3.

Dne 23. julija 2014 je bila sprejeta Uredba (EU) št. 912/2014 Evropskega parlamenta in Sveta ( 1 ) o vzpostavitvi okvira za upravljanje finančnih odgovornosti, povezanih s sodišči za reševanje sporov med vlagatelji in državo, ustanovljenimi z mednarodnimi sporazumi, katerih pogodbenica je Evropska unija (v nadaljnjem besedilu: Uredba (EU) št. 912/2014) ( 2 ) . Uporablja se za postopke reševanja sporov med vlagatelji in državo, ki jih sproži tožeča stranka iz tretje države na podlagi Pogodbe o energetski listini. V navedeni uredbi je med drugim določeno: A. V skladu s členom 4(1) Uredbe (EU) št. 912/2014 v primeru sporov, ki zadevajo obravnavo, ki jo zagotovijo institucije, organi, uradi ali agencije Evropske unije, Unija deluje kot tožena stranka. B. V primeru sporov, ki zadevajo obravnavo, ki jo v celoti in delno zagotovi država članica, je v členu 8 Uredbe (EU) št. 912/2014 določeno: ‚1. Kadar Komisija prejme obvestilo, s katerim tožeča stranka izrazi namero o začetku arbitražnih postopkov v skladu s sporazumom, o tem nemudoma uradno obvesti zadevno državo članico. Ko tožeča stranka izrazi namero o začetku arbitražnih postopkov zoper Unijo ali državo članico, Komisija Evropski parlament in Svet v 15 delovnih dneh od prejema obvestila obvesti o imenu tožeče stranke, določbah sporazuma, ki naj bi bile kršene, zadevnem gospodarskem sektorju, obravnavi, ki naj bi kršila sporazum, in znesku zahtevane odškodnine. 2. Kadar država članica prejme obvestilo, s katerim tožeča stranka izrazi namero o začetku arbitražnih postopkov, o tem nemudoma uradno obvesti Komisijo.‘ Poleg tega člen 9 Uredbe (EU) št. 912/2014 določa: ‚1. Zadevna država članica deluje kot tožena stranka, razen v naslednjih primerih: (a) Komisija po posvetovanjih v skladu s členom 6 v 45 dneh od prejema obvestila ali uradnega obvestila iz člena 8 sprejme odločitev v skladu z odstavkoma 2 ali 3 tega člena ali (b) država članica po posvetovanjih v skladu s členom 6 Komisiji v 45 dneh od prejema obvestila ali uradnega obvestila iz člena 8 pisno potrdi, da ne namerava delovati kot tožena stranka. V katerem koli od primerov iz točk (a) ali (b) Unija deluje kot tožena stranka. 2. Komisija lahko z izvedbenimi akti na podlagi celovite in uravnotežene analize dejanskega stanja ter pravne razlage, ki ju posreduje državam članicam, v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 22(2) odloči, da Unija deluje kot tožena stranka, kadar nastopi ena ali več naslednjih okoliščin: (a) Unija prevzame celoto ali vsaj del morebitne finančne odgovornosti, ki izhaja iz spora v skladu z merili iz člena 3, ali (b) spor se nanaša tudi na obravnavo, ki jo zagotovijo institucije, organi ali agencije Unije. 3. Komisija lahko z izvedbenimi akti na podlagi celovite in uravnotežene analize dejanskega stanja ter pravne razlage, ki ju posreduje državam članicam, v skladu s postopkom pregleda iz člena 22(3) odloči, da Unija deluje kot tožena stranka, kadar se podobna obravnava izpodbija v povezani tožbi zoper Unijo v okviru STO, kadar je bilo ustanovljeno razsodišče in se tožba nanaša na isto posebno pravno vprašanje ter kadar je treba zagotoviti dosledno utemeljitev v zadevi v okviru STO. […] 5. Komisija in zadevna država članica nemudoma po prejemu obvestila ali uradnega obvestila iz člena 8 začneta posvetovanja v skladu s členom 6 o vodenju zadeve v skladu s tem členom. Komisija in zadevna država članica zagotovita, da se spoštujejo vsi roki iz sporazuma.‘ C. Potem ko Evropska unija določi, kdo bo deloval kot tožena stranka v sporu, v skladu z navedenimi določbami Uredbe (EU) št. 912/2014, tožečo stranko obvesti v 60 dneh od datuma, ko je ta predložila obvestilo o nameri za začetek postopka reševanja spora. To ne posega v delitev pristojnosti med Evropsko unijo in državami članicami v zvezi z naložbami.