SPORAZUM

o prenehanju veljavnosti bilateralnih investicijskih pogodb med državami članicami Evropske unije

POGODBENICE TEGA SPORAZUMA

KRALJEVINA BELGIJA,

REPUBLIKA BOLGARIJA,

ČEŠKA REPUBLIKA,

KRALJEVINA DANSKA,

ZVEZNA REPUBLIKA NEMČIJA,

REPUBLIKA ESTONIJA,

HELENSKA REPUBLIKA,

KRALJEVINA ŠPANIJA,

FRANCOSKA REPUBLIKA,

REPUBLIKA HRVAŠKA,

ITALIJANSKA REPUBLIKA,

REPUBLIKA CIPER,

REPUBLIKA LATVIJA,

REPUBLIKA LITVA,

VELIKO VOJVODSTVO LUKSEMBURG,

MADŽARSKA,

REPUBLIKA MALTA,

KRALJEVINA NIZOZEMSKA,

REPUBLIKA POLJSKA,

PORTUGALSKA REPUBLIKA,

ROMUNIJA,

REPUBLIKA SLOVENIJA in

SLOVAŠKA REPUBLIKA

OB UPOŠTEVANJU Pogodbe o Evropski uniji (PEU) in Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) ter splošnih načel prava Unije;

OB UPOŠTEVANJU pravil običajnega mednarodnega prava, kakor so kodificirana v Dunajski konvenciji o pravu mednarodnih pogodb;

OB SKLICEVANJU na to, da je Sodišče Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Sodišče) v zadevi Budějovický Budvar (C-478/07) razsodilo, da se določbe mednarodnega sporazuma, sklenjenega med dvema državama članicama, ne morejo uporabljati v razmerjih med tema dvema državama, če se ugotovi, da so v nasprotju s Pogodbama EU;

GLEDE na to, da morajo v skladu z obveznostjo držav članic, da svoje pravne rede uskladijo s pravom Unije, upoštevati ustrezne posledice prava Unije, kakor se razlaga v sodbi Sodišča v zadevi Achmea (C-284/16) (v nadaljnjem besedilu: sodba Achmea);

GLEDE NA TO, da so klavzule za arbitražno reševanje sporov med vlagatelji in državo iz bilateralnih investicijskih pogodb med državami članicami Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: bilateralne investicijske pogodbe znotraj EU) v nasprotju s Pogodbama EU in jih zaradi te nezdružljivosti ni mogoče uporabljati po datumu, ko je zadnja izmed pogodbenic bilateralne investicijske pogodbe znotraj EU postala država članica Evropske unije;

OB SKUPNEM RAZUMEVANJU pogodbenic Pogodb EU in bilateralnih investicijskih pogodb znotraj EU, izraženem v tem sporazumu, da posledično take klavzule ni mogoče uporabiti kot pravno podlago za Arbitražni postopek;

OB RAZUMEVANJU, da bi moral ta sporazum zajemati vse arbitražne postopke med vlagatelji in državo na podlagi bilateralnih investicijskih pogodb znotraj EU, za katere se uporablja katera koli konvencija ali sklop pravil o arbitraži, vključno s Konvencijo o reševanju investicijskih sporov med državami in državljani drugih držav (v nadaljnjem besedilu: Konvencija ICSID) in arbitražnimi pravili ICSID, arbitražnimi pravili Stalnega arbitražnega sodišča, arbitražnimi pravili arbitražnega inštituta Stockholmske trgovinske zbornice, arbitražnimi pravili Mednarodne trgovinske zbornice, arbitražnimi pravili Komisije Združenih narodov za mednarodno trgovinsko pravo (UNCITRAL) ter ad hoc arbitražami;

OB UGOTOVITVI, da so bile nekatere bilateralne investicijske pogodbe znotraj EU, vključno z njihovimi klavzulami o podaljšani veljavnosti, že dvostransko odpovedane in da so bile druge bilateralne investicijske pogodbe znotraj EU enostransko odpovedane, obdobje uporabe iz njihovih klavzul o podaljšani veljavnosti pa se je izteklo;

OB STRINJANJU, da ta sporazum ne posega v vprašanje združljivosti vsebinskih določb bilateralnih investicijskih pogodb znotraj EU s Pogodbama EU;

OB UPOŠTEVANJU, da se ta sporazum nanaša na bilateralne investicijske pogodbe znotraj EU; ne zajema postopkov znotraj EU na podlagi člena 26 Pogodbe o energetski listini. Evropska unija in njene države članice bodo to vprašanje obravnavale v poznejši fazi;

GLEDE NA TO, da kadar vlagatelji iz držav članic uveljavljajo eno od temeljnih svoboščin, kot sta svoboda ustanavljanja ali prosti pretok kapitala, delujejo v okviru področja uporabe prava Unije in zato uživajo zaščito, ki jim je zagotovljena s temi svoboščinami in, odvisno od primera, ustrezno sekundarno zakonodajo, Listino Evropske unije o temeljnih pravicah in splošnimi načeli prava Unije, ki vključujejo zlasti načela nediskriminacije, sorazmernosti, pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj (sodba Sodišča v zadevi Pfleger (C-390/12), točke 30 do 37). Kadar država članica sprejme ukrep, ki odstopa od ene od temeljnih svoboščin, zagotovljenih s pravom Unije, spada ta ukrep na področje uporabe prava Unije, uporabljajo pa se tudi temeljne pravice, zagotovljene z Listino (sodba Sodišča v zadevi Online Games Handels (C-685/15), točki 55 in 56);

OB SKLICEVANJU na to, da morajo države članice v skladu z drugim pododstavkom člena 19(1) PEU zagotoviti pravna sredstva, potrebna za učinkovito pravno varstvo pravic vlagateljev v skladu s pravom Unije. Vsaka država članica mora zlasti zagotoviti, da njena sodišča v smislu prava Unije izpolnjujejo zahteve po učinkovitem sodnem varstvu (sodba Sodišča v zadevi Associação Sindical dos Juízes Portugueses (C-64/16), točke 31 do 37);

OB SKLICEVANJU na to, da spori med pogodbenicami tega sporazuma v zvezi z razlago ali uporabo tega sporazuma v skladu s členom 273 PDEU ne zadevajo zakonitosti ukrepa, ki je predmet arbitražnega postopka med vlagatelji in državo na podlagi Bilateralne investicijske pogodbe, ki jo zajema ta sporazum;

OB UPOŠTEVANJU, da določbe tega sporazuma ne posegajo v možnost, da Evropska komisija ali katera koli država članica vloži tožbo pri Sodišču na podlagi členov 258, 259 in 260 PDEU;

OB SKLICEVANJU na to, da bodo države članice in Komisija glede na sklepe Sveta ECOFIN z dne 11. julija 2017 brez nepotrebnega odlašanja okrepile razprave, da bi se bolje zagotovila popolna, močna in učinkovita zaščita naložb znotraj Evropske unije. Te razprave vključujejo oceno obstoječih postopkov in mehanizmov reševanja sporov ter oceno potrebe in, če se ta potreba ugotovi, načinov za oblikovanje novih ali izboljšanje ustreznih obstoječih orodij in mehanizmov v skladu s pravom Unije;

OB SKLICEVANJU na to, da ta sporazum ne posega v nadaljnje ukrepe, ki bi lahko bili v okviru prava Unije potrebni, da se zagotovi višja raven zaščite čezmejnih naložb v Evropski uniji in ustvari bolj predvidljivo, stabilno in jasno regulativno okolje za spodbujanje naložb na notranjem trgu;

OB UPOŠTEVANJU, da je treba sklicevanje na Evropsko unijo v tem sporazumu razumeti tudi kot sklicevanje na njeno predhodnico, Evropsko gospodarsko skupnost, ter nato Evropsko skupnost, dokler je ni nadomestila Evropska unija;

SO SE DOGOVORILE O NASLEDNJIH DOLOČBAH:

Oddelek 1

Opredelitev pojmov

Člen 1 Opredelitev pojmov V tem sporazumu se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1) „Bilateralna investicijska pogodba“ pomeni vsako investicijsko pogodbo iz Priloge A ali B; (2) „Arbitražni postopek“ pomeni kakršen koli postopek pred arbitražnim sodiščem, ustanovljenim za reševanje spora med vlagateljem iz ene države članice Evropske unije in drugo državo članico Evropske unije v skladu z Bilateralno investicijsko pogodbo; (3) „Arbitražna klavzula“ pomeni klavzulo za arbitražno reševanje sporov med vlagatelji in državo, določeno v Bilateralni investicijski pogodbi, ki določa Arbitražni postopek; (4) „Končan arbitražni postopek“ pomeni vsak Arbitražni postopek, ki se je končal s sporazumom o poravnavi ali s končno odločbo, izdano pred 6. marcem 2018, kadar: (a) je bila odločba ustrezno izvršena pred 6. marcem 2018, tudi če ni bil izvršen s tem povezan zahtevek za plačilo pravnih stroškov, in če 6. marca 2018 v zvezi s tako končno odločbo ni potekal noben postopek glede izpodbijanja, pravnega sredstva, razveljavitve, ničnosti, izvršbe, revizije ali kakršen koli drug podoben postopek ali (b) je bila odločba razveljavljena ali razglašena za nično pred datumom začetka veljavnosti tega sporazuma; (5) „Nerešen arbitražni postopek“ pomeni kateri koli Arbitražni postopek, ki se je začel pred 6. marcem 2018 in ga ni mogoče šteti za Končan arbitražni postopek, ne glede na njegovo fazo na dan začetka veljavnosti tega sporazuma; (6) „Nov arbitražni postopek“ pomeni vsak Arbitražni postopek, ki se je začel 6. marca 2018 ali pozneje; (7) „ Klavzula o podaljšani veljavnosti“ pomeni vsako določbo v Bilateralni investicijski pogodbi, s katero se zaščita naložb, izvedenih pred datumom prenehanja veljavnosti navedene pogodbe, podaljša še za nadaljnje obdobje.

Oddelek 2

Določbe o prenehanju veljavnosti bilateralnih investicijskih pogodb

Člen 2 Prenehanje veljavnosti Bilateralnih investicijskih pogodb 1. Bilateralne investicijske pogodbe iz Priloge A prenehajo veljati v skladu s pogoji iz tega sporazuma. 2. Pojasniti je treba, da Klavzule o podaljšani veljavnosti Bilateralnih investicijskih pogodb iz Priloge A prenehajo veljati v skladu z odstavkom 1 tega člena in nimajo pravnih učinkov.

Člen 3 Prenehanje veljavnosti morebitnih učinkov Klavzul o podaljšani veljavnosti Klavzule o podaljšani veljavnosti Bilateralnih investicijskih pogodb iz Priloge B s tem sporazumom prenehajo veljati in nimajo pravnih učinkov v skladu s pogoji iz tega sporazuma.

Člen 4 Skupne določbe 1. Pogodbenice tega sporazuma potrjujejo, da so Arbitražne klavzule v nasprotju s Pogodbama EU in se zato ne uporabljajo. Zaradi te nezdružljivosti Arbitražnih klavzul s Pogodbama EU od datuma, ko je zadnja izmed pogodbenic Bilateralne investicijske pogodbe postala država članica Evropske unije, Arbitražne klavzule iz take Bilateralne investicijske pogodbe ni mogoče uporabiti kot pravno podlago za Arbitražni postopek. 2. Prenehanje veljavnosti Bilateralnih investicijskih pogodb iz Priloge A v skladu s členom 2 in prenehanje veljavnosti Klavzul o podaljšani veljavnosti Bilateralnih investicijskih pogodb iz Priloge B v skladu s členom 3 začneta za vsako tovrstno pogodbo učinkovati takoj, ko začne ta sporazum veljati za ustrezne pogodbenice tega sporazuma v skladu s členom 16.

Oddelek 3

Določbe o zahtevkih, vloženih v skladu z bilateralnimi investicijskimi pogodbami

Člen 5 Novi arbitražni postopki Arbitražne klavzule se ne uporabljajo kot pravna podlaga za Nove arbitražne postopke.

Člen 6 Končani arbitražni postopki 1. Ne glede na člen 4 ta sporazum ne vpliva na Končane arbitražne postopke. Navedeni postopki se ne obnovijo. 2. Poleg tega ta sporazum ne vpliva na noben sporazum o mirnem reševanju spora, ki je bil predmet Arbitražnega postopka, začetega pred 6. marcem 2018.

Člen 7 Obveznosti pogodbenic tega sporazuma v zvezi z Nerešenimi arbitražnimi postopki in Novimi arbitražnimi postopki Kadar so pogodbenice tega sporazuma tudi pogodbenice Bilateralnih investicijskih pogodb, na podlagi katerih je bil začet Nerešen arbitražni postopek ali Nov arbitražni postopek, morajo: (a) v medsebojnem sodelovanju in na podlagi izjave iz Priloge C obvestiti arbitražna sodišča o pravnih posledicah sodbe Achmea, kakor so opisane v členu 4, ter (b) če so stranke v sodnem postopku v zvezi z arbitražno odločbo, izdano na podlagi Bilateralne investicijske pogodbe, pristojnemu nacionalnemu sodišču, vključno v morebitni tretji državi, odvisno od primera predlagati, naj arbitražno odločbo razveljavi, razglasi za nično ali je ne prizna ter je ne izvrši.

Člen 8 Prehodni ukrepi v zvezi z Nerešenimi arbitražnimi postopki 1. Kadar je vlagatelj stranka v Nerešenem arbitražnem postopku in ukrepa, ki je predmet spora, ni izpodbijal pred pristojnim nacionalnim sodiščem, se uporabljajo prehodni ukrepi iz členov 9 in 10. 2. Kadar je bila pred začetkom veljavnosti tega sporazuma izdana končna odločba, s katero je bilo ugotovljeno, da sporni ukrep bodisi ne spada na področje uporabe zadevne Bilateralne investicijske pogodbe bodisi je ne krši, se prehodni ukrepi iz tega člena ne uporabljajo. 3. Kadar je v Nerešenem arbitražnem postopku zadevna pogodbenica tega sporazuma vložila nasprotne zahtevke, se za te zahtevke smiselno uporabljajo ta člen ter člena 9 in 10. 4. Zadevna pogodbenica tega sporazuma in vlagatelj se lahko dogovorita tudi o kateri koli drugi ustrezni rešitvi spora, vključno s sporazumno rešitvijo, če je taka rešitev skladna s pravom Unije.

Člen 9 Strukturirani dialog za Nerešene arbitražne postopke 1. Vlagatelj, ki je stranka v Nerešenem arbitražnem postopku, lahko pogodbenici tega sporazuma, ki je udeležena v takem postopku, predlaga postopek poravnave v skladu s tem členom, pod pogojem, da: (a) je bil Nerešen arbitražni postopek prekinjen na predlog vlagatelja in (b) se vlagatelj, če je bila odločba v Nerešenem arbitražnem postopku že izdana, vendar ne še dokončno izvršena, zaveže, da v državi članici ali v tretji državi ne bo začel postopka za priznanje, izvršitev, izvršbo ali plačilo, ali, če se je tak postopek že začel, da bo predlagal prekinitev postopka. Zadevna pogodbenica tega sporazuma v dveh mesecih pisno odgovori v skladu z odstavki 2 do 4. Tudi pogodbenica tega sporazuma lahko vlagatelju, ki je udeležen v Nerešenem arbitražnem postopku, predlaga postopek poravnave v skladu s tem členom. Vlagatelj lahko predlog pisno sprejme v dveh mesecih, če so izpolnjeni pogoji iz točk (a) in (b) prvega pododstavka. V odgovoru zadevne pogodbenice tega sporazuma ali po potrebi sprejetju s strani vlagatelja mora biti navedeno, da se s tem začenja postopek poravnave. 2. Postopek poravnave se lahko začne na predlog iz odstavka 1 tega člena, in sicer le v šestih mesecih po prenehanju veljavnosti Bilateralne investicijske pogodbe, na podlagi katere se je začel Nerešen arbitražni postopek, v skladu s členom 2 ali 3 tega sporazuma. 3. Postopek poravnave se uporabi, če Sodišče ali nacionalno sodišče s pravnomočno sodbo ugotovi, da državni ukrep, ki se izpodbija v postopku iz odstavka 1, krši pravo Unije. 4. Postopek poravnave se ne uporabi, če Sodišče ali nacionalno sodišče s pravnomočno sodbo ugotovi, da državni ukrep, ki se izpodbija v postopku iz odstavka 1, ne krši prava Unije. Enako velja, če je bilo to, da ukrep ne krši prava Unije, ugotovljeno s pravnomočnim sklepom Evropske komisije. 5. Če je sodni postopek s ciljem pridobiti sodno odločbo iz odstavka 3 ali 4 v teku, zadevna pogodbenica tega sporazuma v svojem odgovoru v skladu z odstavkom 1 o tem obvesti vlagatelja. Začetek postopka poravnave se odloži, dokler sodni postopek ne privede do sodbe, ki je postala pravnomočna. Zadevna pogodbenica tega sporazuma vlagatelja o taki sodbi obvesti v dveh tednih. Enako velja, če je Evropska komisija sprejela sklep, ki še ni postal pravnomočen. 6. Postopek poravnave se lahko uporabi, če se lahko ugotovi morebitna kršitev prava Unije z državnim ukrepom, ki se izpodbija v postopku iz odstavka 1, in se ne uporabljata niti odstavek 3 niti odstavek 4. 7. Postopek poravnave nadzoruje nepristranski posrednik s ciljem, da stranki dosežeta sporazumno, zakonito ter pravično izvensodno in izvenarbitražno rešitev spora, ki je predmet Arbitražnega postopka. Postopek poravnave je nepristranski in zaupen. Vsaka stranka v postopku poravnave ima pravico izraziti svoja stališča. 8. Posrednika sporazumno imenujeta vlagatelj in zadevna pogodbenica tega sporazuma, ki je tožena stranka v ustreznem Nerešenem arbitražnem postopku. Izbere se med osebami, katerih neodvisnost in nepristranskost sta nedvomni in ki imajo potrebne kvalifikacije, vključno s poglobljenim poznavanjem prava Unije. Ne sme biti državljan države članice, v kateri se je izvedla naložba, ali matične države članice vlagatelja ter ne sme biti v položaju nasprotja interesov. Če se sporazum o izbiri nepristranskega posrednika ne doseže v enem mesecu od začetka postopka poravnave, vlagatelj ali zadevna pogodbenica tega sporazuma, ki je tožena stranka v ustreznem Nerešenem arbitražnem postopku, zaprosi generalnega direktorja pravne službe Evropske komisije, naj določi nekdanjega člana Sodišča Evropske unije, kateri po posvetovanju z obema strankama v sporu imenuje osebo, ki izpolnjuje merila iz tega odstavka. Okvirna tarifa posrednika je določena v Prilogi D. 9. Posrednik pozove vlagatelja in državo članico, v kateri je bila izvedena naložba, naj v dneh mesecih od njegovega imenovanja predložita pisna stališča. Kadar se je postopek poravnave začel na podlagi odstavka 6, lahko posrednik Evropsko komisijo v dveh mesecih zaprosi za nasvete o ustreznih vprašanjih v zvezi s pravom Unije. 10. Posrednik nepristransko organizira pogajanja o poravnavi in strankam pomaga doseči sporazumno poravnavo v šestih mesecih od njegovega imenovanja oziroma v daljšem obdobju, o katerem sta se dogovorili stranki. Stranki v tem postopku ravnata v dobri veri. Pri tem posrednik ustrezno upošteva pravnomočne sodbe Sodišča ali nacionalnega sodišča in pravnomočne sklepe Evropske komisije ter nasvete iz zadnjega stavka odstavka 9. Posrednik upošteva tudi ukrepe za izvršitev ustreznih sodb Sodišča, ki jih je sprejela zadevna pogodbenica tega sporazuma, ter sodno prakso Sodišča o obsegu odškodnin po pravu Unije. 11. Če se v roku iz odstavka 10 sporazumna poravnava ne doseže, stranki v postopku v enem mesecu predlagata poravnavo, ki bi bila zanju sprejemljiva. Vsak predlog se brez nepotrebnega odlašanja pisno sporoči drugi stranki v postopku, da predloži pripombe. Posrednik na tej podlagi organizira nadaljnja pogajanja s ciljem najti rešitev spora, ki bi bila sprejemljiva za obe stranki. 12. Posrednik v enem mesecu po posredovanju predlogov in ob upoštevanju nadaljnje izmenjave stališč iz odstavka 11 pripravi končni pisni predlog spremenjene sporazumne poravnave. Vsaka stranka v postopku se v enem mesecu od prejema navedenega predloga odloči, ali bo končni predlog sprejela, in svojo odločitev pisno sporoči drugi stranki. 13. Če stranka v postopku končnega predloga ne sprejme, o razlogih za to brez nepotrebnega odlašanja pisno obvesti drugo stranko v postopku, pri čemer po potrebi odstrani zaupne informacije. Vsaka stranka v postopku krije svoje stroške in polovico nagrade posrednika ter stroškov, povezanih z logistiko postopka poravnave. 14. Če se doseže dogovor o pogojih poravnave, stranki v postopku te pogoje brez nepotrebnega odlašanja sprejmeta na pravno zavezujoč način. Pogoji poravnave: (a) morajo vključevati: (i) obveznost vlagatelja, da umakne arbitražni zahtevek ali se odpove izvršitvi že izdane, vendar še ne dokončno izvršene odločbe, ali, kjer je to ustrezno, upošteva vsa nadomestila, ki so bila pred tem že plačana v Nerešenem arbitražnem postopku, da se prepreči dvojno nadomestilo, in (ii) zavezo, da ne bo začel Novega arbitražnega postopka, ter (b) lahko vključujejo odpoved vsem drugim pravicam in zahtevkom v zvezi z ukrepom, ki je predmet postopka iz odstavka 1.

Člen 10 Dostop do nacionalnih sodišč 1. Vlagatelj ima v rokih iz odstavka 2 pravico dostopa do pravnih sredstev po nacionalnem pravu zoper ukrep, ki se izpodbija v Nerešenem arbitražnem postopku, tudi če so nacionalni roki za vložitev tožbe že potekli, pod pogojem, da: (a) se vlagatelj umakne iz Nerešenega arbitražnega postopka ter se odpove vsem pravicam in zahtevkom v skladu z ustrezno Bilateralno investicijsko pogodbo oziroma se odpove izvršitvi že izdane, vendar še ne dokončno izvršene odločbe, ter se zaveže, da ne bo začel Novega arbitražnega postopka: (i) v šestih mesecih od prenehanja veljavnosti Bilateralne investicijske pogodbe, na podlagi katere se je začel Nerešen arbitražni postopek, kadar ni bil uporabljen strukturirani dialog iz člena 9, (ii) v šestih mesecih od datuma, na katerega je zadevna pogodbenica tega sporazuma zavrnila predlog vlagatelja za začetek strukturiranega dialoga v skladu s členom 9(1) in (6), ali (iii) v šestih mesecih od datuma, na katerega je zadnja stranka sporočila svojo odločitev v skladu s členom 9(12), kadar je bil uporabljen strukturirani dialog iz člena 9; (b) se bo dostop do nacionalnega sodišča uporabil za vložitev zahtevka na podlagi nacionalnega prava ali prava Unije ter (c) če je ustrezno, ni bil dosežen noben sporazum o poravnavi na podlagi strukturiranega dialoga iz člena 9. 2. Šteje se, da nacionalni roki za dostop do nacionalnih sodišč v skladu z odstavkom 1 tečejo od datuma, na katerega se, kakor je ustrezno, vlagatelj umakne iz ustreznega Nerešenega arbitražnega postopka oziroma odpove izvršitvi že izdane, vendar še ne dokončno izvršene odločbe, ter se zaveže, da ne bo začel Novega arbitražnega postopka v skladu s točko (a) odstavka 1 , trajajo pa toliko, kolikor je predpisano z veljavnim nacionalnim pravom. 3. Pojasniti je treba, da določbe Bilateralnih investicijskih pogodb, ki prenehajo veljati v skladu s tem sporazumom, v postopkih pred nacionalnimi sodišči v skladu s tem sporazumom ne štejejo kot del veljavnega prava. 4. Pojasniti je treba, da se določbe tega člena ne razlagajo tako, da uvajajo kakršna koli nova pravna sredstva, ki jih vlagatelj ne bi imel na voljo v skladu z veljavnim nacionalnim pravom. 5. Nacionalna sodišča upoštevajo vsa nadomestila, ki so bila pred tem že plačana v Nerešenem arbitražnem postopku, da se prepreči dvojno nadomestilo.

Oddelek 4

Končne določbe

Člen 11 Depozitar 1. Depozitar tega sporazuma je generalni sekretar Sveta Evropske unije. 2. Generalni sekretar Sveta Evropske unije pogodbenice tega sporazuma obvesti o: (a) vsaki odločitvi o začasni uporabi v skladu s členom 17; (b) deponiranju vsake listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi v skladu s členom 15; (c) datumu začetka veljavnosti tega sporazuma v skladu s členom 16(1); (d) datumu začetka veljavnosti tega sporazuma za posamezno pogodbenico tega sporazuma v skladu s členom 16(2). 3. Generalni sekretar Sveta Evropske unije Sporazum objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 12 Priloge 1. Priloge so sestavni del tega sporazuma. 2. Če Bilateralna investicijska pogodba iz Priloge A na datum začetka veljavnosti tega sporazuma za ustrezni pogodbenici tega sporazuma ne velja, bi pa lahko naložbe, izvedene pred takim prenehanjem veljavnosti, zaradi Klavzule o podaljšani veljavnosti iz navedene pogodbe še vedno spadale v področje njene uporabe, se šteje za Bilateralno investicijsko pogodbo iz Priloge B.

Člen 13 Pridržki Pridržki k temu sporazumu niso mogoči.

Člen 14 Reševanje sporov 1. Spori med pogodbenicami tega sporazuma v zvezi z razlago ali uporabo tega sporazuma se, če je mogoče, rešujejo sporazumno. 2. Če spora med pogodbenicami tega sporazuma ni mogoče sporazumno rešiti v 90 dneh, se spor na predlog ene od pogodbenic tega sporazuma v sporu predloži Sodišču v skladu s členom 273 PDEU. 3. Pojasniti je treba, da je ta člen poseben sporazum med pogodbenicami tega sporazuma v smislu člena 273 PDEU.

Člen 15 Ratifikacija, odobritev ali sprejetje Ta sporazum se ratificira, odobri ali sprejme. Pogodbenice tega sporazuma deponirajo svoje listine o ratifikaciji, odobritvi ali sprejetju pri depozitarju.

Člen 16 Začetek veljavnosti 1. Ta sporazum začne veljati 30 koledarskih dni po datumu, na katerega depozitar prejme drugo listino o ratifikaciji, odobritvi ali sprejetju. 2. Za vsako pogodbenico tega sporazuma, ki ta sporazum ratificira, sprejme ali odobri po začetku njegove veljavnosti v skladu z odstavkom 1, začne sporazum veljati 30 koledarskih dni po datumu, na katerega je taka pogodbenica tega sporazuma deponirala svojo listino o ratifikaciji, odobritvi ali sprejetju. 3. Kadar pogodbenica tega sporazuma, ki je stranka v Nerešenem arbitražnem postopku, ta sporazum ratificira, odobri ali sprejme, o tem pred začetkom veljavnosti tega sporazuma za to pogodbenico tega sporazuma, obvesti drugo stranko v postopku. V tem obvestilu navede, ali z ratifikacijo, odobritvijo ali sprejetjem ustrezna Bilateralna investicijska pogodba preneha veljati ali pa druga pogodbenica tega sporazuma, ki je pogodbenica navedene pogodbe, ratifikacije, odobritve ali sprejetja še ni podala.

Člen 17 Začasna uporaba 1. Pogodbenice tega sporazuma se lahko v skladu s svojimi ustavnimi zahtevami odločijo, da bodo ta sporazum uporabljale začasno. Pogodbenice tega sporazuma o vsaki taki odločitvi obvestijo depozitarja. 2. Kadar se obe pogodbenici Bilateralne investicijske pogodbe odločita za začasno uporabo tega sporazuma, se določbe tega sporazuma za navedeno pogodbo začnejo uporabljati 30 koledarskih dni po datumu poznejše izmed odločitev o začasni uporabi.