Resolucija [1]

o družbenih posledicah dela otrok in strategiji za boj proti njemu

Evropski parlament,

- na seji v Port Moresbyju (Papua Nova Gvineja) od 25. do 28. novembra 2008,

- ob upoštevanju člena 17(1) svojega poslovnika,

- ob upoštevanju konvencije ZN o otrokovih pravicah, ki je bila sprejeta 20. novembra 1989 [2] in je začela veljati leta 1990, in zlasti členov 28 in 32 konvencije,

- ob upoštevanju konvencij Mednarodne organizacije dela (ILO) 138 o minimalni starosti za zaposlitev (1973) [3] in 182 o prepovedi najhujših oblik dela otrok in takojšnjem ukrepanju za njihovo odpravo (1999) [4],

- ob upoštevanju členov 177–181 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

- ob upoštevanju sporazuma o partnerstvu AKP-EU, ki je bil podpisan 23. junija 2000 v Cotonouju in revidiran 25. junija 2005 v Luksemburgu (v nadaljnjem besedilu "sporazum iz Cotonouja"), in zlasti členov 26 in 50 sporazuma,

- ob upoštevanju Skupne izjave Sveta in predstavnikov vlad držav članic v okviru Sveta ter Evropskega parlamenta in Komisije z dne 20. decembra 2005 o razvojni politiki Evropske unije "Evropsko soglasje", in zlasti členov 12, 97, 101 in 103 izjave, [5],

- ob upoštevanju deklaracije tisočletja ZN z dne 8. septembra 2000, ki določa razvojne cilje tisočletja kot skupaj začrtana merila mednarodne skupnosti za odpravo revščine,

- ob upoštevanju okvira za delovanje Izobraževanje za vse: izpolnjevanje skupnih obveznosti, sprejetega na svetovnem forumu o izobraževanju v Dakarju, v Senegalu, leta 2000 (vrh v Dakarju), [6],

- ob upoštevanju Bruseljske deklaracije o izobraževanju za trajnostni razvoj v državah AKP ter njenega okvira za delovanje, ki so ga leta 2006 sprejeli ministri za izobraževanje držav AKP,

- ob upoštevanju Deklaracije EU iz Lucce (Italija) iz leta 2003,

- ob upoštevanju programa Mednarodne organizacije dela za odpravo dela otrok (IPEC),

- ob upoštevanju sporočila Komisije "Otroci na posebnem mestu v zunanjepolitičnih dejavnostih EU" [7],

- ob upoštevanju Poročila o globalnem spremljanju izobraževanja za vse iz leta 2008 "Izobraževanje za vse do leta 2015: ali nam bo uspelo?" [8],

- ob upoštevanju svoje resolucije o pravicah otrok in zlasti otrok vojakov, sprejete 15. oktobra 2003 [9],

- ob upoštevanju resolucije Evropskega parlamenta o izkoriščanju otrok v državah v razvoju, s posebnim poudarkom na delu otrok [10],

- ob upoštevanju resolucije Evropskega parlamenta o družbeni odgovornosti podjetij: izvajanje partnerstva za rast in delovna mesta [11]

- ob upoštevanju poročila Odbora za socialne zadeve in okolje (AKP-EU/100.247/08/konč.),

A. ker ima delo otrok korenine v masovni revščini ter v kulturi in tradiciji številnih skupnosti v državah v razvoju,

B. ker so zaradi dela otrok plače odraslih nižje, s tem pa prispeva k začaranemu krogu revščine, ker so odrasli prisiljeni tekmovati s poceni delovno silo, ki jo predstavljajo otroci,

C. ker je delo otrok težko, pogosto poteka v težkih pogojih, traja od dvanajst do štirinajst ur na dan, majhna "plača" pa se pogosto povrne delodajalcu za stroške bivanja ali pa kot kazen za nedosežene kvote,

D. ker po podatkih Mednarodne organizacije dela je v delo otrok vključenih okoli 165 milijonov otrok, starih od 5 do 14 let; ker najhujše oblike dela otrok in kršenje pravic otrok, med drugim suženjstvo otrok (služabniki), prodaja in trgovina z otroki, otroška prostitucija, nabor otrok v oboroženih spopadih in druge oblike dela škodujejo fizičnemu razvoju in duševnemu zdravju otrok,

E. ker je treba posebno pozornost posvetiti najhujšim oblikam dela otrok in sprejeti nujne ukrepe proti njim,

F. ker so tveganju najbolj izpostavljene nekatere skupine otrok in mladostnikov, zlasti otrok etničnih ali drugih manjšin, otrok migrantov, razseljenih otrok in beguncev, otrok, ki so jih prizadeli oboroženi spopadi, otrok vojakov, sirot in otrok brez starševske oskrbe, otrok s HIV/AIDS in invalidnih otrok; ker so deklice izpostavljene še dodatnim tveganjem izkoriščanja in spolnih zlorab,

G. ker je delo otrok eden od najbolj izrazitih pokazateljev ranljivih otrok in kot tak kaže na pomanjkljivosti številnih razvojnih ciljev tisočletja, kot so izkoreninjenje revščine, izobraževanje za vse, enakost spolov, boj proti HIV/Aidsu in ustanavljanje globalnega partnerstva za razvoj,

H. ker je izkoriščanje otrok v komercialne namene huda kršitev njihovega človekovega dostojanstva in je v nasprotju z načeli socialne pravičnosti; ker z ratifikacijo konvencije o pravicah otrok države podpisnice priznavajo človekove pravice otrok,

I. ker je doseganje kakovostnega splošnega osnovnega izobraževanja za otroke ključnega pomena, da otroci pridobijo kritične spretnosti in znanje, ki jim bodo pomagali ubežati revščini, vplivati na razvoj svojih družb ter se svobodno in obveščeno odločati v življenju, s tem pa bodo pripomogli tudi socialnemu in gospodarskemu razvoju njihovih držav,

J. ker realen dostop do kakovostnega izobraževanja zahteva otrokom prijazne šole, ki zadovoljujejo potrebe obeh spolov enakovredno, imajo zdravo pitno vodo in sanitarne objekte, saj izobraževanje z nizkim standardom lahko otroke odtuji šoli, tako da ostanejo še naprej izpostavljeni izkoriščanju,

K. ker učinki raznih oblik dela otrok vključujejo nizko vključenost v osnovno in srednje izobraževanje (zlasti deklic), visoko stopnjo opuščanja šolanja, visoko stopnjo nepismenosti in neuspeha, zastajanje v fizičnem razvoju otrok, visoko stopnjo nosečnosti med najstnicami, zlorabo drog med otroci in visoko stopnjo nezaposlenosti med odraslimi,

L. ker je večina držav sprejela zakone in politike za varstvo dobrega počutja in interesov otrok,

M. ker si številne vlade, delodajalci, delavci in njihove organizacije ter družba na splošno delijo odgovornost za postopno odpravljanje dela otrok,

N. ker praksa izkoriščanja dela otrok pogosto poteka zunaj zakonito ustanovljenih podjetij, ki jih ureja ustrezna zakonodaja, in prevladuje v sektorju sivega gospodarstva in na podeželju, v zasebnem okolju gospodinjstev in v družinskih opravilih, za katere se ne šteje, da imajo tolikšen družben pomen, da bi lahko bila delo, v nekaterih primerih pa tudi v nezakonitih dejavnostih,

O. ker v številnih primerih izkoriščanje otrok v državah AKP poteka v imenu evropskih podjetij, ki na ta način še prispevajo k slabšanju problema dela otrok v državah AKP,

P. ker gospodarsko izkoriščanje otrok pogosto prizadene okoli štiri do deset milijonov otrok v Evropi (nekateri izmed njih zapadejo v najhujše oblike izkoriščanja, vključno s prostitucijo mladih deklic), in ker je treba poudariti, da številni od teh otrok in mladih odraslih prihajajo iz držav AKP in so večinoma nezakonito prisotni v evropskih državah,

Q. ker ni mogoče zanemariti prispevka, ki ga ima delo otrok v najrevnejših državah za družinski dohodek,

R. ker nihče ne nasprotuje zaposlovanju starejših otrok za krajši delovni čas na družinski kmetiji ali v družinskem podjetju, če pri tem ni ogroženo njihovo izobraževanje, zdravje in dobro počutje,

S. ker bi lahko bilo v praksi težko določiti moralno razliko med otroci, izkoriščanimi v komercialne namene in otroci, ki z delom pomagajo pri preživetju na kmetiji,

T. ker problem bolezni, kot je HIV/Aids, prispeva k uporabi otrok v dejavnostih za ustvarjanje dohodka,

U. ker odpravo dela otrok otežujejo kulturne neenakosti in neenakosti spolov,

V. ker se z izboljšanjem dostopa do dostopnih in odplačljivih posojil lahko olajša delo otrok in poveča vključevanje v šole,

W. ker možnost varstva otrok prispeva k zmanjševanju dela otrok in ustvarja pogoje za večjo vključenost otrok v šole,

X. ker prizadevanja za zvišanje ravni izobraženosti odraslih in njihovih plač pomagajo omejevati razširjenost in intenzivnost dela otrok in povečujejo verjetnost, da bodo otroci ostali v šoli,

Y. ker neenakost med mesti in podeželjem vpliva na šolanje otrok in na njihovo delo,

Z. ker ima vsak otrok pravico do registracije ob rojstvu; ker je zaradi pomanjkljive registracije rojstev olajšano izkoriščanje in zloraba otrok v "skritih sektorjih" dela, kot so delo doma in kmetijstvo,

AA. ker lahko imajo podjetja, ki pri delu kršijo mednarodne instrumente ter mednarodno in domačo zakonodajo o delu otrok, nepošteno konkurenčno prednost,

AB. ker kmetijski sektor v državah v razvoju daje veliko možnosti za izkoriščanje otrok in v skladu s poročilom Human Rights Watch iz leta 2002 je v tej panogi udeleženih 70 %, oziroma 170 milijonov otrok, ki so prisiljeni delati po 12 ur na dan, 365 dni na leto, so pogosto izpostavljeni strupenim pesticidom in skrajnim temperaturam do 100° C, morajo nositi težka bremena in industrijske naprave za rezanje,

AC. ker so pirotehnika, recikliranje odpadkov, drobljenje kamna in rudarjenje med najhujšimi oblikami dela otrok in ker je najbolj grozna oblika izkoriščanja uporaba otrok vojakov v vojnah,

AD. ker so kupci blaga iz držav v razvoju v ključnem položaju za odkrivanje blaga in zavračanje nakupa blaga, ki je proizvedeno v celoti ali deloma z delom otrok, na ta način pa lahko izvajajo neposreden in učinkovit pritisk na gospodarstvo,

AE. ker obstaja tveganje, da bodo resno kršene temeljne pravice otrok zaradi izpostavljanja in izkoriščanja otrok v nenehnem oglaševanju v medijih (npr. radio, televizija in časopisi),

Splošno

1. pozdravlja veliko število držav AKP in EU, ki so ratificirale konvenciji Mednarodne organizacije dela 138 in 182 (glej Prilogo 1); poziva države podpisnice, naj zagotovijo izvajanje konvencij in poziva tiste, ki ju še niso ratificirale, naj to storijo čim prej;

2. priznava, da zahtevajo prednost otroci, ki so zaposleni v najbolj nevarnih gospodarskih panogah;

3. najstrožje zahteva, da se vsakdo, za katerega obstajajo dokazi, da rekrutira ali uporablja otroke vojake, privede na Mednarodno kazensko sodišče;

4. v okviru konvencije 182 poudarja potrebo po nujnih ukrepih za odpravo najhujših oblik dela otrok, kot so zaposlovanje otrok v suženjstvu podobnih in vezanih pogojih, nevarno in tvegano delo v proizvodnji in prekupčevanju z drogami ter tihotapljenje in prekupčevanje majhnega orožja, izkoriščanje zelo mladih otrok in spolno izkoriščanje otrok v komercialne namene;

5. poziva vse podpisnice konvencije Mednarodne organizacije dela 182 v EU, naj objavijo letne dokaze o izpolnjevanju člena 8, ki poziva članice, naj si pomagajo pri uresničevanju določb konvencije z okrepljenim mednarodnim sodelovanjem in/ali pomočjo;

6. poziva države članice EU in države AKP, naj razvijejo integrirane strategije v okviru partnerstva AKP-EU z namenom preprečevanja dela otrok na podlagi temeljitega vrednotenja dejstev, vodijo pa naj jih najboljši interesi otrok; v tem smislu poudarja potrebo, da se v celoti vključi civilna družba in sindikati v oblikovanje politike ter izvajanje in spremljanje ukrepov za preprečevanje dela otrok;

7. poudarja, da preprečevanje dela otrok zahteva pravo kombinacijo političnih izbir in programov, zlasti na področju zdravstva, izobraževanja, zaposlovanja in socialnega varstva, da lahko pospešuje ozaveščenost, zagovorništvo socialne mobilizacije, izboljšuje vire zbirk podatkov in analize, zakonodajo o delu in njeno izvajanje, dostojno delo, svobodno in kakovostno obvezno izobraževanje, poklicno usposabljanje in neposredne ukrepe za umik, rehabilitacijo in ponovno integracijo otrok;

8. poziva mednarodno skupnost, zlasti države članice EU in Evropsko komisijo, naj vključijo vprašanja o delu otrok v vsako dejavnost svojih programov razvojnega sodelovanja in v proces doseganja razvojnih ciljev tisočletja do leta 2015, tako, da med drugim obravnavajo vzroke za neprimerno zaščito otrok in kršenje pravic otrok; poudarja, da morajo take politike obravnavati tudi vprašanje rehabilitacije in ponovnega vključevanja otrok, ki so bili umaknjeni iz dela otrok;

9. priznava, da je delo otrok v veliki meri posledica revščine in da dolgoročna rešitev leži v trajnostni gospodarski rasti in v dobrem upravljanju, ki bo vodilo v družbeni napredek, zlasti zmanjševanje revščine in doseganje splošnega osnovnega izobraževanja;

10. poudarja potrebo po obravnavanju odpravljanju dela otrok v boju proti HIV/Aidsu in v strategijah za reševanje sporov;

11. poudarja, da otroci, ki živijo brez podpore staršev, kot so sirote, otroci, ki živijo na cesti, notranje razseljeni otroci, begunci, otroci, ki so žrtve prekupčevanja ter izkoriščanja v spolne in komercialne namene, potrebujejo posebno nego in da bi bilo treba sprejeti ciljno usmerjene ukrepe za pomoč takim otrokom ter institucijam, ustanovam in službam, ki jim pomagajo;

12. ugotavlja, da bo ob tem, ko so številne vlade sprejele politike in ukrepe za odpravljanje dela otrok, dejstvo, da družine prizadetih otrok niso dobile drugega načina za preživljanje, poslabšalo razmere, v katerih živijo take družine;

13. poudarja, da je treba politike za odpravljanje dela otrok vedno obravnavati v okviru dostojnega dela za vse, v skladu s temeljnimi mednarodnimi standardi dela; prepričan je, da nobena ciljno usmerjena kampanja proti delu otrok ne more uspeti, če ni podprta s širšimi reformami trgovinskih praks v EU in v državah AKP;

14. poziva vlade in akterje civilne družbe v državah EU in AKP, naj sodelujejo za ustanovitev nacionalnih delovnih skupin za delo otrok, ki bodo med drugim zagotavljanje in razširjale informacije o pravicah in najboljših praksah in bodo sodelovale za usklajevanje politik lokalnih, nacionalnih in mednarodnih državnih akterjev, NVO in sindikatov;

15. poziva države članice EU in države AKP, naj vprašanja glede dela otrok vključijo v obstoječe in prihodnje razvojne pobude v kmetijskem sektorju;

16. poziva vlade držav AKP naj pospešijo prizadevanja za splošno uporabo registracije rojstev in poziva Evropsko komisijo, naj taka prizadevanja spodbuja in podpira tako, da vključi splošno uradno registracijo rojstev v politiko razvojnega sodelovanja;

17. poziva EU, naj sprejme direktivo o uvedbi posebne obravnave otrok z nezakonitim statusom, ki so žrtve trgovine z otroki in izkoriščanja na ozemlju EU;

Izobraževanje in odprava dela otrok

18. meni, da vsak otrok, ki ni polno vključen v izobraževanje, tvega izkoriščanje; prepričan je, da bi morala opredelitev "otroka" v tem okviru obsegati otroke v starosti polnega obveznega izobraževanja v zadevni državi;

19. poudarja,, da lahko sicer delovne izkušnje pomagajo otroku pri izobraževanju, vendar pa to ne sme pomeniti izkoriščanja in ne sme posegati v polno izobraževanje otroka, ki mora vedno imeti tudi dovolj časa za igro in za doživljanje otroštva; izjavlja, da to enako velja za plačano zaposlitev in delo v družini, kot je varstvo otrok ali delo na družinski kmetiji; poudarja, da je sicer lahko dohodek iz dela otroka nujen del družinskega dohodka tistih družin, ki imajo zelo nizke dohodke, vendar pa je treba primerno poskrbeti, da ne bodo kritizirani starši, ki po pravici varujejo svoje otroke pred izkoriščanjem z delom;

20. poziva vse države EU in AKP, naj zagotovijo, da bodo ukrepi, sprejeti za doseganje razvojnega cilja tisočletja št. 2, splošnega osnovnega izobraževanja, trajnostni in usmerjeni v kakovost; v ta namen poziva EU, naj veže financiranje za izobraževanje na ohranjanje obvladljive velikosti razredov in zagotavljanje zadovoljivega usposabljanja za učitelje; poziva EU in AKP, naj dajo na voljo sredstva za materiale in prehrano za učence in si prizadevajo, da izobraževanje ne postane strošek, zaradi katerega bi otroke jemali iz šole;

21. poziva Evropsko komisijo, naj ciljno financira izobraževanje, nujno pozornost pa naj posveti tistim, ki jih najbolj ogroža izkoriščanje, in sicer deklicam, otrokom na območjih, ki so jih prizadeli spori, otrokom iz marginaliziranih ali ranljivih družbenih skupin ter otrokom na podeželskih kmetijskih območjih;

22. poziva vlade, naj izboljšajo pravne okvire o delu otrok in vključijo vprašanja o delu otrok v izobraževalne politike in načrte, ob upoštevanju razlik med mesti in podeželjem;

23. poziva države AKP, naj povečajo izdatke za izobraževanje, zlasti za splošno osnovno izobraževanje in izobraževanje odraslih;

24. poudarja pomen krepitve baze znanja in mrež o delu otrok in izobraževanju, na primer z raziskavami in spremljanjem, zbiranjem podatkov ter učinkovitimi in primernimi analizami povratnih informacij iz raziskav in pilotnih projektov, da bi bolje razumeli glavne skrbi dela otrok ter regionalne in nacionalne značilnosti glede otrok in izobraževanja;

25. spodbuja boljše zagovorništvo in razširjanje dobre prakse, osredotočeno na realne politične in gospodarske spremembe in osnovano na sodobnem poznavanju razmer dela otrok;

26. poziva vlade in druge zakonito ustanovljene delodajalce, naj vzpostavijo izobraževalne dejavnosti za otroke, ki delajo, in njihove družine, z namenom ublažiti vplive vključevanja zadevnih otrok v delo;

27. poziva k oblikovanju premostitvenih razredov za otroke, ki se izobraževanja udeležujejo pozno in za tiste, ki se v izobraževanje vračajo iz dela, sporov ali razselitve;

28. izraža skrb zaradi razhajanj med mednarodnimi instrumenti, in sicer razvojnim ciljem tisočletja št. 2 in konvencijo Mednarodne organizacije dela 138, ker slednja določa, da je najnižja dovoljena starost za zaposlovanje 15 ali izjemoma 14 let, hkrati pa poziva k splošnemu samo osnovnemu izobraževanju; meni, da so v tem primeru otroci od 11 do 15 leta še bolj izpostavljeni tveganju izkoriščanja, zato poziva k obravnavi tega razhajanja;

Odgovornost podjetniškega sektorja za odpravo dela otrok

29. pozdravlja trend, ki je vedno pogostejši v velikih podjetjih, da pripravijo družbene kodekse ravnanja in se prostovoljno pridružujejo etičnim tržnim pobudam; prepričan pa je, da taki prostovoljni kodeksi ne morejo nadomesti nadzora javnih organov in preglednega izpolnjevanja temeljnih standardov o delu;

30. spodbuja kodekse ravnanja na delovnem mestu, izvajanje zakonodaje o minimalnih plačah in ekonomske varnosti družine;

31. poziva Evropsko komisijo naj ohrani in okrepi odgovornost, ki jo ima podjetniški sektor za odpravljanje dela otrok; poziva Evropsko komisijo, naj podjetniški sektor v EU prisili, da dokumentira, poroča in prevzame odgovornost za delovne prakse na vseh ravneh oskrbovalne verige; zato poziva Komisijo, naj ustanovi dežurno telefonsko številko za delo otrok, na katero bo mogoče posredovati podatke o delu otrok v neposrednih operacijah ali oskrbovalni verigi podjetij v EU; prepričan je, da je treba to skladnost oskrbovalne verige podpirati z rednimi in temeljitimi pregledi na vseh ravneh, ter da jo mora preverjati neodvisen revizijski organ; meni, da mora Evropska komisija podjetje, za katerega se ugotovi, da v oskrbovalni verigi uporablja delo otrok, prisiliti, da vzpostavi in objavi program, ki traja največ tri leta, za takojšnjo odpravo dela otrok v tej oskrbovalni verigi; meni, da je treba vzpostaviti program kazni, ki se bo izvajal v primeru, da se delo otrok nadaljuje;

32. poziva Evropsko komisijo in vlade držav AKP, naj zagotovijo, da bo moralo vsako podjetje, za katerega se ugotovi, da uporablja delo otrok, zagotoviti, da bodo otroci, ki so delali za navedeno podjetje, ustrezno vključeni v izobraževalni sistem;

33. poudarja, da mora biti pogoj za status splošnega sistema preferencialov GSP in GSP+ za tiste države AKP, ki so upravičene do programov GSP in GSP+, ne le ratifikacija, ampak tudi dokazilo o izpolnjevanju konvencij Mednarodne organizacije dela o delu otrok in konvencije ZN o pravicah otrok; v ta namen poziva Evropsko komisijo, naj vzpostavi strukturo za redno in pogosto spremljanje in poročanje o skladnosti z določbami teh konvencij; izjavlja, da je treba sprejeti primerne ukrepe v primerih, ko obstajajo dokazi o resnih in sistematičnih kršitvah;

34. prepričan je, da morajo pogodbe o javnih naročilih vsebovati določbe, ki od zadevnih podjetij zahtevajo. da dokažejo, da je njihova oskrbovalna veriga skladna z mednarodnimi standardi o delu otrok, da se take pogodbe ne dodelijo v odsotnosti takega dokazila in da morajo imeti NVO in druge stranke ustrezne priložnosti (v javnosti), da predložijo dokazila o nasprotnem; izrecno poudarja, da take določbe ne smejo predstavljati netarifnih ovir trgovini;

35. poziva države članice EU in Evropsko komisijo, naj vežejo podporo za podjetja prek trgovinskih misij, izvoznih subvencij, donacij in posojil, na dokazila o skladnosti z mednarodnimi konvencijami o delu otrok;

36. poudarja, da mora globalizacijo in liberalizacijo svetovne trgovine spremljati spoštovanje temeljnih pravic, vključno s prepovedjo dela otrok;

37. poziva mednarodno skupnost (ki vključuje Svetovno trgovinsko organizacijo), naj začne uporabljati "znak kakovosti za otroke", ki bo jasno navajal, da je bil izdelek "pridelan/proizveden brez dela otrok", in ki bi se lahko uporabljal posebej za države, za katere je znano, da delo otrok prevladuje;

38. naroči svojima sopredsednikoma, naj to resolucijo posredujeta Svetu ministrov AKP-EU, Evropski komisiji, Afriški uniji, Karibskemu forumu Afriških, karibskih in pacifiških držav, Forumu pacifiških otokov, državam članicam EU, Skladu ZN za otroke in Mednarodni organizaciji dela.

[1] Sprejeto na Skupni parlamentarni skupščini AKP-EU 28. novembra 2008 v Port Moresbyju (Papua Nova Gvineja)

[2] http://www.unhchr.ch/html/menu3/b/k2crc.htm

[3] http://www.ilocarib.org.tt/childlabour/c138.htm

[4] http://www.ilocarib.org.tt/childlabour/c182.htm

[5] UL C 46, 24.2.2006, str. 1.

[6] http://unesdoc.unesco.org/images/0012/001211/121147e.pdf

[7] KOM(2008)55 konč.

[8] http://unesdoc.unesco.org/images/0015/001547/154743e.pdf

[9] UL C 26, 29.1.2004, str. 17.

[10] P6_TA (2005)0272.

[11] P6_TA(2007)0062.

--------------------------------------------------