Resolucija [1]

o dostopu do zdravstvenega varstva in zdravil, s posebnim poudarkom na zapostavljenih boleznih

Skupna parlamentarna skupščina,

- na zasedanju v Kigaliju (Ruanda) od 19. do 22. novembra 2007,

- ob upoštevanju člena 17(1) Poslovnika,

- ob upoštevanju členov 177 do 181a Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

- ob upoštevanju skupnih ciljev Evropske unije (EU), kot so opredeljeni v Evropskem soglasju o razvoju [2],

- ob upoštevanju sporazuma o partnerstvu med članicami Skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi, podpisan v Cotonouju dne 23. junija 2000 (sporazum iz Cotonouja) [3] in spremenjen v Luxembourgu 25. junija 2005 [4],

- ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom Pospeševanje napredka v smeri uresničevanja razvojnih ciljev novega tisočletja – Prispevek Evropske unije (KOM(2005)0132) [5],

- ob upoštevanju vse večje vloge javno-zasebnih partnerstev pri oskrbi s svetovnimi javnimi dobrinami, kot je določena v sporočilu Komisije z naslovom Zdravje in zmanjševanje revščine v državah v razvoju [6],

- ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom Strategija EU za ukrepe v zvezi s krizo na področju človeških virov v zdravstvenem sektorju v državah v razvoju [7],

- ob upoštevanju Svetovnega poročila o zdravju iz leta 2006 Svetovne zdravstvene organizacije "Skupna prizadevanja za zdravje" [8],

- ob upoštevanju resolucije devetinpetdesete Generalne skupščine Svetovne zdravstvene organizacije o javnem zdravju, inovacijah, temeljnih raziskavah na področju zdravja in intelektualni lastnini: globalna strategija in akcijski načrt [9] z dne 27. maja 2006,

- ob upoštevanju partnerstva evropskih držav in držav v razvoju na področju kliničnih študij,

- ob upoštevanju Sedmega okvirnega programa Evropske skupnosti za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007–2013) [10], ki je bil sprejet 18. decembra 2006,

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 19. februarja 2004 o boleznih, povezanih z revščino, in reproduktivnem zdravju v državah AKP v okviru 9. ERS (AKP-EU 3640/04/konč.) [11],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 25. novembra 2004 o pomoči v hrani in varnosti preskrbe s hrano (AKP-EU 3692/04/konč.) [12],

- ob upoštevanju resolucije Evropskega parlamenta o glavnih in zapostavljenih boleznih z dne 8. septembra 2005 [13],

- ob upoštevanju poročila Odbora za socialne zadeve in okolje (AKP-EU/100.083/07/konč.),

A. ker je zdravje temeljna pravica in glavni pogoj za razvoj in gospodarsko blaginjo ter mora zato biti dostop do zdravstvenih storitev in zdravil v središču razvojne politike,

B. ker je dostop do zdravstvenega varstva vprašanje svetovne varnosti in človekovih pravic, ker lahko pojav in ponoven izbruh nalezljivih bolezni povzročita vsesplošno revščino, invalidnost, obolevnost in nestabilnost ter njihovo hitro širjenje po svetu,

C. ker pri uresničevanju razvojnih ciljev novega tisočletja do ciljnega datuma 2015 ni bil dosežen primeren napredek, poudarja, da se je treba bolj zavzeti za njihovo uresničitev,

D. ker zaradi pomanjkanja dostopa do osnovnih zdravil vsak dan umre 27000 ljudi,

E. ker 25 % od 10 milijonov otrok, ki jih umre vsako leto, umre zaradi bolezni, ki se lahko preprečijo s cepljenjem,

F. ker vsako leto več kot 28 milijonov otrok ni cepljenih v prvem letu starosti,

G. ker je poleg treh glavnih ubijalskih bolezni: virusa HIV/aidsa, malarije in tuberkuloze, še vrsta drugih bolezni, ki skupaj prizadenejo okoli 1 milijardo ljudi – šestino svetovnega prebivalstva,

H. ker te zapostavljene bolezni vključujejo afriško tripanosomiozo (spalno bolezen), razjedo buruli, Chagasovo bolezen, mrzlico dengue, črevesne gliste, otroško diarejo, lišmeniozo (kala-azar), gobavost, limfatično filariazo (elefantiaza), onkocerkozo (rečno slepoto), shistosomiazo (polžjo mrzlico), trahom ter sladkorno bolezen, duševne bolezni in epilepsijo,

I. ker zaradi pomanjkanja obstoječih terapij zapostavljene bolezni povzročajo veliko breme invalidnosti in revščine, vendar je zanje namenjenih sorazmerno malo sredstev, tudi na ravni EU,

J. ker so raziskave na področju razvoja zdravil usmerjene predvsem v zdravila, ki se prodajajo v razvitih državah, in v bolezni v razvitem svetu,

K. ker obstaja potreba po bolj "translacijskih" raziskavah in razvoju, ki prenaša znanstvena spoznanja in osnovne raziskave v klinične študije ter registracije novih izdelkov,

L. ker je istočasna okužba s tuberkulozo in virusom HIV velika grožnja – vendar je le 0,5 % bolnikov s HIV testiranih za tuberkulozo in 7 % bolnikov s tuberkulozo testiranih za virus HIV, zato je treba okrepiti finančno podporo in vire ter sodelovanje med programi in službami za posamezne bolezni,

M. ker je tuberkulozo, ki je odporna na več zdravil, zelo težko diagnosticirati in zdraviti,

N. ker na svetovnem trgu obstaja 6–10 % ponarejenih zdravil, medtem ko 25 % zdravil, uporabljenih v Afriki, velja za ponarejene,

O. ker je preprečevanje najzanesljivejši način za boj proti spolno prenosljivim boleznim ter ker ima dostop do informacij in storitev s področja načrtovanja družine ter zdravja mater in reproduktivnega zdravja pomembno vlogo pri zmanjševanju revščine in boju proti virusu HIV/aidsu ter obratno,

P. ker v svetu primanjkuje okoli 4,3 milijona zdravstvenih delavcev, vključno s pomanjkanjem 2,4 milijona zdravnikov, medicinskih sester in babic v sedeminpetdesetih najrevnejših državah na svetu, kar je problem, ki se poglablja na podeželskih območjih,

Q. ker imajo deklice boljši dostop do izobraževanja in je višji delež žensk, zaposlenih v zdravstvenem sektorju, kar druge ženske spodbuja k uporabi zdravstvenih storitev,

R. ker je bila pomoč pogosto preveč kratkotrajna in nepredvidljiva, da bi lahko krila dolgoročne tekoče stroške zdravstvenega sektorja, in je lahko zapletena zaradi velikega števila sodelujočih mednarodnih organizacij ter ni vedno v skladu s prednostnimi nalogami vlade in prizadevanjem za krepitev zmogljivosti,

S. ker Mednarodni denarni sklad in Svetovna banka s prestrogimi predpisi o javni porabi, ki niso skladni z uresničevanjem razvojnih ciljev tisočletja za zdravje, vodo in javno higieno, močno ovirata revne države,

Poudarek na zdravju

1. poziva države AKP, da dodelijo 15 % letne javne porabe za zdravstvo (deklaracija iz Abuje [14]), in EU, da uresniči cilj Evropskega parlamenta v zvezi s porabo 20 % sredstev iz finančne pomoči za zdravstvo in izobraževanje;

2. poudarja, da morajo države članice držati svojo obljubo in 0,7 % nacionalnega dohodka nameniti za zunanjo pomoč ter zagotoviti, da bo ta usklajena, predvidljiva in dolgoročna;

3. poziva EU, Mednarodni denarni sklad in Svetovno banko, naj opustijo sprejemanje prestrogih predpisov o javni porabi in naj ne spodbujajo izvajanja neustreznih tržnih reform na področju javnih storitev s pogojevanjem pomoči, tehničnim svetovanjem in sklepanjem trgovinskih sporazumov;

4. meni, da mora biti zdravje bolj poudarjeno v strateških dokumentih države (za 10. evropski razvojni sklad), strateških dokumentih za zmanjševanje revščine in srednjeročnem okviru za odhodke, tudi v njihovih proračunih, ter da morajo zagotoviti, da analiza, na kateri temeljijo, vpliva na usmeritev dela v zdravstvenem sektorju;

5. poudarja pomen državnega političnega vodstva in odgovornosti ter poziva vlade AKP in Komisijo, da zagotovijo, da so civilna družba ter prizadete in marginalizirane skupnosti vključene v oblikovanje politike in njeno izvajanje;

6. meni, da morajo obveznosti za pomoč izražati celotno zdravstveno stanje in dosežke držav, ne samo na področjih virusa HIV/aidsa, tuberkuloze in malarije;

7. podpira priporočilo Svetovnega poročila o zdravju iz leta 2006, da se 50 % mednarodne razvojne pomoči za zdravje nameni za okrepitev zdravstvenih sistemov, medtem ko se ostalih 50 % teh sredstev nameni za okrepitev delovne sile;

8. podpira potrebo po okrepitvi zdravstvenih sistemov v državah AKP z ukrepi, kot so izboljšan dostop do osnovnih in generičnih zdravil, enostavnejša birokracija z racionalizacijo uprave, večja gospodarnost in učinkovitost z reorganizacijo služb in decentralizacijo zdravstvenih sistemov ter dodelitev sredstev za zagotovitev boljšega odziva na potrebe prebivalstva;

9. podpira vse ukrepe za boljši dostop do osnovnih zdravil, zlasti za revne in ranljive skupnosti v državah AKP;

10. spodbuja oblikovanje in okrepitev nacionalnih zdravstvenih regulativnih okvirov in sistemov za zagotavljanje kakovosti kot sredstva za racionalizacijo načrtovanja dejavnosti javnih in zasebnih ponudnikov zdravil za zdravstvene službe ter nadzora nad temi dejavnostmi;

11. poudarja, da lahko javno-zasebna partnerstva, javna partnerstva za razvoj ter partnerstva sever-jug in jug-jug igrajo pozitivno vlogo pri okrepitvi zdravstvenega sektorja, zlasti v nerazvitih državah in državah v razvoju;

Preprečevanje

12. poudarja, da mora biti preprečevanje bolezni osrednji del vladne politike, in sicer z akcijami cepljenja, varnostjo preskrbe s hrano (prehranjevanja), zagotavljanjem čiste pitne vode, dobrih zdravstvenih ukrepov, programov za nadzor nad tobakom in alkoholom, higiene in varne spolnosti, s spodbujanjem zdravega načina življenja ter z drugimi izobraževalnimi kampanjami;

13. poudarja, da so informacije in cepiva najučinkovitejši način za preprečevanje nalezljivih bolezni in nadzor nad njimi ter da je v državah v razvoju še veliko možnosti za zagotavljanje cepljenja z obstoječimi cepivi na širšem območju, za uvedbo novih in premalo uporabljenih cepiv ter za boljši načrt za cepljenje, primeren za države v razvoju;

14. poziva k preventivnim ukrepom, vključno z razširjanjem uporabe dolgotrajnih mrež proti komarjem za zaščito pred malarijo, obdelanih z insekticidi, odstranitvijo virov stoječih voda, usposabljanjem za prepoznavanje simptomov ter testiranjem bolnikov z virusom HIV za tuberkulozo in obratno ter zagotavljanjem programov s področja spolnega/reproduktivnega zdravja in virusa HIV/aidsa ter v zvezi z oskrbo pri teh boleznih;

15. podpira farmacevtske družbe, ki si prizadevajo za boljši dostop do osnovnih in cenovno dostopnih zdravil v državah AKP ter se osredotočajo zlasti na zapostavljene bolezni;

Zmogljivost in infrastruktura

16. meni, da so zdravstvena infrastruktura in logistične verige ključne za izboljšanje rezultatov v zdravstvu, vključno z osebjem, klinikami in bolnišnicami, oskrbo ter distribucijskimi potmi za zdravila in cepiva;

17. poziva k obnovljenemu prizadevanju za obnovo, vzpostavitev in okrepitev zdravstvenih sistemov z večjimi letnimi proračuni in pomočjo EU za izboljšanje dostopa do kakovostnih storitev, diagnostike, cepiv in zdravil, zlasti za revne in ogrožene skupine;

18. pozdravlja prizadevanje svetovnih partnerstev za zdravje, kot sta Svetovna zveza za cepiva in imunizacijo (GAVI) ter Svetovni sklad za boj proti aidsu, tuberkulozi in malariji (GFATM), za podporo pri okrepitvi zdravstvenih sistemov držav v razvoju;

19. poziva k pobudam za omogočanje hitrejšega lokalnega dostopa do ustrezne diagnostike, varnih in dostopnih zdravil v zadostni količini ter varnih metod za zbiranje krvi in varnih zalog krvi ter s tem povezanega usposabljanja, tehnične pomoči in infrastrukture, med drugim na podeželju, ter poudarja, kako pomembno je, da vsi programi cepljenja preprečujejo ponovno uporabo medicinskih pripomočkov;

20. ugotavlja, da zbiranje zanesljivih podatkov in spremljanje ključnih zdravstvenih parametrov omogočata razvoj politike, ki temelji na dokazih in je lahko učinkovitejša;

21. podpira delo programa Svetovne zdravstvene organizacije za vpis zdravil na prednostni seznam v zvezi z ocenjevanjem in nabavo osnovnih zdravil ter za krepitev zmogljivosti;

22. pozdravlja sporočilo Komisije o Strategiji EU za ukrepe v zvezi s krizo na področju človeških virov v zdravstvenem sektorju v državah v razvoju in poziva k okrepitvi ukrepov na tem področju; ponovno poudarja potrebo po zagotavljanju boljših delovnih pogojev, možnosti za usposabljanje medicinskega osebja in njihovih poklicnih možnostih, pobudah za ohranitev osebja, partnerskem sodelovanju in programih izmenjav;

23. poziva vlade držav AKP, naj s spodbujanjem enakosti med spoloma na ravni zdravja, izobraževanja in zaposlovanja zagotovijo bolj pravično družbo ter naj okrepijo družbeni položaj žensk in njihovo samostojnost, tako da se pri razvoju človeških virov in možnostih zaposlovanja v zdravstvenem sektorju osredotočajo na ženske in dekleta;

24. spodbuja EU, da razvije in izvaja kodeks ravnanja EU za etično zaposlovanje zdravstvenih delavcev ter da podpira globalni kodeks, da se prepreči beg možganov iz držav v razvoju v razvite države; meni, da morata pomoč EU in mednarodna pomoč zagotoviti dolgoročno financiranje človeških virov kot naložbo v zdravstveni sistem;

25. meni, da so naložbe v oskrbo z vodo, boljše zdravstvene in higienske razmere ter infrastrukturo in ozaveščanje o povezavi med zdravjem, čisto vodo, zdravstvenimi storitvami in higieno bistvene pri odpravljanju bolezni, ki se prenašajo z vodo, in delovanju zdravstvenih sistemov;

Raziskave in razvoj

26. pozdravlja sprejetje resolucije generalne skupščine Svetovne zdravstvene organizacije o javnem zdravju, inovacijah, temeljnih raziskavah na področju zdravja in pravicah intelektualne lastnine, ki omogoča opredelitev zdravstvenih raziskav in prednostnih nalog za države v razvoju;

27. pozdravlja vključitev zapostavljenih bolezni in poudarek na prenosu raziskav v sedmem okvirnem programu EU za raziskave; poziva Komisijo, naj podpira institucije, ki so pripravljene sodelovati pri javnozdravstvenih pobudah na teh področjih, in zagotavlja, da bodo nova zdravila, ki so plod javno financiranih raziskav, ostala vsem dostopna;

28. poudarja, da je večjo politično zavezanost na ravni EU in mednarodni ravni treba povezati z dolgoročno finančno podporo in večjim sodelovanjem med partnerskimi državami, akademiki in industrijo, da se dosežejo rezultati pri razvijanju novih diagnostičnih orodij ter varnih in učinkovitih zdravil;

29. priznava vlogo partnerstva evropskih držav in držav v razvoju na področju kliničnih študij pri organizaciji kliničnih študij za nova zdravila in cepiva, primerna za lokalne klinike, etične in družbene pogoje držav z endemičnimi boleznimi, ter poziva, da se dejavnosti partnerstva razširijo in vključijo druge zapostavljene bolezni in druge stopnje kliničnega razvoja (stopnji I in IV);

30. poziva k večjemu številu kliničnih poskusov z zdravili, ki upoštevajo razlike med spoloma; poudarja, da je treba izboljšati ozaveščenost raziskovalcev na področju medicine o različnih načinih življenja ter življenjskih razmerah žensk in moških, da se bodo te razlike upoštevale pri razvoju novih zdravil in cepiv;

31. se zavzema za okrepitev lokalnih raziskav, kliničnih študij in proizvodnih zmogljivosti, vključno z razvojem regionalne in nacionalne farmacevtske industrije na prizadetih območjih, ki se ukvarja s proizvodnjo generičnih zdravil, in razvojem integriranih projektov, od opredelitve novih bolezni do razvoja in proizvodnje novih zdravil, ter poziva k raziskavam, ki vključujejo operativne in zdravstvene sisteme, si prizadevajo za učinkovitejše izvajanje intervencij in upoštevajo kulturna vprašanja predpisovanja, uporabe, dostopa, cenovne dostopnosti in razdeljevanja zdravil;

32. poziva k spodbujanju vrste ukrepov za izboljšanje dostopa do zdravil in njihove cenovne dostopnosti, vključno s prilagojenimi cenami, donacijami in popusti, nagradami za inovacije, davčnimi olajšavami, spodbudami, vnaprejšnjimi nakupnimi obveznostmi in vnaprejšnjimi tržnimi obveznostmi za cepiva, s čimer se donatorji posebej obvežejo, da bodo subvencionirali nakup cepiv, ki ustrezajo predhodno dogovorjenim standardom, ter prenos proizvodne tehnologije ter strokovnega znanja in izkušenj v države z endemičnimi boleznimi;

33. pozdravlja inovativne pristope, kot so vnaprejšnje tržne obveznosti, da se pospeši razvoj ter poveča proizvodnja zdravil in cepiv v državah v razvoju;

34. meni, da je treba pri pregledu in registraciji zdravil upoštevati prednostne naloge držav z endemičnimi boleznimi in uvesti posebne postopke za boljše ocenjevanje razmerja med tveganji in koristmi zdravil za zapostavljene bolezni;

35. meni, da so javno-zasebna partnerstva za razvoj uspešen model za vzpostavljanje sodelovanja med farmacevtskimi družbami in javnimi raziskavami za razvoj inovativnih terapij in krepitev zmogljivosti;

36. opozarja na pravico držav v razvoju, da uporabljajo prožnosti, ki jim jih zagotavlja Sporazum o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine, zlasti na neprofitnih področjih, na katerih ne velja trg Organizacije za ekonomsko sodelovanje in razvoj, ter hkrati ohranijo spodbude z zaščito intelektualne lastnine in rešujejo regulativna vprašanja v zvezi z registracijo in trženjem zdravil; meni, da so lahko takšne pravice koristne v sporih o patentiranju novih zdravil in pravicah intelektualne lastnine s farmacevtsko industrijo, kadar gre za zdravstvena vprašanja, pri katerih prevladuje javni interes;

37. opozarja na nedavni primer Brazilije, ki je uporabila vse možnosti iz Sporazuma o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine glede obveznega patentiranja zdravil in drugih vidikov pravic intelektualne lastnine;

38. je zelo zaskrbljen, da nekatere vlade AKP zaračunavajo tarife, uvozne dajatve in davke na aktivne farmacevtske učinkovine, dokončane farmacevtske izdelke in cepiva, zaradi česar postanejo zdravila nedostopna za revne prebivalce; poziva Evropsko komisijo, da to razišče, in spodbuja vlade, da odpravijo take davke;

39. poudarja pomembnost upoštevanja navodil za uporabo predpisanih zdravil, da se zmanjša odpornost, in prizadevanja, da se obdobje jemanja zdravil čim bolj skrajša, da se kombinirajo ter določijo njihovi odmerki, kadar je to mogoče;

40. poziva države AKP in EU, da okrepijo prizadevanje proti ponarejanju zdravil s podpiranjem učinkovitega nadzora kakovosti sanitarnih proizvodov in materialov, krepitvijo sodelovanja med carinsko upravo in policijo ter s spodbujanjem mednarodne konvencije, ki je namenjena kriminalizaciji proizvodnje in prodaje ponarejenih zdravil;

41. poziva države AKP, da se zavežejo in pospešijo uvajanje kombinirane terapije z artemisininom (ACT, Artemisinin-based Combination Therapy), ki velja za najučinkovitejšo obliko zdravljenja malarije; poziva donatorje, da financirajo zdravila za kombinirano zdravljenje z artemisininom in podprejo njihov nakup, vpis na prednostni seznam in izdelavo;

42. poudarja, da imajo razvite države in države v razvoju skupne interese, na primer pri nadzorovanju antimikrobne odpornosti ter iskanju boljših protivirusnih zdravil in cepiv proti gripi; opozarja, da lahko raziskave na področju zapostavljenih bolezni prispevajo k boljšemu razumevanju drugih bolezni; tako je na primer mogoče z raziskovanjem cepiv in odpornosti povečati znanje o alergijskih boleznih, ki so med prebivalci Evrope vedno bolj razširjene;

43. poziva k izvajanju globalnega načrta za zaustavitev tuberkuloze ter meni, da je treba zagotoviti nove, hitre diagnostične teste za tuberkulozo, vključno s tuberkulozo, ki je odporna na več zdravil, pri čemer so ti testi primerni za okolje z omejenimi sredstvi, ter poziva k sprejetju ukrepov, da se vsa zdravila za tuberkulozo, ki se razvijajo, preskusijo v študijah, v katerih sodelujejo bolniki s tuberkulozo, ki je odporna na več zdravil;

44. meni, da je treba nevarnost virusa HIV/aidsa reševati z zagotavljanjem splošnega dostopa do preprečevanja, zdravljenja in oskrbe, vključno z dostopom do protivirusnih zdravil, prostovoljnega svetovanja in testiranja ter z okrepljenim prizadevanjem za razvoj mikrobicidov in cepiv;

45. poziva mednarodno skupnost donatorjev, da podpre Svetovno zdravstveno organizacijo in njeno preventivno strategijo kemoterapije pri izboljševanju dostopa do primernih in zanesljivih zalog visokokakovostnih antihelmintikov (albendazol, ivermektin, prazikvantel) za preprečevanje in zdravljenje okužb s paraziti ter da ustanovi globalno zmogljivost za pridobivanje;

46. poziva k zavezanosti držav AKP in EU, da okrepijo skrb za tiste z duševnimi boleznimi ter nevrološkimi motnjami in poškodbami z izboljšanjem osnovne zdravstvene oskrbe in rehabilitacije v okviru skupnosti, pri čemer izboljšujejo javno in strokovno ozaveščenost ter boj proti zaznamovanosti in diskriminaciji;

47. meni, da bi zdravstvene službe, usposobljene za diagnosticiranje, nadzorovanje in zdravljenje bolezni, kot je sladkorna bolezen, lahko rešile številna življenja in prispevale k manjšemu številu invalidnosti; zlasti je treba omogočiti širši dostop do inzulina in zdravil ter vzpostaviti mreže strokovnjakov in mreže za strokovno usposabljanje;

48. poziva vlade držav AKP in Komisijo, da podprejo programe za preprečevanje in zdravljenje porodnega kanala, vključno z izvajanjem zakonov o zakonsko določeni starosti za sklenitev zakonske zveze, spodbujanjem enakega dostopa do porodniške oskrbe in izobraževanja v zvezi z reproduktivnim zdravjem ter družbeno rehabilitacijo deklet in žensk po zdravljenju;

49. naroči svojima sopredsednikoma, naj to resolucijo posredujeta Svetu AKP-EU, Svetovni zdravstveni organizaciji, Evropski komisiji, Afriški uniji, Svetovni banki in Mednarodnemu denarnemu skladu.

[1] Skupna parlamentarna skupščina AKP-EU jo je sprejela 22. novembra 2007 v Kigaliju (Ruanda).

[2] Evropsko soglasje o razvoju, del I, oddelek 1, UL C 46, 24.2.2006.

[3] UL L 317, 15.12.2000, str. 3.

[4] UL L 287, 28.10.2005, str. 4.

[5] KOM(2005) 132.

[6] KOM(2002) 129, str. 12.

[7] KOM(2005) 642.

[8] http://www.who.int/whr/2006/whr06_en.pdf

[9] Resolucija 59.24 Svetovne zdravstvene organizacije z dne 27. maja 2006.

[10] UL L 412, 30.12.2006.

[11] UL C 120, 30.4.2004, str. 29.

[12] UL C 80, 1.4.2005, str. 23.

[13] UL C 192 E, 17.8.2006, str. 350.

[14] Deklaracija o HIV/aidsu, tuberkulozi in drugih podobnih nalezljivih bolezni iz Abuje, sprejeta 27. aprila 2001.

--------------------------------------------------