25. PROTOKOL O UVOZU NAFTNIH PROIZVODOV, RAFINIRANIH NA NIZOZEMSKIH ANTILIH, V EVROPSKO UNIJO

VISOKE POGODBENICE SO SE –

V ŽELJI, da bi podrobneje določile ureditev blagovne menjave, ki se uporablja za uvoz naftnih proizvodov, rafiniranih na Nizozemskih Antilih, v Unijo –

DOGOVORILE o naslednjih določbah, ki so priložene Pogodbi o Ustavi za Evropo:

1. člen

Ta protokol se uporablja za naftne proizvode po tarifnih številkah 27.10, 27.11, 27.12 (parafin in vosek iz nafte), ex 27.13 (parafinski odpadki) in 27.14 (vosek iz bituminoznih materialov) kombinirane nomenklature, uvoženih za potrošnjo v državah članicah.

2. člen

Države članice se obvezujejo, da bodo za naftne proizvode, rafinirane na Nizozemskih Antilih, odobrile carinske ugodnosti, ki izhajajo iz pridružitve Nizozemskih Antilov k Uniji pod pogoji, predvidenimi s tem protokolom. Te določbe veljajo ne glede na to, kakšne predpise so prvotno uporabljale države članice.

3. člen

(1) Če Komisija na zahtevo države članice ali na lastno pobudo ugotovi, da uvoz naftnih proizvodov, rafiniranih na Nizozemskih Antilih, v Unijo v skladu z ureditvijo iz prejšnjega člena povzroča dejanske težave na trgu ene ali več držav članic, sprejme evropski sklep, v katerem odloči, da zadevne države uvedejo, povečajo ali ponovno uvedejo carine, ki veljajo za ta uvoz v takem obsegu in za obdobje, potrebno za soočenje s temi razmerami. Stopnje tako uvedenih, povečanih ali ponovno uvedenih carin ne smejo presegati carin, ki se uporabljajo za iste proizvode za tretje države.

(2) Določbe iz prejšnjega odstavka se lahko uporabljajo v vseh primerih, ko uvoz naftnih proizvodov, rafiniranih na Nizozemskih Antilih, v Unijo doseže dva milijona ton letno.

(3) Svet je obveščen o evropskih sklepih, ki jih sprejme Komisija v skladu s prvim in drugim odstavkom tega člena, in o zavrnitvi zahtev posamezne države članice. Svet lahko o njih razpravlja na zahtevo države članice, prevzame odgovornosti in kadar koli sprejme evropski sklep, s katerim jih spremeni ali ponovno uvede.

4. člen

(1) Če država članica oceni, da uvoz naftnih proizvodov, rafiniranih na Nizozemskih Antilih, ki se izvaja neposredno ali prek druge države članice v skladu z ureditvijo iz 2. člena tega protokola, povzroča dejanske težave na njenem trgu in da je za soočenje z njimi nujno takojšnje ukrepanje, lahko samostojno odloči, da za ta uvoz uvede carine, katerih stopnja ne sme presegati carin, ki se uporabljajo za iste proizvode za tretje države. O tej odločitvi obvesti Komisijo, ki v enem mesecu sprejme evropski sklep, v katerem odloči, ali lahko država te ukrepe ohrani, ali jih mora spremeniti ali odpraviti. Za takšno odločitev Komisije se uporablja tretji odstavek prejšnjega člena.

(2) Če uvoz naftnih proizvodov, rafiniranih na Nizozemskih Antilih, ki se izvaja neposredno ali prek druge države članice v skladu z ureditvijo iz 2. člena tega protokola v eno ali več držav članic, v enem koledarskem letu presega količine, navedene v prilogi tega protokola, velja, da so ukrepi, ki jih v skladu s prejšnjim odstavkom morebiti sprejmejo ta ali te države članice za tekoče leto, zakoniti. Potem, ko se prepriča, da so bile predvidene količine dosežene, Komisija sprejete ukrepe sprejme v vednost. V tem primeru druge države o tem ne obvestijo Sveta.

5. člen

Če se Unija odloči uvesti količinske omejitve za uvoz naftnih proizvodov katerega koli porekla, se te omejitve lahko enako uporabljajo tudi za uvoz teh proizvodov, ki izvirajo z Nizozemskih Antilov. V tem primeru se Nizozemskim Antilom zagotovi preferencialna obravnava glede na tretje države.

6. člen

(1) Svet lahko po posvetovanju z Evropskim parlamentom in Komisijo soglasno revidira 2. do 5. člen tega protokola ob sprejetju skupne definicije izvora za naftne proizvode s poreklom iz tretjih in pridruženih držav ali ob sprejetju sklepov v okviru skupne trgovinske politike za zadevne proizvode ali ob oblikovanju skupne energetske politike.

(2) Vendar je treba ob taki reviziji za Nizozemske Antile v vsakem primeru ohraniti prednosti enakovrednega obsega v ustrezni obliki in za količino najmanj dveh milijonov in pol ton naftnih proizvodov.

(3) Obveznosti Unije glede prednosti enakovrednega obsega iz prejšnjega odstavka se po potrebi lahko razporedijo po državah, ob upoštevanju količin, navedenih v prilogi tega protokola.

7. člen

Komisijo se zaradi izvajanja tega protokola zadolži, da spremlja razvoj uvoza naftnih proizvodov, rafiniranih na Nizozemskih Antilih, v države članice. Države članice v skladu z upravnim postopkom, ki ga priporoči Komisija, sporočijo vse koristne informacije Komisiji, ki zagotovi njihovo razširjanje.

PRILOGA

Za izvajanje drugega odstavka 4. člena tega protokola so visoke pogodbenice sklenile, da se količina 2 milijona ton antilskih naftnih proizvodov razdeli med države članice na naslednji način:

Nemčija | 625000 ton |

Belgijsko-luksemburška ekonomska unija | 200000 ton |

Francija | 75000 ton |

Italija | 100000 ton |

Nizozemska | 1000000 ton |

--------------------------------------------------