PREVOD
KONVENCIJA O PRISTOJNOSTI, PRAVU, KI SE UPORABLJA, PRIZNAVANJU, UVELJAVLJANJU
IN SODELOVANJU GLEDE STAR ŠEVSKE ODGOVORNOSTI IN UKREPOV ZA VARSTVO
OTROK
(Sklenjena 19. oktobra 1996)
Države podpisnice te konvencije so se –
ob upo števanju, da je treba izbolj šati varstvo otrok v mednarodnih razmerah,
vželji izogniti se neskladjem med svojimi pravnimi sistemi glede pristojnosti, prava, ki se uporablja, priznavanja in
izvajanja ukrepov za varstvo otrok,
sklicujo čse na pomen mednarodnega sodelovanja pri varstvu otrok,
potrjujo č, da morajo biti otrokove koristi glavno vodilo,
ob ugotovitvi, da je treba ustrezno popraviti Konvencijo z dne 5. oktobra 1961 o pristojnostih organov in pravu, ki se
uporablja, glede varstva mladoletnikov,
vželji sestaviti ustrezne skupne dolo čbe ob upo števanju Konvencije Zdru ženih narodov o pravicah otroka z dne
20. novembra 1989 –
dogovorile o naslednjih dolo čbah:
I. POGLAVJE
PODRO ČJE UPORABE KONVENCIJE
Člen 1
1. Cilji te konvencije so:
(a) dolo čiti dr žavo, katere organi so pristojni, da sprejemajo
ukrepe za varstvo otroka ali njegovega premo ženja;
(b) dolo čiti, katero pravo naj ti organi uporabljajo pri izvajanju
svoje pristojnosti;
(c) dolo čiti pravo, ki se uporablja in ureja star ševsko odgovor-
nost;
(d) zagotoviti, da se bodo ti varstveni ukrepi priznavali in izva-
jali v vseh dr žavah pogodbenicah;
(e) med organi dr žav pogodbenic vzpostaviti sodelovanje,
potrebno za uresni čevanje ciljev te konvencije.2. V tej konvenciji izraz „starševska odgovornost “vklju čuje
starševsko avtoriteto ali drugo podobno razmerje avtoritete, ki
dolo ča pravice, pooblastila in obveznosti star šev, skrbnikov ali
drugih zakonitih zastopnikov v razmerju do otroka ali njego-vega premo ženja.
Člen 2
Konvencija se uporablja za otroke od njihovega rojstva do
izpolnjenega 18. leta starosti.
Člen 3
Ukrepi, omenjeni v 1. členu, se lahko nana šajo predvsem na:
(a) dodelitev, izvajanje, prenehanje ali omejitev star ševske odgo-
vornosti in njen prenos;
(b) pravico do varstva in vzgoje, vklju čno s pravico skrbeti za
otroka in predvsem pravico do odlo čanja o kraju njegovega
prebivali šča, ter pravico do stikov, vklju čno s pravico odpe-
ljati otroka za dolo čenčas v kraj, ki ni njegovo obi čajno
prebivali šče;SL 11.6.2008 Uradni list Evropske unije L 151/39
(c) skrbni štvo, varstvo in podobne institucije;
(d) imenovanje in naloge oseb ali organov, ki so odgovorne za
otroka ali njegovo premo ženje, ga zastopajo ali mu poma-
gajo;
(e) namestitev otroka v rejni ško dru žino ali zavod ali zagoto-
vitev njegovega varstva v kafali ali podobni ustanovi;
(f) nadzor javnih organov nad tem, kako osebe, odgovorne za
otroka, zanj skrbijo;
(g) upravljanje, hrambo otrokovega premo ženja ali razpolaganje
z njim.
Člen 4
Konvencija se ne uporablja za:
(a) ugotavljanje in izpodbijanje o četovstva/materinstva;
(b) odlo čbe o posvojitvi, ukrepe za posvojitev ali za neveljav-
nost ali prenehanje posvojitve;
(c) priimek in imena otroka;(d) emancipacijo;(e) obveznosti pre življanja;
(f) upravljanje premo ženja ali nasledstvo;
(g) socialno varnost;(h) javne ukrepe splo šne narave na podro čju izobra ževanja ali
zdravstva;
(i) ukrepe, povezane s kaznivimi dejanji, ki so jih zagre šili
otroci;
(j) odlo čbe o pravici do azila in priseljevanju.
II. POGLAVJE
PRISTOJNOST
Člen 5
1. Sodni ali upravni organi dr žave pogodbenice, v kateri je
otrokovo obi čajno prebivali šče, so pristojni, da sprejemajo
ukrepe za varstvo otroka ali njegovega premo ženja.2. Z izjemo 7. člena so ob prenosu otrokovega obi čajnega
prebivali šča v drugo dr žavo pogodbenico pristojni organi
države, v kateri je novo obi čajno prebivali šče.
Člen 6
1. Za otroke begunce in otroke, ki so bili zaradi nemirov v
svoji dr žavi razseljeni v drugo dr žavo, so pristojni v skladu s
prvim odstavkom 5. člena organi dr žave pogodbenice, na
ozemlju katere so ti otroci zaradi razselitve.
2. Dolo čbe prej šnjega odstavka se uporabljajo tudi za otroke,
za katere ni mogo če ugotoviti obi čajnega prebivali šča.
Člen 7
1. Če je bil otrok nezakonito odpeljan ali zadr žan, organi
države pogodbenice, v kateri je imel otrok, tik preden je bil
odpeljan ali zadr žan, svoje obi čajno prebivali šče, obdr žijo
svojo pristojnost, dokler otrok ne pridobi obi čajnega prebiva-
lišča v drugi dr žavi in
(a) vsaka oseba, institucija ali drug organ s pravico do varstva
in vzgoje ne privoli, da je otrok odpeljan ali zadr žan, ali če
(b) otrok biva v tej drugi dr žavi vsaj eno leto, potem ko je
oseba, institucija ali drug organ s pravico do varstva invzgoje izvedel ali bi moral izvedeti za kraj, v katerem jeotrok, in ni ve čv postopku nobena pro šnja za vrnitev
otroka, vlo žena v tem obdobju, otrok pa se je že vklju čil
v svoje novo okolje.
2. Šteje se, da je bil otrok nezakonito odpeljan ali zadr žan:
(a)če so s tem kr šene vse ali posamezne pravice do varstva in
vzgoje, dodeljene osebi, instituciji ali drugemu organu pozakonu dr žave, v kateri je imel otrok obi čajno prebivali šče,
preden je bil odpeljan ali zadr žan, in
(b) so se v času, ko je bil otrok odpeljan ali zadr žan, dejansko
uresni čevale oz. bi se uresni čevale vse ali posamezne
pravice, če otrok ne bi bil odpeljan ali zadr žan.
Pravice do varstva in vzgoje, omenjene v pododstavku (a), lahko
izhajajo predvsem iz zakona, sodne ali upravne odlo čbe ali
sporazuma, veljavnega po pravu te dr žave.SL L 151/40 Uradni list Evropske unije 11.6.2008
3. Dokler organi, prvi čomenjeni v prvem odstavku, obdr žijo
svojo pristojnost, lahko organi dr žave pogodbenice, v katero je
bil otrok odpeljan ali v kateri je bil zadr žan, izvajajo le tiste
nujne ukrepe v skladu z 11. členom, ki so potrebni za varstvo
otroka ali njegovega premo ženja.
Člen 8
1. Če organ dr žave pogodbenice, pristojen na podlagi 5. ali
6.člena, meni, da bi organ druge dr žave pogodbenice v danem
primeru bolje presodil otrokove koristi, lahko izjemoma
—zaprosi, da ta organ neposredno ali s pomo čjo osrednjega
organa svoje dr žave prevzame pristojnost za izvajanje
varstvenih ukrepov, ki se mu zdijo potrebni, ali
—prelo ži odlo čanje o tem primeru in strani pozove, da svojo
prošnjo po šljejo organu te druge dr žave.
2. Dr žave pogodbenice, na organe katerih se lahko naslovijo
prošnje, kot dolo ča prej šnji odstavek, so:
(a) dr žava, katere dr žavljan je otrok;
(b) dr žava, v kateri je otrokovo premo ženje;
(c) dr žava, katere organ je prejel vlogo za razvezo ali lo čitev
otrokovih star šev ali za razveljavitev njune zakonske zveze;
(d) dr žava, s katero je otrok dejansko povezan.
3. Zadevni organi lahko izmenjavajo mnenja.
4. Organ, na katerega je bila naslovljena pro šnja v skladu s
prvim odstavkom, lahko prevzame pristojnost namesto organa,pristojnega na podlagi 5. ali 6. člena, če meni, da je to v
otrokovo korist.
Člen 9
1. Če organi dr žav pogodbenic, omenjenih v drugem
odstavku 8. člena, menijo, da bi v danem primeru bolje preso-
dili otrokove koristi, lahko
—zaprosijo, da jih pristojni organ dr žave pogodbenice, v kateri
ima otrok obi čajno prebivali šče, neposredno ali s pomo čjo
osrednjega organa te dr žave pooblasti za izvajanje pristoj-
nosti za sprejetje varstvenih ukrepov, ki se jim zdijopotrebni, ali—pozovejo strani, da tako pro šnjo predlo žijo organom dr žave
pogodbenice, v kateri ima otrok obi čajno prebivali šče.
2. Zadevni organi lahko izmenjavajo mnenja.
3. Organ, ki je vlo žil tako pro šnjo, je lahko namesto organa
države pogodbenice, v kateri ima otrok obi čajno prebivali šče,
pristojen le, če je ta organ sprejel pro šnjo.
Člen 10
1. Ne glede na 5. do 9. člen lahko organi dr žave pogodbe-
nice, ki so pristojni, da odlo čajo o vlogi za razvezo ali lo čitev ali
razveljavitev zakonske zveze star šev otroka, ki ima obi čajno
prebivali šče v drugi dr žavi pogodbenici, sprejmejo ukrepe za
varstvo otroka ali njegovega premo ženja, če tako dolo ča
pravo njihove dr žave in če
(a) ob uvedbi postopka eden od star šev obi čajno prebiva v tej
državi in ima eden od njiju star ševsko odgovornost za
otroka in
(b) so se star ši oz. katera koli druga oseba, ki ima star ševsko
odgovornost za otroka, strinjali, da so ti organi pristojni zasprejetje takih ukrepov, in če je ta pristojnost v skladu z
otrokovimi koristmi.
2. Pristojnost za sprejetje ukrepov za varstvo otroka, dolo-
čena v prvem odstavku, preneha takoj po pravnomo čni uvelja-
vitvi ali zavrnitvi vloge za razvezo, lo čitev ali razveljavitev
zakonske zveze ali po koncu postopka zaradi drugih razlogov.
Člen 11
1. V vseh nujnih primerih so organi dr žave pogodbenice, na
ozemlju katere je otrok ali premo ženje, ki mu pripada, pristojni
za sprejetje vseh potrebnih varstvenih ukrepov.
2. Ukrepi, sprejeti na podlagi prej šnjega odstavka glede
otroka, ki ima obi čajno prebivali ščevd r žavi pogodbenici, se
prenehajo izvajati, takoj ko organi, pristojni na podlagi 5. do10.člena, sprejmejo ukrepe, potrebne zaradi razmer.
3. Ukrepi, sprejeti na podlagi prvega odstavka glede otroka,
ki ima obi čajno prebivali ščevd r žavi, ki ni pogodbenica, se
prenehajo izvajati v dr žavah pogodbenicah, takoj ko so v njej
priznani ukrepi, ki so potrebni zaradi razmer in so jih sprejeliorgani druge dr žave.SL 11.6.2008 Uradni list Evropske unije L 151/41
Člen 12
1. Z izjemo 7. člena so organi dr žave pogodbenice, na
ozemlju katere je otrok ali premo ženje, ki mu pripada, pristojni
za sprejetje ukrepov za varstvo otroka ali njegovega premo-ženja, ki so za časni in ozemeljsko u činkujejo le v tej dr žavi,
če ti ukrepi niso nezdru žljivi z ukrepi, ki so jih sprejeli organi,
pristojni na podlagi 5. do 10. člena.
2. Ukrepi, sprejeti na podlagi prej šnjega odstavka glede
otroka, ki ima obi čajno prebivali ščevd r žavi pogodbenici, se
prenehajo izvajati, takoj ko organi, pristojni na podlagi 5. do10. člena, odlo čijo o ukrepih, ki bi bili lahko potrebni zaradi
razmer.
3. Ukrepi, sprejeti na podlagi prvega odstavka glede otroka,
ki ima obi čajno prebivali ščevd r žavi, ki ni pogodbenica, se
prenehajo izvajati v dr žavi pogodbenici, v kateri so bili sprejeti,
takoj ko so v njej priznani ukrepi, ki so potrebni zaradi razmerin so jih sprejeli organi druge dr žave.
Člen 13
1. Organi dr žave pogodbenice, ki so na podlagi 5. do 10.
člena pristojni za sprejetje ukrepov za varstvo otroka ali njego-
vega premo ženja, se morajo vzdr žati izvajanja svoje pristojnosti,
če so ob uvedbi postopka organi druge dr žave pogodbenice, ki
so bili tedaj pristojni na podlagi 5. do 10. člena, zaprosili za
ustrezne ukrepe, ki se še prou čujejo.
2. Dolo čbe prej šnjega odstavka ne veljajo, če so se organi, ki
jim je bilo prvotno predlo ženo zaprosilo za sprejetje ukrepov,
odpovedali svoji pristojnosti.
Člen 14
Ukrepi, sprejeti za izvajanje 5. do 10. člena, ostanejo v veljavi v
skladu z dolo čenimi pogoji, čeprav zaradi spremenjenih
okoli ščin ni ve čpodlage za pristojnost, dokler jih organi,
pristojni v skladu s konvencijo, ne spremenijo, nadomestijo aliodpravijo.
III. POGLAVJE
PRAVO, KI SE UPORABLJA
Člen 15
1. Organi dr žav pogodbenic pri izvajanju pristojnosti na
podlagi dolo čb II. poglavja uporabljajo svoje pravo.
2. Če pa je to potrebno zaradi varstva otroka ali njegovega
premo ženja, lahko izjemoma uporabljajo ali upo števajo pravo
druge dr žave, s katero je primer dejansko povezan.3. Ob prenosu otrokovega obi čajnega prebivali šča v drugo
državo pogodbenico pravo te druge dr žave od prenosa dalje
ureja pogoje izvajanja ukrepov, sprejetih v dr žavi prej šnjega
običajnega prebivali šča.
Člen 16
1. Zakonito dodelitev ali prenehanje star ševske odgovornosti
brez posredovanja sodnih ali upravnih organov ureja pravodržave, v kateri je otrokovo obi čajno prebivali šče.
2. Dodelitev ali prenehanje star ševske odgovornosti s spora-
zumom ali enostranskim aktom brez posredovanja sodnih aliupravnih organov ureja pravo dr žave, v kateri je otrokovo
običajno prebivali ščeo bz a četku veljavnosti sporazuma ali
enostranskega akta.
3. Star ševska odgovornost po pravu dr žave, v kateri je otro-
kovo obi čajno prebivali šče, se ohrani po prenosu obi čajnega
prebivali šča v drugo dr žavo.
4. Če se otrokovo obi čajno prebivali šče spremeni, ureja
zakonito dodelitev star ševske odgovornosti osebi, ki take odgo-
vornosti še nima, pravo dr žave, v kateri je novo otrokovo
običajno prebivali šče.
Člen 17
Izvajanje star ševske odgovornosti ureja pravo dr žave, v kateri je
otrokovo obi čajno prebivali šče.Če se otrokovo obi čajno prebi-
vališče spremeni, star ševsko odgovornost ureja pravo dr žave, v
kateri je novo otrokovo obi čajno prebivali šče.
Člen 18
Starševska odgovornost, omenjena v 16. členu, se lahko odpravi
ali pogoji njenega izvajanja spremenijo z ukrepi, sprejetimi napodlagi te konvencije.
Člen 19
1. Veljavnost dogovora, sklenjenega med tretjim in drugo
osebo, ki bi bila upravi čena delovati kot otrokov zakoniti
zastopnik po pravu dr žave, v kateri je bil dogovor sklenjen,
se ne more izpodbijati niti se tretji ne more šteti za odgovor-
nega samo zato, ker druga oseba ni bila upravi čena delovati kot
otrokov zakoniti zastopnik v skladu s pravom, navedenim vdolo čbah tega poglavja, razen če je tretji vedel ali bi moral
vedeti, da to pravo ureja star ševsko odgovornost.
2. Prej šnji odstavek se uporablja le, če je dogovor sklenjen
med osebami, ki so na ozemlju iste dr žave.SL L 151/42 Uradni list Evropske unije 11.6.2008
Člen 20
Dolo čbe tega poglavja se uporabljajo tudi tedaj, ko je pravo, ki
ga omenjajo, pravo dr žave, ki ni pogodbenica.
Člen 21
1. V tem poglavju izraz pravo pomeni pravo, ki velja v
dolo čeni dr žavi, ne pa kolizijskih pravil.
2. Če pa je pravo, ki se uporablja na podlagi 16. člena, pravo
države, ki ni pogodbenica, in kolizijska pravila te dr žave dolo-
čajo pravo neke druge dr žave, ki ni pogodbenica in bi uporab-
ljala svoje pravo, se uporablja pravo te druge dr žave. Čet a
druga dr žava, ki ni pogodbenica, ne bi uporabljala svojega
prava, se uporablja pravo, ki ga dolo ča 16. člen.
Člen 22
Uporaba prava, dolo čenega v dolo čbah tega poglavja, se lahko
zavrne le, če bi bila o čitno v nasprotju z javnim redom in ob
upoštevanju otrokovih koristi.
IV. POGLAVJE
PRIZNAVANJE IN UVELJAVLJANJE
Člen 23
1. Ukrepi, ki jih sprejmejo organi dr žave pogodbenice, se
zakonito priznajo v vseh drugih dr žavah pogodbenicah.
2. Vendar se priznanje lahko zavrne,(a)če je ukrep sprejel organ, katerega pristojnost ne izhaja iz
dolo čb II. poglavja;
(b)če je bil ukrep sprejet, razen v primeru nujnosti, v sodnem
ali upravnem postopku, ne da bi bila otroku dana mo žnost,
da pove svoje mnenje, ob kr šenju temeljnih na čel proces-
nega prava zapro šene dr žave;
(c) na zaprosilo osebe, ki trdi, da ukrep posega v njeno star-
ševsko odgovornost, če je bil tak ukrep sprejet, razen v
primeru nujnosti, ne da bi bila tej osebi dana mo žnost, da
pove svoje mnenje;
(d)če je priznanje o čitno v nasprotju z javnim redom za-
prošene dr žave ob upo števanju otrokovih koristi;
(e)če je ukrep nezdru žljiv z ukrepom, ki je bil pozneje sprejet
vd ržavi otrokovega obi čajnega prebivali šča, ki ni pogodbe-
nica, če ta ukrep izpolnjuje zahteve za priznanje v zapro šeni
državi;(f)če se ni ravnalo v skladu s postopkom, dolo čenim v 33.
členu.
Člen 24
Ne glede na prvi odstavek 23. člena lahko vsaka zainteresirana
oseba pristojne organe dr žave pogodbenice zaprosi, da odlo čajo
o tem, ali se ukrep, sprejet v drugi dr žavi pogodbenici, prizna
ali ne. Postopek ureja pravo zapro šene dr žave.
Člen 25
Organ zapro šene dr žave zavezujejo razsodbe, temelje čen a
dejstvih, ki so podlaga za pristojnost organa dr žave, ki je sprejel
ukrep.
Člen 26
1. Če je treba ukrepe, sprejete in pravnomo čne v eni od
držav pogodbenic, uveljaviti v drugi dr žavi pogodbenici, se v
tej drugi dr žavi pogodbenici na zaprosilo zainteresirane strani
razglasijo za pravnomo čne ali se evidentirajo za uveljavitev v
skladu s postopkom, ki ga dolo ča pravo te dr žave.
2. Vsaka dr žava pogodbenica za razglasitev pravnomo čnosti
ali evidentiranje uporablja enostavni in hitri postopek.
3. Razglasitev pravnomo čnosti ali evidentiranje se lahko
zavrne le na podlagi enega od razlogov, dolo čenih v drugem
odstavku 23. člena.
Člen 27
Razen revizije, potrebne pri uporabi prej šnjih členov, se vsebina
sprejetega ukrepa ne revidira.
Člen 28
Ukrepi, ki jih je sprejela ena dr žava pogodbenica in jih je druga
država pogodbenica razglasila za pravnomo čne ali evidentirala
za uveljavitev, se v tej drugi dr žavi uveljavijo, kot da so jih
sprejeli organi te dr žave. Ukrepi se uveljavijo v skladu s pravom
zapro šene dr žave in v obsegu, ki ga to pravo dolo ča, ob upo šte-
vanju otrokovih koristi.
V. POGLAVJE
SODELOVANJE
Člen 29
1. Dr žava pogodbenica dolo či osrednji organ, ki izpolnjuje
obveznosti, ki so po konvenciji dolo čene za tak organ.SL 11.6.2008 Uradni list Evropske unije L 151/43
2. Zvezne dr žave, dr žave z ve čkot enim pravnim sistemom
ali dr žave, ki imajo avtonomne ozemeljske enote, lahko dolo čijo
večosrednjih organov in navedejo ozemeljski ali osebni obseg
njihovih funkcij. Čej ed r žava dolo čila ve čosrednjih organov,
dolo či osrednji organ, ki se mu lahko po šiljajo pro šnje, da jih
pošlje naprej ustreznemu osrednjemu organu v tej dr žavi.
Člen 30
1. Osrednji organi sodelujejo med seboj in spodbujajo sode-
lovanje med pristojnimi organi v svojih dr žavah, da bi zagoto-
vili uresni čevanje ciljev te konvencije.
2. Pri uporabi te konvencije sprejemajo ustrezne ukrepe, da
bi zagotovili obve ščanje o svojem pravu in storitvah, ki so v
njihovi dr žavi na voljo glede varstva otroka.
Člen 31
Osrednji organ dr žave pogodbenice neposredno ali s pomo čjo
javnih organov ali drugih organov sprejema ustrezne ukrepe, dase:
(a) olaj ša sporazumevanje in ponudi pomo č, dolo čena v 8. in
9.členu ter v tem poglavju;
(b) s posredovanjem, spravo ali drugimi podobnimi sredstvi
omogo či sporazumno re ševanje glede varstva otroka ali
njegovega premo ženja v razmerah, v katerih se uporablja
konvencija;
(c) na pro šnjo pristojnega organa druge dr žave pogodbenice
pomaga odkriti kraj, kjer je otrok, če se zdi, da je otrok
na ozemlju zapro šene dr žave in potrebuje varstvo.
Člen 32
Na utemeljeno pro šnjo osrednjega ali drugega pristojnega
organa dr žave pogodbenice, s katero je otrok dejansko povezan,
lahko osrednji organ dr žave pogodbenice, v kateri ima otrok
običajno prebivali šče in v kateri je, neposredno ali s pomo čjo
javnih ali drugih organov
(a) priskrbi poro čilo o otrokovih razmerah;
(b) zaprosi, da pristojni organ njegove dr žave premisli, ali je
treba sprejeti ukrepe za varstvo otroka ali njegovega premo-ženja.Člen 33
1. Če namerava organ, pristojen na podlagi 5. do 10. člena,
otroka namestiti v rejni ško dru žino ali zavod ali kafalo ali
podobno ustanovo in naj bi bila ta namestitev ali zagotovitevvarstva otroka v drugi dr žavi pogodbenici, se najprej posvetuje z
osrednjim ali drugim pristojnim organom te druge dr žave. V ta
namen mu po šlje poro čilo o otroku in razlogih za predlagano
namestitev ali zagotovitev varstva.
2. Odlo čba o namestitvi ali zagotovitvi varstva se lahko v
državi prosilki sprejme le, če je osrednji ali drug pristojni
organ zapro šene dr žave odobril to namestitev ali zagotovitev
varstva ob upo števanju otrokovih koristi.
Člen 34
1. Če se namerava sprejeti varstveni ukrep, lahko organi,
pristojni na podlagi konvencije, če to zahtevajo otrokove
razmere, zaprosijo za informacije kateri koli organ druge dr žave
pogodbenice, ki ima informacije, pomembne za varstvo otroka.
2. Dr žava pogodbenica lahko izjavi, da se pro šnje na podlagi
prvega odstavka njenim organom po šiljajo samo prek njenega
osrednjega organa.
Člen 35
1. Pristojni organi dr žave pogodbenice lahko organe druge
države pogodbenice zaprosijo, da jim pomagajo pri uresni če-
vanju varstvenih ukrepov, sprejetih na podlagi konvencije, pred-vsem pri zagotavljanju dejanskega uresni čevanja pravice do
stikov in pravice do vzdr ževanja rednih neposrednih stikov.
2. Organi dr žave pogodbenice, v kateri otrok nima obi čaj-
nega prebivali šča, lahko na pro šnjo tistega od star šev, ki prebiva
v tej dr žavi in želi pridobiti ali obdr žati pravico do stikov,
zberejo podatke ali dokaze in razsodijo o primernosti tega odstaršev in o pogojih za uresni čevanje stikov. Organ, pristojen za
odlo čanje o vlogi za stike z otrokom na podlagi 5. do 10. člena,
dopusti take podatke, dokaze in ugotovitve ter jih prou či,
preden sprejme odlo čitev.
3. Organ, pristojen na podlagi 5. do 10. člena za odlo čanje o
stikih, lahko pred sprejetjem odlo čitve glede pro šnje, vlo žene na
podlagi drugega odstavka, prelo ži postopek, predvsem če obrav-
nava vlogo za omejitev ali ukinitev pravic do stikov, ki so biledane v dr žavi, v kateri je imel otrok prej šnje obi čajno prebiva-
lišče.SL L 151/44 Uradni list Evropske unije 11.6.2008
4. Dolo čbe tega člena organu, pristojnemu na podlagi 5. do
10.člena, ne prepre čujejo sprejetja za časnih ukrepov pred spre-
jetjem odlo čitve glede pro šnje, vlo žene na podlagi drugega
odstavka.
Člen 36
Kadar je otrok v resni nevarnosti, pristojni organi dr žave pogod-
benice, v kateri so bili sprejeti ali se prou čujejo ukrepi za otro-
kovo varstvo, če so obve ščeni o prenosu otrokovega prebiva-
lišča v drugo dr žavo ali o tem, da je otrok v drugi dr žavi,
obvestijo organe te dr žave o tej nevarnosti in ukrepih, ki so
bili sprejeti ali se prou čujejo.
Člen 37
Organ na podlagi tega poglavja ne zaprosi za informacije ali jih
ne da, če meni, da bi to verjetno ogrozilo otroka ali njegovo
premo ženje ali bi pomenilo resno gro žnjo za svobodo ali
življenje člana otrokove dru žine.
Člen 38
1. Ne glede na mo žnost, da lahko zahtevajo pla čilo
razumnih stro škov za opravljene storitve, osrednji organi in
drugi javni organi dr žav pogodbenic krijejo vsak svoje stro ške,
nastale pri uporabi dolo čb tega poglavja.
2. Vsaka dr žava pogodbenica lahko z eno ali ve čdržav
pogodbenic sklene sporazum o delitvi stro škov.
Člen 39
Vsaka dr žava pogodbenica lahko z eno ali ve čdržav pogod-
benic sklene sporazume o bolj šem medsebojnem izvajanju
dolo čb tega poglavja. Dr žave, ki so sklenile tak sporazum, en
izvod po šljejo depozitarju konvencije.
VI. POGLAVJE
SPLO ŠNE DOLO ČBE
Člen 40
1. Organi dr žave pogodbenice, v kateri je otrokovo obi čajno
prebivali šče, ali dr žave pogodbenice, v kateri je bil sprejet
varstveni ukrep, lahko osebi s star ševsko odgovornostjo ali
osebi, ki ji je zaupano varstvo otroka ali njegovega premo ženja,
na njeno pro šnjo izdajo potrdilo, da lahko opravlja naloge in da
so ji bila dana pooblastila, na podlagi katerih je upravi čena
ukrepati.
2. Šteje se, da so sposobnosti in pooblastila, navedena v
potrdilu, dodeljena tej osebi, če ni dokazano nasprotno.3. Dr žava pogodbenica imenuje organe, ki so poobla ščeni za
izdajo navedenega potrdila.
Člen 41
Osebni podatki, zbrani ali dani v skladu s konvencijo, se lahko
uporabljajo le za namene, za katere so bili zbrani ali dani.
Člen 42
Organi, ki so jim podatki dani, zagotavljajo zaupnost podatkov
v skladu s pravom svoje dr žave.
Člen 43
Dokumenti, poslani ali izdani v skladu s konvencijo, so opro-
ščeni sodnega overjanja ali podobnih formalnosti.
Člen 44
Vsaka dr žava pogodbenica lahko imenuje organe, ki se jim
morajo poslati pro šnje po 8., 9. in 33. členu.
Člen 45
1. Imenovanja, omenjena v 29. in 44. členu, se sporo čijo
Stalnemu uradu Haa ške konference o mednarodnem zasebnem
pravu.
2. Izjava, omenjena v drugem odstavku 34. člena, se da
depozitarju konvencije.
Člen 46
Državi pogodbenici, v kateri se za varstvo otroka ali premo ženja
uporabljajo razli čni pravni sistemi ali pravni predpisi, ni treba
uporabljati pravil konvencije glede razhajanj med temi razli č-
nimi pravnimi sistemi ali pravnimi predpisi.
Člen 47
Vd r žavi, v kateri se uporabljata dva ali ve čpravnih sistemov ali
pravnih predpisov, ki se nana šajo na vpra šanja, ki jih ureja ta
konvencija, imajo v razli čnih ozemeljskih enotah posamezni
izrazi naslednji pomen:
1. obi čajno prebivali šče v tej dr žavi pomeni obi čajno prebiva-
lišče v ozemeljski enoti te dr žave;
2. navzo čnost otroka v tej dr žavi pomeni navzo čnost otroka v
ozemeljski enoti;
3. kraj otrokovega premo ženja v tej dr žavi pomeni kraj otro-
kovega premo ženja v ozemeljski enoti;SL 11.6.2008 Uradni list Evropske unije L 151/45
4. dr žava, katere dr žavljanstvo ima otrok, pomeni ozemeljsko
enoto, dolo čeno v skladu s pravom te dr žave, če ustreznih
dolo čb ni, pa ozemeljsko enoto, s katero je otrok najtesneje
povezan;
5. dr žava, katere organi so prejeli vlogo za razvezo zakonske
zveze ali lo čitev ali razveljavitev zakonske zveze otrokovih
staršev, pomeni ozemeljsko enoto, katere organi so prejeli
tako vlogo;
6. dr žava, s katero je otrok dejansko povezan, pomeni
ozemeljsko enoto, s katero je otrok tako povezan;
7. dr žava, v katero je bil otrok odpeljan ali je bil v njej
zadržan, pomeni ozemeljsko enoto, v katero je bil odpeljan
ali je bil v njej zadr žan;
8. organi te dr žave, ki niso osrednji organi, pomenijo organe,
ki so poobla ščeni za delovanje v dolo čeni ozemeljski enoti;
9. pravo, postopek ali organ dr žave, v kateri je bil ukrep
sprejet, pomeni pravo, postopek ali organ ozemeljske
enote, v kateri je bil ta ukrep sprejet;
10. pravo, postopek ali organ zapro šene dr žave pomeni pravo,
postopek ali organ ozemeljske enote, v kateri se posku ša
pridobiti priznanje ali uveljavitev.
Člen 48
Za dolo čitev prava, ki se uporablja na podlagi III. poglavja za
državo, sestavljeno iz dveh ali ve čozemeljskih enot, od katerih
ima vsaka svoj pravni sistem ali svoje pravne predpise, gledevpra šanj, ki jih ureja ta konvencija, se uporabljajo naslednja
pravila:
(a)če v taki dr žavi obstajajo veljavna pravila, ki dolo čajo
ozemeljsko enoto, katere pravo se uporablja, se uporabljapravo te enote;
(b)če takih pravil ni, se uporablja pravo ozemeljske enote,
dolo čene v 47. členu.
Člen 49
Za dolo čitev prava, ki se uporablja na podlagi III. poglavja za
državo z dvema ali ve čpravnimi sistemi ali pravnimi predpisi,ki se uporabljajo za razli čne kategorije oseb glede zadev, ki jih
ureja ta konvencija, se uporabljajo naslednja pravila:
(a)če v tej dr žavi obstajajo veljavna pravila, ki dolo čajo, katero
tako pravo se uporablja, se uporablja to pravo;
(b)če takih pravil ni, se uporablja pravo sistema ali pravni
predpisi, s katerimi je otrok najtesneje povezan.
Člen 50
Ta konvencija ne vpliva na uporabo Konvencije z dne
25. oktobra 1980 o civilnopravnih vidikih mednarodne ugra-bitve otrok med pogodbenicami obeh konvencij. Vendar pa ni č
ne prepre čuje, da bi se za vrnitev otroka, ki je bil nezakonito
odpeljan ali zadr žan, ali za zagotovitev pravice do stikov lahko
uveljavile dolo čbe te konvencije.
Člen 51
Ta konvencija v odnosih med dr žavami pogodbenicami brez
poseganja v priznanje ukrepov, sprejetih na podlagi Konvencijez dne 5. oktobra 1961, nadome šča Konvencijo, ki ureja skrbni-
štvo nad mladoletnimi osebami, podpisano 12. junija 1902 v
Haagu.
Člen 52
1. Ta konvencija ne vpliva na mednarodne dokumente,
katerih pogodbenice so pogodbenice te konvencije in ki vsebu-jejo dolo čbe o zadevah, ki jih ureja konvencija, razen čed ržave
pogodbenice, ki jih zavezujejo taki dokumenti, ne izjavijodruga če.
2. Konvencija ne vpliva na mo žnost, da ena ali ve čdržav
pogodbenic sklene sporazume, ki glede na otrokovo obi čajno
prebivali šče v eni od dr žav pogodbenic takih sporazumov,
vsebujejo dolo čbe o vpra šanjih, ki jih ureja ta konvencija.
3. Sporazumi, ki jih mora skleniti ena ali ve čdržav pogod-
benic o vpra šanjih, ki jih zajema ta konvencija, v odnosih teh
držav z drugimi dr žavami pogodbenicami ne vplivajo na
dolo čbe te konvencije.
4. Prej šnji odstavki se uporabljajo tudi za enotne zakone, ki
temeljijo na posebnih regionalnih ali druga čnih vezeh med
zadevnimi dr žavami.SL L 151/46 Uradni list Evropske unije 11.6.2008
Člen 53
1. Konvencija se uporablja za ukrepe le, čes ot ivd r žavi
sprejeti po uveljavitvi konvencije za to dr žavo.
2. Konvencija se uporablja za priznanje in uveljavitev
ukrepov, sprejetih po njeni uveljavitvi v dr žavi, v kateri so bili
ukrepi sprejeti, in v zapro šeni dr žavi.
Člen 54
1. Sporo čila, poslana osrednjemu organu ali drugemu organu
države pogodbenice, se po šiljajo v izvirnem jeziku s prevodom
v uradni jezik ali enega od uradnih jezikov te druge dr žave, ali
če tak prevod ni mogo č, s prevodom v francoski ali angle ški
jezik.
2. Vendar pa lahko dr žava pogodbenica z izra ženim
pridr žkom v skladu s 60. členom nasprotuje uporabi franco-
skega ali angle škega jezika, ne pa uporabi obeh.
Člen 55
1. V skladu s 60. členom lahko dr žava pogodbenica:
(a) zadr ži pristojnost svojih organov za sprejetje ukrepov za
varstvo otrokovega premo ženja, ki je na njenem ozemlju;
(b) si pridr ži pravico, da ne prizna star ševske odgovornosti ali
ukrepa, ki bi bil nezdru žljiv z ukrepom, ki bi ga njeni
organi sprejeli glede otrokovega premo ženja.
2. Zadr žanje pristojnosti se lahko omeji na dolo čene vrste
premo ženja.
Člen 56
Generalni sekretar Haa ške konference o mednarodnem
zasebnem pravu redno sklicuje Posebno komisijo, ki preverjaprakti čno izvajanje konvencije.
VII. POGLAVJE
KONČNE DOLO ČBE
Člen 57
1. Ta konvencija je na voljo za podpis dr žavam, ki so bile
članice Haa ške konference o mednarodnem zasebnem pravu ob
njenem osemnajstem zasedanju.2. Ta konvencija se ratificira, sprejme ali odobri, listine o
ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi pa se deponirajo pri Ministr-stvu za zunanje zadeve Kraljevine Nizozemske, ki je depozitarkonvencije.
Člen 58
1. H konvenciji lahko pristopi vsaka dr žava, potem ko je ta
začela veljati v skladu s prvim odstavkom 61. člena.
2. Pristopna listina se deponira pri depozitarju.
3. Tak pristop velja le za odnose med dr žavo, ki je pristopila,
in tistimi dr žavami pogodbenicami, ki temu pristopu niso
ugovarjale v šestih mesecih od prejema uradnega obvestila,
omenjenega v pododstavku (b) 63. člena. Ugovor lahko dajo
države ob ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi konvencije. O
vsakem ugovoru je treba obvestiti depozitarja.
Člen 59
1. Čei m ad r žava dve ali ve čozemeljskih enot z razli čnimi
pravnimi sistemi glede zadev, ki jih obravnava konvencija, lahko
ob podpisu, ratifikaciji, sprejemu, odobritvi ali pristopu izjavi,
da se konvencija raz širi na vse ozemeljske enote ali samo na
eno ali ve čozemeljskih enot, in sme to izjavo kadar koli spre-
meniti tako, da da drugo izjavo.
2. O vsaki izjavi je treba depozitarja uradno obvestiti, v njej
pa morajo biti izrecno navedene ozemeljske enote, za katere seuporablja konvencija.
3. Čed ržava v skladu s tem členom ne da izjave, se konven-
cija raz širi na vse ozemeljske enote te dr žave.
Člen 60
1. Vsaka dr žava pogodbenica lahko najpozneje ob ratifikaciji,
sprejetju, odobritvi ali pristopu ali ko da izjavo po 59. členu,
izrazi en ali oba pridr žka, predvidena v drugem odstavku 54.
člena in v 55. členu. Drugi pridr žki niso dovoljeni.
2. Vsaka dr žava lahko kadar koli umakne pridr žek, ki ga je
imela. Umik se sporo či depozitarju.
3. Pridr žek preneha veljati prvi dan tretjega koledarskega
meseca po uradnem obvestilu iz prej šnjega odstavka.SL 11.6.2008 Uradni list Evropske unije L 151/47
Člen 61
1. Konvencija za čne veljati prvi dan meseca po izteku trime-
sečnega obdobja po deponiranju tretje listine o ratifikaciji, spre-
jetju ali odobritvi v skladu s 57. členom.
2. Nato za čne konvencija veljati:
(a) za dr žave, ki jo ratificirajo, sprejmejo ali odobrijo pozneje
ali k njej pristopijo prvi dan meseca po izteku trimese čnega
obdobja po deponiranju listine o ratifikaciji, sprejetju,odobritvi ali pristopu;
(b) za vsako dr žavo, ki k njej pristopi, prvi dan meseca po treh
mesecih po izteku šestmese čnega obdobja, predvidenega v
tretjem odstavku 58. člena;
(c) za ozemeljsko enoto, na katero se je konvencija raz širila v
skladu z 59. členom, prvi dan meseca po izteku trimese č-
nega obdobja po uradnem obvestilu, navedenem vomenjenem členu.
Člen 62
1. Dr žava pogodbenica konvencije jo lahko odpove z
uradnim pisnim obvestilom depozitarju. Odpoved se lahkoomeji na dolo čene ozemeljske enote, za katere velja konvencija.
2. Odpoved za čne veljati prvi dan meseca po izteku dvanajst-
mese čnega obdobja, potem ko je depozitar prejel uradno obve-
stilo. Če je v uradnem obvestilu naveden dalj ši rok za veljavnost
odpovedi, za čne odpoved veljati ob izteku tega obdobja.Člen 63
Depozitar obvesti vse dr žave članice Haa ške konference o
mednarodnem zasebnem pravu in dr žave, ki so pristopile v
skladu z 58. členom, o:
(a) podpisih, ratifikacijah, sprejetjih in odobritvah v skladu s 57.
členom;
(b) pristopih in ugovorih k pristopom v skladu z 58. členom;
(c) datumu za četka veljavnosti konvencije v skladu z 61.
členom;
(d) izjavah v skladu z drugim odstavkom 34. člena in 59.
členom;
(e) sporazumih v skladu z 39. členom;
(f) pridr žkih po drugem odstavku 54. člena in 55. členu ter
njihovem umiku po drugem odstavku 60. člena;
(g) odpovedih v skladu z 62. členom.
Da bi to potrdili, so pravilno poobla ščeni podpisniki, podpisali
to konvencijo.
Sestavljeno v Haagu 19. oktobra 1996 v francoskem in angle-
škem jeziku, pri čemer sta besedili enako verodostojni, v enem
izvodu, ki se hrani v arhivu vlade Kraljevine Nizozemske,overjena kopija pa se po diplomatski poti po šlje vsaki dr žavi,
ki je bila članica Haa ške konference o mednarodnem zasebnem
pravu ob njenem osemnajstem zasedanju.SL L 151/48 Uradni list Evropske unije 11.6.2008