RESOLUCIJA

parlamentarne skupščine Euronest o solidarnosti in približevanju v energetskem sektorju – napreden regulativni okvir

(2020/C 134/03)

PARLAMENTARNA SKUPŠČINA EURONEST,

— ob upoštevanju Pariškega sporazuma o podnebnih spremembah, ki ga je ratificirala Evropska unija in katerega pogodbenice so tudi države vzhodnega partnerstva;

— ob upoštevanju pridružitvenih sporazumov med EU na eni ter Gruzijo, Moldavijo in Ukrajino na drugi strani, zlasti določb o sodelovanju na področju energije;

— ob upoštevanju memoranduma o soglasju med Republiko Azerbajdžan in Evropsko unijo na področju energije, podpisanega leta 2006, in skupne izjave med Evropsko unijo ter Azerbajdžanom o južnem plinskem koridorju, podpisane leta 2011;

— ob upoštevanju sporazuma (Celoviti in izboljšani sporazum o partnerstvu med Evropsko unijo na eni, ter Republiko Armenijo na drugi strani), ki je bil podpisan 24. novembra 2017 in ga je Armenija ratificirala, zlasti določb o sodelovanju na področju energije;

— ob upoštevanju delovnega programa tretje platforme vzhodnega partnerstva – povezljivost, energetska učinkovitost, okolje in podnebne spremembe (2018–2019);

— ob upoštevanju nedavno sprejete Direktive (EU) 2019/692 Evropskega parlamenta in Sveta (1), ki vsebuje načela o zaščiti energetske varnosti v Evropi;

A. ker globalne spremembe v proizvodnji energije in povpraševanju po energiji močno vplivajo na geopolitiko in konkurenčnost industrije ter ustvarjajo resne izzive za zanesljivo oskrbo z energijo v Evropi;

B. ker vlada zaskrbljenost zaradi podnebnih sprememb, potrebe po zmanjšanju emisij CO2, vse večjega povpraševanja po energiji in negotovosti na svetovnem trgu nafte in plina, zaradi česar so tako države proizvajalke kot države porabnice začele razmišljati o pripravi vzajemno koristnih strategij za preoblikovanje energetskega sektorja v nizkoemisijskega, iskanje novega ravnovesja med različnimi viri energije, zagotavljanje zanesljive in varne oskrbe in učinkovito porabo energije;

C. ker se je v okviru vzhodnega partnerstva v preteklih letih okrepil dialog o regionalni energetski politiki in zajema zbliževanje energetskih trgov, diverzifikacijo oskrbe z energijo in tranzitnih poti ter razvoj trajnostnih virov energije, ukrepe na področju energetske učinkovitosti in infrastrukture skupnega in regionalnega pomena;

D. ker so se države vzhodnega partnerstva in Evropska unija zavezale, da bodo dosegle oprijemljive rezultate pri vprašanjih, kot so obnovljivi viri energije, energetska učinkovitost, podnebni ukrepi in inovacije na področju čiste energije;

E. ker bi ukrepi za varčevanje z energijo in za energetsko učinkovitost, skupaj z večjo uporabo obnovljivih virov, prispevali k zmanjšanju več oblik odvisnosti od energije, vključno s finančno in tehnološko odvisnostjo ali odvisnostjo od goriva v jedrskem sektorju in sektorju fosilnih goriv, s pridobivanjem in lastništvom strateške energetske infrastrukture ter naložbami v energetske projekte nezanesljivih tretjih oseb v državah EU in vzhodnoevropskih partnerskih državah;

F. ker so vzhodnoevropske partnerske države sodelovale pri sprejemanju in izvajanju politik ter predpisov na področju obnovljivih virov energije in energetske učinkovitosti, vključno z državami z obveznostmi iz Pogodbe o ustanovitvi Energetske skupnosti; ker so njihova prizadevanja ovirana zaradi nezadostnega nadzora in tehničnih zmogljivosti ter pomanjkanja naložb in instrumentov za njihovo izvajanje;

G. ker so se Moldavija, Ukrajina in Gruzija v letih 2010, 2011 oziroma 2017 pridružile Energetski skupnosti, in so morale postopoma uskladiti svojo zakonodajo z zakonodajo EU in mednarodnimi instrumenti, da bi privabile naložbe, ustvarile povezan in konkurenčen energetski trg, povečale zanesljivo oskrbo z energijo, izboljšale okoljevarstvene standarde;

H. ker je pomemben sestavni del pridružitvenih sporazumov tudi sodelovanje na področju energetike, vključno s krepitvijo energetske varnosti, zbliževanjem s pravnim redom EU na področju energije, razvojem sodelovanja na področjih, kot so električna energija, zemeljski plin in nafta, infrastruktura, energija iz obnovljivih virov in energetska učinkovitost;

I. ker vključitev zavezujočih obveznosti, ki izhajajo iz članstva v Energetski skupnosti, v regulativni okvir držav vzhodnega partnerstva in napredni program reform, skladen z državami članicami EU, še bolj spodbuja in pospešuje proces evropskega povezovanja;

J. ker je bila na vrhu o vzhodnem partnerstvu leta 2017 v Bruslju sprejeta revidirana večstranska struktura vzhodnega partnerstva, ki naj bi prispevala k ciljem vzhodnega partnerstva, zlasti tako, da podpira izvajanje 20 ciljev za leto 2020. V njej bodo upoštevane določbe globalne strategije EU ter poglavitni cilji globalne politike, določeni v ciljih trajnostnega razvoja iz Agende OZN do leta 2030, v Pariškem sporazumu o podnebnih spremembah in Evropskem soglasju o razvoju;

K. ker je bil dosežen napredek pri doseganju mejnikov, povezanih z 20 cilji za leto 2020, in sicer z ratifikacijo Pariškega sporazuma o podnebnih spremembah v vseh državah vzhodnega partnerstva, pridružitvijo številnih novih mest konvenciji županov, vzpostavitvijo politik in institucionalnih struktur za spodbujanje zelenega gospodarstva ter uvedbo političnega dialoga na visoki ravni o energetski učinkovitosti v številnih državah vzhodnega partnerstva. Vseeno ostajajo izzivi pri določanju celovitega regulativnega okvira, ki bo omogočal in lajšal dostopanje do finančnih sredstev in drugih mehanizmov spodbud ter podpiral učinkovitejše izvajanje energetske politike;

L. ker pozitivne izkušnje pri večstranskem sodelovanju služijo kot platforma za večji razvoj regionalnega trga, opredeljujejo ustrezne instrumente, ki zagotavljajo, da se sodelovanje mora ohraniti in/ali izvajati; okrepljeno sodelovanje na regionalni ravni je nepogrešljivo za tesnejše povezovanje trgov na evropski ravni;

M. ker Ruska federacija uporablja energijo kot orodje za zunanje zadeve; ker je uveljavljanje tretjega energetskega svežnja učinkovito orodje za zmanjšanje vpliva Gazproma;

N. ker lahko EU z izvajanjem projektov skupnega interesa dovede nov plin v regije, ki so odvisne od enega samega vira, ter postavi plinovode za dovajanje novega plina na evropski trg in tako postane manj dovzetna za motnje v oskrbi s plinom, ki bi jih povzročila Rusija;

O. ker so plinovodi s povratnim tokom bistveni za povečanje odpornosti EU in sosedov EU v odziv na morebitne motnje v oskrbi s plinom;

P. ker opažamo, da se v EU razvija zadostna infrastruktura za utekočinjeni zemeljski plin, vključno s skladišči za plin;

1. pozdravlja zavezanost držav članic EU in držav vzhodnega partnerstva Pariškemu sporazumu; poudarja, da so prihranki energije, energetska učinkovitost in uporaba obnovljivih virov energije najboljši način za doseganje ciljev Pariškega sporazuma in povečanje energetske varnosti, hkrati pa zmanjšujejo odvisnost od uvoza virov energije iz tretjih držav; znova potrjuje, da je cilj odporne energetske politike, ki temelji na velikopotezni podnebni politiki, odjemalcem, vključno z gospodinjstvi in podjetji, zagotoviti zanesljivo, trajnostno, konkurenčno in cenovno dostopno energijo; spodbuja nacionalne vlade, naj krepijo raziskave in inovacije s privabljanjem naložb, kar zahteva temeljito preoblikovanje energetskih sistemov v vzhodnoevropskih državah;

2. poziva k ohranjanju, varovanju in izboljševanju kakovosti okolja ter k spodbujanju skrbne in preudarne rabe naravnih virov, zlasti z ohranjanjem energetske učinkovitosti in prihranki energije ter razvojem novih in obnovljivih oblik energije z usklajenimi ukrepi, ki bodo združevali zakonodajne akte in ukrepe politike na regionalni, nacionalni in lokalni ravni;

3. pozdravlja dejstvo, da si vzhodnoevropske partnerske države čedalje bolj prizadevajo za sodelovanje in se zavzemajo za tesnejše usklajevanje svojih energetskih predpisov s pravnim redom EU in tako napredujejo v smeri trajnostne energije;

4. poudarja, da je treba odpraviti energetsko politiko, ki temelji na fosilnih gorivih, in poziva države vzhodnega partnerstva, naj začnejo proces postopnega opuščanja teh virov energije in jih nadomestijo z obnovljivimi; ponavlja, da bi moral biti energetski prehod socialno pravičen, spodbujati bi moral inovacije in temeljiti na infrastrukturi, ki bo odporna tudi v prihodnosti, ter na solidarnosti, hkrati pa okrepiti zanesljivo oskrbo z energijo; poziva, da bi bilo treba pri sedanjih in prihodnjih energetskih projektih o plinovodih zaščititi regionalno energetsko varnost in onemogočiti odvisnost zgolj od prevladujočega dobavitelja plina in nafte; poudarja, da je solidarnost in približevanje v energetskem sektorju med državami EU in državami vzhodnega partnerstva mogoče zagotoviti le, če bodo novi deli infrastrukture plinovoda tako na morju kot na kopnem skladni z zakonodajo EU; v zvezi s tem izraža pomisleke glede projekta Severni tok 2, ki bo negativen primer oviranja načela solidarnosti in skupne energetske politike; poudarja, da je treba v vseh državah članicah pravilno prenesti spremenjeno direktivo o plinu, in poziva Evropsko komisijo, naj se odločno odzove na vse poskuse izogibanja njenim določbam;

5. poudarja, da so ukrepi za varčevanje z energijo in energetsko učinkovitost pomembni za energetsko varnost EU, zlasti držav članic vzhodnega partnerstva; opozarja, da je poraba energije v državah vzhodnega partnerstva v povprečju trikrat večja od povprečja v državah EU, in poudarja, da je zmanjšanje tega razkoraka najučinkovitejši način za znižanje energetske odvisnosti teh držav od tretjih držav;

6. izraža zaskrbljenost, da bo izključitev Severnega toka 2 iz tretjega energetskega svežnja zagotovila Gazpromu neupravičeno konkurenčno prednost in še dodatno okrepila njegovo tržno prevlado;

7. poziva države članice EU in države vzhodnega partnerstva, naj še naprej spodbujajo diverzifikacijo virov energije in dobavnih poti, tudi z dokončanjem in operacionaliziranjem že obstoječih infrastrukturnih projektov za energetske povezave in s plinskimi potmi s povratnim tokom, ki so eden izmed najboljših primerov solidarnosti; pozdravlja nadaljnji razvoj zakonodaje in projektov, povezanih s terminali za utekočinjeni zemeljski plin, kar bo neizogibno privedlo do naprednega regulativnega okvira in močnejše skupne energetske politike;

8. spodbuja razvoj projektov za povratni tok plina tako med državami vzhodnega partnerstva kot z EU; podpira zavzemanje za razpoložljivost alternativnih virov plina, kot je utekočinjeni zemeljski plin, in spodbuja razvoj novih povezav z dobavitelji utekočinjenega zemeljskega plina, vključno z Združenimi državami, ter podpira razvoj terminalov in infrastrukture za ponovno uplinjanje utekočinjenega zemeljskega plina;

9. poudarja, da so izjemno pomembne izboljšave regulativnih okvirov na področju energije, saj upravna dovoljenja v veliki meri vplivajo na odločitve o naložbah na teh področjih; priporoča vladam vzhodnoevropskih partnerskih držav, naj zagotovijo preglednost, doslednost in neprekinjenost pri oblikovanju pravnih, finančnih in regulativnih okvirov ter se še naprej borijo proti korupciji, da okrepijo zaupanje vlagateljev, ter delijo naj zakonodajno strokovno znanje in primere najboljše prakse;

10. poudarja, da je državam vzhodnega partnerstva in državam EU potrebno okrepljeno sodelovanje in skupni pristop glede jedrske energetske varnosti in zanesljive dobave; poziva vse države vzhodnega partnerstva, naj postanejo pogodbenice ustreznih konvencij Mednarodne agencije za atomsko energijo o jedrski varnosti in naj jih izvajajo, na primer Konvencijo o jedrski varnosti in Skupno konvencijo o varnem ravnanju z izrabljenim gorivom in varnem ravnanju z radioaktivnimi odpadki; poudarja, da je z večjim usklajevanjem standardov in približevanjem tehničnih, regulativnih in pravnih okvirov mogoče zagotoviti najvišjo raven jedrske varnosti in varstva pred sevanjem;

11. meni, da naložbe na področju energije zahtevajo stabilen in predvidljiv dolgoročni okvir ter da bodo morale države vzhodnega partnerstva rešiti izziv glede tega, kako vzbuditi zaupanje v učinek novih pravil; v zvezi s tem opozarja na nedavne spremembe ukrajinskega energetskega zakona, ki jih je treba še bolj uskladiti s pravili Pogodbe o ustanovitvi Energetske skupnosti in dodatno podpreti pri izvajanju;

12. se zavzema, da bi se v vzhodni Evropi razvil odprt, konkurenčen in povezan energetski trg, ki bi lahko pomagal ustvariti več priložnosti za trgovino in naložbe, krepitev zmogljivosti in skupne projekte na področju obnovljivih virov energije, pametna omrežja in energetsko učinkovitost, vse to ob upoštevanju podnebnih ciljev; poudarja, da bi moral povezan energetski trg temeljiti na vzajemnosti in enakih konkurenčnih pogojih pri dostopanju do trga in infrastrukture, pa tudi zagotavljati varstvo okolja in upoštevanje varnostnih standardov;

13. poudarja, da se cilji energetske politike sicer določajo in usklajujejo na ravni EU, vendar morajo države članice EU in države vzhodnega partnerstva izbrati dopolnjujoče se strategije, ki so odvisne od strukture njihovega domačega energetskega trga in izhodišča njihovega energetskega prehoda, vključno s preučitvijo novih možnosti in prednosti, ki jih ponuja utekočinjeni zemeljski plin;

14. poudarja, da bo zemeljski plin premostitveno gorivo pri energetskem prehodu; poudarja, da bo uspešnost reforme energetskega trga in energetskega prehoda odvisna od vzpostavitve močnega trgovinskega, pravnega in regulativnega okvira, ki bo podpiral potrebne spremembe, pa tudi od poštenega podpornega finančnega okvira, ki bo temeljil na tehnološko nevtralnem pristopu; v zvezi s tem ima pomisleke zaradi odločitve Evropske investicijske banke, da izstopi iz financiranja projektov za zemeljski plin brez zajemanja emisij;

15. ponovno poudarja, da je v procesu vključevanja in izvajanja načel energetskega trga EU pomembno temeljito oceniti stanje v energetskem sektorju, medsebojne vplive med udeleženci na trgu, pravila o državni pomoči in posledice reformnih možnosti za vse deležnike in širšo družbo; zaskrbljeno ugotavlja, da energetske trge v državah vzhodnega partnerstva še naprej monopolizira le nekaj oligarhov; poziva države vzhodnega partnerstva, naj oblikujejo instrumente za spodbujanje strategij za decentralizacijo, ki bodo omogočale črpanje energije iz več lokalnih energetskih omrežij (lokalnih sončnih elektrarn, malih vetrnih polj, baterijskega shranjevanja energije in elektrarn toplarn); poziva EU, naj podpre ta proces z izmenjavo primerov najboljših praks;

16. poudarja, da nove grožnje za zanesljivo oskrbo z energijo, ki jo predstavljajo kibernetski napadi, zahtevajo nove ukrepe; poudarja, da je kibernetska grožnja v EU še večja zaradi vse večje soodvisnosti med energetskimi omrežji držav članic; priporoča državam članicam EU in vzhodnoevropskim partnerskim državam, naj razvijejo in izvedejo strategijo za kibernetsko varnost za energetski sektor, katere namen bi moral biti med drugim: krepiti pripravljenost na kibernetske grožnje v energetskem sektorju; usklajevati odzive v kibernetskem prostoru; pospeševati tehnološke spremembe v smeri odpornih varnostnih sistemov;

17. priporoča državam članicam EU in vzhodnoevropskim partnerskim državam, naj sodelujejo pri nadaljnjih izmenjavah in sodelovanju na področju raziskav in oblikovanja politik v povezavi z obnovljivimi viri energije in energetsko učinkovitostjo ter naj vzporedno rešujejo problem energetske revščine s posebnim poudarkom na gospodinjstvih z nizkimi dohodki in ranljivih gospodinjstvih, ki imajo težave pri plačevanju računov za energijo ali si ne morejo ustrezno ogrevati doma in si ne morejo privoščiti vlaganja v projekte za energetsko učinkovitost in modernizacijo, a bi lahko sodelovala pri prilagajanju odjema, če bi imela na voljo ustrezno infrastrukturo in tržne pogoje;

18. ponovno poudarja, da pri reformi energetskih trgov ne gre le za ustvarjanje prostega in zelo konkurenčnega okolja, temveč tudi za zmožnost države, da izpolni svojo vlogo na področju socialne zaščite najbolj ranljivih potrošnikov, ki iz različnih razlogov ne morejo zapolniti svojih osnovnih potreb po energiji; poudarja, da sta reforma energetskega trga in energetski prehod lahko uspešna le, če uživata široko družbeno podporo in v središče postavita državljane; opozarja na ocene, da več kot 50 milijonov gospodinjstev zgolj v Evropski uniji živi v energetski revščini, in v zvezi s tem poziva k boljši uporabi evropske opazovalnice za energetsko revščino za izmenjavo informacij in primerov najboljših praks, za razvoj specialistične mreže deležnikov, ki se ukvarjajo z energetsko revščino, in za oblikovanje ustreznih nacionalnih okvirnih ciljev za zmanjšanje energetske revščine;

19. priznava pomen Pogodbe o ustanovitvi Energetske skupnosti, ki je podlaga za spodbujanje regionalnega energetskega trga med EU in njenimi vzhodnimi sosedami, razvitega na podlagi skupnih interesov in posebnosti posameznih držav, in sicer s pristopom Moldavije, Ukrajine in Gruzije ter sodelovanjem Armenije (kot opazovalke);

20. priznava pomen zakonodajne in tehnične podpore, s katero EU pomaga državam vzhodnega partnerstva pri izvajanju reform za približevanje njihove zakonodaje pravilom in standardom EU; pozdravlja delo pobude EU4Energy, povezane s šestimi državami vzhodnega partnerstva, da bi okrepile svoj zakonodajni in regulativni okvir ter izboljšale zanesljivo oskrbo z energijo in povezljivost v svoji regiji;

21. poudarja, da je treba čezmejno infrastrukturo med EU in vzhodnoevropskimi državami bolj razširiti, saj je to še vedno velika ovira za razvoj konkurenčnega povezanega trga v sektorjih električne energije in plina; poziva države EU in države vzhodnega partnerstva, naj si še bolj prizadevajo za pravočasno izvedbo in celovit razvoj pri obratovanju južnega plinskega koridorja, da bi izboljšale varnost in raznovrstnost oskrbe z energijo tako, da pripeljejo zemeljski plin iz kaspijske regije in po možnosti iz Srednje Azije v Evropo; izraža podporo četrtemu seznamu projektov skupnega interesa, ki vsebuje številne bistvene projekte za razvoj medsebojno dobro povezanih in popolnoma odpornih plinskih omrežij za EU in njeno sosedstvo;

22. ponovno poudarja, da širitev čezmejne infrastrukture med EU in vzhodnoevropskimi državami prispeva k splošnemu povečevanju regionalne energetske varnosti; poziva k okrepitvi medsebojne povezanosti med omrežji EU in držav vzhodnega partnerstva za dobavo električne energije, in sicer s sinhronim povezovanjem ukrajinskih in moldavskih omrežij z omrežjem celinske Evrope ENTSO-E (Evropsko mrežo operaterjev prenosnih sistemov za električno energijo); priporoča redno vključevanje zainteresiranih vzhodnih partnerjev v obremenitvene teste energetske varnosti EU;

23. poudarja, da je pomembno, da vse države EU strogo spoštujejo skupna pravila, zlasti Direktivo (EU) 2019/692, in ponovno poziva države vzhodnega partnerstva, naj nadaljujejo zakonodajne spremembe v skladu s predpisi EU v energetskem sektorju;

24. naroči svojima sopredsednikoma, naj to resolucijo posredujeta predsedniku Evropskega parlamenta, Svetu, Komisiji, podpredsedniku Komisije/visokemu predstavniku Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko, komisarju za evropsko sosedsko politiko in širitvena pogajanja, Evropski službi za zunanje delovanje, vladam in parlamentom držav članic EU in vzhodnoevropskih partnerskih držav.

(1) Direktiva (EU) 2019/692 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2019 o spremembi Direktive 2009/73/ES o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom (UL L 117, 3.5.2019, str. 1).