Odgovori Komisije na pisna vprašanja

(2018/C 415/06)

Vprašanja 1 do 11

VPRAŠANJE 2/COM 1,

ki ga postavlja Michela Giuffrida

Zadeva: Odnosi med državami AKP in EU

Naše partnerstvo je trdno, poleg tega pa je ključnega pomena za rast tako držav AKP kot držav članic EU, vendar pa bi rada ponovno poudarila, da se partnerstvo v prvi vrsti osredotoča zgolj na gospodarski vidik. Pogosto se dogaja, da so občutljiva vprašanja, kot so spoštovanje človekovih pravic, pravna država, demokracija, upravljanje migracijskih tokov, trajnostna rast in zmanjševanje revščine, v primerjavi z gospodarskimi temami zapostavljena.

Ali bo zato Komisija razmislila o obsežnejšem sporazumu, v katerem vsa pozornost ne bo namenjena gospodarski rasti, temveč bo v skladu z načelom pogojevanja več poudarka na prej omenjenih vprašanjih?

ODGOVOR NA VPRAŠANJE 2/COM 1

Novi sporazum je zamišljen kot celovit sporazum, ki bo urejal odnose med EU in 79 državami AKP z več vidikov, tudi z gospodarskega.

Vprašanja glede človekovih pravic, temeljnih svoboščin, demokracije, pravne države in dobrega upravljanja pa tudi migracij in mobilnosti bodo še naprej osrednjega pomena za partnerstvo, kar je razvidno tudi iz pogajalskega mandata EU, v katerem so ta vprašanja navedena kot strateške prednostne naloge.

Novi sporazum bi moral po mnenju Komisije vključevati določbe, s katerimi bodo pogodbenice obnovile zavezo, da bodo spodbujale, varovale in spoštovale univerzalne in nedeljive človekove pravice in temeljne svoboščine in da bodo spodbujale tudi vrednote demokracije, dobrega upravljanja in pravne države ter načela nediskriminacije, enakosti in solidarnosti. Poleg tega se bodo pogodbenice zavezale, da bodo migracije in mobilnost izkoristile kot priložnost in se skupaj spopadale z izzivi na tem področju.

VPRAŠANJE 3/COM 2,

ki ga postavlja Sabine Lösing

Zadeva: Zasnova in izvajanje sporazumov o gospodarskem partnerstvu v prihodnje

Sporazumi o gospodarskem partnerstvu so osrednji vidik sporazuma iz Cotonouja med EU in državami AKP. Pogoji iz tovrstnih sporazumov spodbujajo interese EU, za gospodarstva držav partneric pa so pogosto škodljivi. Za okrepitev trajnostnega razvoja je nujno, da so pogoji, ki urejajo trgovino, pravični in omogočajo vzpostavljanje lokalnih dobavnih verig, ki bodo v državah AKP ustvarjale dodano vrednost. Doslej še nobena država ni dosegla razvoja na podlagi liberalizacije trgovine v obliki, ki jo zahteva EU.

Ali si bo Komisija prizadevala za pregled okvira za pripravo in izvajanje sporazumov o gospodarskem partnerstvu in poskrbela, da bodo države AKP uživale pravične trgovinske pogoje?

ODGOVOR NA VPRAŠANJE 3/COM 2

Glavni cilji sporazuma iz Cotonouja so izkoreninjenje revščine, trajnostni razvoj ter osnovni elementi demokracije, človekovih pravic in pravne države. Z njim je bil vzpostavljen tudi okvir za sodelovanje na področju razvoja, kamor sodi tudi pomoč za trgovino. Komisija je predlagala, naj te prvine ostanejo okvir za sporazume o gospodarskem partnerstvu.

Komisija podpira prizadevanja za povečanje dobavne zmogljivosti in dodane vrednosti v državah in regijah AKP. Sporazumi o gospodarskem partnerstvu ustvarjajo priložnosti za trgovino in naložbe, prožna pravila o izvoru in usmerjeno razvojno podporo ter tako prispevajo k doseganju teh ciljev, vendar pa gospodarske dejavnosti ni mogoče ustvariti le s trgovinskimi sporazumi, četudi ti vsebujejo prave spodbude. Zato se v skladu z novim evropskim soglasjem o razvoju in posodobljeno strategijo EU za pomoč za trgovino razvijajo celostni pristopi na državni in regionalni ravni za trajnostne naložbe in ustvarjanje delovnih mest.

Komisija spremlja izvajanje sporazumov o gospodarskem partnerstvu in s tem nadzoruje uresničevanje teh ciljev. Poleg tega so za preučitev njihovega izvajanja določeni redni pregledi tovrstnih sporazumov, ki jih Komisija izvaja z državami partnericami, pri njih pa sodelujejo tudi drugi deležniki.

VPRAŠANJE 7/COM 3,

ki ga postavlja Jo Leinen

Zadeva: Pobuda Kitajske „En pas, ena pot“ ter odnosi med državami AKP in EU

Ker oblika in cilji kitajske pobude „En pas, ena pot“ postajajo jasnejši, se je Evropska komisija odzvala s pripravo strategije povezljivosti med EU in Azijo.

Ali Komisija glede na dejstvo, da Kitajska s pobudo „En pas, ena pot“ očitno meri tudi na afriške države in bo pobuda zato vplivala na odnose med EU in državami AKP, načrtuje podobno strategijo tudi za Afriko? Če je odgovor pritrdilen, kaj so cilji strategije?

Če strategije ne načrtuje, s katerimi ukrepi bo omejila ali izkoristila učinke kitajske pobude na vpletene države?

ODGOVOR NA VPRAŠANJE 7/COM 3

Globalna strategija EU (1) priznava vse večjo gospodarsko moč Azije in poziva k usklajenemu pristopu do prizadevanj Kitajske za povezovanje z zahodom.

Prizadevanja EU za oblikovanje strategije EU za povezovanje Evrope in Azije so se pričela s pripravo skupnega sporočila, ki bi mu morali slediti sklepi Sveta.

V strategiji bo začrtana evropska vizija o povezljivosti in partnerstvu z regijo, od pravne ureditve do dialoga o politikah in od tehnične do finančne pomoči na področju prevoza, električnih omrežij, digitalnih povezav in neposrednih izmenjav med ljudmi. Cilj strategije je trajnostna povezljivost, s pomočjo katere bodo lahko države dosegle cilje trajnostnega razvoja in pariškega podnebnega sporazuma.

Za uresničitev teh ciljev bodo vzpostavljeni finančni mehanizmi, v okviru katerih bodo dialog o politikah spremljale javnofinančne spodbude in mobilizacija zasebnega kapitala.

Geografsko se bo skupno sporočilo osredotočilo na Evropo in Azijo, vendar bo vplivalo tudi na preostali svet, saj bodo boljše gospodarsko upravljanje in bolj trajnostne naložbe na lokalni ravni imeli pozitivne posledice na svetovni ravni.

Kitajska pobuda „En pas, ena pot“ je v Afriki vzbudila velika pričakovanja, da bi lahko v sklopu pobude začeli številne večje infrastrukturne projekte v skladu z Agendo 2063 Afriške unije in s tem prispevali k razvoju celine.

Glede na nepreglednost okvira in informacij o delovanju Kitajske v Afriki je še vedno težko oceniti posledice pobude „En pas, ena pot“ za Afriko ali pritegniti Kitajsko k sodelovanju po že vzpostavljenih mehanizmih za usklajevanje. EU s krepitvijo partnerstev z različnimi akterji izboljšuje sodelovanje na področju povezljivosti in nudi nova orodja za reševanje vprašanj, kot so tveganja, povezana z dolgovi, in ocenjevanje učinkov naložbenih projektov.

EU si poleg tega z načrtovano vzpostavitvijo dialoga o razvojnih vprašanjih prizadeva za konstruktivno dvostransko sodelovanje s Kitajsko, dialog o Afriki pa je že obudila. S tem je omogočena podrobnejša izmenjava pristopov obeh strani do razvoja in Afrike.

VPRAŠANJE 1/COM 4,

ki ga postavlja Thierry Cornillet

Zadeva: Potreba po izboljšanem obveščanju o zagotavljanju sredstev EU in usposabljanju lokalnih deležnikov za prijavo projektov

Iz delovnih dokumentov, ki jih je Komisija pripravila v sklopu vmesnega pregleda instrumentov za zunanje financiranje, je razvidno, da namenska sredstva v veliki meri še niso bila izplačana. Postopki so bili sicer že nekoliko poenostavljeni, vendar so še naprej okorni. To bi lahko škodilo verodostojnosti EU, saj naši partnerji včasih sumijo, da namenskih sredstev ne želimo dejansko izplačati.

Ali lahko Komisija v naslednjem večletnem finančnem okviru predlaga program obveščanja in usposabljanja za lokalne deležnike s poudarkom na pripravi prijavne dokumentacije? To bi jim pomagalo pri izpolnjevanju zahtevanih meril in povečalo možnost, da bo njihov projekt izbran na razpisu.

ODGOVOR NA VPRAŠANJE 1/COM 4

Komisija v svojem poročilu o vmesnem pregledu instrumentov za zunanje financiranje meni, da se proračun izvršuje učinkovito. Izvrševanje proračuna po navedbah iz delovnega dokumenta služb Komisije o Evropskem razvojnem skladu velja za učinkovito, saj je kljub dejstvu, da je 11. Evropski razvojni sklad začel delovati v polnem obsegu šele konec leta 2016, dodeljenih že 50 % proračunskih sredstev, za 31 % so že sklenjene pogodbe, 13 % sredstev pa je že bilo izplačanih (podatki iz junija 2017).

Delegacije EU v okviru tematskega programa instrumenta za razvojno sodelovanje za organizacije civilne družbe pogosto prirejajo informativna srečanja za lokalne organizacije na terenu o trenutnih razpisih, njihovih ciljih in zahtevah za prijavo.

Srečanja dopolnjujejo tudi posebna prilagojena usposabljanja. EU namerava v obdobju 2018–2020 ta prizadevanja nadaljevati.

Poleg tega akademija GD za mednarodno sodelovanje in razvoj (2) od 16. aprila 2018 nudi brezplačno spletno usposabljanje o mednarodnem sodelovanju in razvoju, vključno z izobraževanji o finančnem poslovodstvu in vodenju pogodb.

Komisija se je v zvezi z naslednjim večletnim finančnim okvirom seznanila z izraženimi priporočili ter bo razmislila in izdala priporočila o najučinkovitejših načinih za izboljšanje ukrepov za navezovanje stikov, obveščanje in usposabljanje lokalnih akterjev v državah partnericah.

VPRAŠANJE 4/COM 5,

ki ga postavlja Nathalie Griesbeck

Zadeva: Stabilizacija in razvoj Sahela

Na konferenci na visoki ravni o Sahelu 23. februarja 2018 v Bruslju je bilo za podporo skupnih sil peterice za Sahel namenjenih 414 milijonov EUR. Sile peterice za Sahel si z bojem proti terorizmu in organiziranemu kriminalu prizadevajo za stabilizacijo regije.

Kako lahko poskrbimo, da bo finančna pomoč poleg k večji varnosti regije pripomogla tudi k trajnostnemu razvoju Sahela, ki je plodno okolje za širjenje nasilnih ekstremističnih ideologij?

ODGOVOR NA VPRAŠANJE 4/COM 5

EU je že zelo zavezana pomoči Sahelu, zlasti ranljivim in čezmejnim območjem. EU je peterici za Sahel namenila skupno 3,8 milijarde EUR razvojne pomoči (v obdobju 2014–2020), kar vključuje 1,7 milijarde EUR proračunske podpore. Če vključimo tudi pomoč držav članic, je EU regiji skupno namenila 8 milijard EUR razvojne pomoči.

Varnostne razmere v Sahelu se še naprej zaostrujejo, kar je razvidno iz nedavnega hudega terorističnega napada 2. marca v osrčju Ouagadougouja in neprestanih napadov na obrambne in varnostne sile na tromeji med Burkina Fasom, Malijem in Nigrom in na operacijo Barkhane in večdimenzionalno integrirano stabilizacijsko misijo OZN v Maliju (MINUSMA). Obsežna območja v notranjosti in na severu Malija ter severu Burkina Fasa niso pod nadzorom državnih oblasti. Lokalni prebivalci nimajo dostopa do osnovnih socialnih storitev. Razmere se še slabšajo zaradi šibkega političnega, finančnega in varnostnega upravljanja, ki je temeljni vzrok za nemire.

V zadnjih nekaj letih je EU za spopadanje s temi izzivi oblikovala celostni pristop, nato pa usklajeni pristop, ki združuje varnostne in razvojne vidike. V okviru strategije EU za Sahel in regionalnega akcijskega načrta EU je Sahel postal laboratorij za razvijanje usklajene politike in strategij EU z instrumenti in ukrepi, ki se poslužujejo vseh diplomatskih, razvojnih, stabilizacijskih, humanitarnih in varnostnih prijemov.

EU je izredno zadovoljna z rezultati konference o Sahelu, ki je potekala 23. februarja 2018 v Bruslju. Na konferenci je bilo za skupne sile peterice za Sahel namenjenih 414 milijonov EUR, kar predstavlja mejnik za usklajena prizadevanja za zagotavljanje podpore Sahelu. EU je v podporo skupnih sil peterice za Sahel namenila 100 milijonov EUR iz mirovne pomoči za Afriko.

Ker EU želi zagotoviti dolgoročno stabilizacijo in trajnostni razvoj regije, namerava varnostne ukrepe dopolnjevati z nadaljevanjem razvojnih prizadevanj in s tem doseči ponovno vzpostavitev pravne države in osnovnih socialnih storitev, zlasti na ranljivih območjih.

VPRAŠANJE 9/COM 6,

ki ga postavlja Alpha Ousmane (Burkina Faso)

Zadeva: Prihodnost Evropskega razvojnega sklada

Trenutno se pripravljajo trije specifični memorandumi o soglasju z državami AKP. Kaj pa se bo zgodilo z Evropskim razvojnim skladom?

Pristop Evropske unije odpira tri vprašanja:

1. Kje bo sedež regionalnih okvirnih programov in kako bodo vodeni?

2. Ali bo katerega od regionalnih okvirnih programov upravljala Afriška unija v dobro vseh držav ali bo za vsako regijo še naprej voden ločen regionalni okvirni program?

3. Kako se bo upravljalo razmere v Magrebu, ki ima le specifičen sporazum z Evropsko unijo ne pa tudi regionalnega okvirnega programa?

ODGOVOR NA VPRAŠANJE 9/COM 6

Komisija je pred kratkim sprejela predlog za večletni finančni okvir po letu 2020, 14. junija pa bo objavila sektorske predloge za zunanje delovanje.

Evropska komisija predlaga znatno poenostavitev zunanjega delovanja, tudi razvojnega sodelovanja, s čimer bi dosegla večjo skladnost in učinkovitost, ne da bi okrnila prvine, zaradi katerih je sodelovanje med EU in njenimi parterji posebnega pomena: predvidljivost, politično usmerjenost sodelovanja in raven sredstev.

Komisija za zagotavljanje skladnosti predlaga, da se Evropski razvojni sklad vključi v obširnejši instrument za sosedstvo, razvoj in sodelovanje v sklopu proračuna EU, s katerim bo mogoče širše uveljavljati ključne vidike instrumenta.

Predlagani obširnejši instrument bi imel prevladujoči geografski element, ki bi bil razčlenjen na regije sveta.

Zagotavljanje sredstev za regionalne ukrepe, ki so trenutno znani kot regionalni okvirni programi, bo obravnavano v fazi načrtovanja.

Brez poseganja v prihodnje razprave in odločitve lahko rečemo, da bi lahko regionalno povezovanje in sodelovanje med državami partnericami še naprej podpirali na različnih ravneh. V okviru podelementov, predvidenih v prihodnji uredbi, bi lahko zasnovali regionalne programe, ki bi po potrebi omogočali celinsko usklajenost Afrike.

Magreb bi v okviru obširnejšega instrumenta spadal pod element sosedstva. Tudi v tem primeru vprašanje regionalnega načrtovanja programov v prvi vrsti zadeva načrtovanje in bo zato opredeljeno pozneje.

VPRAŠANJE 10/COM 7

ki ga postavlja Marlene Mizzi

Zadeva: Cilji trajnostnega razvoja

Cilji trajnostnega razvoja so cilji, o katerih se je dogovorilo 193 držav, ki vključujejo zavezanost vseh k doseganju 17 ciljev in 169 podciljev.

Ali lahko Komisija v zvezi s tem pojasni, kakšni so njeni načrti za naložbe v izvajanje ciljev trajnostnega razvoja, tako na ravni EU kot tudi med našimi državami partnericami?

Zadeva je še bolj pomembna, ker ti cilji ne zadevajo le ekonomske politike, ampak tudi vprašanja družbene neenakosti ter potrebo po okolju prijaznejšem gospodarstvu in varnejšem okolju za vse generacije.

ODGOVOR NA VPRAŠANJE 10/COM 7

Evropska komisija je izbrala dvostopenjski pristop k izvajanju: (i) cilje trajnostnega razvoja vključiti v okvir evropskih politik in med prednostne naloge Komisije; ter (ii) pripraviti razmislek o naši dolgoročnejši viziji in osredotočenosti sektorskih politik po letu 2020. Dokument za razmislek z naslovom „Na poti k trajnostni Evropi do leta 2030“ o nadaljnjem ukrepanju v zvezi s cilji trajnostnega razvoja OZN, vključno s Pariškim sporazumom o podnebnih spremembah, bo predvidoma objavljen v drugi polovici leta 2018. Uvrščen bo v razpravo o prihodnosti Evrope in podprt z analizo oddaljenosti od ciljev trajnostnega razvoja in pregledom dosežkov EU pri izvajanju teh ciljev. Ustanovljena je bila platforma več deležnikov za spremljanje in izmenjavo najboljših praks glede izvajanja ciljev trajnostnega razvoja, pregled njihovega sodelovanja in prispevkov pa bo vključen tudi kot Priloga.

EU in njene države članice so se v zvezi z izvajanjem ciljev trajnostnega razvoja prek razvojnega sodelovanja junija 2017 dogovorile o novem evropskem soglasju o razvoju. To zagotavlja nov skupni okvir razvojne politike za institucije EU in države članice, pri katerem je poudarek še vedno na izkoreninjenju revščine, hkrati pa izpostavlja povezavo med razvojnimi politikami in humanitarno pomočjo, okoljem, podnebnimi spremembami, migracijami ter varnostnimi politikami. Prizadevanja bodo usmerjena v odpravljanje neenakosti, da bi zagotovili, da nihče ne bo zapostavljen. Evropsko soglasje je bilo že upoštevano v predlogih Svetu za pogajalske smernice o obnovljenem partnerstvu z državami AKP.

Političnim zavezam bi morale slediti naložbe. V zvezi s tem cilji trajnostnega razvoja usmerjajo razmišljanje EU o naslednjem večletnem finančnem okviru in prihodnjih instrumentih. Komisija prek vrste pobud že vlaga v doseganje ciljev trajnostnega razvoja v partnerskih državah. Lansko leto je s prispevkom EU v višini 500 milijonov EUR nastala pobuda EU in OZN Spotlight, ki se osredotoča na odpravo vseh vrst nasilja zoper ženske in dekleta. Načrt EU za zunanje naložbe naj bi po pričakovanjih do leta 2020 omogočil več kot 44 milijard EUR naložb v partnerske države (v Afriki in sosedstvu EU), vključno s prispevkom Evropske komisije v višini 4,1 milijarde EUR. Poleg tega bo Komisija v nov skupni sklad OZN za agendo za obdobje do leta 2030 prispevala 30 milijonov EUR.

Evropska komisija se je zavezala, da bo v prihodnosti okrepila dialog o politikah s partnerskimi državami na podlagi ciljev trajnostnega razvoja ter jih podprla pri doseganju agende za obdobje do leta 2030 na nacionalni ravni, vključno z uskladitvijo njihovih nacionalnih razvojnih načrtov s cilji trajnostnega razvoja.

VPRAŠANJE 6/COM 8

ki ga postavlja Catherine Bearder

Zadeva: Nezakonita trgovina s prostoživečimi rastlinskimi in živalskimi vrstami ter odnosi med AKP in EU

Komisija je pred dvema letoma sprejela akcijski načrt za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi rastlinskimi in živalskimi vrstami, katerega cilj 3.2 poziva k krepitvi globalnih partnerstev, ki vključujejo države izvora, tranzitne države in države trga.

Katere države AKP je Komisija opredelila kot prednostne države za vzpostavitev okrepljenega dialoga in tehničnega sodelovanja na področju nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami?

Kateri ukrepi so bili sprejeti za obravnavanje teme na srečanjih na visoki ravni z regionalnimi organizacijami, kot so Afriška unija, Južnoafriška razvojna skupnost in Vzhodnoafriška skupnost?

Kakšen napredek je bil dosežen pri uporabi trgovinskih instrumentov za vplivanje na sprejetje ukrepov proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami? So takšne določbe vključene v sedanja in prihodnja pogajanja o prostotrgovinskem sporazumu med državami AKP in EU?

ODGOVOR NA VPRAŠANJE 6/COM 8

EU in njene države članice v okviru izvajanja akcijskega načrta za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami iz leta 2016 vlagajo znatna sredstva za podporo ukrepom za krepitev partnerstev, ki vključujejo države izvora, tranzitne države in države trga. Na primer, v letih 2016 in 2017 je bilo v okviru zunanjega razvojnega sodelovanja EU vloženih 340 milijonov EUR, ki neposredno prispevajo k doseganju ciljev akcijskega načrta.

Ker je nezakonita trgovina s prostoživečimi vrstami prisotna v vseh državah AKP v obliki različnih izdelkov (slonovina, palisander, luskavci, želve, ptice itd.), je vsaka država prejela posebno podporo v boju proti temu kaznivemu dejanju, vendar so prednostne naloge osredotočene na glavne regije izvora: Madagaskar, Srednjo Afriko, Vzhodno Afriko, Zahodno Afriko in Južno Afriko.

Programi za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami vključujejo podporo mednarodnim organizacijam, specializiranim za boj proti tovrstnim kaznivim dejanjem, na primer mednarodnemu konzorciju za boj proti kaznivim dejanjem nad prosto živečimi živalskimi in rastlinskimi vrstami (ICCWC). Spodbujanje vloge lokalnih skupnosti pri varstvu prostoživečih vrst je tudi prednostna naloga EU in njenih držav članic. Programi zato vključujejo več partnerjev na svetovni, regionalni, nacionalni in lokalni ravni ter vključujejo celoten spekter dejavnosti: trajnostno upravljanje zavarovanih območij, izboljšanje življenjskih razmer lokalnih skupnosti z gospodarskimi dejavnostmi in zagotavljanjem ekosistemskih storitev (voda, energija, zelena delovna mesta, divjačina itd.) ter razbitje kriminalnih mrež.

EU je bila pri sodelovanju z državami AKP zelo dejavna, in sicer z udeležbo na srečanjih z regionalnimi akterji, kot so Afriška unija, Združenje držav jugovzhodne Azije, Južnoafriška razvojna skupnost in Gospodarska skupnost srednjeafriških držav, pa tudi na forumih, kot je partnerstvo za gozdove v porečju Konga. Poleg tega regionalno načrtovanje v zvezi z okoljem in prostoživečimi živalmi vključuje vzpostavitev partnerstev z ustreznimi regionalnimi organi in njihovo sodelovanje.

Okoljski zaščitni ukrepi in trajnost so sestavni del pogovorov v okviru trgovinskega in gospodarskega partnerstva, ki vključujejo EU. EU na primer zagotavlja večjo osredotočenost na skladnost s Konvencijo o mednarodni trgovini z ogroženimi prosto živečimi živalskimi in rastlinskimi vrstami.

VPRAŠANJE 5/COM 9

ki ga postavlja György Hölvenyi

Zadeva: Vloga verskih skupnosti pri obvladovanju konfliktov v državah AKP

Verske skupnosti imajo velik potencial za obvladovanje konfliktov v državah AKP, ki jih je prizadela kriza. Verske skupnosti in institucije so neizbežno deležniki, ne le z duhovnega vidika, ampak tudi kot glavni akterji pri vzpostavljanju družbene stabilnosti zaradi njihovega vodenja in legitimnosti, kar denimo dokazuje nedavna vloga konference katoliških škofov v Kongu kot ključnega mediatorja pri pogajanjih za politično tranzicijo v Demokratični republiki Kongo.

Kako Komisija zagotavlja sodelovanje verskih skupnosti pri prizadevanjih EU za obvladovanje konfliktov? Kako upošteva njihova priporočila pri izvajanju zunanjih ukrepov? Ali bodo verske organizacije dolgoročno vključene v strukture za sodelovanje med EU in AKP ter v dialog o politikah?

ODGOVOR NA VPRAŠANJE 5/COM 9

Verske skupnosti in bolj na splošno vera lahko igrajo pomembno vlogo pri preprečevanju, obvladovanju in reševanju konfliktov. Pogosto prispevajo k mirovnim procesom z edinstveno duhovno, moralno, socialno in mestoma tudi politično občutljivostjo.

Zato ESZD in službe Evropske komisije z njimi pogosto sodelujejo, da bi prispevale k preprečevanju, obvladovanju in reševanju konfliktov.

Komisija je v državah AKP v stiku s številnimi organizacijami za podporo mediaciji, akterji in deležniki, tudi s takimi, ki delujejo na področju verske razsežnosti, kot so Mreža verskih in tradicionalnih mirovnih posrednikov, Mednarodni center za medverski in medkulturni dialog kralja Abdulaha Bin Abdulaziza ter Organizacija islamskega sodelovanja. Sodelujemo na primer s Skupnostjo svetega Egidija v Srednjeafriški republiki.

V nekaterih primerih, recimo v Demokratični republiki Kongo, je katoliška škofovska konferenca dejansko odigrala pomembno vlogo pri doseganju sporazuma, vendar je lahko v drugih primerih vloga verskih voditeljev precenjena ali pa celo instrumentalizirana.

Evropska komisija lahko podpira sodelovanje verskih skupnosti pri dialogih in posvetovanjih, a je to odvisno od razmer in lokalnega okvira. Verskim akterjem, ki sodelujejo v mirovnih procesih, lahko zagotavlja tudi tehnično podporo.

Vendar pa je treba versko razsežnost oceniti s skrbno analizo zadevnih vprašanj in vpletenih akterjev. EU mora zagotoviti, da bo pri svoji oceni vloge vere upoštevala dovolj podrobnosti, da bo priznano kompleksno razmerje med vsemi vzroki konfliktov in njihovimi spreminjajočimi se vzorci. Kot je bilo poudarjeno v poročilu poročevalca Združenih narodov o svobodi veroizpovedi ali prepričanja za leto 2015, je še posebej pomembno razumeti vlogo človekovega delovanja pri izkoriščanju veroizpovedi v politične namene.

V izbranih državah AKP se bosta s pomočjo programa „Medkulturni dialog in kultura“ (instrument za razvojno sodelovanje, DCI) okrepila kulturni pluralizem in medkulturno razumevanje, vključno z vidiki v zvezi z vero ali prepričanjem. Izbranih je bilo pet projektov, ki so se začeli izvajati v začetku leta 2018, skupaj pa so prejeli 10 milijonov EUR.

Prednost so imeli ukrepi v državah z nestabilnimi razmerami oziroma državah, ki so jih preplavili tokovi razseljenih oseb ali migrantov brez urejenega statusa: izbrani predlogi bodo potekali v Beninu, Burkina Fasu, Burundiju, Kamerunu, Slonokoščeni obali, Demokratični republiki Kongo, Egiptu, Keniji, Maliju, Nigru, Nigeriji, Ruandi, Senegalu, Južnem Sudanu, Tanzaniji, Togu, Ugandi in Zimbabveju; Siriji, Iraku in Libanonu.

Projekti podpirajo vlogo verskih voditeljev pri spodbujanju kulturne raznolikosti in spoštovanju enakega dostojanstva vseh moških in žensk s pomočjo medverskega in medkulturnega dialoga in sodelovanja. Kot taki, verski voditelji in skupnosti spadajo med ciljne skupine ukrepov za krepitev zmogljivosti.

Poleg tega je cilj trenutnega razpisa za zbiranje predlogov v okviru evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice (EIDHR) krepitev medsebojnega razumevanja in spoštovanja med posamezniki z različno vero ali brez vere, ki prispeva k ustvarjanju vključujočih skupnosti in družb, ki sprejemajo različnost in so zmožne mirno rešiti morebitne konflikte. Do podpore so upravičeni ukrepi civilne družbe, osredotočeni na države AKP. Projekti bodo izbrani v letu 2018 (okvirni znesek 5 milijonov EUR).

VPRAŠANJE 8/COM 10

ki ga postavlja Laura Agea

Zadeva: Prihodnja reforma SKP in učinek v državah AKP

Več študij potrjuje neposredni vpliv skupne kmetijske politike (SKP) EU v državah AKP. Žal pa učinek ni vedno pozitiven. Kot najpomembnejša uvoznica kmetijskih proizvodov iz držav AKP ima EU ključno vlogo na mednarodnem kmetijskem trgu in v zvezi s svetovno prehransko varnostjo. Naš glavni izziv je uskladiti prihodnjo reformo SKP z zavezami EU v okviru globalnega načrta za trajnostni razvoj (cilji trajnostnega razvoja, Pariški sporazum itd.).

Kateri instrumenti so predvideni v zasnovi prihodnje SKP za izboljšanje pozitivnega učinka na države v razvoju in nadaljnje spoštovanje naših zavez k trajnostnem razvoju in zlasti prehranski varnosti?

ODGOVOR NA VPRAŠANJE 8/COM 10

Novo evropsko soglasje o razvoju iz junija 2017 potrjuje pomembnost skladnosti politik za razvoj za doseganje ciljev trajnostnega razvoja.

Kmetijstvo je tesno povezano z vprašanji, kot so delovna mesta, hrana, zrak, podnebne spremembe, voda, tla in biotska raznovrstnost, zato igra pomembno vlogo v agendi za obdobje do leta 2030. Dolga pot do uresničitve ciljev trajnostnega razvoja se je pravkar začela, kmetijski sektor pa ima priložnost dokazati, da je lahko del rešitve.

Zaporedne reforme skupne kmetijske politike (SKP) v zadnjih 25 letih so postopno povečale njeno tržno naravnanost (3) ter hkrati izboljšale njeno okoljsko in podnebno uspešnost (4). Te reforme so poudarile glavne cilje SKP, ki so zagotoviti trajnostno proizvodnjo hrane, trajnostno upravljanje naravnih virov in podnebnih ukrepov ter uravnotežen teritorialni razvoj znotraj Evropske unije.

Cilj sedanje revizije SKP je tudi dodatno prispevati k mednarodnim zavezam EU. V sporočilu „Prihodnost preskrbe s hrano in kmetijstva“ iz novembra 2017 so bile določene širše usmeritve politik (5), vključno z mednarodno razsežnostjo SKP. Te so podrobneje opredeljene v zakonodajnem predlogu o skupni kmetijski politiki za obdobje po letu 2020, ki ga je nedavno sprejela Komisija.

EU je zavezana pomagati državam v razvoju, da bi njihovi kmetijski sektorji postali del svetovnega trgovinskega sistema in bi tako tudi one imele korist od svetovnega gospodarstva (6). Zaveda se, da se to lahko zgodi le, če imajo države partnerice aktivno vlogo. EU trenutno sodeluje z več kot 60 partnerskimi državami na področju trajnostnega kmetijstva in prehranske varnosti (7). V Afriki je poudarek na podpori politikam, spodbujanju odgovornih naložb na podeželskih območjih in podpori agroživilskemu sektorju, končni cilj pa je pomagati afriškim državam, da bi izkoristile potencial svojega kmetijskega sektorja in zadovoljevale potrebe svojih državljanov.

Aprila je Komisija ustanovila tudi projektno skupino, ki jo sestavljajo strokovnjaki iz EU in Afrike, za svetovanje in oblikovanje priporočil za okrepitev partnerstva med EU in Afriško unijo na področju hrane in kmetijstva ter za krepitev vloge EU pri gospodarskem razvoju Afrike, ki ustvarja delovna mesta, in sicer na področju kmetijstva, kmetijskega trgovanja in živilskopredelovalne industrije.

VPRAŠANJE 11/COM 11

ki ga postavlja Neena Gill

Zadeva: Humanitarna pomoč Demokratični republiki Kongo

Višina humanitarne pomoči Demokratični republiki Kongo v letu 2017 je bila najnižja v zadnjem desetletju.

EU je tej državi lani namenila za 4 milijone EUR manj humanitarne pomoči kot leta 2016.

Oktobra 2017 je OZN v Demokratični republiki Kongo uradno aktivirala izredne razmere 3. stopnje, s posebnim poudarkom na provincah Kasaï, Tanganjika in Južni Kivu.

1. Kakšna je trenutna vrzel svetovnega financiranja humanitarnih razmer v Demokratični republiki Kongo?

2. Je Komisija od oktobra 2017 sprejela nove ukrepe za okrepitev finančne pomoči Demokratični republiki Kongo?

ODGOVOR NA VPRAŠANJE 11/COM 11

Zaradi poslabšanja humanitarnih razmer v Demokratični republiki Kongo je 13. aprila 2018 v Ženevi potekala prva mednarodna humanitarna konferenca o Demokratični republiki Kongo, ki so jo soorganizirale OZN, EU in Nizozemska. Konference se je udeležila 101 delegacija, vključno s 22 državami članicami EU, ki so za odziv na humanitarne razmere v Demokratični republiki Kongo v letu 2018 skupaj obljubile oziroma napovedale prispevke v višini 528,1 milijona USD. Evropska Komisija je za leto 2018 napovedala pomoč Demokratični republiki Kongo v višini 77,1 milijona EUR, države članice EU pa so napovedale dodatna sredstva v višini 246 milijonov USD, tako da bo prispevek EU predstavljal dve tretjini celotnega zneska.

Po podatkih OZN zahteva načrt za humanitarno pomoč Demokratični republiki Kongo za leto 2018 1,68 milijarde USD, pomoč pa potrebuje 13,1 milijona ljudi.

20. oktobra 2017 je OZN za Demokratično republiko Kongo za šest mesecev uradno aktivirala tretjo stopnjo nujne pomoči, ki je tudi najvišja možna stopnja, s posebnim geografskim poudarkom na provincah Kasaï, Tanganjika in Južni Kivu. Status tretje stopnje je bil 20. aprila 2018 preklican, saj so bile po mnenju OZN referenčne vrednosti za učinkovito mobilizacijo mednarodnih zmogljivosti za povečanje humanitarne pomoči v veliki meri izpolnjene.

Evropska komisija od leta 1994 naprej podpira humanitarne operacije v Demokratični republiki Kongo. Pomaga pri odzivu na osnovne humanitarne potrebe, vključno s pomočjo v hrani, prehrano, zdravstvenimi storitvami, zaščito, zatočišči, vodo, sanitarnimi storitvami in higieno, izobraževanjem za izredne razmere, pa tudi z logistiko in usklajevanjem humanitarne pomoči. V letu 2018 bo Evropska komisija svoje sodelovanje dopolnila še z dejavnostmi za mediacijo, spravo in krepitev odpornosti, ki jih bo financirala z drugimi razpoložljivimi instrumenti, kar bo še razširilo že tako znatno razvojno financiranje v Demokratični republiki Kongo.

(1) https://europa.eu/globalstrategy/sites/globalstrategy/files/pages/files/eugs_review_web_13.pdf

(2) https://webgate.ec.europa.eu/devco-academy/

(3) To je bilo doseženo z zmanjšanjem učinkov ukrepov, ki izkrivljajo proizvodnjo in trgovino. Trenutno več kot 90 % podpore, ki jo EU dodeljuje kmetom EU, ni več povezane s pridelki ali njihovo količino, zato na trgovino nima učinka izkrivljanja. Tržni ukrepi so z varnostno ravnjo omejeni samo v kriznih razmerah, izvozna nadomestila pa so bila decembra 2015 odpravljena.

(4) Posebni instrumenti SKP za trajnostno proizvodnjo hrane vključujejo obvezne (navzkrižna skladnost, ekologizacija) in prostovoljne ukrepe (v okviru politike razvoja podeželja). Zato podpora, dodeljena kmetom v EU, odraža njihova prizadevanja in izvajanje ukrepov, ki zagotavljajo trajnostno kmetijstvo.

(5) V njem je prav tako jasno nakazano, da mora imeti prihodnja SKP večjo vlogo pri izvajanju rezultatov vrha v Valetti, ki obravnavajo temeljne vzroke migracij. Treba je na primer izkoristiti znanje in inovacije ter poglobiti sodelovanje na področju kmetijskih raziskav in inovacij, proučiti projekte usposabljanja in izmenjav ter okrepiti strateško sodelovanje na področju politik in dialog z Afriško unijo o vprašanjih v zvezi s kmetijstvom in razvojem podeželja.

(6) EU vsem najmanj razvitim državam zagotavlja dostop brez uvoznih dajatev in kvot, sporazumi o gospodarskem partnerstvu (EPA) pa partnerskim državam omogočajo, da svoje občutljive kmetijske proizvode zaščitijo pred liberalizacijo, in sicer tako, da jih v celoti izključijo ali pa uporabijo stroge zaščitne ukrepe pred nenadnim povečanjem uvoza.

(7) Temu je bilo v obdobju 2014–2020 dodeljenih 8,5 milijard EUR razvojne pomoči EU.