Resolucija [1]

o učinkovitosti pomoči in opredelitev uradne pomoči za razvoj

Skupna parlamentarna skupščina AKP-EU,

- na seji v Port Moresbyju (Papua Nova Gvineja) od 25. do 28. novembra 2008,

- ob upoštevanju člena 17(1) svojega poslovnika,

- ob upoštevanju ciljev sporazuma o partnerstvu AKP-EU, podpisanega v Cotonouju 23. junija 2000,

- ob upoštevanju Deklaracije tisočletja Združenih narodov z dne 8. septembra 2000, ki določa razvojne cilje tisočletja kot cilje, sprejete skupaj z mednarodno skupnostjo za odpravo revščine, in poročila ZN o razvojnih ciljih novega tisočletja iz leta 2007,

- ob upoštevanju skupne izjave Sveta in predstavnikov vlad držav članic v okviru Sveta, Evropskega parlamenta in Evropske komisije o razvojni politiki Evropske unije: "Evropsko soglasje" (Evropsko soglasje o razvoju), ki je bila podpisana 20. decembra 2005,

- ob upoštevanju Pariške deklaracije o učinkovitosti pomoči, sprejete 2. marca 2005,

- ob upoštevanju soglasja iz Monterreyja, sprejetega na mednarodni konferenci Združenih narodov o financiranju za razvoj 21. in 22. marca 2002,

- ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 28. februarja 2007"Kodeks ravnanja EU o delitvi dela v razvojni politiki" (KOM(2007)0072),

- ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 9. aprila 2008"EU kot globalni partner za razvoj – Pospeševanje napredka na poti k uresničitvi razvojnih ciljev novega tisočletja" (KOM(2008)0177),

- ob upoštevanju glavnih ugotovitev in priporočil Odbora za razvojno pomoč OECD iz medsebojnega pregleda Evropske skupnosti iz leta 2007,

- ob upoštevanju sklepov Sveta za splošne zadeve in zunanje odnose (GAERC) (maja 2008). in Sveta (junija 2008),

- ob upoštevanju rezultatov tretjega foruma na visoki ravni o učinkovitosti pomoči, ki je potekal od 2. do 4. septembra 2008 v Akri,

- ob upoštevanju deklaracije iz Akre, ki so jo 3. oktobra 2008 sprejeli voditelji držav in vlad AKP,

- ob upoštevanju poročila Odbora za gospodarski razvoj, finance in trgovino (AKP-EU 100.300/08/konč.),

A. ker bi moral program za učinkovitost pomoči zagotoviti jasen napredek na področju izkoreninjanja revščine in neenakosti ter pomagati partnerskim državam doseči razvojne cilje tisočletja in mednarodno dogovorjene standarde na področju človekovih pravic,

B. ker je največja omejitev opredelitve lastništva iz Pariške deklaracije pomanjkanje izrecnega priznanja pomena demokratičnega lastništva, zlasti vloge organizacij civilne družbe in lokalnih organov, ter jasne obveze glede vlog parlamentov,

C. ker je EU sprejela pomembne obveze glede enakosti spolov, ki se jih je treba držati; ker pa se vprašanja s področja enakosti spolov še vedno upoštevajo samo v omejenem obsegu v razpravah o učinkovitosti pomoči,

D. ker sta prav tako pomembna povečevanje količine pomoči in izboljšanje učinkovitosti pomoči in ker je treba napredovati tako na področju količine kot kakovosti pomoči, da bi dosegli razvojne cilje novega tisočletja, zlasti pa razvojne cilje na področju zdravja in enakosti spolov, pri katerih je napredek komaj zaznaven, vendar pa so ključni za doseganje teh obveznosti,

E. ker nedavni podatki OECD kažejo, da se je skupna pomoč EU v letu 2007 znatno zmanjšala, in ker se podatki o pomoči pogosto povečujejo z vključevanjem zmanjševanja dolgov in sredstev, ki ne dosežejo prebivalstva v partnerskih državah,

F. ker morajo države donatorke in partnerske države spoštovati najvišje standarde odprtosti in preglednosti, zlasti donatorji na področju proračunskih ocen tokov pomoči, ki se drugače ne morejo prikazati v letnih proračunskih ocenah partnerskih držav, s tem pa resno zmanjšujejo zmožnost parlamentov za nadzor državnih razvojnih politik in zmožnosti partnerskih držav za dolgoročne naložbe,

G. ker po ocenah Svetovne banke vezana pomoč resno ogroža preglednost pomoči in tudi do 30 % zvišuje stroške blaga in storitev,

H. ker donatorji še vedno zavračajo uporabo državnih sistemov in je na tem področju napredek zelo počasen; ker je to ključni element lastništva in ker je usklajevanje nujno za krepitev vzpostavljanja zmogljivosti in razvoja lokalnih trgov,

I. ker postaja mednarodni sistem pomoči bolj zapleten z vzpostavljanjem vertikalnih struktur in prihodom novih javnih in zasebnih akterjev, ki pogosto delujejo zunaj obstoječih okvirjev in mehanizmov usklajevanja,

J. ker proračunska pomoč lahko pomaga pri lastništvu, vzpostavljanju institucionalnih zmogljivosti in izboljševanju odgovornosti in nadzora domačih zainteresiranih strani; ker pa je uspeh odvisen od zmožnosti vlad za načrtovanje in izvajanje javne porabe ter odgovornosti zanjo,

K. ker za partnerske države pogosto veljajo številni pogoji na podlagi rezultatov in politike, ki si lahko v nekaterih primerih nasprotujejo in jih določajo razni donatorji, hkrati pa lahko partnerske države zelo obremenjujejo, s tem pa zmanjšujejo lastništvo države in odgovornost vlad svojim državljanom in parlamentom,

L. ker lahko znaša tehnična pomoč do 50 % pomoči, vendar je večji del te pomoči še naprej vezan, precenjen in neučinkovit za izgradnjo lokalnih zmogljivosti in lastništva,

M. ker vztrajno rastoči delež najbolj občutljivih delov družbe postaja še bolj občutljiv,

N. ker gospodarska in okoljska ranljivost majhnih otoških držav v razvoju in neobalnih držav AKP za večkratne krize lahko povzroči resne škodljive družbene in okoljske posledice in slabo gospodarsko odpornost ter lahko škodljivo vpliva na zmožnost navedenih držav za doseganje ciljev trajnostnega razvoja ter uspešno izvajanje prepotrebnih gospodarskih reform,

O. ker si mednarodna skupnost zelo prizadeva za sodelovanje z najrevnejšimi državami; ker to ne velja v enaki meri za države s srednjimi dohodki, zlasti pri majhnih otoških državah v razvoju, ki so neto izvoznice hrane in goriva, in ker obstaja tveganje, da bodo take države zdrsnile nazaj med države z nizkimi dohodki, če ne bodo sprejeti primerni in pravočasni ukrepi za zadovoljevanje njihovih potreb,

1. pozdravlja napredek, dosežen na področju političnih zavez iz načrta ukrepov iz Akre (AAA), in poudarja potrebo po ambicioznem izvajanju navedenega načrta, ter se s tem odmika od konceptov in političnih obljub naproti oprijemljivim in merljivim dosežkom na področju izvajanja načel iz Pariške deklaracije; pričakuje, da se bo EU bolj proaktivno angažirala in igrala vodilno vlogo v izboljševanju učinkovitosti pomoči po vsem svetu;

2. poziva države EU in AKP, naj aktivno spodbujajo skupne vrednote in prednostne naloge, opredeljene v revidiranem sporazumu o partnerstvu iz Cotonouja, kot so zmanjševanje revščine, enakost spolov, trajnostni gospodarski, družbeni in okoljski razvoj, regionalno vključevanje, spodbujanje miru, varnosti in demokracije ter spoštovanja človekovih pravic, v okviru načrta za učinkovitost pomoči;

3. poudarja, da demokracija zagotavlja najboljše temelje za trajnostni razvoj, mir in varnost; zato poziva, naj sodelovanje med EU in AKP daje prednost spodbujanju demokracije, ki bo omogočila pregledno, vključujoče in odgovorno odločanje kot eno od pomembnih načinov za povečevanje učinkovitosti pomoči;

4. poziva Evropsko komisijo in države članice, naj uporabijo širšo opredelitev skladnosti, kakor je opredeljena v načrtu ukrepov iz Akre, da bi zagotovile večjo doslednost razvojne politike v evropskih politikah, kot so kmetijstvo, ribištvo, trgovina, energetika, okolje, podnebne spremembe, varnost in migracije, da bi ocenile vpliv navedenih politik na razvoj in zagotovile primerno reformo, ki bo navedenim politikam preprečila ustvarjanje netarifnih ovir in spodkopavanje doseganja razvojnih ciljev tisočletja ter ciljev gospodarskega partnerstva;

5. poudarja, da čeprav je Pariška deklaracija vodilna na področju razprave o učinkovitosti pomoči, se sporazum o partnerstvu iz Cotonouja in Pariška deklaracija medsebojno lahko dopolnjujeta, saj je prvi tudi vzorec za učinkovito razvojno sodelovanje;

Zagotovitev demokratičnega lastništva in odgovornosti

6. poudarja, da bi bilo treba pojem lastništva iz Pariške deklaracije v skladu s sporazumom o partnerstvu iz Cotonouja razširiti tako, da bi vključeval demokratično lastništvo (vključno z nacionalnimi parlamenti, lokalnimi oblasti, civilnimi družbami ter neodvisnim sodstvom in mediji), in s tem omogočil večjo preglednost in medsebojno odgovornost na podlagi jasnih pokazateljev, ki jih bo mogoče spremljati, ter zagotovil doseganje ciljev razvojne pomoči;

7. pozdravlja priznanje, ki ga je izrazil načrt ukrepov iz Akre glede pomembne vloge parlamentov in lokalnih oblasti v razvojnem procesu; spodbuja donatorje in partnerske vlade, naj zagotovijo, da bodo parlamenti in lokalne oblasti igrali primerno vlogo pri zagotavljanju učinkovitosti pomoči s podporo lastništvu, zagotavljanjem pregledov in stanj z nadzorom proračunov, politik in rezultatov, ter z vključevanjem državljanov v odločanje o razvoju z demokratičnim procesom;

8. pozdravlja priznanje, ki ga je izrazil načrt ukrepov iz Akre za pomembno vlogo civilne družbe v razvojnem procesu; poziva donatorje in vlade partnerice, naj zagotovijo celovito in pomembno udeležbo civilne družbe v načrtovanju, izvajanju, spremljanju in vrednotenju proračunov in programov ter ustvarijo pogoje, ki jih potrebuje za pravilno delovanje;

9. poziva donatorje in partnerske države, naj upoštevajo nesorazmeren vpliv, ki ga ima revščina na ženske, ter zagotovijo, da bodo enakost spolov, krepitev vloge ženske in pravice žensk v celoti vključeni v nacionalne razvojne procese; obžaluje, da načrt ukrepov iz Akre ne navaja mehanizmov za uresničevanje načel enakosti spolov in krepitve vloge žensk ter ne vključuje pokazateljev za napredek na teh področjih;

10. obžaluje, da načrt ukrepov iz Akre obveze iz Pariške deklaracije za vključevanje parlamentov, organizacij civilne družbe in lokalnih oblasti ne pretvarja v praktične ukrepe; pričakuje, da bo EU spoštovala vodstvo partnerskih držav in pomagala krepiti njihovo sposobnost vodenja, ter poziva EU in partnerske države, naj razvijejo praktične načrte ukrepov, ki bodo zagotovili demokratično lastništvo in določili pokazatelje napredka;

Proporcionalno povečevanje za učinkovitejšo pomoč

11. pozdravlja sklepe Sveta, ki ponovno potrjujejo zaveze, da bodo dosegli cilj za skupno uradno razvojno pomoč, ki znaša 0,56 % za leto 2010 in 0,7 % za leto 2015; poziva k novim zavezam za ambiciozne večletne časovne načrte, ki bodo omogočili merjenje postopnega zviševanja sredstev za pomoč;

12. poziva Evropsko komisijo in države članice, naj zagotovijo, da se opredelitve uradne razvojne pomoči ne bodo razširile na tak način, da bi se vanjo lahko vštele postavke, ki niso pomoč, na primer poraba sredstev za vojaške namene; poziva Evropsko komisijo in države članice, naj ne vključujejo sredstev, porabljenih v Evropi za študente in begunce, v izračune skupnih izdatkov za razvojno pomoč;

13. vztraja, naj donatorji dodeljujejo pomoč na pregleden in odgovoren način, ter da je treba povečati predvidljivost tokov, programiranja in izplačevanja, zlasti tako, da se sestavijo zanesljivi večletni časovni načrti ter zagotovi predvidljivost med letom; pozdravlja pobudo načrta ukrepov iz Akre za tekoče načrtovanje, ki zagotavlja predvidljivost v srednjeročnem obdobju;

Trajnostna gospodarska rast za trajnostni razvoj

14. poudarja, da je pokazatelj učinkovitosti pomoči obseg, v katerem prispeva k ustvarjanju močnega gospodarstva, ki varuje okolje in v katerem nikomur niso odvzete osnovne storitve socialnega varstva;

15. poziva, naj bo razvojno sodelovanje bolj usmerjeno na ovire za gospodarsko rast, kot so pomanjkanje neposrednih tujih naložb, beg kapitala in velike upravne ovire za mala in srednje velika podjetja;

16. v tej zvezi poziva, naj razvojne politike spodbujajo prenos znanja in izkušenj, konkurenco in zdrave makroekonomske politike, pa tudi zmanjševanje upravnih obremenitev za podjetja, spoštovanje ali uvajanje lastninskih pravic in boj proti korupciji;

17. poudarja, da je lahko poštena trgovina eden od najučinkovitejših načinov za spodbujanje trajnostnega gospodarskega razvoja, podprta s primernimi spremljajočimi ukrepi za obravnavanje stroškov prilagajanja in financiranje programov socialne varnosti in povečevanja vpliva, vendar pa jo morajo dopolnjevati prerazporeditvene in socialne politike, ki bodo zagotavljanje enakomerno delitev koristi;

18. obžaluje, da je bil dosežen le majhen napredek pri uporabi sistemov držav (samo majhen delež uradne razvojne pomoči gre skozi proračunske sisteme držav, donatorji pa so do leta 2010 obljubili 50 %), in da tudi v državah, v katerih sistemi držav delujejo pravilno, donatorji teh sistemov ne želijo uporabljati; spodbuja države donatorke, naj pospešijo uskladitev svoje pomoči s sistemi držav v čim večji možni meri, da se okrepijo vladni sistemi in poveča znesek pomoči, ki se uporablja za splošno in sektorsko proračunsko pomoč v primerih, ko obstaja dobro gospodarsko in politično vodenje, ki zagotavlja popolno proračunsko preglednost in odgovornosti; poudarja, da proračunska podpora ne bi smela v nobenih okoliščinah biti odobrena v primerih, kjer je razširjena korupcija;

19. pozdravlja dejstvo, da se načrt ukrepov iz Akre nanaša na številne razvojne akterje poleg dvostranskih donatorjev; poudarja, da je eden od velikih izzivov v obdobju do 2011 razširiti načela Pariške deklaracije tako, da bodo zajela vertikalna sredstva in nove donatorje, da se zagotovi resnično usklajevanje med donatorji in usklajevanje s partnerskimi državami;

20. poziva partnerske vlade, naj osnujejo proračunsko podporo na trdnih nacionalnih načrtih za zmanjševanje revščine, ki krepijo odgovornost držav, finančno upravljanje in spremljanje s sistematičnim in zavezanim sodelovanjem nacionalnih parlamentov, lokalnih vlad in nedržavnih akterjev, kar je v tem trenutku zelo omejeno;

21. pozdravlja namen Evropske komisije, da dolgoročno zagotovi bolj predvidljivo obliko proračunske podpore z uporabo pogodb o razvojnih ciljih tisočletja za države, ki dosegajo rezultate, vendar poudarja, da to zahteva močno zavezanost za doseganje razvojnih ciljev tisočletja s strani partnerskih držav in da je potrebno neprekinjeno spremljanje z močnim poudarkom na rezultatih;

22. pozdravlja dejstvo, da načrt ukrepov iz Akre omenja, da bodo donatorji OECD-DAC razširili obseg Priporočila DAC o sprostitvi pomoči iz leta 2001 na zelo zadolžene revne države, ki ne spadajo med najmanj razvite države (HIPC); poziva Evropsko komisijo in države članice, naj se obvežejo, da bodo sprostile vso pomoč državam AKP do leta 2010, vključno s tehnično pomočjo, ki mora odražati nacionalne prednostne naloge in posebnosti, javna naročila, pomoč v hrani ter pomoč pri dostavi in shranjevanju hrane;

23. poziva Evropsko komisijo, naj v proračunskem procesu uporablja pristop v skladu z načelom enakih možnosti tako, da poveže izplačevanje raznih tranš z izboljšavami po spolu ločenih pokazateljev; poziva partnerske države, naj vidik enakosti spolov vključujejo na vseh ravneh proračunskega procesa in spodbujajo širši dialog z organizacijami žensk;

24. poziva Evropsko komisijo in države članice, naj presežejo načrt ukrepov iz Akre in močno zmanjšajo število pogojev ter postopoma odpravijo pogojevanje z gospodarsko politiko, namesto tega pa naj uporabljajo medsebojno dogovorjene pogodbe, ki bodo vsebovale skupno soglasje o ključnih prednostnih nalogah, ki povezujejo izplačevanje z uspešnostjo in rezultati politike, zlasti pa naj se osredotočijo na razvojne cilje tisočletja in za ta proces določijo realen časovni načrt; poziva EU in države članice naj uporabijo svoj vpliv, da prepričajo Svetovno banko in Mednarodni denarni sklad, da sprejme enake spremembe, zlasti v času, ko za večino držav AKP obstaja tveganje, da bodo nanje škodljivo vplivale krize, ki vplivajo na svetovno gospodarstvo;

Delitev dela in usklajevanje donatorjev

25. poziva Evropsko komisijo in države članice, naj občutno pospešijo svoja prizadevanja za povečanje usklajevanja med donatorji in izboljšajo delitev dela tako, da uskladijo večstransko in dvostransko pomoč z nacionalnimi procesi, demokratičnim lastništvom, odgovornostjo, usklajevanjem, skupno analizo, programiranjem in dobavo, ter naj bistveno zmanjšajo število enot za izvajanje programa; seznanjen je s pobudo načrta ukrepov iz Akre za začetek dialoga o mednarodni delitvi dela med državami do junija 2009;

26. upa, da bo atlas donatorjev za leto 2008 pomagal informirati in vplivati na bolj ambiciozno usklajevanje donatorjev, zlasti pa reševati problem držav "ljubljenčkov" donatorjev in "sirot" ter zapostavljanja ključnih sektorjev, kot so zdravstvo, energetika, izobraževanje, socialna kohezija, enakost spolov in kmetijstvo; pozdravlja dejstvo, da načrt ukrepov iz Akre pravi tudi, da bodo donatorji sodelovali pri reševanju vprašanja držav, ki ne prejemajo dovolj pomoči, in zagotavljanju, da nove ureditve glede delitve dela ne bodo povzročile, da bodo posamezne države v razvoju prejele manj pomoči;

27. poziva h krepitvi zmogljivosti vseh ministrstev, da bodo uspešnejša na področju zdravstva, izobraževanja in enakosti spolov s porabo proračunske podpore, saj je državno lastništvo prepogosto omejeno na ministrstvo za finance;

28. priznava potrebo po bolj trajnostni pomoči ranljivim državam in državam z nizkim dohodkom po spopadih; pozdravlja dejstvo, da načrt ukrepov iz Akre spodbuja donatorje in partnerske države, da prilagodijo Pariško deklaracijo Načelom OECD-DAC za dobro mednarodno delovanje v ranljivih državah in konfliktnih okoliščinah, vendar poudarja, da je treba zgraditi močno civilno družbo tudi v ranljivih in občutljivih državah;

29. meni pa, da je treba povečati in bolje usmeriti prizadevanja za povečanje podpore državam AKP s srednjimi dohodki, in poziva k hitremu sprejetju in izvajanju sporazuma o sistematičnem in predvidljivem zagotavljanju pomoči, ki bo učinkovito odgovorila na posebne potrebe navedenih držav, da jim bo omogočila nadaljevanje poti trajnostnega razvoja;

30. pozdravlja dejstvo, da se je skupnost donatorjev zavezala, da bo pospešila prizadevanja za sodelovanje z najrevnejšimi državami in da delež programske pomoči Afriki narašča zaradi zaveze, da se podvoji uradna razvojna pomoč Afriki do leta 2010, zlasti zdaj, ko naraščajo cene goriva in hrane in glede na vplive globalnih podnebnih sprememb, ki bi lahko spodkopali vsa dosedanja prizadevanja;

31. želi pohvaliti delo, ki ga je opravil sekretariat Commonwealtha ter Inštitut Univerze na Malti za otoke in majhne države pri razvoju pokazateljev ranljivosti in prožnosti ter pričakuje, da bo EU prevzela vodilno vlogo pri izvajanju pokazateljev in oblikovanju novega okvira za sistematično pomoč majhnim otoškim državam v razvoju ter neobalnim državam v razvoju; predlaga, naj zlasti majhne države načrtujejo profil ranljivosti in prožnosti v povezavi s pripravo srednjeročne razvojne strategije;

32. poziva Evropsko komisijo in države članice, naj sprejmejo trdno skupno zavezo EU na konferenci v Dohi glede količine in kakovosti razvojne pomoči, s ciljem doseči razvojne cilje tisočletja s trajnostnim pristopom in jasnim načrtom za doseganje svojih obvez v zvezi z uradno razvojno pomočjo, tako posamezno kot skupaj, ne glede na sedanjo finančno krizo;

33. naroči sopredsednikoma, naj to resolucijo posredujeta Svetu ministrov AKP-EU, Evropski komisiji, Predsedstvu Sveta, Afriški uniji, Vseafriškemu parlamentu, nacionalnim in regionalnim parlamentom, regionalnim organizacijam AKP ter Odboru OECD za razvojno pomoč.

[1] Sprejeto na Skupni parlamentarni skupščini AKP-EU 28. novembra 2008 v Port Moresbyju (Papua Nova Gvineja)

--------------------------------------------------