, uporabljajo mednarodne standarde, ki ne ustrezajo njihovim razvojnim, finančnim in trgovinskim potrebam.

12.5 Članice z razumnimi ukrepi, ki so jim na voljo, zagotavljajo, da so mednarodni organi za standardizacijo in mednarodni sistemi za presojo skladnosti organizirani in da delujejo na tak način, da olajšajo dejavno in reprezentativno sodelovanje pristojnih organov vseh članic ob upoštevanju posebnih problemov držav članic v razvoju.

12.6 Članice z razumnimi ukrepi, ki so jim na voljo, zagotavljajo, da mednarodni organi za standardizacijo na zahtevo članic držav v razvoju proučijo možnost in, če je mogoče, pripravijo mednarodne standarde za proizvode, ki so posebnega pomena za članice države v razvoju.

12.7 Članice v skladu z določbami člena 11 dajejo državam članicam v razvoju tehnično pomoč in s tem zagotavljajo, da priprava in uporaba tehničnih predpisov, standardov in postopkov za presojo skladnosti po nepotrebnem ne ovirajo razširitve in razdelitve izvoza članic držav v razvoju. Pri določanju pogojev za tehnično pomoč je treba upoštevati stopnjo razvoja članice prosilke, zlasti najmanj razvitih držav članic.

12.8 Priznava se, da utegnejo imeti članice države v razvoju posebne probleme, vključno z institucionalnimi in infrastrukturnimi problemi, pri pripravi in uporabi tehničnih predpisov, standardov in postopkov za presojo skladnosti. Nadalje se priznava, da utegnejo posebne razvojne in trgovinske potrebe članic držav v razvoju ter stopnja njihove tehnološke razvitosti zmanjšati njihovo sposobnost, da v celoti izpolnjujejo svoje obveznosti po tem sporazumu. Zato članice v polni meri to upoštevajo. Da bi torej zagotovili, da članice države v razvoju upoštevajo ta sporazum, ima Odbor za tehnične ovire v trgovini, določen v členu 13 (v nadaljnjem besedilu Odbor), možnost, da na zahtevo odobri določene časovno omejene celotne ali delne oprostitve obveznosti po tem sporazumu. Pri obravnavi takih zahtev Odbor upošteva posebne probleme pri pripravi in uporabi tehničnih predpisov, standardov in postopkov za presojo skladnosti ter posebne razvojne in trgovinske potrebe članice države v razvoju kakor tudi stopnjo njene tehnološke razvitosti, ki ji morda preprečuje, da v celoti izpolnjuje obveznosti po tem sporazumu. Odbor zlasti upošteva posebne probleme najmanj razvitih držav članic.

12.9 Med posvetovanji razvite države članice upoštevajo posebne težave, ki jih imajo članice države v razvoju pri pripravi in izvajanju standardov in tehničnih predpisov ter postopkov za presojo skladnosti, in z željo pomagati državam članicam v razvoju pri njihovih tovrstnih prizadevanjih, upoštevajo posebne potrebe teh držav v razvoju po financiranju, trgovini in razvoju.

12.10 Odbor občasno pregleda to posebno in pristransko obravnavo, določeno v tem sporazumu in odobreno državam članicam v razvoju na državni in mednarodni ravni.

ORGANI, POSVETOVANJA IN REŠEVANJE SPOROV

Člen 13

Odbor za tehnične ovire v trgovini

13.1 Ustanovi se Odbor za tehnične ovire v trgovini, ki ga sestavljajo predstavniki vsake članice. Odbor izvoli svojega predsednika, sestaja pa se po potrebi, vendar pa najmanj enkrat letno, s čimer omogoča članicam, da se posvetujejo o vseh zadevah v zvezi z izvajanjem tega sporazuma ali z uresničevanjem njegovih ciljev in opravlja vse naloge, za katere je pooblaščen po tem sporazumu ali s strani članic.

13.2 Odbor ustanovi delovne skupine ali po potrebi druge organe, ki opravljajo naloge, za katere jih bo pooblastil Odbor v skladu z ustreznimi določbami tega sporazuma.

13.3 Razume se, da se je treba izogibati nepotrebnemu podvajanju dela, ki izhaja iz tega sporazuma, in tistega, ki ga opravljajo vlade v drugih tehničnih organih. Odbor obravnava to vprašanje in poskuša čim bolj omejiti podvajanje.

Člen 14

Posvetovanja in reševanje sporov

14.1 Posvetovanja in reševanje sporov, ki se nanašajo na kakršno koli zadevo v zvezi z izvajanjem tega sporazuma, potekajo pod pokroviteljstvom Organa za reševanje sporov, in sicer ob smiselni uporabi določb členov XXII in XXIII GATT 1994, kot jih razlaga in uporablja Dogovor o reševanju sporov.

14.2 Na zahtevo ene od strani v sporu ali na svojo pobudo lahko ugotovitveni svet oblikuje skupino tehničnih izvedencev za pomoč pri tistih tehničnih vprašanjih, ki zahtevajo da jih natančno obravnavajo strokovnjaki.

14.3 Skupine tehničnih izvedencev delujejo na podlagi postopkov iz Priloge 2.

14.4 Članica uporablja zgoraj navedene določbe o reševanju sporov, če druga članica ni dosegla zadovoljivih rezultatov po členih 3, 4, 7, 8 in 9 in so s tem močno ogroženi njeni trgovinski interesi. V tem pogledu so rezultati enaki tistim, kot da bi bila članica določeni organ.

KONČNE DOLOČBE

Člen 15

Končne določbe

Pridržki

15.1 Glede določb tega sporazuma ni možno dati pridržka brez soglasja drugih članic.

Pregled

15.2 Vsaka članica neposredno po začetku veljavnosti Sporazuma o WTO obvesti Odbor o obstoječih ali na novo sprejetih ukrepih, s katerimi zagotavlja izvajanje in uporabo tega sporazuma. Pav tako obvesti Odbor o vseh poznejših spremembah teh ukrepov.

15.3 Odbor enkrat letno pregleda izvajanje in uporabo tega sporazuma glede na njegove cilje.

15.4 Ne pozneje kot na koncu tretjega leta od začetka veljavnosti Sporazuma o WTO in potem na koncu vsakega nadaljnjega triletnega obdobja Odbor pregleda uporabo in izvajanje tega sporazuma, vključno z določbami o preglednosti, z namenom prilagajanja pravic in obveznosti tega sporazuma in po potrebi zagotovi vzajemne ekonomske prednosti in ravnotežje pravic in obveznosti brez poseganja v določbe člena 12. Odbor med drugim na podlagi izkušenj, pridobljenih pri izvajanju tega sporazuma, predlaga Svetu za trgovino z blagom amandmaje k temu sporazumu.

Priloge

15.5 Priloge so sestavni del tega sporazuma.

[1] V primeru ločenega carinskega ozemlja članice WTO so "državljani" vse fizične ali pravne osebe, ki imajo prebivališče ali dejansko delujočo proizvodnjo ali trgovsko podjetje na tem carinskem ozemlju

--------------------------------------------------

PRILOGA 1

POJMI IN DEFINICIJE V TEM SPORAZUMU

Pojmi, ki so predstavljeni v šesti izdaji Navodil 2 ISO/IEC:1991, Splošni pojmi in definicije za standardizacijo in sorodne dejavnosti, imajo v tem sporazumu enak pomen kot v omenjenih navodilih, pri čemer je treba upoštevati, da so storitve izključene iz tega sporazuma. Toda za namene tega sporazuma se uporabljajo te definicije:

1. Tehnični predpis

Dokument, ki določa značilnosti proizvoda ali povezanega postopka in načina proizvodnje, vključno z veljavnimi administrativnimi določbami, ki jih je treba obvezno upoštevati. Lahko vključuje ali izključno obravnava tudi izrazoslovje, simbole, pakirane, označevanje ali etiketiranje, ki se nanašajo na proizvod, postopek ali način proizvodnje.

Pojasnilo

Definicija v Navodilih 2 ISO/IEC ni samostojna, pač pa temelji na tako imenovanem sistemu "zidanja".

2. Standardi

Dokument, ki ga je odobril pristojni organ, v katerem so za splošno in večkratno uporabo določena pravila, smernice ali značilnosti proizvodov ali posameznih postopkov ali načinov proizvodnje, ki jih ni treba nujno spoštovati. Vključuje ali izključno obravnava tudi izrazoslovje, simbole, pakiranje, označevanje ali etiketiranje, ki se nanašajo na proizvod, postopek ali način proizvodnje.

Pojasnilo

Pojmi, določeni v Navodilih 2 ISO/IEC se nanašajo na proizvode, postopke in storitve. Ta sporazum obravnava samo tehnične predpise, standarde in postopke za presojo skladnosti v zvezi s proizvodi ali postopki in načini proizvodnje. Standardi, določeni v Navodilih 2 ISO/IEC, so lahko obvezni ali neobvezni. V tem sporazumu so standardi določeni kot neobvezni, tehnični predpisi pa kot obvezni dokumenti. Standardi, ki jih je pripravila mednarodna skupnost za standardizacijo, temeljijo na konsenzu. Ta sporazum vključuje tudi dokumente, ki ne temeljijo na konsenzu.

3. Postopki za presojo skladnosti

Vsak postopek, ki se posredno ali neposredno uporablja za ugotovitev, ali so izpolnjene ustrezne zahteve iz tehničnih predpisov in standardov.

Pojasnilo

Postopki za presojo skladnosti med drugim vključujejo postopke vzorčenja, testiranja in kontrole, ovrednotenje, potrjevanje in potrdilo o skladnosti, registracijo, akreditacijo in odobritev ter ustrezne kombinacije.

4. Mednarodni organ ali sistem

Organ ali sistem, v katerega se lahko včlanijo ustrezni organi vsaj vseh članic.

5. Regionalni organ ali sistem

Organ ali sistem, v katerega se lahko včlanijo ustrezni organi le nekaterih članic.

6. Centralni vladni organ

Centralna vlada, njena ministrstva in oddelki ali kateri koli organ, ki je pod nadzorom centralne vlade v zvezi z določeno dejavnostjo.

Pojasnilo

Tudi za Evropske skupnosti veljajo določbe, ki se nanašajo na centralne vladne organe. Vendar pa se v okviru Evropskih skupnosti lahko ustanovijo regionalni organi ali sistemi za presojo skladnosti in veljajo določbe tega sporazuma za regionalne organe ali sisteme za presojo skladnosti.

7. Lokalni vladni organ

Vlada, z izjemo centralne (npr. države, province, dežele, kantoni, občine itd.), njena ministrstva ali oddelki ali kateri koli organi, ki so pod nadzorom vlade v zvezi z določeno dejavnostjo.

8. Nevladni organ

Organ, ki ni centralni vladni organ ali lokalni vladni organ, vključno z nevladnim organom, ki je po zakonu pristojen izvajati tehnične predpise.

--------------------------------------------------

PRILOGA 2

SKUPINE TEHNIČNIH IZVEDENCEV

Za skupine tehničnih izvedencev, ustanovljene v skladu z določbami člena 14., veljajo ti postopki:

1. Skupine tehničnih izvedencev so podrejene ugotovitvenemu svetu. O njihovih pogojih in podrobnostih delovnih postopkov odloča organ, ki mu odgovarjajo.

2. Sodelovanje v skupini tehničnih izvedencev je omejeno na osebe, ki imajo določeno strokovno veljavo in izkušnje na določenem področju.

3. Državljani strani v sporu ne smejo biti člani skupine tehničnih izvedencev brez soglasja strani v sporu, razen v izjemnih primerih, ko ugotovitveni svet meni, da drugače ni mogoče izpolniti potrebe po posebnem izvedenskem mnenju. Vladni uslužbenci strani v sporu ne smejo biti člani skupin tehničnih izvedencev. Člani skupin tehničnih izvedencev sodelujejo v lastnem imenu, ne pa kot vladni predstavniki ali kot predstavniki kake organizacije. Zato jim vlade ali organizacije ne smejo dajati navodil v zvezi z zadevami, ki jih obravnava ta skupina.

4. Skupine tehničnih izvedencev se lahko posvetujejo ter dobijo informacije in tehnični nasvet iz katerih koli virov, ki se jim zdijo primerni. Preden skupina tehničnih izvedencev poišče te informacije ali nasvet iz vira, ki je pod pravno pristojnostjo članice, o tem obvesti vlado te članice. Vsaka članica mora nemudoma in v celoti odgovoriti na kakršen koli zahtevek skupine tehničnih izvedencev za informacije, ki se tej skupini zdijo potrebne in primerne.

5. Strani v sporu imajo dostop do vseh ustreznih informacij, ki jih dobi skupina tehničnih izvedencev, razen če te informacije niso zaupne. Zaupnih informacij, ki jih dobi skupina tehničnih izvedencev, ni dovoljeno objaviti brez uradnega dovoljenja vlade, organizacije ali osebe, ki jih je dala. Če se od skupine tehničnih izvedencev zahtevajo te informacije, ta pa nima dovoljenja za njihovo objavo, predloži vlada, organizacija ali oseba, ki informacije daje, povzetek informacij, ki ni zaupen.

6. Skupina tehničnih izvedencev predloži prizadetim članicam osnutek poročila in jih prosi za pripombe, ki jih po potrebi upošteva v sklepnem poročilu. Ko skupina predloži ugotovitvenemu svetu sklepno poročilo, ga pošlje tudi prizadetim članicam.

--------------------------------------------------

PRILOGA 3

KODEKS DOBRIH NAVAD ZA PRIPRAVO, SPREJEM IN UPORABO STANDARDOV

Splošne določbe

A. Za namen tega kodeksa se uporabljajo definicije iz Priloge 1 k temu sporazumu.

B. Ta kodeks lahko sprejme kateri koli organ za standardizacijo na ozemlju članice WTO, ne glede na to ali je to centralni vladni organ, lokalni vladni organ ali nevladni organ ali pa kateri koli vladni regionalni organ za standardizacijo, katerega eden ali več članov so članice WTO in kateri koli nevladni regionalni organ za standardizacijo, katerega eden ali več članov je na ozemlju članice WTO (ki se v tem kodeksu skupaj imenujejo organi za standardizacijo, posamezno pa organ za standardizacijo).

C. Organi za standardizacijo, ki so sprejeli ta kodeks ali odstopili od njega, o tem obvestijo Informacijski center ISO/IEC v Ženevi. V notifikaciji je treba navesti ime in naslov organa in obseg njegovih tekočih in pričakovanih dejavnosti na področju standardizacije. Notifikacija se lahko pošlje Informacijskemu centru ISO/IEC, po nacionalnem članu ISO/IEC ali pa, kar je najbolj zaželeno, po pristojnem nacionalnem članu ali mednarodni podružnici združenja ISONET.

Bistvene določbe

D. Glede standardov organ za standardizacijo ravna s proizvodi, ki izvirajo z ozemlja katere koli druge članice WTO, enako kot z enakimi domačimi proizvodi in z enakimi proizvodi, ki izvirajo iz katere koli druge države.

E. Organ za standardizacijo zagotavlja, da se standardi ne pripravljajo, sprejemajo ali uporabljajo zato, da bi po nepotrebnem ovirali mednarodno trgovino.

F. Če že obstajajo mednarodni standardi ali pa je njihova priprava v sklepni fazi, jih organ za standardizacijo uporablja v celoti ali deloma kot podlago za standarde, ki jih sam pripravlja, razen v tistih delih, ki so neučinkoviti ali neprimerni, na primer zaradi nezadostne ravni zaščite ali osnovnih podnebnih ali geografskih dejavnikov ali osnovnih tehnoloških problemov.

G. Da bi bili standardi harmonizirani na čim širši podlagi, organ za standardizacijo na ustrezen način v polni meri, vendar v okviru svojih možnosti, sodeluje s pristojnimi mednarodnimi organi za standardizacijo pri pripravi mednarodnih standardov na področjih, na katerih je že sprejel standarde ali pa jih bo v kratkem sprejel. Če je to možno, organi za standardizacijo na ozemlju članice sodelujejo v posamezni dejavnosti v okviru mednarodne standardizacije po delegaciji, ki zastopa vse organe standardizacije na ozemlju, ki so sprejeli ali bodo sprejeli standarde na področju, na katero se nanaša določena dejavnost mednarodne standardizacije.

H. Organ za standardizacijo na ozemlju članice se po svojih najboljših močeh izogiba podvajanju ali prekrivanju z delom drugih organov za standardizacijo na nacionalnem ozemlju ali z delom pristojnih mednarodnih ali regionalnih organov za standardizacijo. Prav tako si bo po najboljših močeh prizadeval doseči nacionalni konsenz glede standardov, ki jih pripravlja. Podobno si regionalni organi za standardizacijo prizadevajo, da se izognejo podvajanju ali prekrivanju z delom pristojnih mednarodnih organov za standardizacijo.

I. Organ za standardizacijo, če je to možno, določi standarde, ki temeljijo na značilnostih proizvoda, ob upoštevanju njegove funkcionalnosti, ne pa oblike ali opisnih značilnosti.

J. Organ za standardizacijo vsaj enkrat vsakih šest mesecev objavi delovni program, v katerem navede svoje ime in naslov, standarde, ki jih trenutno pripravlja, in standarde, ki jih je sprejel v prejšnjem obdobju. Standard je v pripravi od takrat, ko je sprejeta odločitev za pripravo standarda, do trenutka, ko je sprejet. Naslovi posameznih osnutkov standardov so na zahtevo na voljo v angleškem, francoskem ali španskem jeziku. Obvestilo o delovnem programu je objavljeno v nacionalni oz. v regionalni publikaciji o dejavnostih standardizacije.

V delovnem programu je v skladu s pravili združenja ISONET za vsak standard navedena razvrstitev tega predmeta, v kateri fazi je priprava standarda in vsi mednarodni standardi, ki so bili uporabljeni kot podlaga. Organ za standardizacijo obvesti Informacijski center ISO/IEC v Ženevi o svojem delovnem programu najpozneje do objave tega delovnega programa.

Notifikacija vsebuje ime in naslov organa za standardizacijo, ime in izdajo publikacije, v kateri je objavljen delovni program, obdobje, na katero se nanaša delovni program, njeno morebitno ceno in kako ter kje jo je mogoče dobiti. Notifikacija se lahko pošlje neposredno Informacijskemu centru ISO/IEC ali pa, kar je še bolj zaželeno, po pristojnem nacionalnem članu oz. mednarodni podružnici združenja ISONET.

K. Nacionalni član ISO/IEC si po svojih najboljših močeh prizadeva, da postane član združenja ISONET ali da imenuje drugi organ za člana ter da pridobi najvišjo možno obliko članstva v združenju ISONET. Drugi organi za standardizacijo si po svojih najboljših močeh prizadevajo, da se sami pridružijo članu združenja ISONET.

L. Organ za standardizacijo pred sprejetjem standarda odobri zainteresiranim na ozemlju članice WTO najmanj 60-dnevni rok za predložitev pripomb k osnutku standarda. Vendar pa se ta rok lahko skrajša, če bi nastali ali bi utegnili nastati resni problemi v zvezi z varnostjo, zdravjem ali okoljem. Organ za standardizacijo mora najkasneje na začetku roka za pripombe objaviti obvestilo o roku za pripombe v publikaciji, ki je navedena v odstavku J. Taka notifikacija po možnosti navede, ali se osnutek sporazuma razlikuje od ustreznih mednarodnih standardov.

M. Na zahtevo katerega koli zainteresiranega z ozemlja članice WTO organ za standardizacijo nemudoma dostavi ali poskrbi za dostavo izvoda osnutka standarda, ki je bil poslan v pripombe. Katere koli pristojbine, ki se zaračunavajo za to storitev, so enake za domače in tuje stranke, razen dejanskih stroškov dostave.

N. Organ za standardizacijo pri nadaljnji obravnavi standarda upošteva pripombe, ki so prispele v roku za predložitev pripomb. Na pripombe, poslane po organih za standardizacijo, ki so sprejeli ta kodeks, je treba na zahtevo čim prej odgovoriti. V odgovoru se navede, zakaj je potrebno odstopanje od ustreznih mednarodnih standardov.

O. Potem ko je standard sprejet, ga je treba takoj objaviti.

P. Organ za standardizacijo na zahtevo katerega koli zainteresiranega na ozemlju članice WTO nemudoma dostavi ali poskrbi za dostavo izvoda svojega najnovejšega delovnega programa ali standarda, ki ga je pripravil. Katere koli pristojbine, ki se zaračunavajo za to storitev, so enake tako za domače kot za tuje stranke, razen dejanskih stroškov dostave.

Q. Organ za standardizacijo upošteva in da ustrezno priložnost za posvetovanja glede ugovorov v zvezi z izvajanjem tega kodeksa, ki jih dajo organi za standardizacijo, ki so sprejeli Kodeks dobrih navad. Nepristransko si prizadeva rešiti morebitne pritožbe.

--------------------------------------------------