SL Uradni list Evropske unije L 276/3

PREVOD

BUDIMPEŠTANSKA KONVENCIJA

o pogodbi za prevoz blaga po celinskih plovnih poteh (CMNI) (1)

DRŽAVE POGODBENICE TE KONVENCIJE SO SE –

OB UPOŠTEVANJU priporočil iz Sklepne listine konference o varnosti in sodelovanju v Evropi z dne 1. avgusta 1975 glede harmonizacije pravnih ureditev s ciljem razvoja prevoza s strani držav članic Centralne komisije za plovbo po Renu in Donavske komisije v sodelovanju z Ekonomsko komisijo Združenih narodov za Evropo;

OB PRIZNAVANJU potrebe in želje po soglasni vzpostavitvi določenih enotnih pravil v zvezi s pogodbami za prevoz blaga po celinskih plovnih poteh;

ODLOČILE skleniti Konvencijo za ta namen in so se zato dogovorile o naslednjem:

POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Opredelitev pojmov

V tej konvenciji:

1. „prevozna pogodba“ pomeni kakršno koli pogodbo, s katero se prevoznik zaveže, da proti plačilu stroškov prevoza prepelje blago po celinski plovni poti;

2. „prevoznik“ pomeni vsako osebo, ki je z vkrcevalcem sklenila prevozno pogodbo ali v imenu katere je bila taka pogodba sklenjena;

3. „dejanski prevoznik“ pomeni vsako osebo, ki ni uslužbenec ali agent prevoznika in kateri je prevoznik zaupal izvedbo prevoza ali dela takega prevoza;

4. „vkrcevalec“ pomeni vsako osebo, ki je s prevoznikom sklenila prevozno pogodbo ali v imenu ali na račun katere je bila taka pogodba sklenjena;

5. „prejemnik“ pomeni osebo, ki ima pravico prevzeti dostavljeno blago;

6. „prevozna listina“ pomeni dokument, ki dokazuje prevozno pogodbo in prevzem ali naložitev blaga s strani prevoznika ter je izdana v obliki nakladnice ali tovornega lista ali katerega koli drugega dokumenta, ki se uporablja v trgovini;

7. „blago“ ne vključuje plovil, ki se vlečejo ali potiskajo, ali prtljage ali vozil potnikov; če se blago prevaža v zabojniku, na paleti ali v podobni prevozni opremi ali je zapakirano, „blago“ vključuje tak predmet prevozne opreme ali embalaže, če jo je zagotovil vkrcevalec;

8. „v pisni obliki“ vključuje, razen če se zadevni pogodbenici dogovorita drugače, prenos podatkov z elektronskimi, optičnimi ali drugimi komunikacijskimi sredstvi, ki med drugim vključujejo telegram, telefaks, teleks, elektronsko pošto ali elektronsko izmenjavo podatkov, pod pogojem, da so podatki dostopni tudi za poznejšo uporabo.

9. Pravo države, ki se uporablja v skladu s to konvencijo, pomeni pravna pravila, ki veljajo v tej državi, razen njenih pravil mednarodnega zasebnega prava.

Člen 2

Področje uporabe

1. Ta konvencija se uporablja za vsako prevozno pogodbo, po kateri sta pristanišče natovarjanja ali kraj prevzema blaga ter pristanišče raztovarjanja ali kraj dostave blaga v dveh različnih državah, od katerih je vsaj ena država pogodbenica te konvencije. Če pogodba določa možnost izbire med več pristanišči raztovarjanja ali kraji dostave, se šteje za izbrano pristanišče raztovarjanja ali kraj dostave, kamor je bilo blago dejansko dostavljeno.

2. Ta konvencija se uporablja, če je namen prevozne pogodbe prevoz blaga, ki ne vključuje pretovarjanja, po celinskih plovnih poteh in vodah, za katere se uporabljajo pomorski predpisi, v skladu s pogoji iz odstavka 1, razen če:

(a) je bila izdana nakladnica za pomorski prevoz v skladu s pomorskim pravom, ki se uporablja, ali

(b) je razdalja, ki jo je treba prepotovati v vodah, za katere se uporabljajo pomorski predpisi, večja.

3. Ta konvencija se uporablja ne glede na državljanstvo, kraj registracije ali domače pristanišče plovila in ne glede na to, ali gre za pomorsko plovilo ali plovilo za plovbo po celinskih poteh, ter ne glede na državljanstvo, prebivališče, sedež ali bivališče prevoznika, vkrcevalca ali prejemnika.

POGLAVJE II

PRAVICE IN OBVEZNOSTI POGODBENIC

Člen 3

Prevzem, prevoz in dostava blaga

1. Prevoznik blago prepelje do kraja dostave v določenem roku in ga dostavi prejemniku v stanju, v kakršnem ga je prevzel.

2. Prevzem in dostava blaga se opravita na krovu plovila, razen če je dogovorjeno drugače.

3. Prevoznik se odloči, katero plovilo se uporabi. Zavezan je, da pred začetkom plovbe in ob njenem začetku ob upoštevanju blaga, ki ga je treba prepeljati, ravna s potrebno skrbnostjo, da zagotovi, da je plovilo v ustreznem stanju za natovarjanje tovora, sposobno za plovbo ter ima posadko in opremo, kot določajo veljavni predpisi, ter potrebna nacionalna in mednarodna dovoljenja za prevoz zadevnega blaga.

4. Če je bilo dogovorjeno, da se prevoz opravi z določenim plovilom ali tipom plovila, lahko prevoznik natovori ali pretovori celotno blago ali njegov del na drugo plovilo ali drug tip plovila brez soglasja vkrcevalca le:

(a) v okoliščinah, kot so nizka gladina vode ali trčenje ali kakršna koli druga ovira za plovbo, ki jih ob sklenitvi prevozne pogodbe ni bilo mogoče predvideti in v katerih je natovarjanje ali pretovarjanje blaga potrebno za izvajanje prevozne pogodbe, in če prevoznik ne more dobiti navodil od vkrcevalca v ustreznem času, ali

(b) če je to v skladu s prevladujočo prakso v pristanišču, v katerem se nahaja plovilo.

5. Prevoznik s pridržkom obveznosti vkrcevalca zagotovi, da natovarjanje, zlaganje in zaščita blaga ne ogrožajo varnosti plovila.

6. Prevoznik lahko blago prevaža na krovu ali na odprtem plovilu le, če se je tako dogovoril z vkrcevalcem ali če je to v skladu s prakso v zadevni panogi ali pa to zahtevajo zakonski predpisi.

Člen 4

Dejanski prevoznik

1. Pogodba, ki je v skladu z opredelitvijo iz odstavka 1 člena 1 in je sklenjena med prevoznikom in dejanskim prevoznikom, je prevozna pogodba v smislu te konvencije. Za namen takšne pogodbe se vse določbe te konvencije, ki zadevajo vkrcevalca, uporabljajo za prevoznika, določbe, ki zadevajo prevoznika, pa se uporabljajo za dejanskega prevoznika.

2. Če prevoznik zaupa izvedbo prevoza ali njegovega dela dejanskemu prevozniku, ne glede na to, ali ima na podlagi prevozne pogodbe do tega pravico ali ne, ostane prevoznik kljub temu odgovoren za celoten prevoz v skladu z določbami te konvencije. Vse določbe te konvencije, ki urejajo odgovornost prevoznika, se uporabljajo tudi za odgovornost dejanskega prevoznika za prevoz, ki ga izvede.

3. Prevoznik v vsakem primeru obvesti vkrcevalca, če izvedbo prevoza ali njegovega dela zaupa dejanskemu prevozniku.

4. Kakršen koli dogovor z vkrcevalcem ali prejemnikom, s katerim se razširi odgovornost prevoznika v skladu z določbami te konvencije, vpliva na dejanskega prevoznika le, v kolikor dejanski prevoznik na to izrecno pristane v pisni obliki. Dejanski prevoznik ima pravico do vseh ugovorov, ki jih lahko uveljavlja prevoznik na podlagi prevozne pogodbe.

5. Če sta prevoznik in dejanski prevoznik odgovorna in v obsegu, v katerem sta odgovorna, sta odgovorna solidarno. Nič v tem členu ne posega v regresno pravico v razmerju med njima.

Člen 5

Dobavni rok

Prevoznik dostavi blago v roku, dogovorjenem v prevozni pogodbi, ali če rok ni bil dogovorjen, v roku, ki bi se lahko razumno zahteval od skrbnega prevoznika ob upoštevanju okoliščin vožnje in neovirane plovbe.

Člen 6

Obveznosti vkrcevalca

1. Vkrcevalec mora plačati zneske, ki jih je dolžan plačati v skladu s prevozno pogodbo.

2. Vkrcevalec pred predajo blaga prevozniku pisno posreduje naslednje podatke o blagu, ki ga je treba prepeljati:

(a) dimenzije, število ali težo in faktor zlaganja blaga;

(b) oznake, potrebne za prepoznavanje blaga;

(c) naravo, značilnosti in lastnosti blaga;

(d) navodila v zvezi s carinskimi ali upravnimi predpisi, ki se uporabljajo za blago;

(e) druge potrebne podatke, ki se vpišejo na prevozno listino.

Vkrcevalec ob predaji blaga prevozniku predloži tudi vse zahtevane spremne dokumente.

3. Vkrcevalec ob upoštevanju dogovorjenega prevoznega posla zapakira blago, če to zahteva narava blaga, in sicer na tak način, da prepreči izgubo ali poškodbe blaga v času med prevzemom s strani prevoznika in dostavo ter zagotovi, da blago ne bo poškodovalo plovila ali drugega blaga. Vkrcevalec v skladu z dogovorom v zvezi s prevozom zagotovi tudi ustrezno označitev v skladu z mednarodnimi ali nacionalnimi predpisi, ki se uporabljajo, ali, če takšnih predpisov ni, v skladu s pravili in praksami, ki so splošno priznane v celinski plovbi.

4. Vkrcevalec ob upoštevanju obveznosti prevoznika natovori in razporedi blago ter ga zavaruje v skladu s prakso celinske plovbe, razen če prevozna pogodba določa drugače.

Člen 7

Nevarno in okolju škodljivo blago

1. Če je treba prepeljati nevarno ali okolju škodljivo blago, vkrcevalec pred predajo blaga poleg podatkov, navedenih v odstavku 2 člena 6, prevozniku predloži pisne informacije o nevarnostih in tveganju onesnaževanja, povezanih z blagom, ter o previdnostnih ukrepih, ki jih je treba izvesti.

2. Če je za prevoz nevarnega ali okolju škodljivega blaga potrebno dovoljenje, vkrcevalec preda potrebne dokumente najpozneje ob predaji blaga.

3. Če je nadaljevanje prevoza, raztovarjanje ali dostava nevarnega ali okolju škodljivega blaga onemogočena zaradi odsotnosti upravnega dovoljenja, vkrcevalec krije stroške vrnitve blaga v pristanišče, kjer je bilo natovorjeno, ali do bližjega kraja, kjer se lahko raztovori in dostavi ali se odstrani.

4. V primeru neposredne nevarnosti za življenje, premoženje ali okolje ima prevoznik pravico, da raztovori blago, poskrbi, da postane nenevarno, ali pa ga uniči, pod pogojem, da takšen ukrep ni nesorazmeren glede na nevarnost, ki jo blago predstavlja, tudi če je bil prevoznik pred prevzemom blaga obveščen ali drugače seznanjen z naravo nevarnosti ali tveganji onesnaženja, povezanega z blagom.

5. Če ima prevoznik pravico, da sprejme ukrepe iz odstavka 3 ali 4, lahko zahteva nadomestilo za škodo.

Člen 8

Odgovornost vkrcevalca

1. Tudi če vkrcevalcu ni mogoče pripisati krivde, je odgovoren za vso škodo in stroške, ki jih ima prevoznik ali dejanski prevoznik zaradi dejstva, da:

(a) podatki ali informacije iz odstavka 2 člena 6 ali odstavka 1 člena 7 manjkajo ali pa so netočni ali nepopolni;

(b) nevarno ali okolju škodljivo blago ni označeno v skladu z mednarodnimi ali nacionalnimi predpisi, ki se uporabljajo, ali, če takšnih predpisov ni, v skladu s pravili in praksami, splošno priznanimi v celinski plovbi;

(c) potrebni spremni dokumenti manjkajo ali pa so netočni ali nepopolni.

Prevoznik se ne more sklicevati na odgovornost vkrcevalca, če se dokaže, da je krivdo mogoče pripisati prevozniku, njegovim uslužbencem ali agentom. Enako velja tudi za dejanskega prevoznika.

2. Prevoznik je odgovoren za dejanja in opustitve dejanj oseb, katerih storitve uporablja za izvajanje nalog in izpolnjevanje obveznosti iz členov 6 in 7, kadar take osebe opravljajo naloge v okviru njihove zaposlitve, kot če bi taka dejanja ali opustitve dejanj storil sam.

Člen 9

Prekinitev prevozne pogodbe s strani prevoznika

1. Prevoznik lahko prekine prevozno pogodbo, če vkrcevalec ne izpolni obveznosti iz odstavka 2 člena 6 ali odstavkov 1 in 2 člena 7.

2. Če prevoznik uveljavi svojo pravico do prekinitve, lahko raztovori blago na stroške vkrcevalca in po izbiri zahteva plačilo katerega koli od naslednjih zneskov:

(a) ene tretjine dogovorjenih stroškov prevoza ali

(b) poleg kakršne koli ležarine nadomestilo, enako znesku nastalih stroškov in povzročeno škodo, ter če se je plovba že začela, sorazmerne stroške prevoza za del vožnje, ki je bil že izveden.

Člen 10

Dostava blaga

1. Ne glede na obveznost vkrcevalca iz odstavka 1 člena 6 je prejemnik, ki zahteva dostavo blaga, potem ko to prispe na kraj dostave, v skladu s prevozno pogodbo dolžan plačati stroške prevoza in druge dajatve na blago kot tudi njegov prispevek k morebitni generalni havariji. Če prevozna listina manjka ali če tak dokument ni bil predložen, je prejemnik dolžan plačati stroške prevoza, dogovorjene z vkrcevalcem, če je to v skladu s tržno prakso.

2. Dajanje blaga na voljo prejemniku v skladu s prevozno pogodbo ali prakso v zadevni panogi ali zakonskimi predpisi, ki se uporabljajo v pristanišču raztovarjanja, se šteje za dostavo. Odrejena predaja blaga organu ali tretji osebi se prav tako šteje za dostavo.

POGLAVJE III

PREVOZNE LISTINE

Člen 11

Narava in vsebina

1. Za vsak prevoz blaga, ki ga ureja ta konvencija, prevoznik izda prevozno listino; nakladnico pa izda le, če vkrcevalec to zahteva in če je bilo tako dogovorjeno pred natovarjanjem blaga ali pred prevzemom blaga za prevoz. Če prevozne listine ni ali je nepopolna, to ne vpliva na veljavnost prevozne pogodbe.

2. Izvirnik prevozne listine mora podpisati prevoznik, poveljnik plovila ali oseba, ki jo prevoznik pooblasti. Prevoznik lahko zahteva, da izvirnik ali kopijo podpiše tudi vkrcevalec. Podpis je lahko lastnoročen, natisnjen kot faksimile, perforiran, v obliki žiga ali simbolov ali pa izdelan s kakršnimi koli drugimi mehanskimi ali elektronskimi sredstvi, če to ni prepovedano po pravu države, v kateri je bila prevozna listina izdana.

3. Prevozna listina je zadostno dokazilo o sklenitvi in vsebini prevozne pogodbe ter prevzemu blaga s strani prevoznika, če ni nasprotnih dokazov. Zlasti pomeni podlago za domnevo, da je bilo blago prevzeto za prevoz, kot je navedeno v prevozni listini.

4. Če je prevozna listina nakladnica, edina določa razmerje med prevoznikom in prejemnikom. Pogoji prevozne pogodbe še naprej določajo razmerje med prevoznikom in vkrcevalcem.

5. Prevozna listina poleg poimenovanja vsebuje naslednje podatke:

(a) ime, prebivališče, sedež ali bivališče prevoznika in vkrcevalca;

(b) prejemnika blaga;

(c) ime ali registrsko številko plovila, na katerega je bilo blago natovorjeno, ali podatke na prevozni listini, ki navajajo, da je prevoznik prevzel blago, vendar ga še ni natovoril na plovilo;

(d) pristanišče natovarjanja ali kraj, kjer je bilo blago prevzeto, in pristanišče raztovarjanja ali kraj dostave;

(e) običajno ime vrste blaga in način njegovega pakiranja, za nevarno ali okolju škodljivo blago pa tudi njegovo ime v skladu z veljavnimi zahtevami ali, če takšnega imena ni, splošno ime blaga;

(f) dimenzije, število ali težo in identifikacijske oznake blaga, ki je bilo natovorjeno na plovilo ali prevzeto za prevoz;

(g) če je primerno, izjavo, da se blago natovori ali lahko natovori na krov plovila ali na odprto plovilo;

(h) dogovorjene določbe glede stroškov prevoza;

(i) v primeru tovornega lista navedbo, ali je izvirnik ali kopija, v primeru nakladnice pa število izvirnikov;

(j) kraj in datum izdaje.

Odsotnost enega ali več podatkov iz tega odstavka, ne vpliva na pravno naravo prevozne listine v smislu odstavka 6 člena 1 te konvencije.

Člen 12

Pridržki na prevoznih listinah

1. Prevoznik ima pravico, da na prevozno listino napiše pridržke glede:

(a) dimenzij, števila ali teže blaga, če ima razloge za sum, da so podatki, ki jih je predložil vkrcevalec, netočni, ali če ni imel razumne možnosti, da bi preveril takšne podatke, zlasti zato, ker blago ni bilo prešteto, izmerjeno ali stehtano v njegovi prisotnosti ali ker so bile dimenzije ali teža brez izrecnega dogovora določene z meritvami ugreza;

(b) identifikacijskih oznak, ki niso vidno in trajno pritrjene na samo blago ali, če je blago zapakirano, na posode ali embalaže;

(c) očitnega stanja blaga.

2. Če prevoznik ne zabeleži očitnega stanja blaga ali ne vpiše pridržkov v zvezi s tem, se šteje, da je na prevozni listini zabeležil, da je blago na videz v dobrem stanju.

3. Če je blago v skladu s podatki iz prevozne listine naloženo v zabojnik ali prostor za tovor na plovilu in ga zapečati druga oseba, ki ni prevoznik, njegov uslužbenec ali njegov agent, in če niti zabojnik niti pečati niso poškodovani ali zlomljeni, ko prispejo v pristanišče raztovarjanja ali na kraj dostave, se šteje, da do izgube ali poškodbe blaga ni prišlo med prevozom.

Člen 13

Nakladnica

1. Izvirniki nakladnice so dokumenti o upravičenjih, izdani na ime prejemnika, po odredbi ali na prinosnika.

2. Na namembnem kraju se blago dostavi le v zameno za izvirnik nakladnice, ki se predloži na začetku; po tem z drugimi izvirniki ni mogoče zahtevati nadaljnjih dostav.

3. Ko prevoznik prevzame blago, ima predaja nakladnice osebi, ki jo nakladnica upravičuje do prejema blaga, enak učinek kot predaja blaga v smislu pridobitve pravic do blaga.

4. Če je bila nakladnica prenesena na tretjo osebo, vključno s prejemnikom, ki je ravnal v dobri veri in se zanašal na opis blaga v nakladnici, dokaz, ki nasprotuje domnevi iz odstavka 3 člena 11 in odstavka 2 člena 12, ni sprejemljiv.

POGLAVJE IV

PRAVICA DO RAZPOLAGANJA Z BLAGOM

Člen 14

Imetnik pravice do razpolaganja

1. Vkrcevalec je pooblaščen, da razpolaga z blagom; zlasti lahko zahteva od prevoznika, da prekine prevoz blaga, spremeni kraj dostave ali dostavi blago prejemniku, ki ni prejemnik, naveden na prevozni listini.

2. Pravica vkrcevalca do razpolaganja z blagom preneha, ko prejemnik po prispetju blaga na predvideni kraj dostave zahteva dostavo blaga in,

(a) če je bil prevoz opravljen na podlagi tovornega lista, po izročitvi izvirnika prejemniku;

(b) če je bil prevoz opravljen na podlagi nakladnice, potem ko je vkrcevalec vse izvirnike, ki jih je imel v posesti, izročil drugi osebi.

3. Z ustreznim vpisom na tovorni list se lahko vkrcevalec ob izdaji tovornega lista odpove svoji pravici do razpolaganja v korist prejemnika.

Člen 15

Pogoji za uveljavljanje pravice do razpolaganja

Če hoče vkrcevalec ali, v primeru iz odstavkov 2 in 3 člena 14, prejemnik uveljaviti svojo pravico do razpolaganja, mora:

(a) če se uporablja nakladnica, predložiti vse izvirnike pred prispetjem blaga na predvideni kraj dostave;

(b) če se uporablja prevozna listina, ki ni nakladnica, predložiti ta dokument, ki vsebuje nova navodila za prevoznika;

(c) prevozniku zagotoviti nadomestilo za vse stroške in škodo, ki so nastali pri izvajanju navodil;

(d) plačati vse dogovorjene stroške prevoza v primeru, da je blago raztovorjeno pred prispetjem na predvideni kraj dostave, če prevozna pogodba ne določa drugače.

POGLAVJE V

ODGOVORNOST PREVOZNIKA

Člen 16

Odgovornost za škodo

1. Prevoznik je odgovoren za škodo, ki je posledica izgube ali poškodovanja blaga v času med prevzemom blaga za prevoz in njegovo dostavo ali posledica zamude pri dostavi, razen če lahko prevoznik dokaže, da je škoda posledica okoliščin, ki se jim skrben prevoznik ne bi mogel izogniti in katerih posledic ne bi mogel preprečiti.

2. Odgovornost prevoznika za škodo, ki nastane zaradi izgube ali poškodovanja blaga v času, preden se blago natovori na plovilo ali potem ko je bilo raztovorjeno s plovila, ureja pravo države, ki se uporablja za prevozno pogodbo.

Člen 17

Uslužbenci in agenti

1. Prevoznik je odgovoren za dejanja in opustitve dejanj svojih uslužbencev in agentov, katerih storitve uporablja med izvajanjem prevozne pogodbe, kadar take osebe delujejo v okviru njihove zaposlitve, kot če bi taka dejanja ali opustitve dejanj storil sam.

2. Če prevoz opravi dejanski prevoznik v skladu s členom 4, je prevoznik odgovoren tudi za dejanja in opustitve dejanj dejanskega prevoznika ter njegovih uslužbencev in agentov pri delovanju v okviru njihove zaposlitve.

3. Če je zoper uslužbenca ali agenta, ki dela za prevoznika ali dejanskega prevoznika, vložena tožba, lahko take osebe, če dokažejo, da so delovale v okviru svoje zaposlitve, uveljavljajo oprostitve in omejitve odgovornosti, do katerih je v skladu s to konvencijo sicer upravičen prevoznik ali dejanski prevoznik.

4. Pilot, ki ga imenuje organ in ga ni mogoče svobodno izbrati, se ne šteje za uslužbenca ali agenta v smislu odstavka 1.

Člen 18

Posebne oprostitve odgovornosti

1. Prevoznik in dejanski prevoznik sta oproščena odgovornosti, če je izguba, škoda ali zamuda posledica ene od okoliščin ali tveganj, navedenih v nadaljevanju:

(a) dejanj ali opustitev dejanj vkrcevalca, prejemnika ali osebe, ki ima pravico razpolagati z blagom;

(b) ravnanja z blagom, natovarjanja, zlaganja ali raztovarjanja blaga s strani vkrcevalca, prejemnika ali tretjih oseb, ki delujejo v imenu vkrcevalca ali prejemnika;

(c) prevoza blaga na krovu ali na odprtih plovilih, če je bil tak prevoz dogovorjen z vkrcevalcem ali je v skladu s prakso v zadevni panogi ali če to zahtevajo veljavni predpisi;

(d) narave blaga, zaradi katere je izpostavljeno celotni ali delni izgubi ali poškodovanju, zlasti prek preloma, rjavenja, razkrajanja, izsušitve, puščanja, običajne izgube (prostornine ali teže) ali delovanja mrčesa ali glodalcev;

(e) manjkajočega ali pomanjkljivega stanja embalaže v primeru blaga, ki je zaradi svoje narave izpostavljeno izgubi ali poškodbam, če ni zapakirano ali če je embalaža pomanjkljiva;

(f) nezadostnosti ali neustreznosti identifikacijskih oznak na blagu;

(g) reševalnih akcij ali poskusov reševanja na celinskih plovnih poteh;

(h) prevoza živih živali, razen če prevoznik ni sprejel ukrepov ali upošteval navodil, dogovorjenih v prevozni pogodbi.

2. Če bi bilo glede na okoliščine primera škodo mogoče pripisati eni ali več okoliščin ali tveganj iz odstavka 1 tega člena, se domneva, da je škoda posledica takšnih okoliščin ali tveganj. Ta domneva ne velja, če oškodovanec dokaže, da nastala škoda ni posledica okoliščine ali tveganja iz odstavka 1 tega člena ali ni posledica izključno ene od teh okoliščin ali tveganj.

Člen 19

Izračun nadomestila

1. Če je prevoznik odgovoren za celotno izgubo blaga, je nadomestilo, ki ga mora plačati, enako vrednosti blaga na kraju in na dan dostave v skladu s prevozno pogodbo. Dostava osebi, ki ni upravičena oseba, se šteje kot izguba.

2. V primeru delne izgube ali poškodovanja blaga je prevoznik odgovoren le v obsegu izgube vrednosti.

3. Vrednost blaga se določi glede na ceno na blagovni borzi, če take cene ni, pa glede na tržno ceno ali, če ni niti cene na blagovni borzi niti tržne cene, glede na normalno vrednost blaga iste vrste in kakovosti na kraju dostave.

4. V zvezi z blagom, ki je zaradi svoje narave izpostavljeno izgubi med prevozom, je prevoznik ne glede na trajanje prevoza odgovoren le za tisti del izgube, ki presega običajno izgubo (prostornine ali teže), kot sta določili pogodbenici prevozne pogodbe ali, če tega nista storili, kot določajo predpisi ali ustaljena praksa na namembnem kraju.

5. Določbe tega člena ne vplivajo na pravico prevoznika glede prevoznih stroškov, kot je določena v prevozni pogodbi ali, če ni posebnih dogovorov v zvezi s tem, kot jo določajo nacionalni predpisi ali prakse, ki se uporabljajo.

Člen 20

Najvišje omejitve odgovornosti

1. Ob upoštevanju člena 21 in odstavka 4 tega člena ter ne glede na tožbo, vloženo proti njemu, prevoznik v nobenem primeru ne odgovarja za zneske, ki presegajo 666,67 obračunske enote na paket ali drugo odpremno enoto ali 2 obračunski enoti na kilogram teže izgubljenega ali poškodovanega blaga, navedene v prevozni listini, pri čemer se upošteva višji znesek. Če je paket ali druga odpremna enota zabojnik in če v prevozni listini ni nobene navedbe o paketu ali odpremni enoti, naloženi v zabojnik, se znesek 666,67 obračunske enote nadomesti z zneskom 1 500 obračunskih enot za zabojnik brez blaga, ki ga vsebuje, k temu pa se prišteje še znesek 25 000 obračunskih enot za blago, ki je v zabojniku.

2. Če je blago naloženo v zabojnik, na paleto ali podobno transportno opremo, se paketi ali druge odpremne enote, za katere je v prevozni listini navedeno, da so zapakirane ali naložene na takšno transportno opremo, štejejo za pakete ali odpremne enote. Razen v navedenih primerih se blago v ali na takšni transportni opremi šteje kot ena odpremna enota. Če je bila transportna oprema izgubljena ali poškodovana, se ta transportna oprema šteje za eno ločeno odpremno enoto, razen če je v lasti prevoznika ali jo je le-ta zagotovil.

3. Odgovornost prevoznika v primeru izgube zaradi zamude pri dostavi ne sme presegati zneska stroškov prevoza. Vendar pa skupna odgovornost iz odstavka 1 in prvega stavka tega odstavka ne sme presegati omejitve, ki bi se določila v skladu z odstavkom 1 za skupno izgubo blaga, v zvezi s katero je taka odgovornost nastala.

4. Najvišje omejitve odgovornosti iz odstavka 1 se ne uporabljajo:

(a) če sta v prevozni listini izrecno navedeni narava in višja vrednost blaga ali prevozne opreme, prevoznik pa ni izpodbijal navedenih specifikacij, ali

(b) če sta se stranki izrecno dogovorili za višje najvišje omejitve odgovornosti.

5. Skupni znesek nadomestil, ki se lahko povrnejo od prevoznika, dejanskega prevoznika ter njunih uslužbencev in agentov za isto škodo, ne sme presegati skupnih omejitev odgovornosti iz tega člena.

Člen 21

Izguba pravice do omejitve odgovornosti

1. Prevoznik ali dejanski prevoznik nima pravice do oprostitev in omejitev odgovornosti, določenih v tej konvenciji ali v prevozni pogodbi, če se dokaže, da je sam povzročil škodo z dejanjem ali opustitvijo dejanja, bodisi z namenom povzročiti tako škodo ali iz malomarnosti in z zavedanjem, da bo taka škoda verjetno nastala.

2. Podobno uslužbenci in agenti, ki delujejo v imenu prevoznika ali dejanskega prevoznika, nimajo pravice do oprostitev in omejitev odgovornosti, določenih v tej konvenciji ali v prevozni pogodbi, če se dokaže, da so povzročili škodo na način, opisan v odstavku 1.

Člen 22

Uporaba oprostitev in omejitev odgovornosti

Oprostitve in omejitve odgovornosti, določene v tej konvenciji ali v prevozni pogodbi, se uporabljajo pri vseh zahtevkih v zvezi z izgubo ali poškodovanjem blaga ali zamudo pri dostavi blaga, zajetega v prevozni pogodbi, ne glede na to, ali ti zahtevki temeljijo na pogodbi, odškodninski odgovornosti ali na drugi pravni podlagi.

POGLAVJE VI

ROK ZA ZAHTEVKE

Člen 23

Obvestilo o škodi

1. Če prejemnik brez pridržkov sprejme blago, nastane domneva, da je prevoznik dostavil blago v enakem stanju, kot mu je bilo izročeno za prevoz, in v enaki količini.

2. Prevoznik in prejemnik lahko zahtevata, da se stanje in količina blaga ob dostavi pregledata v njuni prisotnosti.

3. Če je izguba ali poškodba blaga očitna, mora prejemnik kakršne koli pridržke izraziti v pisni obliki z navedbo splošne narave poškodbe najpozneje ob dostavi, razen če sta prejemnik in prevoznik skupaj preverila stanje blaga.

4. Če izguba ali poškodba blaga ni očitna, mora prejemnik kakršne koli pridržke sporočiti v pisni obliki z navedbo splošne narave poškodbe najpozneje 7 zaporednih dni po dostavi blaga; v tem primeru mora oškodovanec dokazati, da je poškodba nastala v času, ko je bil za blago odgovoren prevoznik.

5. Za škodo, ki je posledica zamude pri dostavi, se nadomestilo ne plača, razen če lahko prejemnik dokaže, da je prevoznika obvestil o zamudi v 21 zaporednih dneh po dostavi blaga in da je prevoznik prejel to obvestilo.

Člen 24

Zastaranje zahtevkov

1. Vsi zahtevki, ki izhajajo iz pogodbe, ki jo ureja ta konvencija, zastarajo v roku enega leta od dneva, ko je bilo blago dostavljeno prejemniku ali bi mu moralo biti dostavljeno. Dan, ko začne teči zastaralni rok, ni vključen v ta rok.

2. Oseba, proti kateri se uveljavlja zahtevek, lahko kadar koli pred iztekom zastaralnega roka ta rok podaljša s pisno izjavo oškodovancu. Ta rok se lahko dodatno podaljša z eno ali več nadaljnjimi izjavami.

3. Za zadržanje in prekinitev zastaralnega roka velja pravo države, ki se uporablja za prevozno pogodbo. Vložitev zahtevka v postopku za razdelitev omejene odgovornosti za vse zahtevke, ki izhajajo iz dogodka, ki je povzročil škodo, prekine zastaralni rok.

4. Regresni zahtevki osebe, ki je odgovorna po tej konvenciji, se lahko vložijo tudi po izteku zastaralnega roka iz odstavkov 1 in 2 tega člena, če se postopek začne v 90 dneh od datuma, ko je oseba, ki je vložila regresni zahtevek, poravnala terjatev ali ji je bilo vročeno pisanje o začetku postopka, ali če se postopek začne pozneje, kot določa pravo države, kjer se začne postopek.

5. Pravice do zahtevka, ki je zastarala, ni mogoče uveljaviti z nasprotnim zahtevkom ali pobotom.

POGLAVJE VII

OMEJITVE POGODBENE SVOBODE

Člen 25

Ničnost pogodbenih določil

1. Vsa pogodbena določila, katerih namen je izključiti ali omejiti ali, ob upoštevanju določb odstavka 4 člena 20, povečati odgovornost prevoznika, dejanskega prevoznika ali njunih uslužbencev ali agentov v smislu te konvencije, in takšna določila, katerih namen je prenesti dokazno breme ali skrajšati roke za zahtevke ali zastaranje iz členov 23 in 24, so nična in neveljavna. Vsa določila, ki prevozniku dodeljujejo korist v smislu zavarovanja blaga, so prav tako nična in neveljavna.

2. Ne glede na določbe iz odstavka 1 tega člena in brez poseganja v člen 21 so dovoljena pogodbena določila, ki določajo, da prevoznik ali dejanski prevoznik ni odgovoren za izgube, ki izhajajo iz:

(a) dejanja ali opustitve dejanja poveljnika plovila, pilota ali katere koli druge osebe, ki dela na plovilu, na potisnem plovilu ali na vlačilcu med plovbo ali med povezovanjem ali ločevanjem potisnega ali vlečnega konvoja, če je prevoznik ravnal v skladu z obveznostmi, določenimi za posadko v odstavku 3 člena 3, razen če je dejanje ali opustitev dejanja posledica namere povzročiti škodo ali malomarnega ravnanja z zavedanjem, da bo taka škoda verjetno nastala;

(b) požara ali eksplozije na plovilu, če ni mogoče dokazati, da je bil požar ali eksplozija posledica napake prevoznika ali dejanskega prevoznika ali njunih uslužbencev ali agentov ali posledica okvare plovila;

(c) okvar njegovega plovila ali najetega ali zakupljenega plovila, ki so obstajale pred začetkom plovbe, če lahko dokaže, da takih okvar pred začetkom plovbe kljub skrbnosti ni bilo mogoče odkriti.

POGLAVJE VIII

DODATNE DOLOČBE

Člen 26

Generalna havarija

Nič v tej konvenciji ne preprečuje uporabe določb v prevozni pogodbi ali nacionalnega prava v zvezi z izračunom zneska odškodnine in prispevkov, ki se plačajo v primeru generalne havarije.

Člen 27

Druge določbe, ki se uporabljajo, in jedrska škoda

1. Ta konvencija ne spreminja pravic ali obveznosti prevoznika, določenih z mednarodnimi konvencijami ali nacionalnim pravom o omejitvi odgovornosti lastnikov plovil za plovbo po celinskih poteh ali pomorskih plovil.

2. Prevoznik je oproščen odgovornosti po tej konvenciji za škodo, ki jo povzroči jedrska nesreča, če je upravljavec jedrske naprave ali druga pooblaščena oseba odgovorna za tako škodo po zakonih in drugih predpisih države o odgovornosti na področju jedrske energije.

Člen 28

Obračunska enota

Obračunska enota iz člena 20 te konvencije je posebna pravica črpanja, kot jo je opredelil Mednarodni denarni sklad. Zneski iz člena 20 se pretvorijo v nacionalno valuto države glede na vrednost take valute na dan sodbe ali na datum, za katerega se dogovorita pogodbenici. V smislu posebnih pravic črpanja se vrednost nacionalne valute države pogodbenice izračuna v skladu z metodo vrednotenja, ki jo na zadevni dan uporablja Mednarodni denarni sklad za svoje operacije in transakcije.

Člen 29

Dodatne nacionalne določbe

1. V primerih, ki niso predvideni v tej konvenciji, prevozno pogodbo ureja pravo države, za katero se dogovorita pogodbenici.

2. Če takšnega dogovora ni, se uporablja pravo države, s katero je prevozna pogodba najtesneje povezana.

3. Šteje se, da je prevozna pogodba najtesneje povezana z državo, v kateri se nahaja glavna poslovna enota prevoznika v času sklenitve pogodbe, če je pristanišče natovarjanja ali kraj prevzema blaga ali pristanišče raztovarjanja ali kraj dostave ali glavna poslovna enota vkrcevalca prav tako v tej državi. Če prevoznik nima poslovne enote na kopnem in prevozno pogodbo sklene na krovu svojega plovila, se šteje, da je pogodba najtesneje povezana z državo, v kateri je bilo plovilo registrirano ali pod katere zastavo plove, če je pristanišče natovarjanja ali kraj prevzema blaga ali pristanišče raztovarjanja ali kraj dostave ali glavna poslovna enota vkrcevalca prav tako v navedeni državi.

4. Pravo države, v kateri se nahaja blago, ureja realno jamstvo, odobreno prevozniku za zahtevke iz odstavka 1 člena 10.

POGLAVJE IX

IZJAVE O PODROČJU UPORABE

Člen 30

Prevoz po določenih celinskih plovnih poteh

1. Vsaka država lahko ob podpisu te konvencije ali ob ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu izjavi, da te konvencije ne bo uporabljala za pogodbe, ki se nanašajo na prevoz po določenih celinskih plovnih poteh na njenem ozemlju in za katere se mednarodna pravila za plovbo ne uporabljajo ter ki ne zagotavljajo povezave med takšnimi mednarodnimi plovnimi potmi. Vendar v takšni izjavi ne smejo biti navedene vse glavne plovne poti v tej državi.

2. Če je namen prevozne pogodbe prevoz blaga brez pretovarjanja po plovnih poteh, ki niso navedene v izjavi iz odstavka 1 tega člena, in plovnih poteh, ki so navedene v tej izjavi, ta konvencija enako velja za to pogodbo, razen če je razdalja, ki jo je treba prepotovati po slednjih plovnih poteh, daljša.

3. Če je bila podana izjava v skladu z odstavkom 1, lahko katera koli druga država pogodbenica izjavi, da prav tako ne bo uporabljala določb te konvencije za pogodbe, navedene v tej izjavi. Izjava, podana v skladu s tem odstavkom, začne učinkovati z začetkom veljavnosti te konvencije za državo, ki je podala izjavo v skladu z odstavkom 1, vendar ne pred začetkom veljavnosti te konvencije za državo, ki je podala izjavo v skladu s tem odstavkom.

4. Izjave iz odstavkov 1 in 3 tega člena je mogoče kadar koli v celoti ali delno umakniti z uradnim obvestilom depozitarju, v katerem je treba navesti datum, na katerega bodo izjave prenehale učinkovati. Umik teh izjav ne vpliva na pogodbe, ki so bile že sklenjene.

Člen 31

Nacionalni prevoz ali brezplačni prevoz

Vsaka država lahko ob podpisu te konvencije, ob njeni ratifikaciji, odobritvi ali sprejetju ali ob pristopu k njej ali kadar koli po tem izjavi, da bo to konvencijo uporabljala tudi:

(a) za prevozne pogodbe, pri katerih sta pristanišče natovarjanja ali kraj prevzema blaga in pristanišče raztovarjanja ali kraj dostave na njenem ozemlju;

(b) z odstopanjem od odstavka 1 člena 1, za brezplačni prevoz.

Člen 32

Regionalne določbe o odgovornosti

1. Vsaka država lahko ob podpisu te konvencije ali ob njeni ratifikaciji, odobritvi ali sprejetju ali ob pristopu k njej ali kadar koli po tem izjavi, da v zvezi s prevozom blaga od pristanišča natovarjanja ali kraja prevzema blaga do pristanišča raztovarjanja ali kraja dostave, ki sta oba na njenem ozemlju ali pa je eden na njenem ozemlju, drugi pa na ozemlju države, ki je podala enako izjavo, prevoznik ni odgovoren za škodo, ki je posledica dejanja ali opustitve dejanja poveljnika plovila, pilota ali katere koli druge osebe, ki dela na plovilu, na potisnem plovilu ali na vlačilcu med plovbo ali med povezovanjem potisnega ali vlečnega konvoja, če je prevoznik ravnal v skladu z obveznostmi, določenimi za posadko v odstavku 3 člena 3, razen če je dejanje ali opustitev dejanja posledica namere povzročiti škodo ali malomarnega ravnanja z zavedanjem, da bo taka škoda verjetno nastala.

2. Določba v zvezi z odgovornostjo iz odstavka 1 začne veljati v razmerju med dvema državama pogodbenicama, ko ta konvencija začne veljati v drugi državi, ki je podala enako izjavo. Če je država to izjavo podala po začetku veljavnosti te konvencije za to državo, določba v zvezi z odgovornostjo iz odstavka 1 začne veljati prvi dan v mesecu po poteku treh mesecev od uradnega obvestila depozitarju o izjavi. Določba v zvezi z odgovornostjo se uporablja le za prevozne pogodbe, podpisane po začetku veljavnosti te določbe.

3. Izjavo, podano v skladu z odstavkom 1, je mogoče kadar koli umakniti z uradnim obvestilom depozitarju. Če se izjava umakne, določbe v zvezi z odgovornostjo iz odstavka 1 prenehajo učinkovati prvi dan v mesecu po uradnem obvestilu ali na poznejši datum, naveden v uradnem obvestilu. Umik ne velja za prevozne pogodbe, ki so bile podpisane pred prenehanjem učinkovanja določb v zvezi z odgovornostjo.

POGLAVJE X

KONČNE DOLOČBE

Člen 33

Podpis, ratifikacija, sprejetje, odobritev, pristop

1. Ta konvencija bo na sedežu depozitarja vsem državam eno leto na voljo za podpis. Rok za podpis začne teči na dan, ko depozitar sporoči, da so na voljo vsa verodostojna besedila te konvencije.

2. Države lahko postanejo pogodbenice te konvencije:

(a) s podpisom brez pridržka v zvezi z ratifikacijo, sprejetjem ali odobritvijo;

(b) s podpisom s pridržkom ratifikacije, sprejetja ali odobritve, ki mu sledi ratifikacija, sprejetje ali odobritev, ali

(c) s pristopom po roku za podpis.

3. Listine o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu se deponirajo pri depozitarju.

Člen 34

Začetek veljavnosti

1. Ta konvencija začne veljati prvi dan v mesecu po poteku treh mesecev po datumu, ko je pet držav podpisalo to konvencijo brez pridržka v zvezi z ratifikacijo, sprejetjem ali odobritvijo ali deponiralo svoje listine o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu pri depozitarju.

2. Za vsako državo, ki podpiše to konvencijo brez pridržka do ratifikacije, sprejetja ali odobritve ali deponira svojo listino o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu pri depozitarju po začetku veljavnosti te konvencije, slednja začne veljati prvi dan v mesecu po poteku treh mesecev po datumu, ko je bila podpisana brez pridržka do ratifikacije, sprejetja ali odobritve ali ko je bila listina o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu deponirana pri depozitarju.

Člen 35

Odpoved

1. Država pogodbenica lahko to konvencijo odpove po poteku enega leta od datuma, ko je za to državo začela veljati.

2. Uradno obvestilo o odpovedi se deponira pri depozitarju.

3. Odpoved začne učinkovati prvi dan v mesecu po poteku enega leta od datuma, ko je bilo deponirano uradno obvestilo o odpovedi, ali po poteku daljšega obdobja, navedenega v obvestilu o odpovedi.

Člen 36

Spremembe in dopolnitve

Na zahtevo najmanj ene tretjine držav pogodbenic te konvencije depozitar skliče konferenco držav pogodbenic zaradi spremembe ali dopolnitve konvencije.

Člen 37

Sprememba zneskov za omejitev odgovornosti in obračunsko enoto

1. Depozitar ne glede na določbe člena 36, če je bil podan predlog za spremembo zneska iz odstavka 1 člena 20 ali za zamenjavo enote, opredeljene v členu 28, z drugo enoto, na zahtevo najmanj četrtine držav pogodbenic te konvencije posreduje predlog vsem članicam Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo, Centralne komisije za plovbo po Renu in Donavske komisije ter vsem državam pogodbenicam ter skliče konferenco zgolj zaradi spremembe zneska iz odstavka 1 člena 20 ali zamenjave enote, opredeljene v členu 28, z drugo enoto.

2. Konferenca se skliče po poteku šestih mesecev od dneva, ko je bil predlog posredovan.

3. Vse države pogodbenice te konvencije imajo pravico do udeležbe na konferenci, ne glede na to, ali so članice organizacij iz odstavka 1 ali ne.

4. Spremembe se sprejmejo z dvotretjinsko večino držav pogodbenic konvencije, ki se udeležijo konference in sodelujejo pri glasovanju, pod pogojem, da je pri glasovanju prisotna vsaj polovica držav pogodbenic te konvencije.

5. Med posvetovanjem v zvezi s spremembo zneska iz odstavka 1 člena 20 konferenca upošteva spoznanja glede dogodkov, ki so povzročili škodo, in zlasti višino škode, ki je zaradi njih nastala, spremembe denarnih vrednosti ter učinek predlagane spremembe na stroške zavarovanja.

6. (a) Sprememba zneska v skladu s tem členom lahko začne učinkovati po poteku najmanj petih let od datuma, ko je bil možen podpis te konvencije, in po poteku najmanj petih let od datuma, ko je začela veljati sprememba, ki je bila predhodno sprejeta v skladu s tem členom. (b) Znesek se ne sme zvišati tako, da preseže znesek, ki ustreza najvišji omejitvi odgovornosti iz te konvencije, povečani za šest odstotkov letno, ob uporabi obrestno obrestnega računa od datuma, ko je bil možen podpis te konvencije. (c) Znesek se ne sme zvišati tako, da bi presegel trikratnik najvišjih omejitev odgovornosti iz te konvencije.

7. Depozitar uradno obvesti vse države pogodbenice o vsaki spremembi, sprejeti v skladu z odstavkom 4. Za spremembo se šteje, da je sprejeta po poteku 18 mesecev od datuma obvestila, razen če v tem obdobju najmanj ena četrtina držav, ki so bile države pogodbenice v času sprejetja odločitve glede spremembe, obvesti depozitarja, da te spremembe ne sprejema; v takem primeru se sprememba zavrne in ne začne veljati.

8. Sprememba, ki se šteje za sprejeto v skladu z odstavkom 7, začne veljati 18 mesecev po sprejetju.

9. Sprememba postane zavezujoča za vse države pogodbenice, razen če odpovejo to konvencijo v skladu s členom 35 najmanj šest mesecev pred začetkom veljavnosti spremembe. Odpoved začne učinkovati z začetkom veljavnosti spremembe.

10. Kadar se sprememba sprejme, vendar se predvideni osemnajstmesečni rok za njeno sprejetje še ni iztekel, ta sprememba, če začne veljati, zavezuje državo, ki postane država pogodbenica v tem obdobju. Državo, ki postane država pogodbenica po tem obdobju, zavezuje sprememba, ki je bila sprejeta v skladu z odstavkom 7. V primerih iz tega odstavka državo zavezuje sprememba, takoj ko ta začne veljati ali takoj ko ta konvencija za navedeno državo začne veljati, če se to zgodi pozneje.

Člen 38

Depozitar

1. Ta konvencija se deponira pri vladi Republike Madžarske.

2. Depozitar:

(a) posreduje vsem državam, ki so sodelovale na diplomatski konferenci za sprejetje Budimpeštanske konvencije o pogodbi za prevoz blaga po celinskih plovnih poteh, različico te konvencije v uradnem jeziku, ki ni bila na voljo v času konference, da jo preverijo,

(b) obvesti vse države iz pododstavka (a) o vsaki predlagani spremembi besedila, posredovanega v skladu s pododstavkom (a),

(c) določi datum, ko so bile usklajene vse uradne jezikovne različice te konvencije in po katerem se štejejo za verodostojne,

(d) sporoči datum, določen v skladu s pododstavkom (c), vsem državam iz pododstavka (a),

(e) posreduje overjene verodostojne kopije te konvencije vsem državam, ki so bile povabljene na diplomatsko konferenco za sprejetje Budimpeštanske konvencije o pogodbi za prevoz blaga po celinskih plovnih poteh, in državam, ki so podpisale to konvencijo ali pristopile k njej,

(f) obvesti vse države, ki so podpisale to konvencijo ali pristopile k njej: (i) o vsakem novem podpisu, uradnem obvestilu ali izjavi in pri tem navede datum podpisa, uradnega obvestila ali izjave, (ii) o datumu začetka veljavnosti te konvencije, (iii) o vsaki odpovedi te konvencije in datumu, ko tkaa odpoved začne učinkovati, (iv) o vsaki spremembi, sprejeti v skladu s členoma 36 in 37 te konvencije, ter datumu, ko tkaa sprememba začne veljati, (v) o vsakem sporočilu, ki se zahteva v skladu z določbami te konvencije.

3. Depozitar po začetku veljavnosti te konvencije posreduje overjeno verodostojno kopijo te konvencije sekretariatu Združenih narodov zaradi registracije in objave v skladu s členom 102 Ustanovne listine Združenih narodov.

SESTAVLJENO v Budimpešti, dvaindvajsetega junija 2001, v enem izvirniku v nizozemskem, angleškem, francoskem, nemškem in ruskem jeziku, pri čemer so besedila v vseh teh jezikih enako verodostojna. V POTRDITEV TEGA so spodaj podpisani pooblaščenci, ki so jih v ta namen ustrezno pooblastile njihove vlade, podpisali to konvencijo.

(1) Sprejeta na diplomatski konferenci, ki so jo skupaj organizirale Centralna komisija za plovbo po Renu (CCNR), Donavska komisija in Ekonomska komisija Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) ter ki je potekala v Budimpešti od 25. septembra do 3. oktobra 2000.