Sporazum o postopkih za izdajanje uvoznih dovoljenj

ČLANICE SE

ob upoštevanju večstranskih trgovinskih pogajanj;

z željo pospeševanja uresničevanja ciljev GATT 1994;

ob upoštevanju posebnih trgovinskih, razvojnih in finančnih potreb članic držav v razvoju;

ob spoznanju koristnosti postopkov za avtomatično izdajanje uvoznih dovoljenj v določene namene in da se taki postopki ne bi uporabljali za omejevanje trgovine;

ob spoznanju, da se postopki za izdajanje uvoznih dovoljenj lahko uporabljajo le zaradi ukrepov, kot so tisti, sprejeti na podlagi ustreznih določb GATT 1994;

ob upoštevanju določb GATT 1994, ki se nanašajo na postopke za izdajanje uvoznih dovoljenj;

z željo, da se zagotovi, da se postopki za izdajanje uvoznih dovoljenj ne bodo uporabljali v nasprotju z načeli in obveznostmi, ki izhajajo iz GATT 1994;

ob spoznanju, da je možno ovirati tokove mednarodne trgovine z neustrezno uporabo postopkov za izdajanje uvoznih dovoljenj;

ob prepričanju, da je zlasti z neavtomatičnim izdajanjem uvoznih dovoljenj treba ravnati pregledno in predvidljivo;

ob spoznanju, da neavtomatični postopki za izdajanje uvoznih dovoljenj ne smejo pomeniti večjega upravnega bremena, kot je to nujno potrebno za določen ukrep;

z željo poenostaviti in vnesti preglednost v upravne postopke in prakso v mednarodni trgovini ter zagotoviti pravično in nepristransko vodenje takih postopkov in prakse;

z željo zagotoviti posvetovalni mehanizem ter hitro, učinkovito in nepristransko reševanje sporov, ki nastanejo na podlagi tega sporazuma;

SPORAZUMEJO, KAKOR SLEDI:

Člen 1

Splošne določbe

1. Za namen tega sporazuma, je izdajanje uvoznih dovoljenj upravni postopek [1], ki se uporablja na podlagi režima uvoznih dovoljenj, ki zahteva vlaganje prošenj ali drugih dokumentov (razen tistih, ki jih potrebuje carina) pri pristojnemu upravnemu organu kot predpogoj za uvoz na carinsko območje članice uvoznice.

2. Članice zagotavljajo, da so upravni postopki, ki se uporabljajo za izvajanje režima uvoznih dovoljenj, v skladu z ustreznimi določbami GATT 1994, vključno z aneksi in protokoli, kot jih razlaga ta sporazum, zaradi preprečevanja izkrivljanja trgovine, ki utegne nastati zaradi neustreznega vodenja teh postopkov ob upoštevanju potreb gospodarskega razvoja in finančnih in trgovinskih potreb članic držav v razvoju [2].

3. Pravila za izdajanje uvoznih dovoljenj se uporabljajo nevtralno in se izvajajo pravično in enakopravno.

4. (a) Pravila in vse informacije, ki se nanašajo na postopke za vlaganje zahtev, vključno z upravičenostjo oseb, družb in ustanov do takih zahtev, pristojnimi upravnimi organi in seznami proizvodov, za katere so potrebna dovoljenja, se objavijo v virih, ki jih je treba sporočiti Odboru za uvozna dovoljenja, ki je določen v členu 4 (ki je v tem sporazumu Odbor) tako, da se lahko vlade [3] in trgovci seznanijo z njimi. Tako objavo je treba, kadar koli je možno, zagotoviti 21 dni pred začetkom veljavnosti pogojev, vendar v vsakem primeru najpozneje na dan, ko začnejo veljati. Kakršne koli izjeme, odstopanja ali spremembe v/pri pravilih, ki se nanašajo na postopke za izdajanje uvoznih dovoljenj in na sezname proizvodov, za katere so potrebna uvozna dovoljenja, je treba objaviti na enak način in v enakih rokih, kot je zgoraj določeno. Izvodi takih publikacij se pošljejo tudi Sekretariatu.

(b) Članicam, ki želijo dati pisne pripombe, je treba zagotoviti možnost, da se te pripombe obravnavajo na njihovo zahtevo. Članica, na katero se pripombe nanašajo, mora ustrezno upoštevati te pripombe kakor tudi izide obravnave.

5. Obrazci za vloge oziroma za obnovo dovoljenja morajo biti čim bolj enostavni. Ob vlaganju zahtev se lahko zahtevajo tisti dokumenti in podatki, ki so nujno potrebni za pravilno delovanje režima uvoznih dovoljenj.

6. Postopki za vlaganje zahtevkov oziroma za obnovo dovoljenj morajo biti čim bolj enostavni. Vlagatelj mora imeti na razpolago razumen čas za predložitev zahtevka za dovoljenje. Če je določen zadnji dan, mora biti rok najmanj 21 dni z možnostjo za podaljšanje, če v tem času ni prispelo dovolj vlog. Vlagatelji morajo vlagati zahteve samo pri enem upravnem organu. Če so nujna opravila pri več kot enem upravnem organu, je treba, da jih vlagatelj opravi največ pri treh.

7. Nobene vloge ni mogoče zavrniti zaradi manjših napak v dokumentaciji, ki same po sebi ne spreminjajo osnovnih podatkov, ki so v njej vsebovani. Ni mogoče določiti nobene kazni, strožje od tiste, ki je potrebna le kot opozorilo v zvezi z neko opustitvijo ali napako, ki je storjena v dokumentaciji ali postopku, za katero je očitno, da ni nastala iz goljufivih pobud ali zaradi velike malomarnosti.

8. Uvoz na podlagi dovoljenja se ne sme zavrniti zaradi manjših razlik v vrednosti, količini ali teži glede na vrednosti, določene v dovoljenju, če so nastale med prevozom, ali zaradi natovarjanja razsutega tovora ter zaradi drugih manjših razlik, ki so običajne v trgovinski praksi.

9. Tuja plačilna sredstva za uvoz, ki je na režimu dovoljenj, je treba zagotoviti imetnikom dovoljenj na enaki podlagi kot tistim uvoznikom blaga, ki ne potrebujejo uvoznih dovoljenj.

10. V zvezi z varnostnimi izjemami veljajo določbe člena XXI GATT 1994.

11. Določbe tega sporazuma ne zahtevajo od katere koli članice, da razkriva zaupne podatke, če to pomeni oviro za izvajanje pravnega reda, ali bi sicer bilo v nasprotju z javnimi interesi ali bi vplivalo na legitimne trgovinske interese določenih javnih ali zasebnih podjetij.

Člen 2

Avtomatično izdajanje uvoznih dovoljenj [4]

1. Avtomatično izdajanje uvoznih dovoljenj se definira kot izdajanje uvoznih dovoljenj, kjer se vsak zahtevek v vseh primerih reši pozitivno v skladu s pogoji, določenimi v odstavku 2(a).

2. Naslednje določbe [5] poleg tistih iz odstavkov 1 do 11 člena 1 in odstavka 1 tega člena, se uporabljajo v postopkih avtomatičnega izdajanja uvoznih dovoljenj:

(a) postopki avtomatičnega izdajanja uvoznih dovoljenj se ne smejo voditi na način, ki omejuje uvoz, ki je predmet avtomatičnega uvoznega dovoljenja. Šteje se, da postopki za avtomatično izdajo uvoznega dovoljenja omejujejo trgovino, razen če je med drugim:

(i) vsaka oseba, podjetje ali ustanova, ki izpolnjuje zakonske zahteve, ki jih določa članica uvoznica za opravljanje uvoznih poslov v zvezi s proizvodi, ki so predmet avtomatičnih dovoljenj, enako upravičena vložiti zahtevek in dobiti uvozno dovoljenje;

(ii) možno vloge za uvozna dovoljenja vlagati vsak delovni dan pred carinjenjem blaga;

(iii) možno reševati vloge za dovoljenja takoj ob prejemu, če je vloga v ustrezni obliki in je popolna, če je to upravno izvedljivo, vendar najpozneje v 10 delovnih dneh.

(b) članice upoštevajo, da je avtomatično izdajanje uvoznih dovoljenj potrebno takrat, kadar niso na voljo drugi ustrezni postopki. Avtomatično izdajanje uvoznih dovoljenj je možno uporabljati toliko časa, dokler prevladujejo pogoji, ki so narekovali uvedbo takega postopka, in toliko časa, dokler upravnih namenov ni mogoče doseči ustrezneje.

Člen 3

Neavtomatično izdajanje uvoznih dovoljenj

1. Za neavtomatično izdajanje uvoznih dovoljenj veljajo naslednje določbe, poleg tistih, ki so določene v odstavkih 1 do 11 člena 1. Kot neavtomatično izdajanje uvoznih dovoljenj velja postopek izdajanja uvoznih dovoljenj, ki ni opredeljen v odstavku 1 člena 2.

2. Neavtomatično izdajanje uvoznih dovoljenj ne sme imeti trgovinsko omejitvenih ali izkrivljajočih učinkov na uvoz, poleg tistih, ki izhajajo iz uvedbe omejitve. Postopki neavtomatičnega izdajanja uvoznih dovoljenj morajo po obsegu in trajanju ustrezati tistim ukrepom, zaradi katerih se ta dovoljenja izdajajo, ter ne smejo pomeniti večjega upravnega bremena od tistega, kar je nujno, da se ukrepi izvajajo.

3. V primerih zahtev za pridobitev dovoljenja za namene, ki niso izvajanje količinskih omejitev, morajo članice objaviti dovolj informacij, da bi se lahko druge članice in trgovci seznanili s podlago za dajanje in/ali porazdelitev dovoljenj.

4. Če članica osebam, podjetjem ali ustanovam omogoča, da zahtevajo izjemo ali odstop od zahteve za pridobitev dovoljenja, mora to možnost vključiti med informacije, ki jih objavlja v skladu z odstavkom 4 člena 1, kakor tudi informacijo o tem, kako je treba vložiti tako zahtevo, in če je možno, tudi nakazati pogoje za obravnavo takih zahtev.

5. (a) članice na zahtevo katere koli druge članice, ki ima določene interese za trgovino z določenim proizvodom, zagotavljajo vse ustrezne informacije o:

(i) upravnem izvajanju omejitev;

(ii) uvoznih dovoljenjih, ki so bila izdana v zadnjem obdobju;

(iii) porazdelitvi takih dovoljenj med države dobaviteljice;

(iv) če je izvedljivo o uvozni statistiki (t. j. vrednosti in/ali količini) za proizvode, ki so predmet uvoznih dovoljenj. Od članic držav v razvoju se ne pričakuje, da v zvezi s tem prevzemajo dodatna upravna ali finančna bremena.

(b) članice, ki upravljajo kvote tako, da izdajajo uvozna dovoljenja, objavijo celotne kvote, ki jih nameravajo uporabljati, po količini in/ali vrednosti, začetni in končni rok za kvote ter kakršne koli s tem povezane spremembe, v rokih, ki so določeni v odstavku 4 člena 1, tako, da se lahko vlade in trgovci seznanijo z njimi;

(c) če so kvote razdeljene med države dobaviteljice, članica, ki uporablja omejitve, takoj obvesti vse druge članice, ki imajo interese v zvezi z dobavami določenega proizvoda, o deležih, dodeljenih znotraj določenih kvot po količini ali vrednosti raznim državam dobaviteljicam in objavijo te podatke v rokih, določenih v odstavku 4 člena 1 ter tako, da se lahko vlade in trgovci seznanijo s tem;

(d) če nastane potreba, da se predčasno odpirajo kvote, se podatki, določeni v odstavku 4 člena 1, objavijo v rokih, določenih v odstavku 4 člena 1, in sicer tako, da se lahko vlade in trgovci z njimi seznanijo;

(e) katera koli oseba, podjetje ali ustanova, ki izpolnjuje pravne in upravne zahteve članice uvoznice, ima enako pravico vlagati zahtevke za dovoljenje in pravico, da se zahtevek obravnava. Če zahtevek za dovoljenje ni odobren, ima vlagatelj pravico, da na zahtevo dobi pojasnilo o razlogih za zavrnitev in ima pravico do pritožbe ali revizije v skladu z domačo zakonodajo ali postopki članice uvoznice;

(f) razen iz razlogov, ki niso pod nadzorom članice, se zahtevki obravnavajo v roku, ki ni daljši od 30 dni, če gre za primere, da se zahtevki obravnavajo po vrstnem redu taki, kot so prejeti oziroma takrat, ko so prejeti, in v roku, ki ni daljši od 60 dni, če se zahtevki obravnavajo sočasno. V tem zadnjem primeru velja, da rok za obravnavo začne teči naslednji dan po izteku objavljenega roka za vlaganje zahtevkov;

(g) dovoljenje velja za razumno obdobje, ki ne sme biti tako kratko, da dejansko onemogoča uvoz. Veljavnost dovoljenja ne sme onemogočati uvoza iz oddaljenih virov, razen ko je uvoz nujen zaradi nepredvidljivih kratkoročnih potreb;

(h) pri uporabi kvot članice ne smejo ovirati izvajanja uvoza v skladu z izdanimi dovoljenji in ne smejo delovati zoper popolno izrabo kvot;

(i) pri izdaji dovoljenj članice upoštevajo, da je zaželeno, da se dovoljenja izdajajo za proizvode v ekonomičnih količinah;

(j) pri razdelitvi dovoljenj naj bi članica upoštevala pretekli uvoz vlagatelja zahteve. Upoštevala naj bi tudi, ali so bila dovoljenja, izdana v določenem preteklem obdobju, v celoti izkoriščena. Kadar uvozna dovoljenja niso bila v celoti izkoriščena, mora članica ugotoviti razloge za to in te razloge upoštevati pri razdelitvi novih dovoljenj. Posebej je treba upoštevati tudi potrebo po razumni razporeditvi dovoljenj novim uvoznikom ter hkrati upoštevati zaželenost, da se uvozna dovoljenja izdajajo za proizvode v ekonomičnih količinah. V zvezi s tem je treba posebej upoštevati uvoznike, ki uvažajo proizvode, ki izvirajo iz članic držav v razvoju in zlasti iz članic najmanj razvitih držav;

(k) kadar se kvote delijo z uvoznimi dovoljenji, ki pa niso hkrati razdeljene med posamezne države dobaviteljice, imajo imetniki dovoljenj [6] prosto izbiro uvoznih virov. Kadar se kvote delijo med države dobaviteljice, dovoljenje jasno določa državo ali države, za katere velja;

(l) pri uporabi odstavka 8 člena 1 je možno pri izdaji novih dovoljenj kompenzirati uvoz, ki je po količini presegel tisto količino, ki je bila določena v prejšnjem dovoljenju.

Člen 4

Organi

Ustanovi se Odbor za uvozna dovoljenja, ki ga sestavljajo predstavniki vsake članice. Odbor iz svojih vrst izvoli predsedujočega in namestnika ter se sestaja po potrebi z namenom, da se članicam omogočijo posvetovanja o kateri koli zadevi, ki se nanaša na izvajanje ali na doseganje ciljev tega sporazuma.

Člen 5

Notifikacija

1. Članice, ki uvedejo postopke za izdajanje dovoljenj ali spremembe teh postopkov, v 60 dneh od dneva objave o tem obvestijo Odbor.

2. Notifikacija o uvedbi postopkov za izdajanje dovoljenj vključuje naslednje podatke:

(a) seznam proizvodov, na katere se nanašajo postopki za izdajanje dovoljenj;

(b) kontaktno mesto za informacije o izpolnjevanju pogojev za pridobitev dovoljenja;

(c) pristojne upravne organe za vlaganje zahtevkov;

(d) datum in naslov publikacije, v kateri so objavljeni postopki za izdajanje dovoljenj;

(e) podatek o tem, ali je postopek za izdajo dovoljenja avtomatičen ali neavtomatičen, kot je določeno v členih 2 in 3;

(f) kadar gre za avtomatični postopek za izdajo dovoljenj, kaj je upravni namen tega postopka;

(g) kadar gre za neavtomatični postopek za izdajo dovoljenj, podatek o ukrepu, ki se izvaja s pomočjo izdaje dovoljenja; in

(h) pričakovano obdobje uporabe postopka za izdajo dovoljenj, če je to mogoče predvideti z določeno stopnjo verjetnosti, če ne, pa razlog, zakaj tega podatka ni mogoče dati.

3. Notifikacija sprememb postopka za izdajanje dovoljenj upošteva navedene elemente, če je sprememba nastala v zvezi z njimi.

4. Članice Odbor obvestijo o publikaciji, v kateri bodo objavljeni podatki iz odstavka 4 člena 1.

5. Katera koli zainteresirana članica, ki meni, da druga članica ni sporočila uvedbe ali spremembe postopka za izdajanje dovoljenj v skladu z določbami odstavkov 1 do 3, lahko na to opozori tako drugo članico. Če takoj po tem notifikacija ni opravljena, lahko taka članica sama sporoči postopek za izdajanje dovoljenj in spremembe v njem, vključno z vsemi ustreznimi in razpoložljivimi podatki.

Člen 6

Posvetovanje in reševanje sporov

Posvetovanja in reševanje sporov v zvezi s katerim koli vprašanjem, ki vpliva na izvajanje tega sporazuma, so predmet določb členov XXII in XXIII GATT 1994, kot so razčlenjene in se uporabljajo na podlagi Dogovora o reševanju sporov.

Člen 7

Preučitev

1. Odbor po potrebi, najmanj pa enkrat vsaki dve leti, preuči izvajanje tega sporazuma ob upoštevanju njegovih ciljev ter pravic in obveznosti, ki jih vsebuje.

2. Kot podlago za preučitev v Odboru Sekretariat pripravi poročilo o dejanskem stanju, ki temelji na informacijah, ki so določene v členu 5, odgovorih, danih v letnih vprašalnikih o postopkih za izdajanje uvoznih dovoljenj [7] ter drugih zanesljivih informacijah, s katerimi razpolaga. To poročilo vsebuje povzetek omenjenih informacij, zlasti z opozorilom na spremembe ali dogodke v obdobju, ki je predmet preučitve, ter katere koli druge podatke v soglasju z Odborom.

3. Članice se zavezujejo, da bodo pravočasno in v celoti izpolnjevale letne vprašalnike o postopkih za izdajanje dovoljenj.

4. Odbor obvesti Svet za trgovino z blagom o dogodkih v obdobju, ki je predmet take preučitve.

Člen 8

Končne določbe

Pridržki

1. Brez soglasja drugih članic se ne smejo dajati pridržki glede katere koli določbe tega sporazuma.

Domača zakonodaja

2. (a) Vsaka članica najpozneje do začetka veljavnosti Sporazuma WTO zagotovi skladnost svojih zakonov, predpisov in upravnih postopkov z določbami tega sporazuma.

(b) Vsaka članica obvesti Odbor o vseh spremembah v zakonih in predpisih, pomembnih za ta sporazum, in o izvajanju teh zakonov in predpisov.

[1] Postopki, ki se označujejo kot "postopki za izdajanje dovoljenj", kot tudi drugi podobni upravni postopki.

[2] V tem sporazumu ni mogoče ničesar razumeti tako, da je podlaga, obseg ali trajanje ukrepa, ki se izvaja z uporabo postopkov za izdajanje dovoljenj, vprašljiva na podlagi tega sporazuma.

[3] V tem sporazuma se šteje, da izraz "vlade" vključuje pristojne organe Evropskih skupnosti.

[4] Tisti postopki za izdajo uvoznih dovoljenj, ki zahtevajo varščino, ki pa sama po sebi ne omejujejo uvoza, sodijo v področje uporabe odstavkov 1 in 2.

[5] Članica država v razvoju, z izjemo tistih, ki so bile pogodbenice Sporazuma o postopkih za izdajanje uvoznih dovoljenj z dne 12. aprila 1979, ki ima posebne težave z zahtevami pododstavkov (a)(ii) in (a)(iii), lahko ob uradnem obvestilu Odbora odloži uporabo teh pododstavkov za največ dve leti od dneva začetka veljavnosti Sporazuma WTO, ki velja za tako članico.

[6] Občasno se uporablja izraz "imetniki kvot".

[7] V izvirniku dokument GATT 1947, št. L/3515 z dne 23. marca 1971.

--------------------------------------------------