49. poziva države članice EU, naj preučijo zelo problematične posledice, ki jih imajo posojila agencij za
izvozna posojila za mir, varnost in razvoj v tretjih državah, ter prosi države članice, naj razkrijejo
natančne podatke o posojilih za izvoz orožja, ki po nekaterih ocenah znašajo približno 20 % in vnekaterih državah članicah celo več kot 50 % vseh izvoznih posojil, in še zlasti prosi države članice,
naj v prihodnje ne dajejo posojil za izvoz orožja;
50. naroči svojima sopredsednikoma, naj to resolucijo posredujeta Svetu, Komisiji, parlamentom držav
članic, generalnemu sekretarju ZN, parlamentarnemu forumu o orožju malega kalibra in lahkemstrelnem orožju, skupščini medparlamentarne unije, kongresu ZDA in vseafriškemu parlamentu.
RESOLUCIJA (1)
o vodi v državah v razvoju
Skupna parlamentarna skupščina AKP-EU,
— na zasedanju v Bridgetownu (Barbados), od 20. do 23. novembra 2006,
— ob upoštevanju členov 177, 178, 179, 180, 181 in 181a Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
— ob upoštevanju sporazuma o partnerstvu AKP-EU, podpisanega v Cotonouju (Benin) 23. junija 2000,
zlasti člena 32, ki poudarja, da je treba v državah AKP bolje izkoriščati naravne vire,
— ob upoštevanju izidov 4. svetovnega foruma o vodah, ki je potekal v Ciudadu de Mexicu od 16. do
22. marca 2006,
— ob upoštevanju Agende 21, sprejete na konferenci Združenih narodov o okolju in razvoju v Riu de
Janeiru leta 1992, zlasti člena 18,
— ob upoštevanju Deklaracije tisočletja in razvojnih ciljev tisočletja ter končnega poročila (2005) delovne
skupine za projekt tisočletja Združenih narodov za vodo in sanitarne razmere z naslovom „Zdravje,
dostojanstvo in razvoj: kaj bo potrebno?“,
— ob upoštevanju politične izjave, sprejete na svetovnem vrhu o trajnostnem razvoju, ki je potekal v
Johannesburgu od 26. avgusta do 4. septembra 2002, v kateri so bili opredeljeni prednostni ukrepi na
petih ključnih področjih, ki naj zagotovijo doseganje razvojnih ciljev novega tisočletja Združenihnarodov: voda in sanitarne razmere, energija, zdravje, kmetijstvo ter biotska raznovrstnost,
— ob upoštevanju svetovnega vrha o družbenem razvoju, ki je potekal v Köbenhavnu (1995) in tam
podane izjave o preskrbi z vodo in ureditvijo sanitarnih razmer v boju proti revščini,
— ob upoštevanju mednarodne konference o sladki vodi v Bonnu (2001),
— ob upoštevanju konference Združenih narodov o vodi v Mar del Plati in tam sprejetem akcijskem
načrtu za oceno in izkoriščanje vodnih virov (1977),
— ob upoštevanju svetovnega posveta v New Delhiju (1990) o preskrbi z zdravo vodo in ustreznih
načinih za odlaganje odpadkov,
— ob upoštevanju okvirnega dokumenta, sprejetega na 37. vrhu Organizacije afriške enotnosti, v katerem
je v devetem od desetih ciljev novega partnerstva za razvoj Afrike navedeno „zgraditi in izboljšati infra-
strukture, tudi na področjih informacijskih in komunikacijskih tehnologij, energije, prometa, vode in
sanitarnih storitev“ ,30.12.2006 C 330/31 Uradni list Evropske unije SL
(1) Sprejeto na Skupni parlamentarni skupščini AKP-EU 23. novembra 2006 v Bridgetownu (Barbados).
— ob upoštevanju resolucije Evropskega parlamenta z dne 4. septembra 2003 o ravnanju z vodo v
državah v razvoju in prednostnih nalog razvojnega sodelovanja (P5_TA(2003)0377),
— ob upoštevanju pobude EU za vodo, ki je bila sprožena na svetovnem vrhu o trajnostnem razvoju v
Johannesburgu leta 2002,
— ob upoštevanju sklada AKP-EU za preskrbo z vodo, ustanovljenega leta 2004,
— ob upoštevanju poročila o financiranju področja vode, ki je bilo predstavljeno na 3. svetovnem forumu
o vodi v Kyotu marca 2003,
— ob upoštevanju svetovnega poročila Združenih narodov o izkoriščanju vodnih virov, z naslovom „Voda,
deljena odgovornost“, predstavljenega 9. marca 2006,
— ob upoštevanju poročila Odbora za socialne zadeve in okolje (AKP/EU 3916/konč.),
A. ker je 1,1 milijarde ljudi prikrajšanih za ustrezen dostop do pitne vode in ker 2,6 milijarde ne živi v
ustreznih sanitarnih razmerah (skupni nadzorni program WHO in UNICEF 2004) (1),
B. ker bo demografska rast do leta 2015 povzročila nezadostno oskrbo s pitno vodo za 1,1 milijarde
ljudi, od katerih 400 milijonov v Afriki, in neustrezne sanitarne razmere za 2,6 milijarde ljudi, odkaterih 410 milijonov v Afriki; ker bodo potrebe po pitni vodi do leta 2050 nenehno rasle, saj botakrat svetovno prebivalstvo naraslo na 9 milijard ljudi,
C. ker je že dokazano, da je voda temeljnega pomena za družbeni in gospodarski razvoj, ker je
pomembna za proizvodne dejavnosti in nepogrešljiva za kmetijstvo, ribištvo, zdravstvo, industrijo,
energetiko, varstvo ekosistemov in biotske raznovrstnosti ter za vse oblike potrošništva za dobrobit
prebivalstva,
D. ker je dostop do pitne vode priznan kot temeljna človekova pravica, utemeljena v mednarodnih
konvencijah o družbeno-gospodarskih in kulturnih pravicah, in zato ker je voda nujno potrebna zaživljenje in človekovo dobro počutje, torej ne more biti samo tržno blago, temveč je tudi družbena
dobrina,
E. ker so voda in sanitarne razmere ključne teme razvojnih ciljev tisočletja in ker je ustrezno obravnavanje
teh tem odločilnega pomena za doseganje razvojnih ciljev tisočletja,
F. ker v nobeni strategiji boja proti revščini ne sme biti podcenjena življenjska potreba prebivalstva po
vodi in po pravičnem in trajnostnem upravljanju s tem življenjskim virom v interesu celotne družbe,
G. ker spodbujanje trajnostnega ekološkega čiščenja voda zagotavlja zdravo vodo in možnost gnojenja v
kmetijstvu za pridelavo hrane; ob upoštevanju, da razvojni cilji tisočletja dajejo vodi odločilni pomenza okolje,
H. ker so otežena dostopnost pitne vode in slabe sanitarne razmere vzrok za mnoge bolezni; ker so
okužbe zaradi slabe higiene in zdravstvena tveganja za prebivalstvo v Afriki pogosti in nastajajo zlasti
zaradi okuženih vodnih virov, slabega ravnanja z vodo ali nehigienskega vedenja,
I. ker so svetovni vodni viri nepravično razporejeni: 60 % svetovne sladke vode se nahaja v devetih
državah (Brazilija, Ruska federacija, Kanada, Indonezija, Kitajska, Kolumbija, Združene države, Peru inIndija) in ker so države, slabo preskrbljene z vodo, predvsem otoki, majhne in puščavske države (med
njimi Izrael, Libija, Mavretanija, Zelenortski otoki, Džibuti in Kuvajt),30.12.2006 C 330/32 Uradni list Evropske unije SL
(1) http://www.wssinfo.org
J. ker se tri od štirih držav, ki so pogosto politično, kulturno in gospodarsko različne, nahajajo ob istih
svetovnih rekah, in ob pomanjkanju soglasja o njeni razumni in pravični rabi, postane voda, virživljenja, možen vir napetosti in nesoglasij, ki se lahko sprevržejo v spopade,
K. ker je v državah Afrike in Azije razpoložljivost vode odvisna od številnih sezonskih nihanj in od
ponavljajočih se obdobij suše oziroma poplav, in ker se nekatere morske in otoš ke države soočajo s
težavami zaradi slane vode, ki preplavlja sladkovodne površine,
L. ker suša pogosto nastaja zaradi slabega ravnanja z zemljo, čezmerne paše, krčenja gozdov ter izvajanja
velikih netrajnostnih namakalnih projektov,
M. ker sedanja gibanja, med drugim demografski tokovi, naraščajo ča urbanizacija, podnebne spremembe,
ekologija in gospodarska struktura, predstavljajo velik izziv za upravljanje z vodo v državah v razvoju,
predvsem tistih v Sahelu,
N. ker intenzivno in proizvodno kmetijstvo porabi približno 70 % sladke vode za namakanje, pri tem pa
je izguba 40 %, in ker bi moralo izboljšanje namakalnih tehnik omogočiti prihranek velikih količinvode in povečati kmetijsko proizvodnjo ter tako nadomestiti od dežja odvisno kmetijsko proizvodnjo,
ki ne zadostuje za vse prehrambene potrebe,
O. ker se bodo v naslednjih desetih letih za 50 % povečale sedanje potrebe po vodi za prehrambene
namene, da bi uresničili razvojne cilje tisočletja in za polovico zmanjšali podhranjeno prebivalstvo,
P. ker na afriškem podeželju mnogo prebivalstva nima vodnjakov ne priključkov na vodno omrežje ne
virov pitne vode in ne zbiralnikov za deževnico,
Q. ker bodo razvoj in spodbujanje ustreznih tehnologij za urejanje sanitarnih razmer, izvajanje strategij z
uporabo notranjih finančnih virov in sodelovanje skupnosti omogočili pospešitev trajnostnega urejanjasanitarnih razmer v naslednjem desetletju,
R. ker nezadostnost finančnih virov za obnovo infrastruktur, vzdrževanje in upravljanje obstoječe opreme
neizogibno pomeni poslabšanje oskrbe z vodo za revnejše prebivalstvo zaradi visokih stroškov storitev,
zlasti izven mest,
S. ker je racionalna poraba vode odvisna od ozavešč enosti lokalnega prebivalstva –pri tem je zlasti
pomembna vloga žensk –tako na nacionalni, regionalni ali lokalni ravni, pa tudi od primerne cene, ki
naj omogoči vsem dostop do vode za zadovoljevanje osnovnih potreb in za zagotavljanje učinkoviteuporabe vode z ozaveščanjem njenih porabnikov,
T. ker v državah v razvoju vladam ne uspe, da bi za vodo uveljavile cene, ki bi odražale stroške oskrbe,
U. ker je nezadostnost tehničnih in finančnih sredstev ter človeških virov vzrok za slabo upravljanje
vodnih virov in storitev,
V. ker sta privatizacija upravljanja vodnih virov in liberalizacija javnih storitev poslabšali stanje zunanjega
zadolževanja južnih držav, katerih razpoložljivi viri so namenjeni bolj povračilu dolgov kot pa trajnost-
nemu razvoju, dostopu do pitne vode, izobraževanju, zdravju, nastanitvam in energiji,
W. ker je udeležba zasebnega sektorja pri preskrbi z vodo in urejanju sanitarnih razmer v državah v
razvoju nizka,
X. ker ostaja udeležba zasebnega sektorja pri ponudbi vode sporna zaradi dejstva, da bi splošna in nedi-
skiriminatorna uporaba vode morala biti edina pravilna, vendar lahko udeležba zasebnega sektorja da
finan čni in upravljalni prispevek k ponudbi vode ter prispeva nove tehnologije in spretnosti,30.12.2006 C 330/33 Uradni list Evropske unije SL
Y. ker v večini držav v razvoju obstaja resnična pripravljenost za uvrstitev te žav z vodo, higieno in ureja-
njem sanitarnih razmer v razvojno politiko in strategije (decentralizacija, boj proti revščini, skupnoupravljanje vodnih virov itd.) ter za spodbujanje pobud za financiranje vode in urejanje sanitarnihrazmer (EU, Novo partnerstvo za razvoj Afrike, Afriška razvojna banka, Afriška ministrska konferencaza vodo itd.),
Z. ker so bila za doseganje razvojnih ciljev tisočletja sprejete pobude na evropski ravni, zlasti pobuda EU
za vodo, za omogočanje boljšega dostopa do pitne vode in za izboljšanje sanitarnih razmer revnejšega
prebivalstva v teh državah z aktivnim obravnavanjem vprašanja finančnega primanjkljaja,
AA. ker Evropska unija in njene države članice zagotavljajo 1,4 milijarde evrov letno za vodo in urejanje
sanitarnih razmer v državah v razvoju, s čimer je EU v tem sektorju največji donator pomoči na svetu,
in ker je treba uporabiti ta sredstva za krepitev javnega sektorja, ki naj bi zagotovil oskrbo z vodo,
AB. ker je cilj pobude EU za vodo večja mobilizacija na mednarodni ravni za doseganje razvojnih ciljev
novega tisočletja in ciljev svetovnega vrha o trajnostnem razvoju v Johannesburgu, povezanih s pitnovodo in urejanjem sanitarnih razmer, s pomočjo strateških regionalnih partnerstev, ki bodo vključevalavse interesne skupine –vlade, civilno družbo, lokalne organe in zasebni sektor,
1. ponovno poudarja, da je brezpogojni dostop do vode pravica, in meni, da morajo politika in strategije
za razvoj in boj proti revščini upoštevati življenjske potrebe prebivalstva, zlasti revnejšega, po vodi in
po pravičnem in trajnostnem upravljanju s tem življenjskim virom v interesu celotne družbe;
2. zahteva, da države AKP oblikujejo tako kmetijsko politiko in strategije, ki bodo spodbujale namakalne
tehnike, ki bodo omogočale velik prihranek vode, in da navedejo upravljanje z vodo kot prednostnonalogo, ki bo omogočila trajno varnost hrane;
3. priporoča državam AKP uvedbo novih načinov črpanja in porabe vode, ki bodo temeljili na skupnem
trajnostnem upravljanju vodnih virov, upoštevali družbeno-gospodarske razsežnosti vode in kjer bodana prednost ekološkemu kmetijstvu, temelječem na izkoriščanju domačih virov, spodbujanjuustreznih tehnologij in sodelovanju vseh zainteresiranih strani;
4. poziva Evropsko unijo, naj posebno pozornost posveti državam AKP, ki se stalno spopadajo s pomanj-
kanjem vode in hrane zaradi suše, ter da jim namenijo večja finančna sredstva;
5. priznava, da je privatizacija vode v državah v razvoju še vedno zelo občutljiva in sporna tema, ki jo je
treba temu primerno obravnavati; poziva k politiki za privatizacijo upravljanja vodnih virov in liberali-
zacijo javnih storitev v državah AKP, ki bo dosledno obravnavala družbeno odgovornost ter bo pogo-
jena z dostopno in boljšo oskrbo, z vodo in urejenimi sanitarnimi razmerami, zlasti za revnejše, in kibodo obravnavale brezpogojno uporabo vode kot pravico;
6. poziva k prekinitvi mednarodnih pritiskov na države v razvoju med pogajanji na dvostranskih ali
večstranskih forumih ter prek mednarodnih finančnih institucij, da liberalizirajo svoja vodna gospodar-stva, kar ogroža njihove javne storitve na tem področju;
7. opozarja, da voda in urejanje sanitarnih razmer še nista bila ustrezno vključena v razvojne dejavnosti
drugih povezanih sektorjev, kot so kmetijstvo, industrija, zdravstvo, izobraževanje, gozdarstvo, okolje,
čeprav gre pri vodi in urejanju sanitarnih razmer za izrazito medsektorsko vprašanje;
8. ugotavlja, da se vodni viri slabšajo zaradi podnebnih sprememb, in opozarja, da je dinamično traj-
nostno upravljanje z vodnimi ekosistemi nujno potrebno, da bi preprečili in ublažili negativne vplive
podnebnih sprememb;30.12.2006 C 330/34 Uradni list Evropske unije SL
9. opozarja, da je ozave ščanje o praksah trajnostnega upravljanja nujno, da bi prihodnjim generacijam
zagotovili preskrbo z vodo, povečali varnost preskrbe s hrano ter izboljšali znanje prebivalstva napodročju higiene in urejanja sanitarnih razmer;
10. poziva k celostnemu upravljanju vodnih virov, ki bo upoštevalo vsako upravi čeno rabo in povpraše-
vanje, s poudarkom na povezovanju med uporabo zemljišč in vode, področji ob zgornjem in spodnjem
toku, upravljanjem z obalnimi območji in upravljanjem površinske vode ter podtalnice;
11. priznava vlogo, ki jo imata spol in kultura pri razvoju na področju vode in urejanju sanitarnih razmer,
ter opozarja, da je vse pristope in rešitve treba prilagoditi lokalni kulturi in vlogi spolov;
12. opozarja, da je v državah v razvoju napredovanje k trajnostnemu dostopu do vode in upravljanju z njo
odvisna od močne lokalne politične zavezanosti, preglednosti in lastništva interesnih skupin;
13. opozarja, da je treba pri uporabnikih krepiti do vode odgovorno vedenje, kar pomeni tudi spremembo
v upravljanju z vodo: od oskrbe k pristopu, ki ga vodi povpraševanje;
14. meni, da bi oblasti morale tudi v prihodnje nadzorovati upravljanje voda, tako da bi omogočale dostop
vsem in ob tem ohranile transparentno vodenje stroškov;
15. meni, da bodo morala finan čna sredstva, zbrana v okviru pobude za močno zadolžene revne države,
prispevati k financiranju življenjsko pomembnih sektorjev, kot so voda, sanitarne razmere, izobraže-
vanje in zdravstvo;
16. spodbuja Evropsko unijo in države AKP, naj posežejo po novih finančnih virih, kot so lokalni, regio-
nalni, nacionalni in kontinentalni skladi, ki naj bodo v podporo vodni politiki in sedanjim javnim inzasebnim finančnim virom;
17. poziva Evropsko unijo, naj nadaljuje pobude za trajni dostop do vode v državah AKP ter za to, da
postane upravljanje z vodo pomembna strateška prednostna naloga, ki bo omogočila državam AKPzmanjšanje strukturne ranljivosti v najbolj prizadetih državah;
18. poziva k povečevanju možnih oblik sodelovanja EU-AKP na področju vode in urejanja sanitarnih
razmer, poziva države AKP, naj v svojih razvojnih strategijah in načrtih posebno pozornost namenijovodi in urejanju sanitarnih razmer, ter EU, naj se usklajeno odzove prek mehanizmov, kot so pobude
EU za vodo, sklad za preskrbo z vodo AKP-EU ter programi razvojne pomoči Komisije in držav članic;
19. poziva EU, naj podpre raziskovanje vodnih rezervoarjev in uničevanja rek na ravninah, kar lahko
povzroči nastanek močvirij, 50-odstotno izhlapevanje vodnih virov in pomanjkanje joda za rečne ribe,
ki lahko vodi do pomanjkanja joda pri prebivalstvu, zlasti otrocih;
20. poziva Komisijo, naj pripravi oceno sklada AKP-EU za preskrbo z vodo in projektov, financiranih iz
njega, da se določi, ali je treba prihodnjim pobudam na tem področju nameniti posebna sredstva vokviru 10. evropskega razvojnega sklada;
21. priznava potrebo po bistvenem povečanju finančnih virov za obnovo infrastrukture, vzdrževanje in
upravljanje z vodnimi in sanitarnimi objekti, da bi izboljšali kakovost storitev in povečali tisti del prebi-valstva, ki nima sredstev za plačilo visoke cene vode;
22. opozarja, da sta glavna cilja pobude EU za vodo okrepiti politično zavezanost vodi in urejanju sani-
tarnih razmer ter izboljšati učinkovitost upravljanja z vodo s pomočjo dialoga z vsemi vpletenimistranmi, vključno s civilno družbo in javnim ter zasebnim sektorjem, pri čemer je treba spodbujati
pristop na podlagi povpraševanja, ter usklajevanje odzivov donatorjev; poziva države članice in Komi-
sijo, naj okrepijo svojo podporo in udeležbo pri doseganju teh ciljev;30.12.2006 C 330/35 Uradni list Evropske unije SL
23. poziva, naj se okrepijo institucije in razvijejo zmogljivosti za boljše upravljanje z vodo ter za boj s
korupcijo s pomočjo zakonodajnih in političnih reform, razvoja človeških virov, usposabljanja in
mrežnega povezovanja;
24. poziva države AKP, ki imajo skupna povodja, naj izboljšajo politiko usklajevanja, strategije za posredo-
vanje in upravljanje vodnih virov, zlasti z ustanavljanjem novih ali povečanjem zmogljivosti že obsto-
ječih regionalnih organizacij, zadolženih za izvajanje vodne politike, ki bi pomagale pri reševanjusporov v zvezi z uporabo vode in pri ustvarjanju kulture delitve skupnih sredstev in odgovornegaravnanja s temi sredstvi; poziva vlade držav Evropske unije ter mednarodno skupnost, naj podprejodržave AKP pri njihovih prizadevanjih;
25. poziva k obširnemu dialogu med različnimi uporabniki vode na lokalni, nacionalni in čezmejni ravni,
da bi razvili učinkovito medsektorsko načrtovanje, poskrbeli za ustrezno upravljanje z zbiralniki, razvilipodatkovno bazo o vodi in dvostranske projekte, spodbujali dolgoročne tesne medinstitucionalne pove-zave in sodelovanje med visokošolskimi ustanovami, izmenjevali lokalno znanje ter ohranjali ekosi-
steme;
26. naroča svojim sopredsednikom, naj to resolucijo posredujejo Svetu AKP-EU, Evropski komisiji, general-
nemu sekretarju Združenih narodov, Afriški uniji in vsem organizacijam, ki so zadolžene za upravljanjez vodo.
RESOLUCIJA (1)
o oceni pogajanj o sporazumih o gospodarskem partnerstvu (EPA)
Skupna parlamentarna skupščina AKP-EU,
— ki se je sestala v Bridgetownu (Barbados) od 20. do 23. novembra 2006,
— ob upoštevanju člena 17(2) Poslovnika,
— ob upoštevanju resolucije z dne 21. marca 2002, sprejete v Cape Townu (Južna Afrika) (2),
— ob upoštevanju člena 37(1) sporazuma iz Cotonouja, ki določa, da pogajanja o sporazumu o gospodar-
skem sodelovanju potekajo „med pripravljalnim obdobjem, ki se konča najkasneje 31. decembra
2007“,
— ob upoštevanju deklaracije ministrov za trgovino držav članic Afriške unije, sprejete 14. aprila 2006 v
Nairobiju (Kenija),
— ob upoštevanju resolucije Evropskega parlamenta z dne 23. marca 2006 o vplivu sporazumov o
gospodarskem sodelovanju na razvoj (3),
— ob upoštevanju Splošnega sporazuma o carinah in trgovini (GATT), zlasti njegovega člena XXIV,
— ob upoštevanju sklepov, resolucij in deklaracij, sprejetih na Svetu ministrov AKP na 83. seji v Port
Moresbyju od 28. do 31. maja 2006, zlasti sklepa št. 2 o sporazumih o gospodarskem sodelovanju,
A. ker je treba opraviti kritično oceno pogajanj o sporazumu o gospodarskem sodelovanju,
B. ker so pogajanja o sporazumih o gospodarskem sodelovanju v večini regij praktično dosegla mrtvo
točko zaradi nestrinjanja glede tega, kaj se razume kot „razvojna razsežnost“, ki bi morala biti osrednja
točka razprav o sporazumih o gospodarskem sodelovanju,
C. ker evropska stran pri financiranju razvojne razsežnosti do zdaj ni sprejela jasnih in specifičnih obvez,30.12.2006 C 330/36 Uradni list Evropske unije SL
(1) Sprejeto na Skupni parlamentarni skupščini AKP-EU 23. novembra 2006 v Bridgetownu (Barbados).
(2) AKP-EU 3397/02/konč.
(3) P6_TA(2006)0113 (2005/2162(INI)).