SKLEP SKUPNEGA ODBORA EU-NORVEŠKA št. 1/2016

z dne 8. februarja 2016,

ki spreminja Protokol 3 k Sporazumu med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Norveško o opredelitvi pojma „izdelki s poreklom“ in načinih upravnega sodelovanja [2016/385]

SKUPNI ODBOR JE –

ob upoštevanju Sporazuma med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Norveško, podpisanega v Bruslju 14. maja 1973 (1) (v nadaljnjem besedilu: Sporazum), in zlasti člena 11 Sporazuma,

ob upoštevanju Protokola 3 k Sporazumu o opredelitvi pojma „izdelki s poreklom“ in načinih upravnega sodelovanja (2) (v nadaljnjem besedilu: Protokol 3),

ob upoštevanju naslednjega:

Člen 11 Sporazuma se nanaša na Protokol 3, ki določa pravila o poreklu blaga in kumulacijo porekla med EU, Norveško, Švico (vključno z Lihtenštajnom), Islandijo, Turčijo, Ferskimi otoki in udeleženkami evro-sredozemskega partnerstva, tj. Alžirijo, Egiptom, Izraelom, Jordanijo, Libanonom, Marokom, Palestino (3) , Sirijo in Tunizijo.

EU in Norveška sta deponirali listine o sprejetju pri depozitarju Konvencije 26. marca 2012 oziroma 9. novembra 2011. Zato je Konvencija v skladu z njenim členom 10(3) začela veljati za EU in Norveško 1. maja 2012 oziroma 1. januarja 2012.

Udeleženke v stabilizacijsko-pridružitvenem procesu in Republika Moldavija so bile s Konvencijo vključene v panevro-mediteransko območje kumulacije porekla.

SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Protokol 3 k Sporazumu o opredelitvi pojma „izdelki s poreklom“ in načinih upravnega sodelovanja se nadomesti z besedilom iz Priloge k temu sklepu.

Člen 2

Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

Uporablja se od 1. maja 2015.

(1) UL L 171, 27.6.1973, str. 2.

(2) UL L 117, 2.5.2006, str. 2.

(3) To poimenovanje ne pomeni priznanja države Palestine in ne posega v stališča posameznih držav članic glede tega vprašanja.

(4) UL L 54, 26.2.2013, str. 4.

PRILOGA

Protokol 3

o opredelitvi pojma „izdelki s poreklom“ in načinih upravnega sodelovanja

Člen 1

Veljavna pravila o poreklu

Za namene izvajanja tega sporazuma se uporabljajo Dodatek I in ustrezne določbe Dodatka II k Regionalni konvenciji o panevro-mediteranskih preferencialnih pravilih o poreklu (1) (v nadaljnjem besedilu: Konvencija).

Vsa sklicevanja na „ustrezni sporazum“ iz Dodatka I in ustreznih določb Dodatka II k Regionalni konvenciji o panevro-mediteranskih preferencialnih pravilih o poreklu se razumejo kot sklicevanja na ta sporazum.

Člen 2

Reševanje sporov

Spori v zvezi s postopki preverjanja iz člena 32 Dodatka I h Konvenciji, ki jih ni mogoče rešiti med carinskimi organi, ki zahtevajo preverjanje, in carinskimi organi, ki so odgovorni za izvajanje tega preverjanja, se predložijo v reševanje Skupnemu odboru.

V vseh primerih se spori med uvoznikom in carinskimi organi države uvoznice rešujejo v skladu z zakonodajo te države.

Člen 3

Spremembe Protokola

Skupni odbor se lahko odloči, da bo spremenil določbe tega protokola.

Člen 4

Odstop od Konvencije

1. Če EU ali Norveška pošljeta pisno obvestilo depozitarju Konvencije o svoji nameri, da odstopita od Konvencije v skladu z njenim členom 9, EU in Norveška nemudoma začneta pogajanja glede pravil o poreklu za namene izvajanja tega sporazuma.

2. Do začetka veljavnosti teh novo določenih pravil o poreklu se za ta sporazum še naprej uporabljajo pravila o poreklu iz Dodatka I in, kjer je to primerno, iz ustreznih določb Dodatka II h Konvenciji, ki veljajo v trenutku odstopa. Vendar se od trenutka odstopa pravila o poreklu iz Dodatka I in, kjer je to primerno, iz ustreznih določb Dodatka II h Konvenciji, razumejo tako, da dopuščajo le dvostransko kumulacijo med EU in Norveško.

Člen 5

Prehodne določbe – kumulacija

Ne glede na člen 16(5) in člen 21(3) Dodatka I h Konvenciji je lahko, kadar kumulacija vključuje le države Efte, Ferske otoke, EU, Turčijo in udeleženke v stabilizacijsko-pridružitvenem procesu ter Republiko Moldavijo, dokazilo o poreklu potrdilo o gibanju blaga EUR.1 ali izjava o poreklu.

(1) UL L 54, 26.2.2013, str. 4.