Resolucija [1]

o vplivu neposrednih tujih naložb v afriške, karibske in pacifiške države

Skupna parlamentarna skupščina AKP-EU,

- na zasedanju v Kigaliju (Ruanda) od 19. do 22. novembra 2007,

- ob upoštevanju člena 17(1) Poslovnika,

- ob upoštevanju ciljev sporazuma o partnerstvu AKP-EU [2], podpisanega v Cotonouju 23. junija 2000, na področju naložb in podpore za razvoj zasebnega sektorja ter trgovine,

- ob upoštevanju poročil o svetovni naložbi Konference Združenih narodov o trgovini in razvoju (UNCTAD) za leti 2005 in 2006 ter svojega poročila o gospodarskem razvoju v Afriki: Preučitev vloge naložb (2006),

- ob upoštevanju poročil o pregledu tujega vlagatelja Organizacije Združenih narodov za industrijski razvoj (UNIDO) za leti 2005 in 2006,

- ob upoštevanju deklaracije iz Cape Towna z dne 21. marca 2002 o prihodnjih pogajanjih o novih trgovinskih sporazumih,

- ob upoštevanju deklaracije ZN (2000) o razvojnih ciljih novega tisočletja in njihove zavezanosti k odpravi revščine,

- ob upoštevanju zavez mednarodne skupnosti, sprejetih na konferenci Združenih narodov o financah za razvoj (Monterrey, 2002), zlasti o uporabi mednarodnih sredstev ter izboljšanju neto toka finančnih sredstev in o tehničnem sodelovanju za razvoj, med drugim za uresničitev razvojnih ciljev novega tisočletja,

- ob upoštevanju poročila Odbora za gospodarski razvoj, finance in trgovino (AKP-EU/100.126/07/konč.),

A. ker imajo neposredne tuje naložbe pomembno vlogo v razvojnem procesu držav gostiteljic, zlasti z zagotavljanjem kapitala in tehnologije, s čimer prinašajo sposobnosti, znanje in dostop na trg, kar prispeva k boljši učinkovitosti pri rabi virov in večji produktivnosti,

B. ker se v zadnjih letih povečuje tok zasebnega kapitala v države v razvoju in je vedno pomembnejši vir financiranja, ki je primerljiv z uradno razvojno pomočjo,

C. ker neposredne tuje naložbe izboljšujejo rast z vključevanjem novih vložkov in tehnologij v proizvodni postopek države gostiteljice in lahko izboljšajo zmožnosti oskrbe držav AKP ter prispevajo h gradnji dinamične naložbeno-izvozne verige, ki lahko tem državam pomaga pri uresničevanju ciljev gospodarske rasti in razvoja, vključno z razvojnimi cilji novega tisočletja,

D. ker verjame, da imajo neposredne tuje naložbe pomembno vlogo pri preoblikovanju afriških gospodarstev, vendar je ta vpliv odvisen od kakovosti in količine; ker poudarja, da je v odnosih med EU in Afriko izziv kritično preučiti, kako privabiti in urejati tisto vrsto neposrednih tujih naložb, ki bo podpirala enakomerno rast, ustvarjala delovna mesta ter podpirala in nadgrajevala lokalno industrijo,

E. ker se zaveda ovir za tok neposrednih tujih naložb, ki se med regijami AKP in v regijah zelo razlikujejo, vključno z med drugim osnovnimi vprašanji vodenja, pravnim okvirom in podjetniškim ozračjem, močjo institucij, stopnjo finančnega posredovanja in dejavniki lokacije, kot sta prevoz in infrastruktura, ter izobraževanjem, razpoložljivostjo usposobljenih delavcev in zdravjem,

F. ker je večina gospodarstev AKP določila zakonodajo, ki ponuja širok krog jamstev in priložnosti za tuje vlagatelje, vključno z zmanjšanimi omejitvami za lastništvo zemlje in nepremičnin ter omejitvami devizne menjave, s čimer se tujim vlagateljem zagotovi pravica do vračanja kapitala in dobičkov,

G. ker so številna gospodarstva AKP uzakonila zakonodajo, ki tujim vlagateljem omogoča sodelovanje v programih privatizacije in ponuja ugodne davčne olajšave,

H. ker so države AKP sklenile 210 dvostranskih pogodb o naložbah z državami članicami EU ter podpisujejo vedno več pogodb z drugimi državami v razvoju,

I. ker je razpoložljivost dodatnih finančnih sredstev, vključno z večjimi pritoki neposrednih tujih naložb in priložnosti za trgovanje, zelo pomembna za gospodarsko in družbeno stabilnost in trajnostni razvoj držav AKP,

Pomen neposrednih tujih naložb

1. meni, da je ob nezadostnih sredstvih za financiranje dolgoročnega razvoja in ob domnevanju, da razvojnih ciljev novega tisočletja ne bo mogoče doseči do leta 2015, privabljanje neposrednih tujih naložb prevzelo pomembno mesto med strategijami za gospodarsko obnovo;

2. poudarja potrebo po podpori državam AKP pri privabljanju večjih tokov neposrednih tujih naložb in prenosov ustrezne tehnologije za izboljšanje njihovega razvoja in konkurenčnosti;

3. meni, da je treba politike za privabljanje neposrednih tujih naložb ponovno preučiti ter resno upoštevati vidik stroškov in koristi, vključno s poslabšanjem okolja, ter tudi socialne težave in prispevek k trajnostnim ciljem razvoja nacionalnega gospodarstva;

Poslovno okolje

4. ponovno potrjuje glavno odgovornost držav AKP za njihov razvoj in izredno pomembnost nacionalne odgovornosti za razvojna prizadevanja, vključno s trajnostno makroekonomsko stabilnostjo in poslovnim okoljem;

5. poudarja izredno pomembnost lokalnih dejavnikov, kot so gospodarska in družbena infrastruktura, poslovno ozračje, pogoji lokalnega trga, dostopnost virov, proaktivne pobude za spodbujanje naložb ter materialna sredstva, pri vplivu na odločitve o vlaganju v državo gostiteljico;

6. pozdravlja namenitev večje pozornosti krepitvi upravljanja in preglednosti, da se zagotovi, da bodo od tega imeli koristi revni;

7. poudarja, da veliko držav AKP še vedno zahteva močno spodbudo pri javnih naložbah, da se odpravijo težave z visokimi stroški prevoza v regiji, običajno majhnimi trgi, kmetijstvom z nizko produktivnostjo, neugodnimi kmetijsko-podnebnimi pogoji, razširjenostjo bolezni in počasnim razširjanjem tehnologije iz tujine;

Spodbujanje evropskih neposrednih tujih naložb

8. priznava, da lahko spodbujevalni dejavniki držav gostiteljic in regionalno sodelovanje povzročijo večjo finančno stabilnost, boljše usklajevanje politike, boljše načrtovanje infrastrukture ter bolj dinamičen vzorec industrijskega razvoja, kar lahko prispeva k ugodnejšemu naložbenemu ozračju za domača in tuja podjetja;

9. poziva države AKP, da postopno okrepijo pobude za regionalno povezovanje in delitev dela;

10. poudarja izredno pomembnost spodbujevalnih dejavnikov držav gostiteljic, ki med drugim vključujejo tržne in trgovinske pogoje, poslovne pogoje ter politiko lokalnih oblasti;

11. poziva države članice in Evropsko komisijo, da ohranijo visok standard spremljanja in revidiranja evropskih čeznacionalnih družb, zlasti v občutljivejših sektorjih, in od njih zahtevajo večjo družbeno odgovornost, izmenjevanje informacij z oblikovalci politike države gostiteljice ter oblikovanje disciplinskih ukrepov in odškodninskih shem, kadar obstajajo jasni dokazi, da je bilo gospodarstvo države gostiteljice oškodovano;

12. poziva države članice EU, da se poleg spodbujanja razširitve dvostranskih pogodb o naložbah zunaj Nemčije, Združenega kraljestva, Belgije, Francije in Nizozemske dogovorijo o kolektivnem okviru trženja naložbenih priložnosti v državah AKP;

13. poziva države članice EU, da se nujno dogovorijo o kolektivnem okviru inovativnih ukrepov za spodbujanje naložb, med drugim o zagotavljanju konkretnih finančnih in drugih spodbud za svoja podjetja in institucije, da lahko tehnologijo prenesejo v države AKP, ter o zagotavljanju davčnih olajšav podjetjem, ki vlagajo v države AKP; vendar poudarja, da to ne sme biti nadomestilo za financiranje razvoja ter boljšo in predvidljivejšo uradno razvojno pomoč;

14. poudarja potrebo po analizi povezave neposrednih tujih naložb z lokalnimi naložbami in potrebo po strukturirani razpravi o tem, kako spodbuditi povezovanje med čeznacionalnimi družbami in lokalnimi podjetji, vključno s potrebo po pospešitvi dialoga med javnim in zasebnim sektorjem, da se odstranijo glavne ovire za naložbe;

15. je zaskrbljen zaradi pomanjkanja informacij o nacionalnih in regionalnih posledicah vključitve določb o naložbah v sporazume o gospodarskem partnerstvu;

16. poziva Evropsko komisijo, da jo enkrat na leto obvesti o deležu neposrednih tujih naložb iz Evropske unije v primerjavi z neposrednimi tujimi naložbami iz drugih delov sveta;

Uporaba instrumentov sporazuma iz Cotonouja pri spodbujanju neposrednih tujih naložb

17. poziva Evropsko investicijsko banko, da okrepi in izboljša učinkovitost investicijskega sklada, da bo ta sprejemljiv vir zasebnega sektorja v državah AKP;

18. poziva članice sporazuma iz Cotonouja, da investicijskemu skladu določijo pristojnosti za spodbujanje naložb, zlasti s tem, da se uporabi kot instrument za podpiranje mešanih družb skupaj s svojimi sedanjimi pooblastili;

19. poziva Evropsko komisijo in članice sporazuma iz Cotonouja, da v okviru 10. ERC ustanovijo primerno financirano garancijsko agencijo AKP za zavarovanje naložb, kakor je določeno v členu 77(4) sporazuma iz Cotonouja;

20. poudarja potrebo, da se na novo določijo vloga in pooblastila skupnih institucij AKP-EU – Centra za razvoj podjetništva in Tehničnega centra za kmetijstvo in podeželsko sodelovanje, da se ju pooblasti za usmerjeno spodbujanje naložb z ustreznim dodatnim financiranjem;

21. poziva Evropsko komisijo in države članice, da povečajo stopnjo finančne in tehnične podpore nacionalnim in regionalnim agencijam AKP za spodbujanje naložb;

22. poudarja potrebo po reševanju strukturnega primanjkljaja, s katerim se spopadajo države AKP pri privabljanju in zadržanju prilivov neposrednih tujih naložb, zlasti v okviru sodelovanja AKP-EU; poziva vse članice sporazuma iz Cotonouja, da dajo poseben poudarek mobilizaciji sredstev za razvoj infrastrukture, družbenim in gospodarskim naložbam ter odgovornemu vodenju;

23. poudarja potrebo, da se zagotovi, da pričakovani večji delež neposrednih tujih naložb v državah AKP, zlasti v naravne vire, z ustrezno politiko in institucijami ustvari uravnotežen vpliv na razvoj; poziva države AKP, da v zvezi s tem izpolnijo svoje obveznosti glede razvoja, in mednarodno skupnost, da ta postopek podpre;

24. naroči svojima sopredsednikoma, naj to resolucijo posredujeta Svetu AKP-EU, Evropski komisiji, Svetovni banki, Evropski investicijski banki in Afriški razvojni banki.

[1] Skupna parlamentarna skupščina AKP-EU jo je sprejela 22. novembra 2007 v Kigaliju (Ruanda).

[2] UL L 287, 28.10.2005, str. 4.

--------------------------------------------------